"Не ни ли виждат?"\nСветът му крив\nТодоров, Петко Ю.\nМежду множеството кръстове и плочи, които стърчаха из сочната буйна трева, горе, отгдето се спущаше нанадолу хълмът, се издигаше една купчина от рохкава пръст, повърхнината на която не беше още обраснала с трева. Възвисока, слаба жена, с черен сукман и салтамарка кадеше покрай този нов гроб и смирено, с взор вдигнат нагоре, отправяше своята сърдечна молитва към небето. След като свърши молитвата си, изправи се, погледна печално вирнатия отгоре кръст и дълбока въздишка изтръгнаха глъбините на гърдите й...\n– Ее, хайде си, Драган'це!... хайде, какво пак?... – се обади отдолу една жена. Драганица се огледа – наокол не бе останал никой освен те двете, – взе си пръстената кандилница, малкото шишенце и тръгна към Стоеница, която чакаше по-долу.\n– Какво правиш ти сега, Драган'це? – начена Стоеница, като тръгна успоредно с нея. – Мъчено ли ти е без Стойка?\n– Абе май мъчено, ама какво да го правиш? Ех, ако е рекъл господ, найсен пак ще се видим, стига само дай здраве.\n– Тъй, тъй и аз нашего Ивана така съм проводила; на дванайсет години беше, като го заведе драгинко във Влашко.\n– Ох, – въздъхна Драганица, – не му беше още времето да го отлъчам от къщи, ама на: нали видиш – умря баща им, остави ги орляк, кой да ги храни? Стойка го приставих за седемдесет гроша при чича му Брайка... Ех! Не са много, ама барим да го заведе да види свят, там, във Влашко, не е като по нас. Радка пък ще я заведа утре да я главя ратайкиня.\n– При кого? – я пресече Стоеница.\n– Абе у чорбаджията, у Василя хаджи Петров; там добри и умни са те – знайми ги, както се казало, от деца!...\n– Тъй, тъй не е на зло място! – одобрително поклати глава Стоеница.\n– И мястото добро, и детето ми е добро и работно, и шатарно. Ех! Свиди ми се да го проводя, ама пак ще кажем да е здраве от бога... Да се научат, да си свържат по някой и друга пара във възел, та тогава ще му мислим за по-нататък. Пък Минча съм наумила да го дам за пастир у дядови Славчови: дядо Славчо го вика, ще му даде три шилета и един чифт цървули!...\n– Хубаво, хубаво си намислила ти, Драган'це. Дай ги тия по-големите, пък най-малката я остави хем за другар, хем къщата да варди!... – Стоеница си пресече мисълта, като съгледа Радка. – Яли и Радка!\nТе бяха вече дошле пред вратника на зеления селски двор, в дъното на който се тъмнееше прибрана, замазана с белилка къща. На прага стоеше Радка – хубаво седемнайсетгодишно момиче, с височък ръст, слабо, но симпатично лице, в което светеха две големи газелови очи. Под черната траурна забрадка, която сега тя беше свързала, детинската й фигура се показваше още по-миловидна, още по-невинна...\nРадка говореше и се разпрощаваше с другарката си Пенка.\n– Какво си приказвате? – начена Драганица, като се доближиха до тях.\n– Ех, приказвахме си с Радка, тя вече утре ще тръгва... – отвърна Пена.\n– Ами ти как си, Радке? – запита Стоеница. – Свиди ли ти се майка ти, като ще я оставяш? Ех... недей си ти дава зло на сърцето, то челяк по чузди врати се учи.\n– Какво прави майка ти, Пенке? – захвана Драганица. – Как е, заклахте ли шилето – утре вече е свети Георги!\n– Не заклахме! – начена Пенка. – Тази година ни се случиха все овце, няма нито един овен, та не искахме да ги колим.\n– Хайде, прощавай, Драган'це, хъ и ти прощавай, Радке, ела тук! – Радка пристъпи и целуна Стоенчината ръка. – Да станеш още по-голяма и още по-хубава мома! – Ако е здравие, като дойдем някога към касабата, ще се видим. Нали ти си у хаджи Петрови?...\n– Хай прощавай, Радке! – каза Пена и си тръгнаха наедно, а Радка и майка й влязоха вкъщи.\n– Приготви ли си каквото ти казах? – запита Драганица Радка.\n– Нагласих всичко...\nДраганица уморена изохка и седна под стряхата.\n– Хайде сложи паралята – се обърна тя към Радка, – та да похапнем, че много отмалях! – Тука ли са Койка и Минчо?\n– Оттатък при овцете.\n...Скромната селска вечеря се свърши: Радка, Минчо, Койка легнаха и заспаха като всички млади и невинни души, ала Драганица не хващаше сън. Очите й тежаха като туч, челото й сякаш го пристягаха два обръча, тя се обръщаше ту на таз, ту на оназ страна; куп мисли пъплеха из нейния омършавял ум – тя искаше да заспи, ала те не й даваха покой.\n...Да беше барим по-голям – мислеше тя, – какво? – Ами то едвам единайсет години има!... Глупаво още, не знай ни да се прибере, ни да помисли... погледнеш го легнало, заспало, простудило се! – Кой ще го прегледа?... Минчо, както и да е, дядо Славчо е до нас; все пред очите ти е; ами пък Радка?... По чужди порти, чужд хляб. Без майка оставена между чужди хора... Кой ще помисли, кой ще я научи и настани?... Малко ли неща стават? – Васил'ца е такава серт, погледнеш ударила я – пребила я!... Ами ако не това, поглеж други я примамил, излъгал, пък то на, момиче, младо... лъже се!... Ех, боже, боже, това чудо търпява ли се?...\nТака тя продължаваше да мисли дълго време; сънят като че ли бягаше от нея, а очите й толкова тежаха!... Най-подир стана, отвори прозореца; струя от хладен въздух посрещна сънливото й пламтящо тяло. Тя погледна навън. Тиха нощ царуваше навред: месеца, заобиколен от безчет звезди, заливаше с кървава светлина краищата на един бухкав облак. След няколко минутно вдавание в таинствеността на нощта; тя зачу няколко изкукуригвания на петлите.\n– Скоро ще се разсъмва! – си каза тя и пак легна.\nИзнурена, убита от продължителната безсъница, тя най-подир заспа...\nПетлите пропяха втори, трети, четвърти път. По бистрото, безоблачно небо трепна бледнината на денят; месеца се закри зад западния хълм; звездите начнаха една по една да изчезват, екна най-сетне и гласа на църковната камбана, който се разнесе по цялата долина. От този ек се събуди Радка.\n– Хайде, мале – начена да буди тя майка си, – хайде ставай, че вече съмна!...\n– О-ох – едвам се продигна Драганица. – Съмна ли се! Ех, хайде!... – Стана тя и начна да си трие очите...\nШироката градска улица, от двете страни на която се издигаха хубави къщи, бе пълна с народ, който се връщаше от църква. Между това множество се премъкваха Драганица и Радка, която неспокойно, с наведен поглед, мислейки, че всички нея гледат, вървеше след майка си. Най-сетне дойдоха до къщата на Василя Хаджи Петров; влязоха в отворените врати. От лява страна се издигаше хубава, висока къща, насреща на която се зеленееше цветна градинка, а зад градинката малко длъгнесто здание, комина на което бълваше гъсти кълба дим. В дъното на грижливо преметения двор се простираха зелените клони на една лоза, а под лозата на голяма хубава скамейка пиеше кафе домакинът – человек с едър и снажен ръст, голямо и прилично лице, остър поглед, над който се обтягаха две големи черни вежди. Драганица се доближи до него.\n– Добър ти ден – прошепна тя, – батю Василе, за много години; свети Георги да вий на помощ!\n– Добър ден, Драганице – й отвърна продълговато той, – туй ли ти е момата!...\n– Туй е то... хъ, Радке, целуни на батя си Василя ръка.\nРадка с пламнали бузи наведе глава да целува ръка.\n– Димитро, мари! – викна домакинът. – Я повикай кака си Елена да дойде!...\nВратите на голямата къща се отвориха; на прага се появи със среден ръст, хубаво пременена, накичена жена, която тръгна към говорещите.\n– За много години, како Васил'це! Ей на, доведох ти момата си!...\n– Тъзи ли ти е момата? – Радка се приближи и целуна ръка на домакинката.\n– Ай тук е тя, доведох ти я да я научиш!...\n– Хубаво, хубаво, хайде ела да ви почерпя по една ракия.\nСлед като изпи ракията, поговориха малко, условиха Радка и Драганица си тръгна.\n– Хайде, Радке, прощавай, слушай тук буля си Василица, тя ще ти бъде за майка...\nРадка целуна на майка си ръка, по белите й заруменели бузи се търколиха две бисерни сълзици; тя поиска да каже нещо, но сълзите я задавиха и не можа. Драганица се затули зад пътните врата, а Радка се повърна назад. Някакво необяснимо неспокойствие я обвлада, като че ли нейното сърце се затвори, а в него остана и скръбта: желанието да види ония меланхолични колиби, плувнали в зеленина, всичко онова тъй близко до нейното сърце – обгръщаше цялото й същество...\n– Димитро – викна хазяйката, този глас като че ли я разбуди, – заведи тази мома в мутвака, покажи й где да си остави нещата, разправи й всичко.\nРадка тръгна подир другата слугиня, която я введе в кухнята, разправи й где какво стои, с кое какво се прави после я введе в съседната стая, гдето в ъгъла се издигаше малко одърче, а до одърчето – ракла; всичката мобилировка на ратайкинското жилище.\n– Ей тука на одара – продължаваше да разправя Димитра – ще спиш; тука в раклата ще си оставиш твойте дрехи, а ей роклята за всеки ден, ей престилката за в празник, а тази вълняната за в делник... Ето и чапака...\nРадка с уважение не отделяше поглед от старата слугиня, която бе останала за два дена да я научи. – Всичко, що й кажеше, тя внимателно изслушваше и се мъчеше да го запомни...\nСлед няколко време влезе пак домакинката:\n– Е, научи ли я! – начена тя. – Показа ли й всичко, което трябваше, Димитро, че подире аз не искам да си боля главата!...\n– Показах й – отвърна смирено Димитра.\n– Ами ти разбра ли?\n– Разбрах!... – едва промълви Радка.\n– Хайде, вземи котлето, че донеси малко вода, да ти тръгне все като по вода... – се полуусмихна Елена.\nРадка взе котлето и тръгна към големия площад. Всред площада течеше бистрата балканска вода, а покрай чешмата стоеха няколко ратайкини и войници, които, наливайки вода, се закачаха и смееха гласно.\n– О, о! Яли още една! Хем нея не съм я виждал други път – викна с накривен калпак един войник. Радка, цяла пламнала, си наведе очите, без да каже нещо.\n– Дай ми туй кокиче – викаше друг войник и закачаше една голяма, хубава, с къдрави коси мома, която се смееше гласно.\n– Ех... Сега, видял си едно кокиче у мен, ще го вземеш, нема да ти го дам!... – му отвръщаше тя.\n– Не му е мястото тук, а то...\n– Ами ти, мари Стойке – начена от другата страна войника с накривения калпак, – защо не ми носиш кокиче, ти хм... май захвана да се любуваш с вашия вестовой... а?\n– Пфу-у-у! – изсмя се Стойка. – Пък и с нашия вестовой да се любуваш, че да прокопсаш!... Той е един хаплю... Вчера капитанката му викаше, че глупаво гледал!\n– Боже, боже, какви са тези моми? – Не ги е срам, закачат се и със солдатите – мислеше си Радка, – я гледай... Да е в нашето село, какво биха ги направили? Кой по нас смее да погледне момък в очите, пък тук...\nДокато си мислеше тъй, до нея се приближи една друга мома и я запита:\n– Ти ратайкиня ли си?\n– Ратайкиня, у Василя Хаджи Петров – й отвърна Радка.\n– За колко те пазариха?\n– За триста гроша за година.\n– Пфу-у-у! Че много малко ти дали. Сега за първи път ли приставаш?\n– Сега за първи път!\n– Какво си приказвате? – начена един войник с черни дяволити очи, като се приближи при тях. – Дека е главена тая мома?\n– У Василя Хаджи Петров – му отвърна другата ратайкиня, а Радка се отдели да си налива котела. Наля и тръна за къщи; на двора там срещна двама момци, които впериха очи в нея.\n– Ей че лъскаво ратайкинче имате! – промълви тихо едина и двамата се усмихнаха весело. Радка чу това, белите й бузи ги заля срамежлива червенина – тя отмина нанататък към кухнята.\n– Че много се замая! – й каза Димитра.\n– Много хора имаше – отвърна малко неспокойно Радка и погледна на един осемнайсетгодишен момък, висок, с черна дълга коса, малка, току-що набъбнала брадица и с благ, миловиден поглед; той говореше весело на Димитра.\n– А, това ли е новата слугиня? – запита Димитра.\n– Туй е тя!\nМладият момък си излезе, а Радка тихо запита Димитра:\n– Тоз е син на бай Василя!\n– Ами там срещнах още двама по-големи и те синове ли му са?\n– Едина, русия, му е син, пък другия негов другар.\n– Ами какво правят те сега?\n– Учат се в гимназията; онзи по-големия е в VІІ клас, пък този по-малкия в V-ий!\nМомъкът се повърна и те пресякоха разговора си.\n– Хайде, Димитро – каза той, – пригответе, че татю вика да ядем!...\n– Ей на, Радка ще дойде! – Хайде, вземи тарелите, че иди приготви трапезата, Радо!...\nРадка приготви и Василевото семейство начена да яде. Големия син, снажен, хубаво облечен момък, на около двайсет години, с малко и подвижно лице впи изпитателен поглед в нея и се усмихна дяволито.\n– Какво искаше Александър? – се обърна по-малкия син към брата си.\n– То сега на тебе не ти е работа! – сопнато му отвърна по-големия.\n– Не зная – начена майка им, – като се срещнете, не можете да си продумате две сладки думи!...\n– Аз питам ли го – пак викна по-големия – какво прави там, гдето се събират по края? – И той да не ме пита!\n– Не зная, Петре, какво правите, струвате, не си живейте, синко – добродушно завърши майка им.\n– То на Петра... – начена по-малкия – му дай да ходи само по балове във Владимировия салон, само туй знай, пък друго... Ама то аслъ защо му е?...\n– Тъй амчи... Ба, всички да станем дървени философи като тебе! Всички социалисти!... Да се събираме и говорим само дивотии!\n– Имай малко срам бе!\n– Ех, сега какво се пак счепкахте! – се намеси майка им.\n– Нашия социалист отворил кръстоносен поход срещу баловете!... Ха, ха?... Ха!... Нема ли да захванеш и тази слугиня да учиш като Димитра?... Чунким ти Димитра я прослепи че па!\n– Все по-много сторих, отколкото тебе, който не знае освен да се чупи и върти!\nБаща им, който слушаше тези препирни всеки път, вече му омръзна и за да тури край на всичко, начна:\n– То и то тряба, да знаш да играш и то е масторлък, пък твойто какво? – Седнал си да учиш слугинята да чете.\n– На тях, като на нашего Димитра, останало да управят света...\nМитю замълча; нещо, което той правеше всякога в подобни случаи; а Петър се усмихна самодоволно, мислейки се за победител.\nТе още от малки се разделиха.\nМитю беше добър, буен, с високо летящи устреми, мечтател, идеалист, а Петър – напротив: егоист, грандоман, вулгарен.\nОще от малък Митю, слаб физически, бе изпъждан всякога от детските дружини като същество неспособно даже да играе. Живота му из къщи сам го сближи с книжнината – отначало с малки комедийки, а после откри неизчерпаемите недра на възлюблената нему литература. Бедността на тогавашната ни книжнина той скоро почувства, затова начена да учи руски език, който го сплоти със свойта всеобемиста литература. А тя хвърли семената на ония идеални пориви, които вълнуват всяко младо и прогресивно на изток. Уверен в своето призвание като человек, той се не спираше пред нищо и гдето се почувстваше нужда от него, той не забавяше да се яви. Неделните ученически събрания; урежданието на ученическата библиотека, събиранието на неделно четение работници – за всичко това той неуморимо се трудеше. Всякой удобен случай да научи другиго той не пропущаше; за това и на слугите в бащината му къща разправяше и обясняваше с усърдие всичко.\nВсичко това Петру се показваше смешно, глупаво, детско. Той в лицето на брата си виждаше един заблуден младеж, който не знаеше да се наслаждава от "обществените блага".\n– Научи по-напред себе си, па тогава другите – се обръщаше той към Митя.\n– Человек учи другите, докато учи сам себе си, казва Сенека!... – му отвръщаше последния.\nПетър искаше да живее за себе си и за да удовлетвори своето лично Аз, той беше готов на всичко. Светските удоволствия го силно влечаха и той още от ученическата скамейка се хвърли в сладострастните обятия на мира.\nБаща им стар, попрекарал годините си чорбаджия, гледаше на Митя като на человек, хвърчащ из облаците, а на Петра като на практичен, чисто положителен человек.\nБавно течаха светлите априлски дни. Навред из недрата на природата блика живот и веселие; само Радка с наведена глава и убити очи, като ги забулваше понякога светла, кристална сълза, посрещаше слънцето и с такава пак необяснима тъга го изглеждаше, когато потъваше в лазурните обятия на ефира. Дълго ней беше мъчно, докато се свикне с този нов живот. Няколко нощи тя прекара, без да склопи очи; лицето й побледня, погледа й се размъти.\n– Какво ти е, Радке? – начена да я запитва Митю, когото тя знаеше за человек добър. Димитра, ратайкинята, която си отиде, й беше разправяла за него какви хубави приказки разправя и какви добри книжки чете.\n– Нищо! – му отвръщаше сухо тя, но в това нищо той не прочиташе всичката оная тъга, която се криеше в сърцето й.\n– Но, аз познавам, познавам, Радке – продължаваше Митю, – че теб ти е мъчно за в къщи, за у вас, както всеки му е мъчно, но недей се толкова ти вдава в мисли... Ще си отидеш.\nТака той употребяваше всички усилия да я разтушава и Радка в скоро време го обикна като единствен другар, който й помагаше в такива несносни часове.\nМитю, както всякога, тъй и сега, искаше да я заинтересува, да поизпълни тая душевна празнота, в която сега се бе вмъкнала тъга и отчаяние, с нещо здраво, нещо свеже, което вдъхваше живот. И начена той.\nВечерно време, когато Радка свършваше своята къщна работа, той отиваше да й приказва и тя отначало хладнокръвна, по-сетне заобича Митювите приказки и упоително понякога се вглъбяваше. Тия приказки наченаха малко по малко да разсейват тъгата й, да я карат да не мисли все за в село и тя с радост начна да очаква вечерта.\n– Отгде ти си научил туй, Митьо? – запита го тя веднъж.\n– От книгите, ти обичаш ли да четеш?\n– Обичах – отвърна тя, – но като изкарах и четиритях отделения на нашето училище, не ме пуснаха вече и тъй си останах.\n– Няма нищо, то человек не само в училище се учи, тъй можем да попрочетем по някой книжка, та като наченеш да разбираш добре книжовния език, ще си четеш сама.\nНа следующата вечер Митю донесе разказчето на Толстоя "Бог забавя, ала не забравя", което й се много понрави. Тъй те продължиха да четат: "Кавказки пленник" от Толстоя, "Четири деня" от Гаршина, "Робинзон Крузо", "Изгубена Станка" и когато Радка взе да разбира добре, Митю й даваше само книжки и разправяше й по някой път.\nС лукава насмешка гледаше на всичко това Петър...\nБяха се изминали вече цели три месеца, откогато Радка се раздели с майка си.\nСлед дълги преструвки, голи обещания и прани думи Петър сполучи да удовлетвори своите животински страсти – излъга Радка.\nБеше през един хубав майски ден, вечер. Под разплодените черешови дървета, в една сладострастна стойка стоеше Радка, а Петър, след като набра цяла кърпа череши, дойде и седна при нея... Някакви тайни чувства го обвладаваха, той конвулсивно ту на таз, ту на оназ страна пипаше... Най-сетне протегна полуусмихнат ръката си към гърдите й. Радка пламна, наведе очите си, скокна и побягна...\nМина се едва неделя и Петър пак повтори. – Това не прави чест! – промълви тя сърдито и отмина.\nНо дали имаше чувство, сърце или съвест в Петра? – Той всичко преглътваше търпеливо, а най-подир с прочувствени клетви, изкусни думи, че той е пленен от нея, че той иска да свържат щастието си в един възел, сполучи.\n– Аз не съм за тебе жена – викаше му отначало тя, – никой няма да склони да вземеш мен!\n– Аз не искам да слушам никого другиго освен сърцето си! – решително отсече Петър. – Аз сега свършвам, аз вече мога да си спечелвам хляба, аз съм независим!\nИ Радка забрави майчини заръки, захвърли книжките на Митя, от сърцето си неусетно бе изгладила всички спомени за село, тя даже захвана да забравя и майка си. Всичко за нея клетата беше сега Петър!\nМитю, който виждаше, че Радка от ден на ден все повече и повече охладнява от книжките му и него, често му домъчняваше; мъчеше се да употреби всичко възможно, само да разбуди пак интерес в нея, няколко вечери той непрекъснато ходи да й говори, но Радка се прозяваше и разсеяна, често пъти го не слушаше, му потвърдяваше, очаквайки по-скоро да си отиде. След него обикновено дохождаше Петър, а понякога те се и сварваха.\n– Хайде... хайде – му се смееше Петър, когато влизаше при тях, – хайде върви учи Димитра, тя се прослепи, пардон, просвети, че те и замина!... Аз Радка ще я науча...\nМитю, когато видя, че и Радка му се усмихваше одобрително, силно се огорчи – той догади братовото си намерение, но пак не искаше да вярва.\nНима Радка, такава скромна, ще остави на Петра да си играе с нея? – мислеше си той. – Не, това не го вярвам!... Как Петър може да я излъже, освен ако й обещай, че ще я вземе за жена, но нима тя ще повярва на тая негова лъжа?... Не, Радка не се е заплела в мрежата му, тя му потвърждава само, защото е толкова добра... А не ме слуша, забравя да чете, защото навярно тези неща й са се видели сухи.\nПоследните мисли щастливо озариха Митювия ум, той отдаде всички сили и усърдие и пак отново начна. Ала Радка, подбутната от Петра – за Петра какво не беше готова тя да направи? – още на втората вечер му я изтърси:\n– А бе, Митьо – сега станаха малки нощите; работя ден-година, уморявам се много, я остави тези приказки за зимас ти!\nТия бяха думите, които отделиха Митя съвършено; той престана да ходи, да й говори; две неопределени чувства се бяха смесили у него – яд и съжаление!...\nРадка вече съвършено забрави книгите, а ако вчера майка й не беше дошла да я види, не би помислила и за нея.\nНастана септември. Духна горняка, земята се покри с пожълтяла шума; по небото увиснаха черни облаци, които често пореха нощната тъмнина с огнени светкавици и обливаха земята със ситен дъжд. – Настъпваше мъглива и монотонна есен.\nРадка пожълтя; покрай хубавите й живи очи се извъртяха две сини дъги; лицето й покриха жълти грапави петна; тя взе да усеща болки в слабините; взе да се вижда по-дебела, да се протяга – омършава. В това време и Петър захвана да я отбягва; често по цели дни той се не завръщаше в къщи, а белезите от ден на ден все по-ярко и по-ярко се показваха. Ступанката начена да я подозира; не се мина много и по чешмите вестовои и ратайкини наченаха да разправят.\nТогава Радка се видя в тежко и несносно положение; към никого не можеше да простре ръце за помощ освен единствено към Петра, който сега я отбягваше и не искаше да я срещне.\n– Петре – му загатна тя с умилителен глас веднъж, – ти виждаш, че хората вече взеха да се усещат за туй, нали викаше да се главяваш за даскал, глави се по-скоро, че да вървим!\n– Аз съм се условил, Радке, условил съм се далеч, но чакам да ми дойде назначение от министерството!\n– Амчи кога ще дойде то?\n– Тез дене, скоро – надявам се!...\nМина се неделя, две, настъпи и трета, но назначение не идеше, а пък ступанина, ступанката вече настоятелно я питаха от кого е в положение. – Слуха "Рада непрана" – се разнасяше от уста в уста из цялата махала. Радка яко вярваше в Петра, при всичко че последните му постъпки й задаваха страшни мисли. Тя пак се обърна към него:\n– Петре, какво стана? – Ще тръгваме ли ний, или какво? – Вече баща ти и майка ти ми не дават мира; какво да приказвам – не знам!...\n– Слушай, Радке, ето що: то назначението скоро ще дойде, пък най-сетне дойде-не дойде, най-късно подир седмица ще тръгнем... Ами слушай ти друго нещо. Нали знаеш, там горе покрай циганската махала, отгдето се отива за нашето лозе, има една циганка, която давала бурени, та да... да изхвърлиш... Тъй, тъй, иди ти днес при нея... Ето подир малко майка ми ще излезе и баща ми ще отиде при копачите, пък ти стани, че иди!...\nТези Петрови думи я малко подкрепиха, но в това тя чувстваше необясним страх, тя се мислеше за престъпница, някоя вътрешна сила бе стиснала сърцето й и го стягаше в острите си нокти.\n– Ех, боже, боже, какво чудо!... Ами сега мама като се научи... ох, ох!... – замисли тя и тежко въздъхна; постоя, постоя, па тръгна; тя взе котлите и отиде на чешмата за вода; всички впериха очи:\n– Мари Радке, мари, ти си непразна – захванаха да й викат другите ратайкини.\n– Как ще, мари! – се защищаваше Радка, но с такъв убит, безнадежден и неуверен тон, че никому не можеше да внуши доверие.\n– От кого, мари Радке? – продължаваха да я заобикалят вестовои и ратайкини. – Кажи сега, то се видяло.\n– Какво, мари!\nИ закърти се наокол от смях и кикотения, а бедната Радка потъна в земята.\n– Петре – пак се обърна тя, след като се върна от чешмата, – вече този срам не се търпи, какво да правя?\n– Ходи ли, гдето ти казах?\n– Е, хъ върви де, хъ върви!...\nПрез тесни, мръсни улички, въртейки страхливо насам-натам поглед, Радка излезе на равното шосе, което се закривяваше зад хълма и провлачеше между младите плодоносни лозя. Малка пътечка се отделяше от широкия път и тая пътечка водеше право за къщата на известната магьосница. Радка се закачи по стръмната пътека и току-що бе на полвин от завоя на шосето, яхнал на кон, изскочи Васил Хаджи Петров; тя се смрази на мястото си. Щом той я видя тук, изведнъж се усети и със строг тон извика:\n– Какво дириш тука, Радо?\n– Дойдох.. там казаха ми... яйца... – се опита тя да слъже, но самия говор и трескавото й побледняло лице обясняваха всичко. Васил, без да слуша повече, сърдито пак й викна:\n– Да си вървиш скоро у дома!...\nРадка си наведе главата и плачешком едвам стигна до в къщи.\n– Петре, Петре... брат да ми си, баща да ми си, избави ме!... – зарида тя пред Петра. – Олеле, отидох!... Уловиха ме, Петре, узнаха всичко, сега да бягаме, инак друго спасение няма!\n– Слушай, Радке, слушай какво ще ти кажа – захвана да я успокоява Петър. – Аз сега нямам никак пари, ще искам от татя, но ти не казвай, че това е от мен, защото те няма да ми дадат.\n– Ами от кого, Петре, от кого да кажа? – продължаваше да плаче тя. – Обади ми, научи ме!...\n– Ето как... Ето, кажи ти, че това е от вуйчовия вестовой, от Коста, гдето си отиде!\n– Ами подире?\n– Подир е лесно!... Кажи, че се не бой!\nСлед като стигна домакинът в къщи, той разказа на жена си случката и двамата решиха тази още вечер да повикат сестрата на Василя и брата на Елена, който беше капитан; с тях да изпитат Радка.\nСмръкна се, наядоха се, дойде Василевата сестра, дойде капитана; последния след като седна и се настани, тъй както той въобще знаеше да сяда във военен съд, запита Радка, която се бе изправила отпреде им цяла облена в сълзи.\n– Радо! – захвана със съдийски тон капитана. – До днес всички къщни са те питали истина ли е, че ти си трудна, а ти си отказвала. Днес сам бай Васил те е срещнал пред вратите на оная циганка. Намерението ти става ясно и ний те питаме да ни разправиш всичко, инак ще те поверим на полицейските власти като майка, която иска да убие чедото си, а пък ти трябва да си чувала как се наказват убийците; затуй хайде начни и ни разправи всичко.\nРадка хълцаше силно, сълзите я задавяха, тя не можеше да изтърпи това напрегнато положение.\n– Казвай де, казвай... то се видяло вече, ами казвай! – додаде повелително Василевата сестра.\n– От... от... – начена Радка – от вестовоя... от Коста...\n– Как, кога стана туй?...\n– Пролетес – отвърна тя; пресипнала, изнемощена, готова всяка минута да падне. Васил, който не можеше повече да я гледа, я освободи от безизходното положение – прати я да си легне.\n– Аз се съмнявам! – начена капитана. – Това е скроена лъжа!... Коста беше такова скромно момче!\n– А бе от покрития въглен да те е страх!... – додаде хазайката. – Туй момиче знаеш ли колко смирено беше, като дойде?... Ей го сега!...\n– Не – настояваше капитана, – Коста не беше способен на такова нещо.\n– Утре да пратим – го пресече Васил – за майка му!... Вашето момче – се обърна той към сестра си – нали ще може да отиде?...\n– Ще може амчи, защо не?...\nСлънцето, след като заля с огнен лазур западните краища на небосклона, потъна зад скалистите рътлини; силуета на бледния месец трепна от изток; студен северен вятър фучеше из оголелите като скелети дървеса...\nСелото, което досега го заобикаляше мъртво безмълвие, се оживяваше, от всичките страни по пътя се зачуваше глухия тропот и блеение на селските стада.\nДраганица сама под стряхата тъчеше. Ту дръпнеше бърдото, ту пъхаше совалката, ту пък се замисляше и забравяше на мястото си.\n"Какво стана онуй дете там – замислеше се тя, – не се чува, не се вижда!... Ох, четири месеца става не съм следвала да го нагледам... Пък и те какви хора бяха бе?... – Да рекат и туй дете има майка и то не е израсло като гъба, че и тя милее да го види, та да го проводят само един ден, какво ще им стане... Ама в неделя вече дъжд, сняг, каквото ще да става, ще отида, ще отида веки да го видя, много ми е домиляло...\n– Помози бог, буле Драган'це – извика един глас зад плета. – Тъчеш ли?...\n– Ти ли си, Пенке...\n– Аз съм!...\n– Влез де, ела да те видя!...\nПенка отвори старите дървени врати и тръгна към стряхата, гдето бе станът.\n– Все тъчеш, все тъчеш – начена шеговито тя, – хайде, добър вечер!...\n– Ех, колкото да се облечем, Пенке, ами ти какво си правиш?...\n– Абе насам, нататък... Ами щях да те питам за Радка, какво прави тя? – Нали сега подир Димитровден ще си дойде веки... ще момува!...\n– Тя няма да си дойде, Пенке, тя е главена за година!...\nДокато тъй се разговаряха, зачуха по пътя конски тропот; коня се спря зад плета и някой извика:\n– Буле Драган'це... Буле Драган'це!...\n– Какво й то? – се обади Драганица.\n– Буле Драган'це, я ела!\nДраганица отвори вратите и погледна на едно младо момче, което отсядаше коня.\n– Добър вечер! – каза момчето.\n– Дал ти господ здраве! – отвърна му тя и впери изпитателен поглед в него.\n– Буле Драганице, пратиха ме – начена момчето – от бай Василеви да дойдеш утре рано.\n– Че какво, защо?... – захвана зачудена тя. – Не знаеш ли, защо ме викат?\n– А... бе – начена момчето, – а... Ела ти там, че те ще ти кажат всичко!...\n– Че ти като знаеш, защо ми не кажеш?... Да не им е сбъркала нещо Радка, я?...\n– А... бе... бе не е сбъркала, ами знаеш като всяко момиче, младо още... ех, излъгал го там един вестовой, че сега, сега... непразна...\nСветкавица да беше се треснала над главата на бедната Драганица, не би се толкова зашамъдела, отколкото като й казаха туй. Сякаш от всичките й жили се върна кръвта в сърцето, задави го, та то не можеше да мръдне. Тя пожълтя като восък, помъчи се да викне – не можа, па полетя и падна в несвяст на земята. Пена, която стоеше там, уплашена се развика, затекоха се съседи, начнаха да я заливат с вода, внесоха я в къщи, захванаха да я разтриват, трети се разтърсиха за лук, а малката Койка писна и от този детски писък екна цялата къща.\nМина вечеря, настана полунощ, едвам тогава се попродигна бедната вдовица. Заплака, зарида като на мъртвец...\nРано, още земята я обвиваше гъст пласт от тъмна мъгла, Драганица с още две жени седнаха в една каруца и заминаха за града.\nЕдвам що откриваха капаците градските търговци и каруцата се спря пред вратите на високата хаджи Петрова къща.\n– Ох, мари Радо!... Ох, мари синко!... Какво направи? Какво стана? – викна отчаяно, едвам крепяща се на краката си, Драганица, като видя в такова окаяно положение Радка. Последнята се захлупи обляна в сълзи на земята; не смеяйки да погледне бедната си майка, която продължаваше задавена на вика: – ...От кого е туй, чедо, какво ми стана момичето, ох... ох...\n– Недей плака, недей се ядосва – начена хазайката, като я потегли за ръката. – Ела да влезем в къщи, ще ти разправя всичко.\nВлязоха в слугинската стая до кухнята и домакинката начна да разправя. Драганица не преставаше да плаче:\n– Нали ми беше детето кротко и смирено, и срамежливо. В пазва съм го крила; какво стана сега? Какво да го правя?...\n– Ще я заведеш на колибите, па ще потърсите оногова, солдатина, та ако не ще с добром, със съда ще го накарате да се венчеят! – продължаваше да й разправя хазайката.\n– Ох, ох, тъй ли съм мислила аз да я венчавам!... Аз оттук не я бутвам. Аз такваз не ви я доведох. Аз не мога... Аз какво ще я правя на колибите и аз съм сирмахкиня; и аз на две ръце очаквам...\nРазбита, обезнадеждена, седна пак в каруцата Драганица и си тръгна за село.\nТежки и мъчителни дни настъпваха за нещастната Радка. Хазяите постоянно я пъдеха, отвсякъде хората се смееха и подиграваха с нея; на чешмата не можеше да стъпи. Единствената надежда, единственият спасителен бряг, който й се мяркаше през толкова бури и вълни, беше Петър. Петър и никой други не можеше да я спаси. А сега той беше заминал на няколко дни за ближния град и когато се върнеше, той непременно щеше да тури край на теглото й. Колкото по-несносно ставаше положението на Радка, толкова повече тя мислеше за Петра, а мислите укрепваха по-здраво и по-здраво вярата й в него.\nПетър си дойде; гаче небето над Радкината глава се повече и повече разширяваше. Идеше минутата, мислеше си тя, да се освободя. Ах, каква щастлива мисъл?...\nВечерта Петър дойде при нея; тя искаше да викне, да му изкаже всичко; да я смили и той, та още на сутринта с нощната тъмнина и те да отлетят нейде надалеч, но се въздържа и тихо, с умилителен глас начна:\n– Петре, Петърчо, вече ще вървиме ли, не мога тук да стоя, отвред ме пъдят, нигде ме не щат... Хайде, че туй теглило не се търпи...\n– Слушай, Радке – я пресече Петър и с лукав, боязлив глас начена да я увещава. – Ти нали виждаш, че назначение не иде, че аз нямам ни пет пари, че никой не ще ни остави да се венчайме, ами слушай... да ти дам аз пет жълтици, че да си гледаш и ти работата...\nТия думи бяха мъглата, която затули последнята й звездица в нейния мрачен хоризонт – тя изгуби и последнята надежда. – За нея остана само едно тъмно и неизвестно бъдеще, което й предсказваше теглила и мъки.\n– Аз не ща, не ми трябат жълтиците ти – заплака тя. – Аз какво сега да правя! – Нали ти виках, че не съм за тебе жена, ти защо ме лъга?... Аз ще ида... аз ще те обадя... Аз не мога...\nПетър се разсърди на тая дързост и със злобна усмивка викна:\n– Ти ще ме обаждаш!... Върви ме обаждай, ти каза вече, че това е от вестовоя... нямам аз веч работа с теб.\nОт мъки, тъга, ходение нагоре-надолу Радка роди на седмия месец. През една снеговита ноемврийска нощ, сама след големи болежки тя стана майка; в тихата слугинска стаичка се чу слабия гласец на едно малко същество, обречено още от утробата на майка си на бедствия и неволи...\nРано сутринта дойде хазяйката и още по-строго начена да вика на нещастната млада майка.\n– Хайде, хайде... до довечера да те няма тук, хайде, ний не можем да храним хора, които стоят на едно място!...\n– Где да вървя сега, бе како Елено, толкова време ви шетах – заплака Радка, – потърпете ме още малко, почакайте да се барим посъвзема!...\n– Като ни шета, че затуй ни направи това лице, да не можем да си намерим сега слугиня... Да ставаш, че да си вървиш, чуваш ли?... Да вървиш да го търсиш!...\n– Бе, че где да вървя сега?... В таз фъртуна...\n– Не знам аз!... Върви гдето щеш!... – завърши хазайката, а Радка, обляна в сълзи, се наведе и начна да говори отчаяно несвързани фрази на своя пеликан, който спеше спокойно в лоното на идеалистическата невинност.\nЕлена отиде в другата стая, гдето Васил и синовете й пиеха чай. Тя им каза. На стария чорбаджия се врязаха две дълбоки черти между големите вежди; Петър конвулсивно остави недопитата си чаша и побягна в другата стая, за да скрий вълнението си; а Митьо бърже скокна и отиде да види Радка.\nБутна вратите и влезе. Щом си срещнаха погледите, Радка засрамена наведе очи – тя се считаше пред него виновата, престъпница, но при все това твърдо вярваше в неговата милостива душа и откровено начна да се оплаква.\n– Ох, Митьо, Митьо... ох, добричкий Митьо, ох, какво стана... Виж като не слушах тебе, виж какъв е бил Петър!\n– Че... нима това го направи Петър?... – запита той учуден.\n– Ох, Петър, Митьо; той ме излъга, той ми закопа младостта, той ми отрови живота, ох... – продължи да плаче тя.\n– Че как? – ти си казала вуйчовия вестовой Коста!\n– Тъй казах, тъй ме примами, тъй ме научи Петър... Ох, ами туй дете какво да правя? Я го виж, виж го не прилича ли на Петра?\nВъзмущение се подигна от дълбочината на Митювата душа. Тия думи разкъсаха всички братски връзки между него и Петра; цял пламнал, той бърже изхвръкна из вратите.\n– Господине – се хвърли Митю върху брата си, който се беше облегнал на канапето, като го стисна за яката, – господине, каквото си наченал, върви го продължи... Защо си лъгал...\n– Какво съм направил? – взе да се брани Петър, учуден от тая смелост и сила на слабия си брат.\n– Какво си направил?... И още питаш какво си направил? – Отнел си девството на онуй момиче, излъгал си го по най-позорен начин... Това дете е от тебе!\nМайка им, която стоеше в другата стая, уплашено захвана да вика баща им на помощ. Митю толкова силно викаше и ядът толкова сила му даваше, щото Петър отначало като всеки престъпник се сви страхливо, но после, като видя, че му идат на помощ, сдоби повече мощ и викна:\n– Да се махваш, че като ти лепна една плесница, ще видиш...\n– Ще лепнеш?... Още имаш лице да говориш. Ако не си искал да се жениш за нея, защо си я лъгал?...\n– Какво бе?... Какво има? – ги пресече баща им.\n– Това дете на Рада е от Петра! – отвърна запъхтян Митю.\n– Как от Петра? – запита учудена и разлютена Елена.\n– Петър я е излъгал! Петър я е накарал да каже пред всички, че е от вестовоя, за да не може после да го съди!...\n– Тя да си е свивала полите, да не го е мамила, пък ти да си сбираш езика зад зъбите, че знаеш ли се?... Какво?... Хубава работа?... Братя сте бе, пък ти ще искаш да го жениш за ратайкиня... Толкова ли добро му мислиш?... Браво... – разядосан, начена домакинът на сина си. Майка им, която беше още повече раздразнена от това, отиде право при Радка и със злъчност начна:\n– Да се махваш оттука, че знаеш ли се!... Момчето ми ще искаш да зачерняш... – тя не може да продължи от злоба, – скоро да си събираш парцалите и да се махваш оттук.. че ний сме ти криви, а?... – Начена след малко мълчание – прибрахме те да ходиш с вестовоите, а пък подире нази да виниш пред света... Какво ти е сторило момчето ми, мари?\n– Ох... Я го виж – заплака отчаяно Радка, – я го виж туй на кого прилича...\nЕлена, която много скоро смиряваха сълзите, се дръпна назад и с повелителен тон завърши:\n– Хайде, хайде... събирай се, че ставай...\nИ Радка я изпъдиха.\nВсичките врати бяха затворени за нея; последните сили я оставиха, а пък времето все повече и повече се застудяваше; от няколко дни земята беше навлякла своята бяла снеговита плащеница, вееше буен горняк и влачеше по небето тежки, черни облаци, които в своя летеж премрежваха атмосферата с едри парцали сняг.\nРадка се прибра в една малка стаичка на полусрутената запустяла къща, която едва се крепеше срещу вятъра на скалистия хълм Калето. Излепи прозорците с книги, замаза дупките с кал; купи една рогозка, стовна за вода, малко корито за прание и се сви с малката си рожба пред огнището, в което задимяваха от време на време мисириви копанки или някое върбово дърво.\nВеднъж яла, други път гладна, веднъж стоплена, други – замръзнала, тя прекара така двайсет дни. Видя, че от стотях и петдесет гроша, които й се падаха като плата, от баща й останал дълг на чорбаджията трийсет гроша, като си купи рогозка, стовна, корито, един товар дърва и като яде двайсет дни, едвам имаше още трийсет гроша, а те се намаляваха от ден на ден и тя губеше все повече и повече надежда.\n– Ще търся работа! – си каза тя една сутрина и тръгна към някои къщи, гдето познаваше.\n– Какво искаш? – я посрещаха отвсякъде.\n– Искам работа!...\n– Каква работа, нямаме работа!...\n– Нямате ли я вълна за влачение, я чорапи за плетение или друго, каквото и да било!...\n– Вълната си я влачим на водния дарак, а чорапи си купуваме – така ни идат по-евтини... – й отвръщаха отвсякъде.\nМинаха се още петнайсет дни. През това време яде само хляб и печен лук. От парите й останаха само пет гроша, числото с лука се свърши, отколе и последнята клечка дърва бе станала на пепел, работа отнигде нямаше, а мраза повече и повече сковаваше земята...\nБеше през нощта на втория ден на Коледа. Небето се бе изяснило и светнало със своят брилянтен накит, уморената земя се бе вцепенила под летаргическото було на зимната нощ, безмълвие заобикаляше от всички страни спящият град, а свирепият вятър, в когото като че ли се сливаха гласовете на всички теглила и мъки на человеческата неволя и това адско, подземно съзвучие беснееше, тропайки по всички врати и прозорци.\nМалката полусрутена къщица се търсяше от този вихър; през всичките междини и отверствия на Радкиното жилище нахлуваше сух студ, който смразяваше и кръвта в мишците й. Тя тази вечер легна с съвсем празен стомах; огнището бе пусто, а малкия пеликан несмиряемо пищеше в майчините си обятия. Радка неспокойно се обръщаше насам-натам, в нейната глава се бе загнездила една страшна мисъл, която тя се страхуваше да я изпълни, а трябваше... Нейните костеливи ръце трябваше да убият самата нейна плът, да пролеят кръвта й. – Тя искаше да се освободи от майчината грижа...\nМалката стаичка е тъмна; през единственото стъкло на прозореца проникват няколко бледни лъчи на месеца, които треперливо се разливат по опрашеният под. Студът все повече се усилва; по скъсаната заболояна покривка Радка се обръща пъхтяща; детенцето е пресипнало вече от плач; едвам чува гласецът му...\nТя е решена, тя ще свърши окаяния му живот, за да спаси себе си!...\n"На няколко места ми казаха – замисли тя, – че ако не бих имала дете, ще ме вземат за ратайкиня... но ще го осмъртя."\nНо на тия мисли някакъв вътрешен глас й подшепва: "Недей!" Някаква вътрешна сила задържа ръцете й – тя се решава и не може...\nДетенцето пак заплаква, тя е отпаднала за сън, не може вече да продължава своят непоносим живот; става и с треперящи ръце издига малкия пеликан... Пред очите й се показва бащината й стряха, оная селска моминска веселост; представя й се живот напред, озарен от звездата на щастието, но нещо й пресича мислите; някакви стъпки се зачуват зад вратите, тя оставя детето сепнато и с туптящо сърце се ослушва... Нищо, това е вятъра, който се присмива на человешките бедствия, тя се връща, огледва вледенялото си жилище, пробитите прозорци, през които влизат фученията на вятъра, замръзналата стовна, пукнатото корито, коравата рогозка и смело хваща рожбата си за крехкия врат; тя изпищява, нещо хрусва... умира...\nДълга декемврийска нощ, като че ли е нескончаема. Радка трепери от студ права, мъртвото тяло на младенеца стои в тъмния ъгъл, някаква злокобна тишина заобикаля пустата къща. Престъпницата я страх да се доближи до леглото...\nРадка става, събира си всичко, взема мъртвото тяло в ръка и се затече през рътът, гдето отзад в подножието му течеше малка река. Разчупи ледът, който вцепеняваше повърхнината на буйната балканска вода, и хвърли умъртвената си рожба.\nСтраха като че ли повдигаше за мишците Радка; тя бягаше напред през мъглата, без да знае накъде отива и защо. След половин час тичание, краката й взеха да потъват доколени в сняг – тя се спря запъхтяна, поогледа се наокол: навред дебел сняг, над когото се влачи гъста, непроницаема мъгла... По небето се показваше бледнината на деня; наблизо отзад си тя зачу човешки гласове; излезе при тях – те бяха кираджии. Отпреде й се простря широка дълга пъртина и тя тръгна по нея.\nЦял ден тя вървя, мина няколко села и вечерта едвам стигна, грохнала от път и мъки, в друг един непознат ней град. След като повървя из широката улица, видя наблизо файтонджийски хан, влезе да спи, мислейки още сутринта да си търси място за слугиня. Ханджият имаше нужда от такава и Радка, сега прекръстена Мария, остана да слугува в ханът...\nРеката повлече нанадолу мъртвото тяло и го запря чак на един воденичен яз. Една сутрина воденичаря, като обикаляше вадата, видя на язът нещо се белее, отиде и изненадан от мъртвото тяло, се завтече да вика селския кмет. Кмета заяви в околийското управление. Властите по-скоро се разпоредиха и издириха виновника.\nТелеграфните апарати известиха по четиритях ъгла на България да търсят Рада.\nБеше взело да се здрачава; градския часовник щу бе ударил седем и в ханът "Македония" влезе един полицейски пристав с двама стражари. Приставът поиска на ханджията пътно-записната му книга, после го запита виждал ли е такава мома, като я очерта горе-долу.\n– Такова момиче – начена ханджията след като помисли малко – не е минавало оттука; само едно, което остана у дома да слугува.\n– Я го викай!... – каза пристава.\nПовикаха Радка; тя се разтрепера, побледня, – пристава я позна. Взеха я под конвой и върнаха в градът, гдето пък я затвориха в тъмния и влажен затвор...\nСлуховете един през други по-страшни се носеха из градът. Общественото мнение строго осъждаше Петра; а баща му мисли, мисли, та:\n– Да стори мира свят! – каза най-подир и го прати надалеч – прати го да се учи...\nА бедната Драганица изсъхна, сгърби се, в три месеца сякаш се състари с трийсет години. Не можа тя да изтърпи този срам пред света, па заболя, легна, та най-подир склопи очи.\nИ при новия, щу поизравен гроб, щръкна други по-нов.


Свят | Правото на забрава не важи автоматично и извън ЕС, смята Съдът в Люсксембург - Dnevnik.bg\n14:36, 10 яну 19 , 2306\nПравото да бъдеш забравен не се простира автоматично по търсачките в целия свят.\nТова е мнението на генерален адвокат на Европейския съд в Люксембург по дело на "Гугъл" срещу френската Комисия за защита на личните данни (CNIL). Окончателното решение на съдиите обикновено се съобразява с него.\nПравото на забрава се прилага в последните няколко години, след като през 2014 г. адвокат успя да осъди търсачката да скрие линкове към публикации с неприятна за него и вече неактуална информация. Според него всеки гражданин може да поиска интернет търсачките да премахнат линкове към страници, в които имената им се споменават в неактуален или вреден за имиджа им контекст – решението се взима и с консултация с местните органи за защита на личните данни.\nВъпросите стигнаха до Европейския съд, след като френската Комисия за защита на личните данни (CNIL) глоби "Гугъл" със 100 хил. евро, задето е скрила резултатите от търсенето на името на оплакал се само в ЕС, но не и от търсене извън съюза. Според френската институция премахването на линковете трябва да важи за абсолютно всички версии на "Гугъл". Тя сочи, че ако резултатите са скрити само в местните версии на търсачката, те лесно могат да бъдат открити отново, стига потребителите да ползват google.com, а не google.fr.\nГенералният адвокат отбелязва, че европейското право не засяга изрично въпроса за териториалния обхват на премахването на линкове и че трябва да се вземе предвид откъде се извършва търсенето. Според него на съответните закони не бива да се интерпретират така, че да обхватът им да засяга и държави извън ЕС.\nАдвокатът не изключва възможността търсачка да бъде задължена да скрие определени резултати в целия свят, но "Гугъл" не е длъжна на това в конкретния случай, за който в съобщението на съда няма подробности. Той предлага скриването на глобално ниво да не е задължително във всички случаи, а да взима предвид местата, от които се извършва търсенето.\n16:06, 19 мар 19 / Развлечение 30\n16:05, 19 мар 19 / Европа 14\nРейтинг: 3023 15:05, 10 яну 19 Неутрално\nПобеда за "Гугъл"\nРейтинг: 11443 17:03, 10 яну 19 Неутрално\nПравото да бъдеш забравен само в твоето "село" :)


Ринит в бебето: как и как да се лекува? - Кашлица\nсок от червено цвекло. Десерт лъжица да се смесва с една чаена лъжичка на варена вода и копаят в носа (можете да добавите малко вар мед течност, но не е задължително). В чиста форма, сокът от цвекло е много горящ.\nПомислете за рецептата за лечение на настинка в домашни народни детски лечебни средства.\nГорчица в популярното лечение на настинка при деца.\nДецата лесно се съгласяват с такова лечение. Това е доста приятна процедура, която може да бъде поставена под формата на игра. Необходимо е да поставите сухи горчични мазилки на краката и да ги фиксирате с кърпа или превръзка и да поставите топли чорапи отгоре. Ако детето не е съгласно с процедурата или в къщата не жълти картона, че е възможно да се излива сухата горчица в гъста х / б чорапи, поставени в началото на топли чорапи. Да отида така 1-2 дни. Ако детето все още не знае как да ходи, този инструмент също ще му помогне - нека лежи в чорапи с горчица\nЗа да се лекува запушен нос при дете, има и друго много хубаво лекарство - загряване на краката във вода с горчица. Повечето деца харесват тази процедура.\nБързо излекувайте хрема в децата, който помага за подобно народно лечение, като масаж на краката с алкохол. Вместо алкохол можете да използвате балсам "звезда". Краката на детето са добре разтривани, масажирани, след това поставени върху топли чорапи крака. Особено е полезно да се направи преди лягане - не поставяйте болното дете да спи със студени крака. Ефектът на това народно лекарство ще бъде още по-силен и по-трайно, ако поставите подгряваща подложка в краката си.\nКак да се излекува хрема на детето с лук.\nКак да се лекува студ в децата чесън масло.\nЗа много млади и много нежни деца можете да използвате такова народно лекарство за обикновена настинка, като чесново масло. Загрейте 50 g растително масло във водна баня в продължение на 30 минути, като добавите 2-3 скилидки счукан чесън. Настоявайте деня. Смажете ноздрите 2-3 пъти на ден. Това масло е добро за профилактика - в периода на епидемията е желателно да се използва това масло преди да се вземе детето на претъпкано място.\nЦвеклото в популярното лечение на настинка при дете.\nЛечението на настинка при деца е ефективно цветни капки от цвекло, ако няма алергия към меда. Необходимо е да вземете 1/3 ч.л. мед, разтваряне в десерт лъжица от преварена вода и се разбърква с 1 супена лъжица. л. сок от цвекло. Погребайте в 7 капки на всеки 2 часа в затоплено състояние. Назалната конгестия при дете преминава в продължение на 1 ден.\nАлое и каланое често се използват в народни средства за лечение на обикновена настинка при деца.\nКак да се третира студено в детето чрез нагряване.\nЗагряваща каша. В дългосрочен ринит при деца, попълнете една малка чанта, изработена от дебел в / б, или ленена кърпа с топла, хладно варено просо каша, и го постави на максиларния синус, горния капак с кърпа, така че вече не се охлажда. За затопляне можете да използвате две готвени пилета яйца, обвит в плат, чанта горещ пясък или сол. Направете процедури за загряване 3 пъти на ден.\nВдишването на студа в детето е популярно народно лекарство.\nНякои деца обичат да вдишват през пара от варени картофи "в униформа". Това лекарство е много ефективно срещу обща настинка и кашлица при деца, но не можете да прибягвате до това, ако детето ви има треска. За по-голям ефект в бульон, можете да пуснете етерично масло от евкалипт или мента. Или в края на кипене картофи хвърлят в бульон трева раковини, градински чай, евкалипт, мента или невен цветя.\nКак да се лекува бебешкият ринит с мед и сок от алое.\nДецата имаха лош студ и кашлица (момиче е на 6 години, момче е на 2 години). Баба приготвила за тях народно лекарство: смесен мед и сок от алое в съотношение 1: 1. През нощта те капеха в гърлото. Всеки беше много изненадан, когато децата нямаха кашлица или изпускане от носа сутрин.\nВсеки родител е силно обезпокоен, когато детето е болно. И особено, ако има студ. В края на краищата, когато носът е запушен, бебето започва да диша тежко с устата си. Постоянно източване на слуз не му дава почивка, той не може да яде и да спи нормално. Облекчаване на страданията на едно дете, можете да използвате набор от мерки, насочени към премахване на слуз, вазоконстрикция на носната лигавица, за укрепване на имунната система и се отърве от тялото на вируса.\nИзтичащият нос е обикновено последствие от хипотермия, комбинирана с наличието на вируса или бактериите в тялото. Ринитът е непроменим спътник на ARVI. В този случай е необходимо лечението да се лекува по сложен начин - борба с обикновена настинка, почивка в леглото, обилно пиене, антивирусни лекарства.\nСъщо така ринитът може да е алергичен. Детето може да реагира със соплата на прах, цветен прашец, животинска коса и други патогени. В този случай е достатъчно да се елиминира алергенът и да се изпие доза антихистамини.\nЛечението на педиатричния настин се редуцира до набор от мерки, които се състоят от измиване и почистване на носа, както и използване на вазоконстрикторни лекарства и лекарства.\nИзмиване със солена вода. За да започнете, гърлото трябва да се изплакне. Обикновено това се прави с помощта на солев разтвор, а ако не е на ръка, можете да го подготвите сами. Всъщност физиологичен разтвор е чиста, слабо осолена вода. В чаша варена топла вода трябва да разредете половин чаена лъжичка сол. Ако детето е голямо, можете да му обяснете как да измиете носа с чайник. За да направите това, каната се изсипва със солена вода, върхът на чайника се поставя в една ноздра, така че водата се излива в нея и изтича от втората ноздра. Така че трябва да изплакнете двете ноздри. Но се случва, че детето отказва да го направи или е твърде малък за такава процедура. В този случай можете просто да излеете малко солена вода във всяка ноздра с пипета или малка спринцовка без игли. Не можете веднага да се изправите, в противен случай солената вода веднага ще се излее. По-добре е да легне за известно време. Както е известно, солената вода привлича слуз и я изважда. Изплакнете носа си с тази вода често, на всеки 3-4 часа, така че слузът не кондензира. В края на краищата, в сухи гнойни бактерии се размножават. Лозунгът на един известен педиатър е "Майко, не позволявайте на солта да изсъхне!"\nВазоконстриктивни лекарства. След 10 минути след измиване на носа е необходимо да се отпие вазоконстриктор с детето. Това се прави, за да може бебето да диша нормално и да яде. Вазоконстрикторите могат да бъдат под формата на капки и спрейове. За деца под една година не трябва да се използват спрейове. Вазоконстрикторите са строго регулирани от дозировката и възрастта. Не използвайте лекарства за възрастни, стеснявате кръвоносните съдове за деца - това може да бъде опасно. Вазоконстрикторите не трябва да се използват повече от 5 дни. През това време е напълно възможно да се лекува настинка и ТОРС, а дългосрочното използване на тези лекарства може да доведе до привикване и отслабване на стените на кръвоносните съдове.\nЛечение. След като дюзата е почистена и назалните канали позволяват на детето да диша свободно, е възможно да се капчат лекарствени препарати на базата на билки или лечебни масла в носа. Среща се с дете със студ ще помогне protorgol. Това лекарство най-често се приготвя в държавните аптеки.\nПри лечение на настинка е много важно да се поддържа влажността на помещението. В края на краищата, сухият и горещ въздух, характерен за зимния период (когато отоплителните тела и батериите работят) пресичат лигавицата. Необходимо е да си купите овлажнител, а ако няма такава възможност, просто хвърлете мокро одеало върху батериите.\nЗа по-големи деца можете да организирате вдишване. Горещият въздух загрява максиларните синуси и носните проходи. И лекарства и натурални билки, въз основа на които се приготвя отвара, дезинфекцират назалната лигавица. Можете да подготвите отвара за вдишване на базата на лайка или невен. Ако добавите малко евкалипт или няколко листа мента към бульона, той ще освободи дъха ви.\nНапуканият нос при малките деца е натоварен от факта, че бебетата не могат да ядат и да спят, защото имат уста в устата. Малките деца на няколко месеца все още дори не знаят как да се обърнат и така, когато тинята капе в носа и не им позволява да дишат, те стават много неспокойни, плачещи. Същото се случва и с яденето. Когато едно дете изсмуква гърдите или бутилката със смес, той не може да диша с устата си. Това води до факта, че бебето яде с прекъсвания, поглъща въздуха. Борбата с ранен нос при малко дете трябва да бъде незабавно при първите симптоми.\nПринципът на лечение при малките деца е почти същият. Въпреки това, преди да капете солено разтвор в носа си, трябва да почистите носа на слузта. Това може да се направи с помощта на специално устройство за засмукване, което се продава в аптека. Това е малка гумена круша с удобна силиконова дюза. Необходимо е тази дюза да се вмъкне в една ноздра, а втората да се затваря плътно. С помощта на вакуум трябва да издърпате слузта от носа на бебето, което не му позволява да диша. Смачканата помпа може да бъде и дълга тръба, а не крушка. В този случай родителите ще трябва да изсмукват слуз от носа, който се събира в дълга тръба. Уредът трябва да се изплакне и да се изсуши след употреба.\nОсвен това, когато полагате малко дете на сън, трябва да поставите възглавница под главата и раменете му, което ще повдигне главата му, така че слузта да не се събира в носа.\nАко в носните канали на детето са залепени парчета суха слуз, трябва да ги "издърпате" от там с помощта на памучна фланела или ушна кал. Децата на възраст над две години могат да покажат по свой пример как да се похвалят и да почистват капката.\nНародни средства срещу детската настинка\nЕто няколко рецепти за традиционната медицина, с които можете бързо, ефективно и безопасно да отървете детето си от студ.\nСокът от лук съдържа много полезни свойства. Двойки сок от лук убиват бактериите. Ето защо, в стая, където има пациенти, е необходимо да се разпространи на купи нарязан лук. Кремът от лук, разреден 1 до 3 с вода, може да се капе на бебето в носа. Това е много ефективен инструмент, който помага да се победи общата простуда.\nЗа да не се борите с хрема, трябва да следвате всички превантивни мерки, които ще ви помогнат да избегнете това заболяване. Осигурете на детето пълна балансирана диета, ходете с бебето по-често, постоянно проветрявайте стаята. След като сте посетили местата с голямо натоварване на хора, трябва да измиете носа си със солена вода, за да избегнете попадането в тялото на вируса. Омекотете детето с физически упражнения, водни и въздушни вани. Спазвайте режима на сън и почивка, по-често на чист въздух. Ако спазвате всички тези правила, няма да получите хрипове!\nЗа тази цел е възможно да се нормален физиологичен разтвор (0.9% разтвор на натриев хлорид), както и различни солни разтвори на базата на морска вода, като akvamaris, Salina Physiomer, AKVALOR и др. Могат да бъдат използвани Тези разтвори, тъй като първите дни живота на бебето. Те са стерилни, съставът близо до изотоничен (неутрален) разтвор не съдържа в състава си вещества, които могат да причинят нежелани реакции и пристрастяване в трохи. Съдържащите се в морската вода соли и микроелементи (калций, желязо, калий, магнезий, мед и т.н.) са не само добре омекотена кора, втечнени слуз, улесняващи неговото експекторация, но също подкрепят естествената влага на носната лигавица, процеси за намаляване на скоростта в клетките на лигавицата допринесе за подобряване на двигателната активност на ресничките на лигавицата, нормализиране на защитната функция.\nДеконгестанти. Бебета, които имат проблеми с назалното дишане, нарушават общото си здравословно състояние, спят, процесът на кърмене, лекарят може да предпише вазоконстрикторни лекарства. Когато насипни те влияят на носната лигавица, което води до свиване на кръвоносните съдове, което намалява подуване и зачервяване, намалява производството на слуз, което се подобрява назален дишане.\nДецата от първите месеци от живота до 2 години за предпочитане е да се използва с кратко действие, вазоконстриктор те бързо се унищожават в тялото на бебето, което означава по-малко шанс за странични ефекти. Такива лекарства включват агенти, съдържащи фенилефрин: Nazol бебе, Vibrocil, - действието на който продължава до 4-6 часа след вливане. Деца първата година от живота или Nazol BABY Vibrocil предписани 1 капка във всяка ноздра. Те трябва да се копае, малко дете хвърляне главата си назад и превръщането на една страна, не повече от 3-4 пъти на ден. При деца над 2 години могат да се прилагат вазоконстрикторни лекарства Средната продължителност на действие (6-8 часа след прилагането) - Nazivin (0.025% разтвор), Otrivin, ksimelin, tizin (0.05% разтвор) и т.н. Тези препарати. предписвайте на деца 1-2 капки във всеки нощен проход не повече от 2-3 пъти на ден. Имайте предвид, че Nazivin (Подготовка средна продължителност на действие) като разтвор на 0.01% може да се използва за деца с първите седмици от живота, 1 капка във всяка ноздра два пъти дневно при деца от 1 месец до 1 г. - 1-2 капки 2-3 пъти дневно само след препоръка от лекар. Това се дължи на факта, че Nazivin като 0.01% не само съдържа много малка доза на активното вещество, но се изпуска в капчици, които са удобни за употреба при кърмачета.\nАнтимикробни средства. Както вече бе споменато, за лечението на ринит, не е придружено от тежко увредена общото състояние (висока температура, гноен назален секрет и т.н.), е често е достатъчно да се използват солеви разтвори за назално промивка и кратко прилагане на вазоконстрикторните капки (не повече от 3-5 дни ). Въпреки това, ако тези дейности не водят правилна успех по време на растеж или са налице признаци на привързаност на микробния възпаление и инфекция (повишена температура, още по-голяма загуба на апетит, слабост, летаргия, поява на гнойни носен секрет жълто-зелен или зелен), се нуждае от задължителна проверка детски педиатър. Може би вашето дете ще изисква назначаването на капки, които имат антисептично и антимикробно действие.\nЗа лекарства, които имат антимикробен и противовъзпалителен ефект, включва PROTARGOL, съдържащ сребърни йони. При деца от първата година от живота си се прилага 2% разтвор PROTARGOL, копаещ 2 капки във всеки назален курс 2 пъти на ден в рамките на 7-10 дни. PROTARGOL се използва по правило в комбинация с други лекарства. Капчиците се получават директно от праха в аптеките, обаче за използване дете само прясно приготвен разтвор Protargolum който трябва да се съхранява във флакон тъмно стъкло, в хладилник, не повече от 10 дни от датата на производство. Страничен ефект от PROTARGOL може да бъде развитието на алергични реакции към лекарството под формата на изгаряне и сърбеж в носа на бебето, което изисква отстраняване на капки.\nЗа лекарства от растителен произход, които се използват за лечение на ринит при деца отнася pinosol включващ комплекс на растителни масла (бор, мента, евкалипт), витамин Е и други. Той има антимикробна активност и анти-оточна, ускорява процеса на възстановяване на носната лигавица. Лекарството е одобрено за употреба при деца след 2 години. Децата са насърчавани да погребе 1-2 капки във всяка ноздра 3-4 пъти на ден в продължение на 5-7 дни.\nНеобходимо е да внимавате, когато падането пада върху малки деца, тъй като поглъщането на PYNOSOL в дихателните пътища може да доведе до развитие на бронхоспазъм (затруднено дишане, задушаване). Ако това се случи, трябва да осигурите свободен достъп до кислород (отворете прозореца и освободете шията на бебето от дрехите) и незабавно се обадете на линейка.\nДруги средства. Комплексът лечение на неусложнена ринит (не отит - отит на средното ухо, синузит - възпаление на параназалните синуси) са широко използвани при деца като хомеопатично препарат като Euphorbium kompozitum. Това е сложен хомеопатичен препарат, съдържащ вещества от растителен произход и минерали. Освобождаване на носа дишане се дължи на овлажняване и пречистване на носната лигавица, подобрена хранене мукозни клетки. Лекарството се използва при деца след 2 години от живота, тъй като се произвежда само като спрей. Приложете лекарството на 1 доза (инжекция) 3-4 пъти на ден.\nЗа лекарствата, широко използвани за профилактика и лечение на обикновена настинка при деца, се включват лекарства, които съдържат интерферони (защитни фактори, които се произвеждат в човешкото тяло), например LIPPFERON. Неговото действие се основава на предотвратяване на размножаването на вируси, засилване на защитата на клетките на носната лигавица от проникването на вируси в тялото. Най-ефективното му използване от първите часове на симптомите на остра респираторна вирусна инфекция (кихане, появата на лигавицата от носа).\nINFLUENZA може да се използва при деца от раждането както за лечение, така и за профилактика на обикновена настинка, особено при епидемии от респираторни инфекции. Деца от първата година от живота в лечението на обикновена настинка са капели 1 капка във всяка ноздра 5 пъти на ден, деца от 1 до 3 години - 2 капки 3 пъти на ден в продължение на 5 дни. След инжектиране е необходимо да се масажира бебето на носа с пръстите на носа за няколко секунди за по-добро разпределение на лекарството върху лигавицата. При употребата на GRIPPFERONA е възможно развитието на индивидуална непоносимост към лекарството, което ще изисква незабавно отменяне.\nКогато решавате за избора на тези или други лекарства при лечението на хрема в трясък, опитайте се да покажете на детето възможно най-скоро детето и да слушате неговите съвети.


Крум Зарков: „БСП за България“ в Русенско е готова за изборите /ВИДЕО/ – Русе Медиа - За да знаеш повече\nКоалицията разчита да направи по-добър резултат от предишните избори\nКоалиция „БСП за България“ регистрира в РИК-Русе листата си с кандидати за предстоящите парламентарни избори на 11 юли. Водач е Крум Зарков, втори е Пламен Рашев, а трета – Ивалинка Цанкова. В сравнение с вота на 4 април промяна има в четвъртата позиция – тя е за коалиционния партньор от АБВ Валери Иванов.\n„БСП за България“ в Русенско е готова за избори, заяви водачът Крум Зарков. Той определи листата като силна, с хора от различни области на компетенции – право, икономика, финанси, земеделие. В нея има 15 кандидати – 8 мъже и 7 жени, като най-младата кандидатка е родена 1994 г., а най-опитният – 1954 г.\n„Надяваме се на едно истинско състезание на идеи, надяваме се Русе и областта да бъдат центърът на публичния дебат, защото именно това смятаме да направим – да занесем Русе в центъра на българската политика.\nПосланията са такива, каквито русенци ги споделят за съжаление от години – необходим е чист въздух, хубав път, ясна образователна и икономическа инфраструктура, която да задържа хората тук и да се развиваме. Тези послания ние сме разработили допълнително с конкретни мерки и програми, които сме готови да започнем да прилагаме от първия ден на работата на новото Народно събрание“, заяви Зарков.\nТой сподели, че въпреки честите избори БСП и партньорите им ще имат достатъчно добро представяне това ще допринесе и за по-голяма сигурност при формирането на правителство, от което България има нужда. Според Крум Зарков е напълно реалистично да имат по-добър резултат от изборите на 4 април, като разчитат много след отпускането на мерките да направят една кампания в свой стил – очи в очи с хората.\nTags: БСП за БългариякандидатиКрум ЗарковлистарегистрацияРИК-Русе\nЗдравен медиатор от ромски произход ще помага на уязвимите групи в Русе


"Това беше пълен провал": Американски офицер за настъплението на Турция и джихадистите в Идлиб\nГлавна > Важно > "Това беше пълен провал": Американски офицер за настъплението на Турция и джихадистите в Идлиб\n«Това беше пълен провал»: Американски офицер за настъплението на Турция и джихадистите в Идлиб\nВече е напълно очевиден пълният провал на настъплението на терористите срещу позициите на сирийските сили в Идлиб, въпреки активното участие на турските въоръжени сили. Американският военен експерт Скот Ритер стига до това заключение, твърдейки, че друг резултат не се е предвиждал.\nТой е американски разузнавач от морската пехота в оставка. Служил е в Съветския съюз като инспектор за прилагането на Договора за ликвидиране на ракетите със среден и малък обсег на действие, след това е назначен в щаба на генерал Шварцкопф по време на войната в Персийския залив, а през 1991-1998 г. работи като инспектор по въоръженията в ООН.\nПоражението като неизбежност\nДжихадистите на терористичната групировка «Хайят Тахрир ал Шам» (забранена в Руската федерация) с участието на турски воeнни нападнаха сирийската армия, но атаката бе обречена от самото начало. Сега основният въпрос е защо? — пише Ритер.\nДжихадистите с подкрепата на турската артилерия успяха да превземат няколко позиции на сирийската армия в района на населеното място Найраб, като получиха няколко трофейни бронирани машини, но след това бяха изтласкани обратно в резултат на въздушните удари на руските ВВС.\nПри това, турските военни за първи път открито се биели рамо до рамо с джихадистите, пише американският офицер. Според експерта битката за Найраб трябвало да бъде прелюдия към масирано нашествие на Анкара, начало на нова кампания, „предназначена да накаже сирийската армия и нейните руски съюзници“.\nБитката свърши — отивам си вкъщи\nНо има един проблем в този сценарий — руските ВВС… Докато руските самолети действат в Идлиб, нито една настъпателна операция срещу сирийската армия няма шанс за успех, посочва Ритер.\nКакто твърди американският офицер, турската армия е била напълно наясно с тази реалност и затова възниква въпросът: защо бе започната атака, обречена на провал? Според Ритер, първо трябва да се вземе предвид следното: Анкара не е знаела как ще реагира Москва.\n(тук добавяме едно «Хм, би трябвало да е знаела», всеки умен човек би се досетил за реакцията на Москва, бел.ред.)\nОтговорът на този въпрос вече е даден. Извършвайки нападение срещу Найраб, Турция изостри ситуацията почти до нивото на пряка турско-руска конфронтация, отбелязва експертът.\nВ тези условия, според него, най-вероятно Анкара ще се съгласи с позицията на Кремъл, като започне да демонстрира стремеж към деескалация, «за да се избегнат дългосрочни щети върху турско-руските отношения». Москва обаче ще изисква безусловно прочистване на провинцията от джихадистите. И Турция ще бъде принудена да вземе предвид тази позиция, „ако не е готова да рискува с пълномащабна война с Русия за Идлиб“.\nКато цяло тази последна битка трябва да се разглежда като твърдото решение на Кремъл да завърши обединението на страната под властта на Дамаск.\nЕ, затова Ердоган позвъни на Путин и двамата обсъдиха ситуацията в Идлиб.\nПрезидентите на Русия и Турция Владимир Путин и Тайип Ердоган по телефона обсъдиха ситуацията в сирийския Идлиб. Според Кремъл руският лидер е изразил сериозна загриженост за агресивните действия на екстремистките групировки в региона и също така е заявил за необходимостта от безусловно зачитане на суверенитета и териториалната цялост на Сирия, съобщи РИА Новости.\nОсвен това, Путин и Ердоган са потвърдили, че ще продължат интензивните контакти между военните на двете страни, и също са се договорили да засилят междуведомствените консултации относно Идлиб за намаляване на напрежението там.\nНа свой ред от администрацията на турския лидер заявиха, че Ердоган е казал на руския си колега за необходимостта от сдържането на сирийския режим в Идлиб и предотвратяване на хуманитарната криза там.\nОсвен това, Ердоган е отбелязал, че регулирането в Идлиб трябва да се основава на пълното прилагане на споразуменията от Сочи. Двамата лидери са потвърдили ангажимента си към всички постигнати по-рано споразумения за Сирия, допълниха от администрацията на Ердоган.\nЕ, това беше, Ердоган.\nОти ги руча тези жабета, така и не разбрахме.\nОскотяването на Украйна!/Русия не изоставя своите » « «Бягай, Ердоган! Бягай! Ако си в състояние…»


Д-р Иглика Василева: Не се плашете от антидепресантите | 24Zdrave.bg\n19 май 2019, 09:00 7940 Докторе, кажи\n„Съвременните антидепресанти са сравнително безвредни медикаменти. Те не водят до пристрастяване и абстиненция. Освен при депресии изписват се при паническо разстройство, обсесивно-компулсивно разстройство, генерализирана тревожност...“, обяснява д-р Василева. Може да се дадат за кратко и при посттравматично стресово разстройство от катастрофа или след загуба на близък, когато човек е потиснат по-дълго от обичайното. Помагат дори при депресия в рамките на деменция при по-възрастни пациенти. „При всички случаи самолечението е изключително опасно и най-често неефективно. Затова при проблем човек трябва да се обърне към психиатър, не към невролог“, съветва д-р Василева. Но пояснява, че лечението с антидепресанти е дълго.\nЕТИКЕТИ: ДЕПРЕСИЯ, АНТИДЕПРЕСАНТИ, ДЕАНКСИТ, ДЕПРЕСИИ, АБСТИНЕНЦИЯ, ЗА ЖЕНАТА, МИЛА БГ\nСофиянец и бабичка от Добрич с възпален мозък от нилска треска\nИзбягването на алкохола може да е трудно през най-ранните етапи на бременността, докато другите не знаят, че чакате дете. Не е изключено да се чувствате задължени да се държите нормално, което включва пийването с приятели. Едновременно не желаете да споделяте все още новината и не искате да пиете. Тогава какво да правите,\nНай-очевидният знак, че детето ви е подложено на тормоз, са необяснимите физически следи по тялото му като синини, натъртвания, ожулвания и други. Бъдете нащрек, ако започне да носи често блузи с дълъг ръкав. Това може да е знак, че иска да прикрие следите. Болките в главата и корема са друг възможен индикатор, че детето ви е тормозено.\nНеобходими продукти: 250 гр. бял дългозърнес ориз 4-5 с.л. растително олио 1 средно голяма глава ситно нарязан лук 4 яйца 2 стръка зелен лук, нарязан на ситно сол на вкус Начин на приготвяне: Сварете ориза според указанията на опаковката. Важно е след пълната му готовност да го отцедите добре. Така ще предотвратите залепването му при пържене.\nТочно 9 години след знаменития си хеттрик за "Манчестър Юнайтед" срещу "Ливърпул" голямата звезда на българския футбол Димитър Бербатов обяви официално края на кариерата си. На 19 септември 2010 г. Бербатов отбеляза головете за 3:2 над "мърсисайдци". На 19 септември 2019 г., с леко закъснение, той за първи път изрече на глас: "Това е краят на\nБоряна Калейн и Катрин Тасева направиха първата крачка от голямата си цел по време на световното първенство по художествена гимнастика в Азербайджан - олимпийската виза. Втората, финална крачка от Баку към Токио българките трябва да извървят в петък, като за целта Тасева трябва задължително да подобри резултатите си.


Ферментация на целулозата - Документ от документите.ком | Страница 2\nβ-глюкозидазата (β-D-глюкозид-глюкохидролаза, целобиаза) катализира хидролизата на крайни нередуциращи β-D-глюкозни остатъци, при което се освобождава β-D-глюкоза. Този ензим е широко разпространен в природата, а въпросът за причисляването му към целулазните ензими все още е дискусионен.\nДоказано е, че ензимите ендохидролаза и цеобиохидролаза взаимно се подпомагат - наблюдава се явлението синергизъм (фиг.7) . В резултат на дейтвието на ендоглюканазата се появява нов субстрат с по-къси вериги, на които действа целобиохидролазата. При безпорядъчната атака на субстрата обаче ендоглюканазата не е в ъстояние да проникне през повърхностния слой и да разкъса нови верижки от цалулоза. Това става възможно след като целобиохидролазата откъсне от нередуцирания край на веригите целобиозни остатъци. И двата ензима е инхибират при определено наличие на целобиоза като краен продукт.\nГлюкозата се подлага на разграждане в гликолитичната верига, като крайният продукт е пируватът(фиг.8). Той е метаболит, който заема централно място в обмяната на въглехидратите и играе важна роля в нея, тъй като лежи в пресечната точка на много катаболитни пътища. Получават се много междинни и крайни продукти, съставът на които зависи от биохимичните особености на микроорганизмите, причиняващи разграждането на глюкозата.\nФиг.8. Процес на гликолиза.\nПродукти, които се образуват от отделните видове целулозоразлагащи бактерии:\nClostridium cellobioparum - СО2, Н2, C2H5OH, оцетна, млечна, мравчена и янтарна киселина\nClostridium thermoceIlum - СО2, Н2, C2H5OH, оцетна, мравчена и янтарна киселина\nRuminococcus flavefaciens - СО2, Н2, C2H5OH, оцетна, мравчена и янтарна киселина\nПо-рано се смяташе, че при целулозната ферментация се образува и метан. Това се опровергава от най-новите проучвания. Установено е, че метанът се образува не от целулозо разлагащите бактерии, а от вторични бактерии, които разлагат органичните киселини, получени като продукт при целулозната ферментация.\nЦелулазните ензими правят възможен процесът на разграждане на иначе труднообработваемата целулоза. По този начин тя може да бъде обработвана с промишлени цели.\n4. Значение и приложение.\nВ промишлеността ферментацията на целулозата се прилага за получаване на хидролизати от растителни отпадъци. Те са богати на глюкоза и след допълнителна обработка се използват като среда за култивиране на фуражни дрожди (съдържат около 50% белтък) и за получаване на ферментационни продукти, например етанол. Целулозата е основна суровина в хартиената и текстилната промишленост (фиг.9), при производството на изкуствена коприна, взривни вещества, някои прастмаси, емулгатори, защитни колоиди и др. При биохимичните изследвания много широко се използват както целулозата, така и нейните деривати. Хората не могат да усвояват целулозата, тъй като в храносмилателния си тракт не притежават ензими, с които да я разграждат. Тя обаче има други функции в храносмилането - подпомага перисталтиката на червата и пречи на протичането на Фиг.9. Сурова, необработена хартия. гнилостни процеи в тях.\nЕдна перспективна област за приложение на целулазните ензими е в селското стопанство. Бобовите фуражни култури (люцерна, детелина и др.) са богати на белтъчни вещества, но се силажират трудно, защото не съдържат достатъчно захари, които да е превърнат от млечнокиселите бактерии в млечна киселина. Последната подкислява средата и по този начин потиска развитието на гнилостни бактерии, които причиняват разваляне на фуражите. След обработка на бобовите култури с целулази една част от целулозата се превръща в глюкоза, която дава старт на млечнокиселата ферментация.\nАнаеробната целулозоразграждаща бактерия Clostridium omelianskii синтезира витамин В12 и обогатява природните материали с този витамин, докато Clostridium thermocellum осъществява процеса на ферментация при висока температура и проявява голяма устойчивост към неблагопрятни условия. Смята се, че продуктите от жизнената дейност на микроорганизмите от род Clostridium - етанол и водород - в близко бъдеще могат да послужат като биогорива. Като алтернативни възобновяеми източници на енергия те биха намалили вредните емисии във въздуха и се оказват от особено значение за световната екология и производства. Благодарение на тяхната способност да разграждат анаеробно целулозата това е възможно дори и в дълбоките слоеве на почвата, във водоемите, моретата ии океаните. Имат голямо значение за почвообразуването и обогатяването на хумуса. Поради широкото разпространение на целулозата в растителния свят тези бактерии усвояват и разграждат органичните отпадъци, като се оказват важен компонент в един от най-големите материални потоци в природата - потокът на въглерод(фиг.10).\nФиг.10. Кръговрат на въглерода в природата.


Москов: Скандалът с ваксините е вампирска атака на БСП и ДПС | Политика | Новини от България и Света | OFFNews.bg\nOFFNews Последна промяна на 22 януари 2016 в 22:19 7276 18\nСкандалът с ваксините е политическа атака на БСП и ДПС, която цели да се подплати вотът на недоверие.\nТова заяви пред БНТ здравният министър Петър Москов по повод разразилия се скандал за доставената от Турция 5-валентна ваксина.\nТова е една вампирска атака на мръсници, която смуче от страха на майките, подчерта Москов.\nМинистърът обясни, че има готовност пред кабинета на всеки личен лекар да се поставят серитфикатите, доказващи безопасността на ваксините.\nПо думите му в случая са засегнати и икономически интереси, тъй като правителството е направило много промени, които засягат интереси за милиони и милиарди.\nВ НЗОК върнахме между 50 и 60 млн., които досега бяха печалба на индустрията, започна събиране в повече на данъци и мита, мислите ли че това минава безнаказано, каза Москов, като подчерта, че определени фирми стоят в дъното на атаките.\nМосков изрази увереност, че при гласуването на вота на недоверие ще получи подкрепата на парламентарното мнозинство, и заяви категорично, че ще получи подкрепата на ДСБ.\nПо отношение на причините за избраната тема за вота на недоверие Москов беше контриран от депутата от БСП Георги Свиленски. Той подчерта, че здравеопазването е социално значима тема и е най-големият провал на правителството.\nБСП ваксини вот на недоверие ДПС Петър Москов\n30.01 2016 в 02:21\nДо 9 - злият яхтсмен\nТи не си зъл - ти си божество. Всичко виждаш, но дали всичко знаеш? Познатите и роднините под голямата шапка, процент от заплатите ли си плащат на Министъра? Съгласн ли си ние, осигурените да плащаме таксите на неосигурените? Ако имаш нужда от аналгинче, обади ми се - ще ти го подаря.\nБунтуваш сесрещу отпечатъците - дали не си от тези , които в един и същи ден са стационирани в София, Тутракан и Кърджали?\nНай-гадни са злите идиоти. Дори да са яхтсмени!\n23.01 2016 в 16:31\nМосков да си подава оставката! Здравна реформа няма да направи, опетни дсб, снима се как реже лентички с бб. Викам стига толкова ни е занимавал със себе си.\nЗа справка - искам му оставката още от момента, в който се изцепи по адрес на циганите. Тогава още си пролича евтиния популизъм. Разбира се рейтингът му скочи тогава, ама електората толкова си може.\n23.01 2016 в 12:51\nМосков, за бесило си!!! Боклук продажен, кучи син!!!!\n23.01 2016 в 12:38\nИма едни неизбежни и нелицеприятни последици на диагнозата алкохолизъм.\nЗагуба на връзка с реалността.Трескавост и истерия във всеки час,изживян без алкохол.Делири-преследащи вампири,заговори,извънземни и зелени човечета.Чертите на лицето се изострят,сенките под очите изпъкват.Речта е насечена,ултимативна,агресивна.Вятърните мелници се превръщат в многоръки великани.\nПричинетел на състоянието-злоупотребата с алкохол.Личността се променя.Става зависима и вредна за тялото.А когато,такава личност е обществено отговорна и значима.....толкова по-лошо за социума.\nАко Москов беше силен в действията си колкото в изказванията си цена нямаше да има!\n23.01 2016 в 09:37\nНищо им няма на вече емблематичните ваксини,ама нищо.\nТочно толкова надеждни и качествени са,колкото и др.\nГолямото мазало настъпи,с безумните лъжи на Москов.Врътнали са някакъв неясен бартер,най-вероятно и далавера има.Последвалите истерични обяснения,контратези и оправдания,бяха щизофренично мъчителни.Снощи го гледах по"Панорама"-жалък,посредствен артист.Така гримасничи,модулира си гласа,играе,прави се на герой,дали си вярва сам!?\nПроблемът е др.\nВ годините,българите и с пълно право,се сдобиха по принуда,с тежко недоверие към Институциите.\nОт два дни,телефонът ми прегря от въпроси на родители.Масово не желаят имунизация с Пентаксим.Повечето ми вярват,но на Министъра-не.Насила нито аз,нито др.лекар,въпреки старанието си,не може да ги убеди.Жалко,защото от цялата драма,произтичат загуби.Ще се объркат имунизациите на децата.Ще залежат партиди от тази ваксина.Накрая-ще се бракуват,заради изтекъл срок на годност.Налива се вода в безумните тези на "антиваксинационните БГ мами".\nТ.е.,кашата е пълна.\nА"Пентаксим"е годен и добър за употреба-факт.Даже и да е пакетиран в Р Турция.\nЗа никакви"вампирски"атаки не може да иде реч.Санофи са монополисти на пазара на петвалентната ваксина.\nПоведението на МЗ,цензурата над Ахчиева,недомлъвките и сделките на"тъмно",както и последвалото истерично-невротично поведение на Министъра,посяха съмнението и подхраниха недоверието.\nА комунистите и депесарите,просто,както винаги,яхнаха популистката метла.\n23.01 2016 в 09:09\nдскЩе се опитаме да отговорим на базата на информацията, събрана и анализирана от ДАНС, по този немногозначителен начин:\n- може би защото получените от Република Турция ваксини Пентаксим са на стойност 1 045 000 евро, а дарените от Република България БЦЖ ваксини са на стойност 40 000 000 евро. Малка разлика в милиони, които предварително са разпределени като комисионни.\n- може би защото посредникът при сделката е синът на Лютви Местан и това е една от причините за обтягане на отношенията с „КОЙ“ в Реформаторския блок, в ГЕРБ, в ДПС и бързата смяна на Местан – далавера за близо 39 милиона евро не е шега работа.\n23.01 2016 в 09:08\n"Цацаров ли е мръсник, заместник – главният прокурор ли е долна сган, в ДАНС мръсници ли са" -- еднозначно и без замисляне - да, мръсници са, че дори и по-зле :)\nВъв властта "добри" няма.\n23.01 2016 в 07:56\nВлади, и по какви критерии Москов е успешен министър?\nПо броя нови частни болници, източващи касата?\nИли заради много спорната идея за пръстовите отпечатъци?\nИли заради данък вредни храни, който така и не влезна?\nИли заради замяната на нови и иновативни продукти с лечение от преди 20-30 години? Попитай за това хората в нужда, които търсят начини да отидат до Гърция, Турция, Сърбия и даже Македония да си купят лекарства.\nИли защото паднаха цените на лекарствата? В потъналата в криза Гърция ДДС на масовите лекарствата е 6%, а за медицински услуги и някои медикаменти 0. Тук за твое сведение на всички лекарства е 20%.\nИли е успешен заради идеята за сливането на болници - жива далавера за приватизирането на каквото е останало и стойностно?\nПопитай лекарското съсловие колко са доволни от "реформите" на Москов.\nА самото използване на говорене за вампири и таласъми е глупаво и показва тотална слабост. Защото този скандал с ваксините не е за това дали са опасни или не - поне за едната, а че не се спазват процедури и закони. Но какво да обясняваш на гербераст - първият здравен министър на Тиквун беше "опраскан" точно защото спази закона. И след това беше оправдан от всякакви инстанции.\nХайде като ще твърдиш нещо не се информирай само от вестници и партийни лакардии. Или Москов е успешен защото лиже з..а на Боко? Имай търпение още един скандал\n23.01 2016 в 07:53\n"Москов е успешен министър" - а в какво конкретно е "успял", освен да си направи административна шапка над големите болници в София и да назначи там разни роднини и приятели?\n"Успехите" му са в орязването на достъпа до медицина на все повече хора - вдигна входната такса за неосигурените, което е пълна глупост, защото отблъсква най-бедните от осигуряване, направи скъпите лечебни процедури недостъпни и сведе лечението до цоциалистическото "на ти аналгинче".\nА, да, забърка няколко ненужни процедури, като тая за пръстовите отпечатъци, с която някой негов човек ще се нагуши за нещо, което няма да работи и ще бъде изхвърлено и забравено след няколко месеца. Виждали сме как работят тия неща из посолствата и си представям опашките в началото.\nСамо на идиоти това им се вижда "успех".


Спасиха две бебета в „Св. Георги“ - ЛАКТЕСА\nСпасиха две бебета в „Св. Георги“\nДве бебета имат нов шанс за живот, след като екипът на проф. Карен Джамбазов от пловдивската УМБАЛ „Св. Георги“ успя по оперативен начин да създаде липсващите им вътрешни отвори на носните кухини. Децата, които са на възраст 21 дни и 2 месеца, са имали възможно най-тежката форма на вродената малформация – двустранна комбинирана атрезия на хоаните.\nТова е животозастрашаващо състояние, тъй като бебетата дишат основно през носа, а храненето при тях е невъзможно, защото тези органи реално не фунционират. Така се стига до аспириране на храна и слюнка, в резултат на което може да се развие пневмония, а тя от своя страна може да доведе и до смърт, обясняват медиците.\nОперативното създаване на вътрешни носни отвори представлява миниинвазивен ендоскопски метод, допълнително развит от проф. Джамбазов, който избягва поставянето на стентове в новосъздадените носни канали. „В много случаи подобни интервенции се извършват от мултидисциплинарни екипи, като много важна е образната компютъртомографска диагностика“, посочи проф. Джамбазов.\nМатериалът Спасиха две бебета в „Св. Георги“ е публикуван за пръв път на Скенер | Сканираме без направление.\nPrevious article70 студенти по медицина на курс по трансплантации\nNext article5 часа дете с парализа обикаля 4 столични болници, за да го приемат


Пламена Владимирова със злато на турнира „Никола Вълчанов“ в Габрово | Вестник Борба - областен всекидневник, Велико Търново\n02.05.2018 БОРБА БГ 11 четения\nНа първо място в дисциплината тласкане гюле на XI турнир по лека атлетика „Никола Вълчанов“ в Габрово се класира Пламена Владимирова. На стадион „Априлов“ възпитаничката на треньора Свилен Митрофанов победи с по-тежкото четирикилограмово гюле при девойките старша възраст, постигайки резултат от 10,81 метра. „Добро състезание за Пламена. Планирахме да стигне около 11-ия метър и тя го направи. Целта е националният шампионат за девойки под 18 години и очакваме интересен състезателен сезон“, коментира Свилен Митрофанов. Междувременно други негови възпитаници се включиха във втория турнир от атлетическата верига GO!KIDS! на Националния стадион „Васил Левски” в София. Малките атлети се състезаваха в няколко дисциплини според възрастовата си група.\nДецата стартираха на 60 метра гладко бягане, скок дължина и щафета 4х50 м. Калина Манолова завърши на 18-то място в своята възраст на 60 м. Иван Павлевски е 20-ти на 60 м, Никола Калпакчиев е 13-ти на същата дистанция, а Матей Димов е 23-ти.\n← Девойките на „Етър 64“ със сребро от първенството по хандбал\nКражба на 100 лв. и ключове от жилище в гр. Бяла черква, разкриха служители на РУ – Павликени →\n11.04.2016 БОРБА БГ 19 четения\n21.03.2021 БОРБА БГ 124 четения\nЧетири поредни лекоатлетически старта на стадион „Ивайло“, в неделя е първото издание на турнира „Мартин Петров – Марто“\n28.04.2017 БОРБА БГ 44 четения


Предсрочни избори осуетяват екстрадирането на Цветан Василев\nГлавна > Новинарска лента > Предсрочни избори осуетяват екстрадирането на Цветан Василев\n13:44 Ердоган към Путин: «Махни ми се от пътя в Идлиб!», «отворихме портите за бежанците към Европа»\n12:00 Asahi Shimbun: През 2005 г. премиерът на Япония, Джорд Буш, Жак Ширак и Кофи Анан признаха значението победата на СССР над нацистка Германия\n09:48 Помпео: Асад и Русия са виновни за смъртта на турските военни в Идлиб\n09:30 За шмекерлъците на Ердоган: Удар по турския Център за бойно управление в Сирия\n07:45 На прага на Третата световна война\n07:30 САЩ призоваха Русия да «приземи» военните си самолети в Сирия\n07:15 Експрет: Хиперзвуковото оръжие на Русия е уникално: свръхбързо, умно, невидимо и самоуправляемо\n07:05 Ердоган заповяда на армията да унищожи системата за ПВО С-300 в Сирия\n06:15 Daily Sabah: Турция нанeсе ракетни удари по цели в Латакия — крепостта на руските и сирийските военни в Сирия\n06:05 Стивън Коен: Кремъл има твърдото намерение да модернизира Русия\n06:00 Пентагонът: Не сме в състояние да създадем ПРО за защита от Русия\n05:05 Песков назова възможните дати на срещата между Путин и Ердоган\n19:16 Световната Здравна Организация: коронавирусът стремително се разтаства, целия свят е под заплаха\nПредсрочни парламентарни избори в Сърбия вероятно ще осуетят екстрадирането у нас на банкера Цветан Василев, съобщи Нова телевизия.\nДнес Висшият съд в Белград разглежда делото.\nСпоред прогнози, изборите в съседна Сърбия ще бъдат през април. След тях поне няколко месеца страната няма да има пълноправен министър на правосъдието. А той е човекът, който трябва да реши окончателно за екстрадирането на Василев.\nПрез юли пък изтича законовият двегодишен срок на разследването. И ако дотогава не бъде взето решение банкерът да ни бъде предаден, всичко започва отначало.\nСпоред сръбските закони делото срещу Василев е тайна. Не се съобщават дори часът и мястото, където то ще се гледа. Знае се само, че то е днес. Любопитното е, че Василев днес ще се яви за първи път пред съда в Белград.\nПървото решение за банкера бе взето в Белград през март 2015 г. Тогава магистратите решиха, че той може да бъде екстрадиран. Василев обаче не присъства. И по тази причина Апелативният съд съд реши, че са му нарушени правата на защита, защото изобщо не е бил изслушан. В момента всичко е в ръцете на правосъдния министър. Той взема окончателното решение, независимо от това какво ще реши съдът.\nГлавният прокурор Сотир Цацаров сезира две европейски институции за липсата на отговор от страна на Сърбия във връзка с екстрадицията на Цветан Василев.\nHuffington Post: Eрдоган е ахилесовата пета на НАТО\nновинарски фронтСотир Цацаровцвета василев\nРазгромяваща победа на Доналд Тръмп в Невада » « Huffington Post: Eрдоган е ахилесовата пета на НАТО


ZMA | Scitec Nutrition | FitnessMall.bg\nНачало » Scitec ZMA 60 капсули\nКод на продукта: Scitec ZMA 60 капсули\nИнтензивните тренировки, съчетани с неправилно или недостатъчно хранене, както и факторите на околната среда оказват на тялото Ви един изключително нездравословен ефект. Той се състои в дефицит на важни минерали и витамини, най-вече цинк, магнезий и витамин B6. Но вече има неповторим продукт, който може да възстанови наличието им тялото Ви. Това е именно ZMA.\nНеговата формула съдържа в себе си цинк, магнезий и витамин B6. Благодарение на тях Вашето тяло получава редица възможни ползи. ZMA е създаден така, че може не само да предотврати дефицита на тези вещества в тялото Ви, но и да подпомогне по един неповторим начин анаболните Ви хормонални нива. Това от своя страна следва да доведе до по-голяма тренировъчна производителност и по-ефикасен процес на възстановяване след тренировка.\nZMA освен всичко друго спомага и за подобряване на качеството на Вашия сън. Магнезият в продукта съдейства за разпределението на сигналите при нервните Ви клетки. Освен това чрез тази съставка ZMA може да подобри производството на протеини. Не е за подминаваме способността на този изключителен продукт да регулира сърдечният Ви ритъм и работата на стомашно-чревният Ви тракт.\nZMA разчита на цинка в него, за да подпомогне репликацията на Вашата ДНК. Това е вторият метал, който се среща най-често в тялото Ви след желязото. Мощта на това вещество спомага за подобряване на растежа и развитието на човешкото тяло. Благодарение на цинка ZMA може да стимулира синтеза на няколко важни хормона и в същото време да подпомогне над сто различни ензимни реакции.\nВитамин B6 е важен за процесите на трансаминиране. Това е пренос на амини групи от аминокиселините, което е много необходимо за обмяната, защото се така се осъществява връзката между белтъци, мазнини и въглехидрати. ZMA използва този витамин и за превръщането на аминокиселините в глюкоза. Освен това се стимулира отлагането ѝ като гликоген в тялото Ви. ZMA би могъл чрез този витамин да подпомогне и работата на Вашето сърце.\nУпотреба: 2 капсули преди сън


Отзоваха консула в Хага, взимал "такса коронавирус" | Вестник "ДУМА"\n05 Август 2020сряда22:35 ч.\nОтзоваха консула в Хага, взимал "такса коронавирус"\nКонсулът на България в Хага Свилен Илиев е отзован, защото събирал незаконно "такса коронавирус" от посетителите в консулската служба на посолството. Парите ще бъдат върнати, увери външният министър Екатерина Захариева. С оправданието, че службата предприема мерки срещу разпространението на КОВИД-19, Илиев е събирал по 5 евро от българите посетители, а от нидерландците - по 10 евро. Двама българи подали сигнал срещу консула.\nИлиев твърдял, че парите ще бъдат дадени за предпазни заграждения пред консулската служба, за да не се струпват много хора един до друг. Захариева обаче припомни, че сградата е ремонтирана и обезопасена наскоро. Дори да е бил с най-добри намерения, не може в грубо нарушение на законите сам да събираш такса от български граждани, коментира Захариева. Това не е първото нарушение на дипломата, но тя не уточни какви са другите провинения. Срещу Илиев е образувано дисциплинарно производство по Закона за дипломатическата служба. Поискани са и обяснения от посланика в Кралство Нидерландия Румен Александров.\nСвилен Иванов е дипломат от кариерата. Преди да стане пълномощен министър и завеждащ консулската служба в Хага, е работил в дирекция "Сътрудничество и развитие и ООН" в Министерството на външните работи.


Панорамен асансьор за деца с увреждания\nНапредват ремонтите на учебните заведения\nЗапалиха втори автомобил на Банчев\nПредлагат оптимизация на градската транспортна схема\nЛятно училище в общностния център\nБуйна растителност в гробищния парк\nЛятна работилница за ученици и младежи\nНови камери на критични точки във Враца\nПороен дъжд в Мездра\nЛек автомобил се преобърна край Борован\nОдобриха изменението на бюджета\nПрофесионалната гимназия по търговия и ресторантьорство скоро ще има нова дограма. Ср\nПореден палеж на лек автомобил във Враца. Около 4 часа тази сутрин живеещите на ул."Петропавловска" във Враца чули силен гръм. Мая Казашка била сред първите, които видели, че един от паркира\nВаканция, отпуска или просто почивка някъде далеч. Само с асоциацията на тези думи вече идва и хубавото настроение. Но тайната за добре изкарана почивка се крие в нейното планиране. Тук идват и няколк\nЮношите на “Ботев” Враца до 17 години победиха връстниците си от “Локомотив” София в контролна среща, която се игра в София. Головете за врачани паднаха през първото и второто полувреме, като голмайстори бяха Валентин Георгиев и Иван Иванов. Столичните железничари изпуснах\nТурнир по мини футбол за купа "Вършец" 2018\n"Ботев" Враца с поредно ново попълнение\nНяма сериозни поражения след градушката\nПатрули ще пазят от вандали\nНеонатолози -едновременно в две отделения\nНаградиха най-патриотичните класове\nБрошури за Илинденско- преображенското въстание\nБлаготворителен базар в подкрепа на Инес\nИздирват беглец от полицията\nПланирани прекъсвания на ел. захранването в Област Враца за периода 13 - 17 август\nПланирани прекъсвания на ел. захранването в Област Враца за периода 06 - 10 август\nПланирани прекъсвания на ел. захранването в Област Враца за периода 30 юли - 04 август\nПланирани прекъсвания на ел. захранването в Област Враца за периода 23 - 27 юли


Юношите до 16 ще играят контрола с Ирландия - БГ Футбол - Sportal.bg\n06 април 2018 | 15:51\nЮношеският национален отбор (родени 2002 година) ще гостуват на Република Ирландия в контролна среща. Водени от Марчо Дафчев, 16-годишните национали и в момента са зад граница, като играят на турнира на талантите на УЕФА в Литва. В първите два мача те завършиха по 1:1 с Литва и Естония, а утре ще се изправят срещу Исландия. Но на отборът му предстои европейска квалификация през есента и от БФС се опитват да им осигурят максимално пълен международен календар. Мачът с ирландците е на 18-и април, а лагерът на Дафчев и неговите футболисти стартира на 15-и. На 17-и юношеските национали на България ще пътуват за Дъблин, а ден след това и ще играят проверката си.


Многостаен апартамент в София, Драгалевци - код на имота: 473670\nКод на имота: 473670\nС удоволствие ви представяме многостаен апартамент в малка луксозна бутикова сграда с височина на таваните след полагане на настилки 3.33м!!! Само четири апартамента !!! В най-хубавата и комуникативна част на кв. Драгалевци . Апартаментът се състои от входно антре , голяма дневна с балкон и излаз към собствен двор от 226кв.м , три спални , две бани с тоалетна , мокро помещение , склад. Апартаментите се издават с : Входни блиндирани врати , подове - шлайфана замазка 5см , стени и тавани - гипсова замазка " Баумит " , ОВиК инсталации - изградена тръбна медна разводка за газ - инсталация и климатизация . С предвиден индивидуални газомери . Подземни паркоместа на цена от 16 000 евро . Всички цени са с включено ДДС . Начин на плащане е по договаряне . ПОДАРЪК : Индивидуален дизайнерски проект на апартамента !\nЛуксозна бутикова сграда с четири апартамента на етап акт-14. В момента се поставя дограмата и до седмица ще се монтира скеле и ще се започва да се разботи по фасадата . Височина на таваните след полагане на замазки и подови настилки е 3 метра и 33 сантиметра ! Най-висок клас на материали. Конструкция : Монолитна стоманобетонова конструкция - бетон клас на якост B25 , Поцинковани прахово-боядисани стоманени конструкции за тераси. Фасада: Зидария от Винебергер , топлоизолация - система Баумит Стартерм 15см EPS с 15 годишна гаранция и окачена фасада с декоративни елементи , дограма - Алуминни с прекъснат термомост , трислоен стъклопакет , парапети от ковано желязо и каменни шапки . Общи части: Стълбища - настилка естествен камък , парапет - ковано желязо , осветление с датчици за движение , стени и тавани завършени с латекс Баумит , звънчева видео (цветно) - домофонна инсталация: инсталация за интеренет и телевизия с FTP кабел , покрив - 20см. топлоизолация , 2слоя Битумна хидроизолация или поцинкована ламарина с PVC покритие , HL воронки\nВисочина на тавани 3.3м. , осещане за къща . Малка бутикова сграда с подбрани съседи . Луксозно строителство . Гъвкава схема на плащане ( по договаряне ) .\nОбади се СЕГА и цитирай този код 473670.