Цанислав – блестящият дипломант - Клуб на дейците на културата "Нов Живец" - Атина\nЦанислав – блестящият дипломант\n09.07.2017 16.07.2017 Рада КапраловаГорди българи в Гърция, Интервю, Представяния\nГорди българи в Гърция: Цанислав – блестящият дипломант\nНякак свикнахме с двойния стандарт на българското общество в отношението му към младите хора, които знаят и могат. От една страна се гордеем с талантливите, умни и красиви деца на България, особено когато доказват на какво са способни пред връстниците си по света. От друга страна, трудно може да се каже, че създаваме привлекателни условия за живот и реализация в родината. Ако все пак клонът на някоя западна компания в сферата на новите технологии дава нормално, според българските представи, трудово възнаграждение, то е само за да не плаща много по-високи заплати за същата работа в Европа или Америка.\nС тези размисли тръгнах за срещата с 26-годишния българин Цанислав Светославов Павловски, току-що получил отлична диплома в Атинския технически университет. Заинтригува ме оценката на неговата научна ръководителка проф. Елени Мури, завършила Графичен дизайн в Атина, а после Кино и телевизионна анимация в Милано, Италия и защитила докторат в Нови Сад, Сърбия. „С такива отлични постижения като Цани са само пет процента от студентите! Той получи максималната възможна оценка (пълно 10) от всички членове на комисията при защитата на дипломната си работа.“ Тези думи се отнасят за единствения чужденец в потока от 120 човека в специалност „Графичен дизайн“, за българското момче Цанислав, когото приятелите и колегите гърци наричат кратко Цани.\n„Ако има път – ще го намеря,\nако няма път – ще го прокарам!“\nКакъв ли е бил той като ученик, дали денят си е личал от заранта? Този въпрос ме провокира да потърся в България по телефона първата учителка на момчето в специалната А‑паралелка със засилено изучаване на английски език в началния курс на СОУ „Христо Ботев“ – Габрово.\n„Цанислав беше старателен и ученолюбив – припомни си веднага г‑жа Аксения Христова. — Още от малък рисуваше много хубаво, неговите рисунки на училищните изложби веднага се открояваха. Правеше впечатление със своята сериозност, неприсъща за дете на 7 години… Радвам се, че беше мой ученик и му пожелавам да е все така упорит и талантлив, както винаги!“\nМоже би не са изненада заложбите в рисуването за един син на художници, но има нещо друго, което ме удивлява в характера на това дете на българския преход. Роден през 1991-ва — година, белязана от демографски срив, Цанислав расте във време, безжалостно за хората на изкуството, време на оцеляване. Ето защо тревненският възпитаник Светослав Павловски се разделя със 7‑годишния си син и поема към неизвестността на емигрантския живот в Гърция. Преди раздялата оставя на първокласника, който чете от 5‑годишен, един подарък. „Илиада“ от Омир. Малкият жадно попива всичко, свързано с историята и митологията на античния свят, следват „Одисея“, „Енеида“ на Вергилий… Особено впечатление му прави Ханибал Барка, картагенският пълководец и държавник и преходът на картагенската армия заедно със слоновете й през заснежените Алпи през Втората пуническа война.\nКогато Цанислав е в пети клас, майка му също заминава на юг, по стъпките на съпруга си. Ученикът е оставен на грижите на габровската му баба Райна, преподавател по специални технически дисциплини в техникум. Дали заради образованието или заради вродения си педагогически усет, майката на майка му усеща, че това дете държи здраво юздите на живота си и го оставя да бъде себе си. То отговорно и с лекота се справя с уроците, дълги години тренира джудо, а през ваканциите помага на родителите на баща му в Кнежа.\nСега, порасналият вече Цанислав си спомня с носталгична усмивка пасторалната рутина на лятното ежедневие в Кнежа – лозе, ливада, бостан със сладкодумния дядо и неговите истории, а надвечер – разходка с баба за посрещане на кравата. И още нещо носи в сърцето си – безкрайното слънчогледово поле, което го учи да се радва на всеки огрян от слънцето миг и на простите неща в този миг…\nВ съседство от габровския дом един гараж се превръща в зала за електронни игри. В свободното от уроци време, Цанислав не просто изучава игрите – синтез на много изкуства и области на човешкото знание, не просто мечтае, той планира живота си. Първо завършва програмиране в Природо-математическата гимназия в Габрово, а после избира графичния дизайн като естествено продължение и възможност за симбиоза между художествения и математическия талант.\n- Защо избра точно Атинския технически университет да завършиш тази специалност?\n- В Гърция висшето образование е безплатно, включително и учебниците – това беше решаващ фактор. Освен това родителите ми живеят и работят в Атина, така че везните натежаха в полза на гръцката столица.\n- По какво се различаваше ти от своите състуденти гърци?\n- Бях единственият чужденец в целия поток. Бях в неравностойно положение, заради това, че не знаех езика, при записването използвах английски. След това изкарах петмесечен курс по гръцки, но в началото ми беше много трудно. Знаех, че ще трябва да работя два пъти повече, за да се справя. Много често съм прекарвал цели дни в университетската библиотека… Аз никога не се стряскам пред трудностите. Крепи ме увереността, че всеки проблем си има решение…\n- Имаш ли любима максима?\n- Приех за своя максима знаменитата фраза на Ханибал: „Ако има път – ще го намеря, ако няма път – ще го прокарам!“\nРазделих се с младия българин напълно спокойна за неговото бъдеще, защото осъзнах, че е от кръвната група на първопроходците. И дали прокараната от тях пъртина ще е в Родината, или извън нея – зависи от всички нас. А те – те принадлежат на човечеството! Сега блестящият дипломант е решил да продължи развитието си в модерната специалност Виртуална реалност 3D Мултимедия. На добър час, Цаниславе!\nАвтор: Рада Капралова\nП.П. Фотографиите са от дипломирането на Цанислав (първата), от изложбата на Асоциацията на графичните дизайнери в Гърция, в която участва с два плаката (втората). Последните две са от представянето на дипломната му работа. Тук са и неговите родители — Светослав Павловски (на третата) и майка му Мариета Павловска (от страната на сърцето на Цанислав на четвъртата фотография). А през рамо е прегърнал научната си ръководителка проф. д‑р Елени Мури.\nОбичам да се уча и се уча да обичам!\nКатегории Изберете категория Uncategorized (6) Горди българи в Гърция (4) Интервю (20) Календар (8) Конкурси (7) Личности (9) Моята малка тайна (63) Нашите деца (1) Поезия (41) Празници (25) Представяния (14) Проза (22) Редовни сбирки на клуба (2) Събития (9) Хоби (4)\nАрхив на публикациите - Избор на месец - май 2020 (3) април 2020 (3) март 2020 (2) февруари 2020 (1) януари 2020 (2) декември 2019 (1) октомври 2019 (1) септември 2019 (2) май 2019 (1) април 2019 (2) март 2019 (1) декември 2018 (1) ноември 2018 (1) октомври 2018 (4) май 2018 (3) април 2018 (1) март 2018 (1) февруари 2018 (1) декември 2017 (2) ноември 2017 (5) октомври 2017 (2) септември 2017 (20) август 2017 (29) юли 2017 (10) юни 2017 (4) май 2017 (9) април 2017 (6) март 2017 (7) февруари 2017 (4) януари 2017 (6) декември 2016 (7) ноември 2016 (8) юни 2016 (7) май 2016 (1) декември 2014 (1) юни 2014 (1)


Увеселителен парк "Рилските езера" - Webcafe.bg\nАлександър Петров 22.08.2020, 18:03\nДжиповете си карат въпреки забраната, а "туристите" търсят просто лесен начин да кажат, че са били на планина\nКакво значат тук някакви си правила, някакви си разпоредби от държавата. Ако един джип иска да се качи на Рилските езера, няма сила, която може да го спре. Това е изводът от уикенда в Рила.\nВъпреки изричната забрана от министерството на екологията, шофьорите на джипове решиха, че няма реална причина да не игнорират решенията на министерството и запалиха двигателите с оферти за по 15 лв. курса.\nВероятно мотивирани от цялото скупчване на хора около лифта, те просто са си казали, че ще удовлетворят създалото се търсене по един съвсем пазарен принцип, осигурявайки му надлежно предлагане. По-евтино от лифт, по-друсащо, прашно и мърсящо също.\nКаквото и да си говорим, със сигурност не е особено приятно да ти вземат бизнеса изпод носа за едва ли не една нощ, както стана с въпросните шофьори на джиповете, осигуряващи курсове към Рилските езера. Това са хора със семейства и не трябва да гледаме на тях само като на някакви злодеи, които по нагъл начин решават да пренебрегнат закона. Та у нас толкова други правят същото...\nВъпросът е, че ако започнем да си затваряме очите за подобни нагли изпълнения (а това влиза в тази категория със сигурност), ще го правим за все повече и повече неща.\nТези хора с години са си изкарвали парите по незаконен начин, без да се отчитат пред държавата, а сега протестират, че им е взет бизнесът. А когато забраната влиза в сила, те просто я нарушават. Това или трябва да престане, или трябва да се започне с преките последствия - достатъчно значими, за да не се повтаря подобно нещо.\nНо това с джиповете и всички тези натрупали се туристи по лифта са само израз на един по-голям проблем - липсата на уважение към самата планина.\nИ тук не говорим само за природата и екосистемите, които реално усещат прекия ефект на това пренасищане с хора по места, където по принцип човешкият крак не се среща особено често.\nТук говорим за това, че Рилските езера бяха превърнати в нещо като увеселителен парк на висока надморска височина - място, където да отидеш, защото е престижно и защото изглеждаш като планинар, който живее определен лайфстайл.\nА защо точно Рилските езера? Защо не намиращия се наблизо Скакавишки водопад? Или връх Мальовица? Или защо дори като цяло само Рила? Защо не Кончето в Пирин? Отговорът е прост - защото да стигнеш до Езерата е безкрайно лесно.\nЗащото си качваш задника на колата, сваляш го на хижа Пионерска, оттам го поставяш на лифта или в джипа и след само малко вече си там горе на един сравнително полегат терен. За около два часа с доста бавен ход можеш да обиколиш всички езера и да направиш всички необходими снимки за целта. След това обратно по същия път...\nНяма изтощително катерене, няма излишно напрежение - най-доброто от планината се предава за минимум усилия.\nВ това, само по себе си, няма нищо лошо. Лошото идва, когато се започне да се злоупотребява с гостоприемството на планината. Когато не десетки, а хиляди туристи всеки уикенд се хвърлят на колите, за да стигнат фокусирано на едно точно определено място - Рилските езера.\nТова разрушава малко по малко природата наоколо, замърсява самите езера и ги превръща в блата. Изронените пътеки и отдръпването на растителността пък са съвсем друг проблем. Всеки един човек оставя своя отпечатък върху природата. Какво става, когато 1000-2000 души минат за един ден...\nЗатова и все по-необходима става една Оценка за въздействието на хората върху природата в това място, което освен всичко друго, е и национален природен парк. И опазването на природата трябва да е приоритет в случая.\nПреди всичко обаче трябва държавата да се намеси и да оправи стоящите на дневен ред бакии. На джиповете мястото им не е в Рила.\nТагове: рила, рилските езера, природен парк рила


Книга за българските хирурзи от д-р Тотко Найденов и проф. Дамян Дамянов: ЧАСТ 39 | Здравен блог\nКнига за българските хирурзи от д-р Тотко Найденов и проф. Дамян Дамянов: ЧАСТ 39\nПрието е да се смята, че най-тежките и сложни операции се извършват в столицата, както и в Пловдив и Варна (които, разбира се, не са провинция). Но Хирургия има и в по-малките от тях градове. Лично аз мисля, че в тях вторият по важност човек след кмета е хирургът. Той ще спаси живота на катастрофиралите, на получилите перфорация, заклещване или илеус. В България има стотици хирурзи, които са не по-малко сръчни и умели от софийските си колеги, но са приели своята наглед скучна длъжност: да битуват и работят в тихото си провинциално градче. Тихо ли? Та в него често има повече напрежение и отговорност, отколкото в мегаполиса, където по всяко време можеш да извикаш мастит консултант и да се облегнеш на неговия опит и авторитет.\nВ тази глава ще разкажа за няколко хирурзи от извънстолични градове, с които съм се срещал и разговарял през годините.\nД-р Прокопий АНДРЕЕВ\nОсновоположник на съвременната хирургия в Стара Загора е д-р Прокопий АНДРЕЕВ (1901, с. Долно Паничерево, Старозагорско – 1961). Почти без пари отива да следва медицина в Грац, после се прехвърля в Мюнхен и завършва във Виена (1926), като едновременно учи и работи. Специализира в прочутата хирургическа клиника на проф. Финстерер. Завърнал се в Родината, последователно работи в хирургичните отделения на Александровска болница и Шумен, докато накрая се установява в Стара Загора. Тук, през 1930 г., извършва вероятно първото у нас директно кръвопреливане (д апарата на Цанк), което дава основание да го посочим за пионер на хемотрансфузията в България. Скоро след това е… уволнен, заради левичарските си убеждения, но не се предава: смело тегли заеми и построява своя частна хирургическа болница до Житния пазар (Алана). Тя е оборудвана и функционира по всички правила на тогавашните европейски практики: с 30 легла, приемен кабинет, операционна зала, превързочна, гипсовъчна, стерилизационна с автоклав; най-съвременен е и инструментариумът (на “Ескулап”); с немска апаратура е оборудвана и клиничната лаборатория. Д-р Прокопи Андреев е поливалентен хирург и умело извършва не само всякакви операции (лицево-челюстна, коремна, ендокринна и гръдна хирургия, неврохирургия, ортопедия и травматология), но и аутопсии на починалите си болни! Така той е тук главния хирург, патологоанатомът, медицинският и финансов директор! Същевременно обучава и млади лекари (един от тях е бъдещият ген. проф. Генчо Кръстинов). Анестезиите (инхалационна упойка с маската на Шимелбуш) безупречно дава… съпругата му Стефка Градецка – Андреева, която е пом.-фармацевт. (Между другото, нейният баща д-р Никола Градецки, завършил медицина в Лозана, мобилизиран на фронта през Първата световна война, първи почиства и превръзва тежко ранения в боевете край Дойран старозагорски поет Гео Милев, на когото шрапнел отнася дясната фронтална и скулна кост и очния булбус). Пациенти го чакат за преглед и операция от цяла Тракия; д-р Андреев лекува бедните безплатно, а на някои дори плаща лекарствата.\n2 години след преломния 9 септември болницата е национализирана и понеже никой друг не може да я стопанисва, е… разрушена. (В това отношение – да събаряме нещо сътворено от други хора, ние, българите, сме ненадминати…) Знаменитият местен лекар, който умело се е справял и с най-тежки и сложни операции, е милостиво назначен за… амбулаторен лекар в държавната поликлиника. Семейството се премества в столицата, но д-р Прокопий Андреев вече е болен, съкрушен от свирепите удари, нанесени му от нашенските простаци, и умира едва 60-годишен, когато би трябвало да бъде в разцвета на силите си. Разбира се, в родния му град няма да видите нито улица, нито хирургично отделение, които да носят името на този герой и мъченик.\nДнес синът му доц. Андрея АНДРЕЕВ е един от най-видните наши съдови хирурзи.\n(данни от доц. д-р Маруся Петкова).\nД-р Рашо РАШЕВ\nДруг виден старозагорски хирург е, уви, също покойник: д-р Рашо РАШЕВ (1916 г., Стара Загора – 1982 г.). Дългогодишен окръжен хирург, той бе създал цялостния облик на тази специалност в родния си град, основавайки травматологичното, урологичното, неврохирургичното и детското хирургично отделение в тамошната Окръжна болница. Разговаряхме година преди смъртта му. Каза ми:\n“Най-важното за един хирург е: да бъде уверен в себе си, да знае и да може. Иначе ще бъде в ущърб на болния човек – а това е непростимо за лекаря.\nВсеки хирург трябва да поема отговорността на своята професия. Където има и най-малък шанс за успех, той трябва да оперира. Да не се страхува от рисковете, да не се смущава от общественото или служебно положение на пациентите. Кмет ли ще е или ваксаджия, депутат или каруцар – за него е без никакво значение: това е пациент, болен човек. Болен – но все още жив! Иначе всеки пациент е различен – и по протичането на болестта, и по духа, волята, характера, мобилизацията. И хирургът трябва да го стимулира да си помогне да оздравее. А иначе скалпелът си реже, без да различава нищо: плътта е една – мускули, фасции, съдове, черва… Прозаично – анатомия и физиология, като по учебник. Но Душата е толкова различна!”\nРазказа ми два много интересни случаи от своята пребогата практика.\nПо време на операция на 16-годишно момче с 4 ехинококови кисти на чернодробния купол, отпрепарирайки ги, неволно наранява долна празна вена… За миг цялото оперативно поле се изпълва с кръв. Започват кръвопреливане от 3 места едновременно. Зашива разкъсания (о, ужас – от самия него, хирурга!) съд с обикновена игла – няма време да търси атравматична. Момчето обаче изпада в хеморагичен шок и сърцето му спира!! Престава да се разгъва и белият дроб! Детето застива!!! Д-р Рашев трескаво започва да му прави директен сърдечен масаж. С дъха си е готов да го съживи, цялата си кръв е готов да даде, собствената си душа да изтръгне, ако е възможно, и да я всели в тялото му – но да спаси това невинно дете. А и какво ще каже после на баща му? Негов съученик, той чака навън, в коридора, изхода от операцията на собствения му син, извършвана от приятеля му…\nПостепенно се появяват сърдечните пулсации, после малкото конусче се събужда и затупква в ритъм! Общо 32 банки кръв преливат тогава в тялото на юношата, но като излиза вън, д-р Рашев може да гледа баща му в очите. И никой не разбира колко изтощен се чувства тогава, какви усилия, каква енергия му коства усмивката на Победата над Смъртта.\nОперира вуйчо на колежка, с рак на сигмоидното черво и множество разсейки в черния дроб. Изчиства всичко поразено, което вижда и дълго време му обяснява каква диета и какъв режим да спазва. Човекът обаче отнякъде е научил диагнозата си и всеки път, когато идва на контролен преглед, се смее и на всеослушание разправя, че д-р Рашев му е сбъркал диагнозата… А той никак не се обижда от “обвиненията” на този вуйчо, че “не е познал” болестта му. За Хирурга най-важното е, че оперираният от него раково болен пациент се чувства съвсем здрав, че е напълно работоспособен и го е върнал при семейството му.\nСлед 6 години човекът почива при катастрофа. Когато докарват трупа му в моргата, д-р Рашев отива в моргата да присъства на аутопсията. Всичко се е съвсем стопило, не намират нищо злокачествено и микроскопски. Е, не стават ли чудеса в Хирургията?! С очите си е виждал, с ръцете си е изрязвал и карцинома, и метастазите му.\nЧудни, най-неочаквани са понякога резултатите от хирургичното изкуство. Друг подобен болен, от сливенското село Близнец, е с грамадно злокачествено новообразувание, обхванало стомаха, дебелото напречно черво, булото. Д-р Рашев прави радикална блок-резекция на засегнатите органи; оставя само малка част от стомаха, колкото да се храни известно време, преди да умре. За броени дни пациентът става като скелет, покрит с жълта суха кожа. Единствено очите му горят – трескави, измъчени. Както се казва, вече на пръст мирише. Изведнъж се намесва Съдбата – оперативната му рана жестоко загноява. Опитният лекар има наблюдение, че някои хора, оперирани по повод раково заболяване, после оздравяват напълно, ако раните им супурират и после преодолеят това усложнение. Точно така и става с този мъж. Вече 15 години след операцията (когато разговаряхме), е жив и здрав и си работи на полето. Д-р Рашев смята случая за един от големите си успехи. Каза ми: “Дори само споменът за този човек ме прави щастлив!”\nДруго негово изявление: “Чувствам всеки спасен от мен пациент, като свой брат!” При такива случаи д-р Рашев лично изпитва по-голяма благодарност към оздравелите си болни, отколкото те спрямо него. Може да е странно, но той им е благодарен и признателен, задето не са го смазали със своята смърт. А тази Смърт я е предотвратил и прогонил Той, Лекарят, със собствените си ръце, с ума и знанията си. Затова благославя оцелелите си болни: за страданията, които са изпитали и за мъката, която са му спестили.\nЖивотът и съдбата на хората, които са се доверили на Хирурга, лежат в ръцете му, зависят от ума и знанията му. И той трябва да направи всичко, което по силите и уменията му, за да спаси този живот, да направи човешката съдба щастлива. И така да бъде щастлив и самият той.”\nБедният д-р Рашев… Той, който е дал живот на толкова много пострадали пътници, загина толкова нелепо: на път за София с дъщеря си, за да я запише студентка в Медицинския институт. Тя шофира колата им, която катастрофира тежко току до столицата и отнема живота и на двамата.


куркума – ZDRAVEN.BG\n28/11/2019 екип на Здраве и Красота 0\nПроучване разкрива антитуморното въздействие на куркумин при рак на стомаха.\nПолезно съчетание на храните\nСъчетаването на някои продукти допринася да бъде извлечена най-голяма полза от тях и така да бъдат избегнати редица болести. Ето няколко съвета.\nЯркожълтата съставка куркумин в подправката куркума, която придава характерния й жълт цвят, подобрява паметта и вниманието при възрастните.\n19/02/2014 екип на Здраве и Красота 0\nЛекарство на базата на екстракт от подправката куркума помага срещу рак на гърдата, обявиха учените.\nКъри предпазва от деменция и Алцхаймер\n28/02/2012 екип на Здраве и Красота 0\nКонсумирането на къри няколко пъти седмично може да предотврати деменция, установиха шведски учени. Изследвания на плодови мушици показали, че тези от тях, които приемали куркумин, [още]


Слонът, който искал приятели - приказка за възможната промяна\nСлонът, който искал приятели – приказка за възможната промяна\n“Ако винаги правиш това, което винаги си правил,\nще получаваш това, което винаги си получавал.”\nИмало едно време един слон. Той бил доста дребен за представител на вида слонове. Живеел в стадо, заедно с още четири слоници: майка си и три сестри, сам единствен син в семейството. Имал добро сърце, но сприхав характер. Много често се разгневявал. Сестрите му не обичали да играят с него, по тази причина, а нямал и много приятели. Всъщност нямал никакви.\nВинаги вървял най-отзад, в своето семейство и често издавал пронизителен рев, който плашел останали обитатели на тропическата гора, в която живеел.\nКогато слонът поискал промяна\nВеднъж, докато стадото почивало и преживяло плодове, слонът загледал няколко красиви птичета, които пеели безгрижно.\nВсички им се усмихвали, заради ведрото настроение и лекотата, която носели с песента си на света. Мелодията – пъстра и нежна като малките пернати.\nСлънцето с радост ги погалвало по крилете. Листата на клончетата, по които птичетата кацали, зазвънявали весело с песента им.\nОстаналите животни, възкликвали възторжено, като ги чуели и искали да се сприятелят с тях.\nИскам и аз да си намеря приятели\nИ докато ги наблюдавал умълчан, слонът стигнал до решение: “Искам нещата да се променят за мен, искам и аз да имам приятели”.\nТази мисъл продължавала да назрява в следващите няколко дни, но слонът не знаел как да постигне промяната.\nЕдин влажен топъл следобед, слонът попаднал на дървесна жаба.\nВ друга ситуация, той щял да се разгневи, да я нарече креслива, досадна, глупава и да я прогони с принизителен рев, но нещо го възпряло.\nВъзпряло го желанието му за промяна.\n“Ти като си толкова общителна, непрекъснато говориш ли говориш, с всички и навсякъде, познаваш ли някоя много умно животно?”\nОтговорът на жабата не бил кратък. На слона хоботът се напрегнал, очите му се присвили застрашително, но желанието му да получи информация надделяло и успял да запази самообладание.\nПовечето неща, които жабата казала, не били нито важни, нито особено интересни, същественото било, че тя познавала такова животно – една възрастна мангуста.\nЛиберийската мангуста не била лесна за откриване. Дни наред слонът разпитвал за нея и животните, и дърветата, и лианите, и капките. Но докато той я търсел, тя вече го следвала и наблюдавала. Когато решила, че си е заслужил да му отдели внимание мангустата му се показала.\nБила стара мангуста, с дълъг житейски опит. Различните преживелици я направили мъдра и търпелива. В тишина тя изслушала слона, разбрала неговите затруднения, решила да му помогне.\nМангустата била едновременно взискателна и търпелива като учител. Като наблюдавала усилията на слона, леко се усмихвала, така че никой да не я забележи. Усмивката ѝ била одобрителна.\nНейният ученик, с всеки следващ ден, променял навиците си.\nВсички започнали да забелязват промяна\nКогато усетел, че гневът в него се надига, вместо да издава пронизителен звук или да се кара със сестрите и майка си, слонът заставал най-отпред на стадото и започвал да разчиства пътя за тяхното преминаване.\nДруг път се отделял за малко от всички. Намирал прохладната вода на някой извор и се напръскавал целия, докато страстите се охладят.\nМангустата го посъветвала също да се заслуша в звука на пчелите. Казала му, че той е магически и може да успокои дори полудяла маймуна. Много тихичко, за да не прави впечатление, той повтарял това особено бръмчене, докато не го овладял.\nНикой не знаел, че той се учи при магнустата, но всички забелязвали промяна е неговото поведение. В отговор и те започвали да променят отношението си към него.\nКогато сприхавият нрав не се проявявал толкова често, те забелязали доброто му сърце. Стадото, другите животинки в саваната, започнали да го търсят за компания. Харесвало им да си разговарят с него. Осмелявали се да го търсят за помощ.\nЕдин ден млад бабуин, се покатерил на гърба му и го потупал дружелюбно: “Ти си ми истински приятел!”\nСлонът размърдал щастливо хобота и се усмихнал с очи на тази промяна.\nВсичко било различно за него!


Едностаен апартамент под наем в град Свищов — bg.Flatfy.com\nЕдностаен апартамент под наем в град Свищов\nПредлагам самостоятелна гарсониера за двама на гърба на магазин космос напълно обзаведен има кабелна и интернет свободна от 1 август!\nГарсониера за семейство. състои се от коридор,баня с тоалетна,кухня ,Хол и голяма тераса,малък килер. В кухнята има пералня,диван,столове,маса,шкафове,пвц дограма. В банята бойлера и душа са нови. На терасата има простор и маса с печка Раховец,която работи. Хола е обзаведен с Приста,единично легло,скринове,голям гардероб,нощни шкафчета. Ще има и втора табуретка и фотьойл,а в коридора ще има и скрин с огледало. Входа има асансьор. Наемът е 140. Адресът е блок Мир 2. Повече информация по телефона. Лъчезар 0889116251.\nЕдностаен 49 м 2 , обзаведен, 3 легла, идеален център Уютно жилище в идеалния център. Напълно обзаведен и оборудван с ел.уреди. Разпределение - спалня, дневна с бокс, баня, тоалетна, коридор и тераса. Изложението на жилището е север / юг. Състояние за всички стаи: под–ламиниран паркет, стени и тавани - латекс. Баня, тоалетна /отделни/: теракота, фаянс, латекс. Фасадна дограма PVC. Външна изолация. Обзавеждане: Спалня–три легла, бюро. Дневна-кухненски ъгъл, маса, столове. Коридор-два гардероба, шкаф за обувки. Ел.уреди: пералня, готварска печка, хладилник, фризер, телевизор и климатик. Имотът е за дългосрочно наемане и не е подходящ за задочни студенти. Наемателят плаща на собственика един наем гаранционен депозит, която сума покрива неизплатени сметки при прекратяване на наемните отношения, а ако няма такива сметки, депозитът се връща на наемателя. Имотът се отдава от 01.08.2020 година.\nЕдностаен 46 м 2 , южен, идеален център Уютно жилище в идеалния център, до пл."Алеко", близо до СА "Д.А.Ценов". Южен вътрешен апартамент. Разпределение - спалня, дневна/кухня, баня–WC/общи/, коридор и тераса. Състояние спалня: под-мокет, стени-латекс, таван-латекс. Кухня: под-балатум, стени-латекс, таван-латекс. PVC дограма. Обзавеждане: Спалня – две легла, с матраци, секция-гардероб, Дневна - диван, маса, столове, кухненски шкафове. Коридор с шкафове и гардероб. Ел.уреди: хладилник, пералня, котлон, скара, телевизор, ютия и прахосмукачка. Имотът е за дългосрочно наемане и не е подходящ за задочни студенти. Обичайна практика е наемателят да плати на собственика един наем гаранционен депозит, която сума покрива неизплатени сметки при прекратяване на наемните отношения, а ако няма такива сметки, депозитът се връща на наемателя. Стара цена - 150 лв.\nE дностаен 50 м 2 , обзаведен, 2 легла, ид.център Разпределение – Стая, кухня, баня, тоалетна, перално, коридор, 2 тераси. Избожение юг. Уреди: готварска печка, автоматична пералня, проточен бойлер, хладилник, ел.радиатор, прахосмукачка, телевизор, музикална уредба. Обзавеждане: Кухня - кухненски шкафове, маса, диван, столове. Спалня - две легла гардероб, маса, етажерки. Коридор: порт-манто с огледало, гардероб. Състояние: под – мокет, балатум, коридор-мозайка, стени-латекс и тавани - вар. Баня - WC /общи/: теракота, фаянс. Тераса на кухнята - остъклена с метална конструкция. Дограма / врати и прозорци/ - дървена обикновена. Обичайна практика е наемателят да плати на собственика един наем гаранционен депозит, която сума покрива неизплатени сметки при прекратяване на наемните отношения, а ако няма такива сметки, депозитът се връща на наемателя. Стара цена - 160 лв.\nАпартамент наем; Свищов; стаи: 1 стая


Разлика между ABH и GBH | 2020\nРазлика между ABH и GBH\nABH срещу GBH\nABH и GBH са съкращения, които представляват различни степени на телесни повреди на човек. Съществува значително припокриване и прилика между ABH и GBH, за да обърка много, особено хората, участващи в съдебни дела, при които съдебните заседатели чуват случаи на нападение. Въпреки че повечето адвокати се занимават с термините ABH и GBH през повечето време и често разликата между двамата решава човек да получи по-дълга присъда в затвора, което може да бъде смущаващо за него. Адвокатите, когато могат да докажат, че жертвата е получила GBH вместо ABH, може да получи много повече обезщетение, отколкото ако не успее да го направи. Всичко това може да бъде много объркващо за обикновените хора. Тази статия се опитва да направи разлика между двете и какво може да означава разликата им в правен случай.\nАкронимът ABH означава действителна телесна повреда и отразява наранявания, които изглеждат значителни и всъщност могат да се видят като разфасовки, синини, счупени зъби, черни очи, проливане на кръв и т.н.\nТя означава тежка телесна повреда и е много по-тежка от ABH. Това е и причината GBH да се счита за сериозно нарушение. Осъдените, обвинени в GBH, често се отказват под гаранция и те са изправени пред перспектива за продължителна присъда в затвора.\nЗа да разберем разликата между двете, нека вземем пример за човек, удрящ друг човек по незаконен начин, като да го удари с ръце или да го удари с предмет. Това се третира като нападение, стига да няма следи от такива удари по тялото на жертвата. Но щом на тялото на жертвата се забелязват синини или порязвания, нивото на заряд се повишава до ABH или реално телесно нападение. ABH става GBH, когато нараняването на жертвата е сериозно, например когато се счупи ръката или кракът му или има някакво нараняване на главата. Докато едно първо престъпление, свързано с нападение, не носи изобщо присъда, на обвиняемия може да има някакво финансово наказание. Когато обвинението е ABH, това все още е подлежащо на престъпление престъпление, но съдебните заседатели вземат предвид сериозността на престъплението и обвиняемият може да бъде осъден на затвор.\nг-ца. срещу г-жаприроден газ срещу въглища co2галактика s8 срещу s9 размерplayon срещу plexприоритет срещу експресна пощакакво е автоматично търсенескъсани срещу разкъсани ахилиИран срещу САЩ симулация на война\nРазлика между Tawny и PortРазлика между моя приятел и мой приятелРазлика между хлорофил и хлоропластРазлика между BPO и Call CenterРазлика между Addon Domain и Parked DomainРазлика между Макдоналдс и Бъргър КингРазлика между директива и регламентРазлика между Inspiron и Studio


Hera.bg - Диагноза: Сладка зависимост - II\nВнезапните пристъпи на глад за сладко може да се дължат и на нестабилните нива на хормона инсулин. Установено е, че минералът хром регулира производството му и затова се препоръчва като помощно средство за преодоляване на сладката зависимост. Освен това хромът стимулира изгарянето на мазнините и покачването на мускулната маса. Този минерал можете да си набавите от бирената мая, яйчният жълтък, царевицата, ябълките, цвеклото, пшеничните трици, доматите и картофите.\nФизиологичните причини за неудържимият апетит към сладкото вече са ясни, но как да преодолеем психическата си зависимост. Ако животът без сладкишите ни изглежда мъчителен и невъзможен трябва да се запитаме, какво точно се опитваме да компенсираме с тях. Отговорът е удивително прост – радостта и щастието. Сладкото е в състояние на мига да ни достави тези усещания, но те са краткотрайни и илюзорни. Истинската сладост не е под формата на въглехидрати, а на реални преживявания, смях и радост към живота. Основната спънка това да се случи е вечното недоволство – към себе си, към света, към околните. То не зависи от обстоятелствата, а от нашата нагласа. Защото, ако сме позитивни можем леко да преодолеем дори най-критичната ситуация, и то без да посегнем на сладкото.\nВ началото със сигурност ще ви бъде трудно да се откажете от старите си навици, но следващите няколко съвета, ще ви помогнат това да стане по-леко и безболезнено:\nНамалявайте сладкишите постепенно – организмът не обича стресовете.\nНе се изкушавайте излишно като държите бонбони и сладкиши у дома, на работа или в чантата си.\nСамоопоощрявайте се за въздържанието и не се корете за допуснатите прегрешения.\nНе бъдете прекалено взискателни към себе си и не очаквайте моментални резултати. Новите навици се изграждат бавно и с търпение.\nНаслаждавайте се на всяка сладка хапка. Не яжте разрешената доза шоколад или мед ей така, между другото, докато гледате телевизия или се занимавате с някаква дейност. По този начин мозъкът ви изобщо няма да регистрира удоволствието и гладът за сладко ще продължава да ви мъчи.\nАко зависимостта ви е прекалено силна и непреодолима, помогнете си с хомеопатия. Може би не предполагате, но има монопрепарат, които е способен да намали апетита за сладко – Argentum nitrikum (Сребърен цитрат).\nПродължава: Диагноза: Сладка зависимост\nВиж още статии за: Здраво тяло · Диетите · Стресът · Хормоните ·\nАз не обичам сладко, просто не ми е любимо! Това не подсилва ефекта, ако съм на диета, да знаете ! Зависи и от двигателната "диета" и от това как организма изгаря калориите! Имах колежка със стегната фигура, но при изследвания се е оказала с висок лош холестерол, т.е. натрупва го във вътрешните органи, което е май по-лошо!\nНамирам хляба и другите продукти със скорбяла за достатъчно сладки, особено ако са съвсем леко подсолени. За фина фигура, бих препоръчала по-слабо овкусени ястия като цяло и доза непреработени плодове и зеленчуци.\nМария, не се психясвай, бъди здрава! Даже лекарите биха търсили изследвания, образна диагностика и т.под., преди да поставят каква да е диагноза!\nВъзможно ли е този глад към сладко да ни подсказва че някъде в организма имаме рак защото съм чела че раковите клетки искат захар\nАз обожавам сладкото.За мен това е най-вкусната храна на света.Не мога да живея без него.Голям порок ми е.Лошото е че хапвам в промишлени количества ама и пълнея ..Така че насладата за сметка на килцата.Миналата година качих 7 кила ей така за нула време с това сладко.Сега съм махнала изцяло амааа.. ми е едно криво,плаче ми се\n2 пъти в седмицата?? Това би било постижение за самата мен,ако ям толкова рядко...поне 2 шоколада ми трябват на ден...постоянно ми се яде...тежа 47 кг. и не напълнявам изобщо ,но ставам зависима и непрекъснато мисля за това...\nАз съм сладко зависима и не ме срам да го заявя !\nЗадължително е поне 2 пъти в седмицата да съм яла шоколад или сладолед ФаФли, Мафли отдавна се научих да не ме изкушават\nПринцес, аз го варя в леко подсолена вода, после го изцеждам и овкусявам със соев сос и зехтин. Можеш да го смесиш (след сваряване) с равни части бях ориз или да сложиш стафиди - става страхотна комбинация. Идеална гарнитура е към печена риба.\nЧерен императорски ми звучи страхотно!Остава само да го намеря..Има ли правила за готвенето му?\nАми и аз имах известни опасения за вкуса на пълнозърнестото брашно, но засега всичките ми опити са успешни. Разбира се, не за всичко става. Например палачинките не са толкова вкусни, но разни кексове и сладкиши с ядки и плодове са просто идеални. Като за начало можеш да започнеш с типово брашно и чак ако ти допадне да преминеш на пълнозърнесто. И двата вида можеш да ги намериш в супермаркетите.\nАз кафяв ориз също не ям, но обичам див и черен императорски .\nОх недей ,че ми се дояде!! Аз не съм готвила с пълнозърнесто брашно.Иначе използвам кафява захар само.Навсякъде ли има пълнозърнесто?Ядем такъв хляб и може би ще ни хареса..не знам.Имам горчив опит с кафявия ориз-оказа се ,че никой от нас не го понася и се наложи да го изхвърлим целия!\nПринцес, аз приготвям домашните сладкиши с пълнозърнесто брашно и кафява захар Мусквадо (с най-силен вкус на меласа и с най-много витамини и минерали). А като сложа в тях и повечко сушени плодове и ядки смятам, че са здравословни и ги предпочитам пред купените. Да не говорим, че нямат и разните там изкуствени "подобрители".\nОбичам сладко,но не гледам на себе си като на ,,зависима".Не ям вафли,торти и сладкиши.Само шоколад и от време на време сладолед.Иначе статията е хубава и изчерпателна. Не е трудно да намалиш сладкото и даже да изхвърлиш някой видове сладко от употреба.\nИмаше период в който правех домашни сладки и кексове,но това нарушава храненето-брашно и захар в големи количества.Сладкишите са си вредни дори и домашните.Разбира се ,когато имаш малко момиченце е просто задължително да си правите курабийки ! Осигурява незабравими емоции и хубави преживявания !\nМного обичам сладичкото, но мисля за него като за нещо, което трябва да си позволявам рядо, веднъж на ден и този момент се превръща в празник за небцето...не знам дали това ме прави психически зависима Но след раждането на Дара, сигурно заради хормоните се зародиха едни тревожни мисли и се справях с тях с черен шоколад ( 70% какао мммм...) и след месец нещата се понаместиха, а аз се оказах с 4 кг повече от предвиденото - 56 кг. Много лесно става да знаете. А колко са опасни за малките сладките изкушения....Една магазинерка ми каза, че нарочно слагат сладкишите най-ниско в магазините и около касите. Гадни манипулатори\n· Какво да хапваме за дълбок и пълноценен сън?\n· Какво представлява системата HALT - техниката за бързо справяне със стрес и преумора\n· На 19 март отбелязваме Световния ден на съня\n· Хлорела – супер храна от дълбините на океана\n· Как да се храним през горещините, за да се чувстваме свежи и енергични?\n· Следите ли за здравето си?\nТъгата е едно такова особено чувство, от което сякаш всеки иска да избяга. Напоследък все по-усилено...


Моето Дете - От какво зависи бъдещето на моето дете? Моето Дете\nНачало Статии и интервюта От какво зависи бъдещето на моето дете? 14 08 2020\nОт какво зависи бъдещето на моето дете?\nТова е въпрос, който много често не си задаваме. Приоритет даваме на въпроса "Какво ще е бъдещето на детето ми". Между двата въпроса има съществена разлика:\n"Какво ще е бъдещето на детето ми?" отпраща към съдбата, над която нямаме власт и приемаме всичко, което ни се случва, с примирение, смятайки че стеклите се обстоятелства /интелектуалния дефицит на детето/ предопределят бъдещето.\n"От какво зависи бъдещето на моето дете?" е въпрос, който в себе си съдържа активно действие за откриване на това,което е необходимо, за да създадем възможност на детето да се развива и да изяви най-доброто от себе си.\nИ така - от какво зависи!?\nЕдно от най-големите изкушения на родителите е да направят детето си зависимо. Навикът от ранното детство и силната обвързаност на малкото дете стимулират подобно поведение и когато то порасне.\nРодител, който облича и обува голямото си дете, когато то отдавна е в състояние само да направи това; родител, който не дава възможност на детето си да помогне вкъщи, да отиде до магазина, да изхвърли кофата с боклук; който не дава възможност на детето да избира как да прекара свободното си време ... и много други примери очертават образа на човек, който не си е задал все още въпроса "От какво зависи бъдещето на моето дете?"\nДетето с интелектуално затруднение никога не може да бъде напълно самостоятелно, тъй като се нуждае от засилен контрол над поведението си. Това не означава автоматично, че не трябва да се възпитават в него следните качества:\n- да избира неща, свързани с ежедневието му - какво да яде, с какво да се занимава, как да го направи; с кого общува и др.\n- да се учи как да общува, попадайки в различни ситуации - в магазина, със съседите, с децата от класа, с роднините...\n- да овладее начинът да се самообслужва, да извършва различни действия в бита - чистене, миене, къпане, преобличане, гладене, готвене и др. в зависимост от възможностите му;\n- да носи отговорност след като са му гласували доверие\nДори когато детето ви се затруднява да направи нещо, не решавайте въпроса набързо като направите всичко вместо него. То трябва да развива и самостоятелността, и мисленето си; да решава житейски въпроси, колкото и прости да изглеждат. Никога не подценявайте детето и помнете, че несправянето зависи и от степента, в която сте възпитали у него навика да мисли и да търси решение.\nДобре е самият вие да създавате проблемни ситуации, в което детето трябва да упражни своето мислене като намери изход. Това може да започне с най-обикновени игри за развиване на мисленето и постепенно да се пренесе към ежедневните дейности, например: как ще достигне предмет, качен високо; как ще подреди дрехите,така че да му стигне място; как да зарадва очакваните гости и мн.др.\nМного често неправилно се смята,че нивото на познавателните умения определя комуникативните. В повечето случаи между тях няма подобно отношение и деца с изявени интелектуални затруднения понякога общуват по-свободно отколкото други с високо интелектуално ниво.\nВъпреки възможностите на детето ви да общува, все пак трябва да обърнете внимание на няколко неща:\n- да откроите разликата в каква ситуация как трябва да се държи;\n- как може и трябва да се държи с познати и непознати;\n- какво е допустимо и какво не в общуването...\nТова е изключително важно като знание , до което човек с интелектуално затруднение трудно би могъл да стигне сам. Затова трябва да бъдат дадени критерии, по които да се ориентира в ситуацията и да реагира адекватно в общуването.\nАко детето има проблем с общуването - стеснително е, пред чужди хора почти не говори, тогава трябва да положите тройно повече усилия, за да се почувства то ценно и способно да общува като останалите.\nВъпреки че при интелектуалното затруднение самооценката е крайно затруднена, липсва нужната критичност към собствените постъпки и тези на другите, е важно все пак детето да има изградена такава. То трябва да знае, че има положителни качества, чиято проява ви радва, както и такива,върху които трябва да се работи. Важна роля за това играят поощренията и наградите. Трябва да бъдете последователни в това какво искате от него и как трябва да се държи. Когато го порицавате или наказвате, трябва да му обясните на разбираем за него език защо се е стигнало до това, за да може да коригира поведението си. Така самооценката му ще е на нужното ниво, за да балансира самочувствие и сдържаност.\nАко всичко това бъде изпълнено последователно, в течение на години, детето ще прояви своя потенциал и ще бъде относително самостоятелно /до степента, до която потенциалът му дава тази възможност/. Бъдещето му ще е пряко свързано с това, защото то ще има възможност активно да участва в него като личност, която има право на избор.\nИзточник: Портал "Интеграция"


Продажба онлайн: Откриване на задействанията за закупуване на вашия потенциален клиент | Martech Zone\nПродажба онлайн: Откриване на задействанията за закупуване на вашия потенциален клиент\nНеделя, януари 8, 2017 Неделя, януари 8, 2017 Франк Бриа\nЕдин от най-честите въпроси, които чувам, е: Как да разберете кое съобщение да използвате за целева страница или рекламна кампания? Това е правилният въпрос. Грешното съобщение ще надделее над добрия дизайн, правилния канал и дори страхотна награда.\nОтговорът е, разбира се, зависи от това къде е вашият потенциал в цикъла на закупуване. Има 4 основни стъпки във всяко решение за покупка. Как можете да разберете къде е вашата перспектива? Трябва да идентифицирате техните закупуване на тригери.\nЗа да разгледаме тези тригери за закупуване, нека използваме пример, с който всички можем да се свържем: пазаруване в мола.\nНаучаване за закупуване на тригери в търговския център\nНай-доброто пазаруване е в мола. Те са толкова добри, че те превръщат от скитаща, изгубена душа в клиент. Така че нека да разгледаме как те взаимодействат с вас и да научим няколко урока за идентифициране на задействащи покупки.\nПомислете, че виждате магазин, в който никога не сте били, и се задържате навън, докато го гледате. Може би сте в търговския център и гледате табелата, опитвайки се да разберете кои са те и какво правят. Преди дори да сте направили избора да се занимавате с този конкретен бизнес, вие по същество сте мотане.\nТова е силен термин, но е добър да се обясни тази първоначална част от всяко взаимодействие. Този термин се отнася за хора, които просто идват на уебсайта Ви и след това изскачат отново; терминът „висока степен на отпадане“ се използва за описание на това събитие. Това са Безразборни, дори няма наистина перспективи на този етап. Те са хора, които тепърва идват да се разхождат и затова започваме да увеличаваме клиентите с тази фаза.\nКак да си взаимодействаме с Loiterer: „Научете повече“\nПървият призив за действие във всяка маркетингова стратегия дори до най-неквалифицираната перспектива е научете повече. Тази основна покана е проектирана да бъде най-ниското ниво на ангажираност, което можете да поискате от потенциален клиент - просто отделете малко време, за да разберете повече.\nНай- научете повече призивът за действие също е една от най-често използваните онлайн стратегии за получаване на перспективи за предоставяне на информация. Цялото съдържание маркетинг е по същество a научете повече стратегия. Всяка безплатна оферта, която учи вашия потенциал на нещо, което те не са знаели преди, е научете повече призив за действие.\nтези научете повече призивите за действие могат да бъдат формулирани във връзка с нещото, което преподавате. Например, Уебсайтът на CrazyEgg казва Покажи ми моята топлинна карта което всъщност научава перспективата им на нещо ново, което не са знаели преди.\nСпусъкът за закупуване, който търсите, е някой да отговори на вашия научете повече призив за действие. Те вдигат ръце и ви дават разрешение да продължите да ги пускате на пазара.\nИмайте предвид, че вашият потенциален клиент реагира, защото те наистина искат да научат нещо - така че не скривайте материали за продажби зад научете повече призив за действие. Ако смятате, че вашият потенциален клиент е готов за покупка, дайте им купи сега или поправете го призив за действие, който е много по-съобразен с техните очаквания.\nУрок: Имате нужда от нещо ясно и смело да обясниш какво си на a Loiterer.\nОбратно към Мола\nДа приемем, че нещо в магазина ви е привлякло. Това е моментът, в който влизате в магазина, защото просто се опитвате да разберете какво се случва или какво продават.\nЗнаете какво се случва след това. Продавачът се приближава до вас и ви пита дали търсите нещо. Вашият отговор е почти автоматичен,\nАз го наричам а хубавец.\nНякой, който тепърва започва да се занимава с вашия бизнес, но всъщност не знае дали дори имате какво да закупите, просто търси.\nНо те просто търсят, защото още не са разбрали какво искат или имат нужда. Работата на магазина е да изложи всичко по начин, по който можете да го откриете сами, защото в този момент най-вероятно няма да се ангажирате с продавач.\nA хубавец наистина се интересува от първите впечатления. На този етап нещата са много емоционални и визуални. Ето защо магазинът поставя леглото им с покривало, нощни шкафчета и мебели - за да можете да си го представите в дома си.\nТе не просто подреждат леглата до стената и ви карат да преминете през тях.\nВие също ще трябва да помогнете на вашия хубавец визуализирайте живота им след използване на вашия продукт или услуга.\nПродавач, който се ангажира твърде рано - и твърде силно - на този етап няма да бъде нарастващи клиенти. Те ще ги гонят.\nНо по-важното е, че ако не могат да си представят, че излизат с нещо в този магазин, скоро ще си тръгнат. Времето им е ценно и ако нещо в този магазин не окаже влияние, те просто ще продължат напред.\nКак да се ангажирате с търсещ: „По-добър живот“\nТози призив за действие е най-познатият за нас в телевизионните реклами. Тъй като няма вероятност да станете от дивана си и да купите нещо веднага, повечето големи марки се опитват да ви накарат да се почувствате по-добре при закупуването на техния продукт - когато най-накрая стигнете до него.\nПомислете за почти всяка реклама за бира, която някога сте виждали. Ще бъдете по-секси, ще имате повече приятели, по-богати ... разбирате идеята.\nРазбира се, по-добър живот решава проблем, просто все още не сте идентифицирали.\nМаркетинговата стратегия тук е просто да маркирате даден продукт като създаващ по-добър живот - каквото и да означава това за вашия перфектен клиент. И така, този призив за действие се фокусира върху вашия грешка нужди, нещо, от което се нуждаете, но все още не сте изразили или дори не сте мислили. Действа на емоционално ниво.\nНай- хубавец отговаря най-добре на по-добър живот призив за действие, защото те искат това, което показвате - въпреки че не са мислили, че го искат, преди да ви срещнат. Това е критичен начин да помогнете на потенциалния си клиент да определи нуждата си - дори и да не се говори.\nНе мислете, че този призив за действие е полезен само в телевизионната реклама. Това е от решаващо значение и при директния маркетинг.\nАко вашият потенциален клиент не знае веднага или вярва, че има нуждата, към която се обръщате, ще трябва да покажете как вашият продукт или услуга ще създадат по-добър живот.\nВ зависимост от това колко бързо можете да убедите вашата перспектива, че можете да осигурите по-добър живот, може да имате Вземете живот без стрес or Имате повече харчене на пари призив за действие. Това е еквивалентът на директния маркетинг на рекламата за бира.\nСпусъкът за закупуване тук отговаря на вашия по-добър живот призив за действие. Като отговориха на това, те вдигнаха ръце и посочиха, че наистина искат това, което предлагате. Разбира се, те нямат представа как работи или колко струва; все още трябва да спечелите правото да затворите продажбата, но засега сте на прав път.\nУрок: Трябва да нарисувате визията на хубавец с описание на това как можете променят живота си.\nСърфиране в магазина на Mall\nСега си представете, че търсите в този чисто нов магазин и изведнъж нещо ви привлича погледа.\nОсъзнавате, че това е нещо, което може да ви хареса или да ви е необходимо. Това би бил моментът, когато може да вземете нещо от рафта и да го разгледате.\nВ този момент сравнявате и сравнявате. Гледаш цената, гледаш етикета и гледаш какво има в него.\nСега сте купувач, наистина ангажиран и готов да вземе решение дали това е нещо, от което се нуждаете.\nВажно е да се отбележи, че преди този момент вероятно не бихте се интересували от разговор с продавач. И определено нямаше да се интересувате от характеристиките на продукта.\nМагазинът наистина може да започне да се ангажира Купувачите като улеснявате съобразяването на вашите нужди с предимствата на техните продукти. Направете го лесно за четене, лесно за намиране.\nОще по-добре, предоставете персонализирани и персонализирани инструменти и услуги, които свързват нуждите на вашия потенциален клиент с предимствата, които предлагате. Колкото по-персонализирани, толкова по-добре.\nВзаимодействие с купувача: „Fix It“\nПреди даден потенциален клиент да е готов за покупка, те често просто искат да решат проблемите си - което, разбира се, може да ги насърчи да купуват.\nНай- поправете го призивът за действие е насочен към премахване на проблема на вашия потенциален клиент.\nБързо издънки има страхотно поправете го призив за действие на началната им страница.\nТе идентифицират проблема: нямате достатъчно трафик.\nИскате ли да го поправите? След това се регистрирайте.\nНай- поправете го призивът за действие може да доведе до продажба, но по-често я предхожда.\nЩе видите много фирми, използващи поправете го призив за действие почти веднага. Това е добре, ако проблемът, който се опитвате да разрешите, е толкова очевиден, че трябва да бъде представен.\nНо за много собственици на бизнес този проблем може да бъде неясен. Много пъти нашите перспективи усещат болката, но не знаят откъде идва тази болка. Ако ви се наложи да обясните това на вашите перспективи, може да прескочите до поправете го призив за действие твърде бързо.\nНай- купувач знае какъв е проблемът му и иска да бъде отстранен. Всеки език, който го насърчава да реши проблема, отговаря на изискванията.\nТова е силен призив за действие и често може да се използва, за да разберете каква перспектива имате и как най-добре да им помогнете.\nЧесто, поправете го призивите за действие идват на групи с перспектива да изберат тази, която е съобразена с техните нужди. Тук маркетинговата стратегия е да сортира потенциалните клиенти по сегменти по нужда, за да можете да ги насочите към правилното решение.\nСпусъкът за закупуване тук взаимодейства с вашия поправете го призив за действие. Чрез кликване върху него вашият потенциален клиент е вдигнал ръка и е посочил, да, всъщност те изпитват болката, която описвате, и искат начин тя да изчезне. Сега е време да обсъдим как правите това.\nУрок: Трябва да представите Ползи на вашия продукт или услуга по начин, който отговаря на нуждите на вашия купувач - само фактите в този момент, но не по-рано.\nИскате помощ за разговора за продажбите, който трябва да последва поправете го призив за действие? Изтеглете този безплатен скрипт за продажба на високи билети и попълнете празните места, за да затворите още оферти за услуги с високи билети:\nИзтеглете скрипта за продажба на високи билети\nНасочване към касовия апарат\nАко това решение е положително, перспективата ви ще премине от това да бъдете купувач, за да бъдете Купувач.\nКупувач е някой, който е готов да направи покупка.\nТова е мястото, където търговията на дребно разделя победителите от губещите. Как се чувствате в магазин, когато сте готови да купите, но не можете да намерите касата? Или по-лошо, намирате го, но там няма никой, който да ви помогне?\nИзлизали ли сте някога от магазина, защото не сте могли да си купите това, което сте искали?\nТърговците, които правят очевидно намирането на касата, се справят добре. Или е на очевидно място, или сте придружени от продавач, който ще ви заведе там лично.\nВсичко друго е провал на опит. Не можете да растат клиенти, ако те не могат да купуват от вас.\nТова може да е очевидно, ако имате сайт за електронна търговия. Но понякога нашите продукти или услуги изискват няколко стъпки, за да приключим сделката.\nАко е така, не „скривайте касата“. Уверете се, че вашият потенциален клиент знае как да стане клиент.\nВзаимодействие с купувач: „Купете сега“\nНай-прекият и често срещан призив за действие е този, който очаква перспективата да извади портфейла си: купи сега!\nМожете да видите купи сега формулирани по различни начини в различни продуктови области. В каталога за електронна търговия този призив за действие може първо да каже „Добавяне в кошницата“. Но в основата си ние искаме перспективата да купи нещото, което добавят в количката си.\nДруги времена, купи сега може да бъде изразено по отношение на продукта, който искате да купите. Като например Станете член или Изградете моя план. Този тип формулировки са много по-подходящи и специфични за ситуацията и могат да повдигнат отговора чрез персонализиране на заявката.\nПонякога купи сега не включва пари, но вместо това изисква перспективата да започне безплатно с продукта. Тази вариация е често срещана сред бизнес моделите „freemium“, продуктите, които имат безплатен пробен период или гаранция за връщане на парите.\nВъв всички тези случаи купи сега призивът за действие е насочен към потенциален клиент, готов да се ангажира.\nВ зависимост от вашия продукт или услуга това може да отнеме известно време, за да се развие. В случай на електронна търговия, потребителят често може да премине от Loiterer да се Купувач много бързо, така че Добави в кошницата и Покупка Количка има смисъл.\nНо понякога трябва да изградите доверие с вашата перспектива и a купи сега призивът за действие при първото взаимодействие е твърде много, твърде скоро.\nВместо това изградете маркетингова стратегия, която първо изгражда доверие, а след това се нахвърляйте с купи сега призив за действие, след като потенциалният клиент сигнализира, че са преминали през всички фази на закупуване.\nСпусъкът за закупуване тук е най-добрият от всички задействания за закупуване; щракване върху купи сега бутон. Разбира се, както знаете, работата ви не е свършена. Трябва да имате чист, ясен процес на транзакция, да обработвате всички последни възражения и да изпълнявате по начин, който улеснява правенето на бизнес с вас.\nМного фирми са повредени от виртуалните „дълги линии на гишето“ - дори когато нямате физически магазин.\nУрок: Трябва да обясните как да сключвате бизнес с твоя Купувач; да сте наясно как да закупите продукта си и да го изпълните ефективно.\nСмесване на всички 4 призива за действие за откриване на задействащи покупки\nВсеки призив за действие трябва да се използва с подходящата аудитория. Изграждаме доверие и доверие - бавно - с всяка комуникация или част от съдържанието. Трябва да съчетаете съдържанието с подканващата фраза.\nСъщо толкова лошо е да имате подканваща фраза твърде рано в процеса, колкото и да позволите на перспективата да се върне назад.\nНе насърчавайте купувача си да купува и след това проследявайте с Научете повече призив за действие.\nТози процес на преминаване от Loiterer чрез хубавец, За купувач, За Купувач е това, което наричам миграция. Това е способността на потенциалния клиент да избере да се ангажира с бизнес на все по-дълбоко и по-дълбоко ниво, докато не реши да стане клиент.\nВ някакъв смисъл не сте нарастващи клиенти - те се развиват сами. Всичко, което можете да направите, е да им предоставите това, от което се нуждаят - точно когато се нуждаят - и да открият сигнала за миграция - задействанията за покупка - в момента, в който се случат.\nДокато се научите да използвате всеки от 4-те призива за действие с правилната аудитория, ще откриете, че водите своята перспектива през процеса на продажби гладко и с максимално доверие.\nTags: добави в кошницатакупи сегаповедение на купувачапризив за действиеcrazyeggелектронна търговияЕлектронна търговияLoitererгледачгледачионлайн продажбионлайн продажбабързо поникванекупувачкупувач на купувача\nФранк Бриа е експерт по билетни услуги. Започва своята предприемаческа кариера в сектора на технологиите за финансови услуги. Той работи с няколко стартиращи фирми, някои от които продават за стотици милиони долари, а други се разбиват в пламъци. Неговият опит включва подпомагане на някои от най-големите корпорации на 5 континента да развият бизнеса си, като оказва реално въздействие върху своите клиенти - и превръща това в мащабируемо предложение.\nСега той насочва този опит към сектора на малкия бизнес. Той работи с консултанти, доставчици на бизнес услуги и други експерти, за да се отклони от „базирани на проекти“ и почасови приходи - основно търговия с пари. Клиентите на Франк изграждат бизнеса си около продуктивни услуги, където можете да използвате времето си за множество клиенти - и не само за един.\nАвтор е на международната книга за бестселъри Scale: How to Grow Your Business by Working Less. Той живее в Гилбърт, Аризона, в района на Финикс със съпругата си и 3 дъщери.\nИзтеглете електронната книга на Франк: Изграждане на бизнес в сферата на услугите: 3 мита, които ви държат счупени


Блогът на Светла Башиянкова :: Наблюдение в гр. София, с оглед на последното разпореждане на кмета за налагане на 30 ...\n19.03.2008 08:37 - Наблюдение в гр. София, с оглед на последното разпореждане на кмета за налагане на 30 (тридесет) лева глоба за паркиране на тротоар\nАвтор: bashiiankova Категория: Други\nПрочетен: 9891 Коментари: 3\tГласове:\nПоследна промяна: 19.03.2008 13:55\nВчера медиите съобщиха новата идея на кмета Борисов, за борба с паркираните на тротоара автомобили. Разбрахме, че под дейното му ръководство, столичният инспекторат ще снима паркираните автомобили, а направените снимки ще бъдат изпращани в КАТ.\nБраво - адмирирам.\nДнес имах задачи за изпълнение в гр. София и като виден общественик реших да подпомогна столичния инспекторат и кмета в тяхната неравна борба с автомобилите. Направих няколко снимки, които предлагам и на вас.\nКакто сами можете да се убедите, тук има знак забранено паркирането, а мястото е Народното събрание (бившия Партиен дом). Коли по тротоара колкото щеш.\nЕстествено не приключих до тук. Все пак, за да се наложи административно наказание е необходимо събирането на достатъчно доказателства обосноваващи административното нарушение. Ето затова внимателно снимах колите, заедно с прилезащите им документи, обосноваващи престоят им на това място.\nТук се забелязва пропуск на мой съгражданин, тъй като според надписа е издаден от Окръжна Прокуратура - Стара Загора. Какво прави прокурор от Стара загора при народните представители - не знам, но по-интересно е да се съпостави пропуска с номера на колата, а той е следния:\nЧестна дума, това не е старозагорски номер. Как прокурор от моя любим град се е сдобил с кола регистрирана в София - не знам. Може да я кара с пълномощно, но това е догатка, а не сигурен факт, така че мога да съм сигурна. Но да продължим нататък.\nКакто виждате това е представител на пресата - Иван Стоименов, ако е верен стикера който е издаден за посещението на Путин 17-18 Януари 2008 година. Другото до него е талон за 1 час в "Синя зона" издаден от Столична община.\nМинистерство на вътрешните работи, Дирекция Национална служба "Сигурност" със сигурност е издала пропуск №319, но дали това дава право да се паркира на тротоарите, въпреки заповедта на Бойко Борисов - не знам.\nСледващата снимка е великолепна:\nТова трябва да е визитка на Министерството на държавната администрация и административната реформа (ах, приятели, знаете колко обичам администраторите на всички нива). Визитката ни съобщава, че министерството е отворено за всички наши мнения, препоръки и предложения, но само в определени области, а именно:\nподбора на персонал\nкариерното развитие и обвързването му със заплащането.\n(признавам все си мислех, че обяснението на лемонпай за модераторите е най-безсмисленото нещо, което съм чела, но тази визитка напълно я изчисти в очите ми).\nЧинно ни е оставен и мобилен телефон 0888208966 - ако звънна, дали ще ми се обади министъра Ники Василев? Едва ли, по-скоро някой нагъл администратор склонен да коли и беси, на основамие, че работи в министерство.\nВижте обаче следващата снимка:\nНа нея се откриват два важни факта:\n1. В отражението на стъклото се вижда част от косата на Светла Башиянкова, а също така ръцете й с фотоапаратче. Ако някой му се занимава може да гада е красива ли е или грозна, стара ли е или млада, интелигентен вид ли има или не.\n2. Забелязва се ксерокопиран - лице и гръб - талона на автомобила и всичко това ламинирано. Наистина хитро - само на софиянец може да му хрумне! Умникът е Петя Петрова Костова, която живее в гр. София, ул. Хан Аспарух № 49, вх. Б, ет. 3... Петя кара Ауди А 4, тъмно сив металик, с рег № С 7222 РХ. И ако някой ми каже че изнасям лични данни ще му отговоря, че те данните си бяха там - на улицата. Вижте сами, имам го документирано. Какво общо има Петя с парламента, това не знам! Но явно самото име и ламинираното ксерокопие и дава право да не изпълнява заповедите на Бойко!\nСледващите две снимки вървят в пакет.\nЩе ми обясни ли някой защо Народното събрание на Република България издава два документа, които служат за да удостоверяват едно и също нещо, а са толкова различни като визия? Тук има нещо гнило, да знаете, но аз не знам какво е!\nСледва още една визитка\nТози път на Парламентарната Комисия по Жалбите и Петициите на Гражданите.\nНа ръка е добавен и номера на автомобила СА 5677 КВ. Явно някой е счел, че\nвизитка + собственоръчно написване на номера на автомобила си = пропуск да паркираш на тротоара до парламента. Да взема да напиша една жалба до комисията....\nЕто ви още двама нарушители:\nБойко, да не кажеш, че не съм ти дала номерата на автомобилите.\nА сега един общ кадър към сградата:\nДа се живее в София е чудесно.\nИ за да не кажете, че се заяждам само с законодателната власт, ще ви представя и два кадъра от центъра на администрацията в Република България - Министерски съвет\nНищо изненадващо - и там нарушител до нарушителя на кметската заповед.\nКой обаче по-специално е нарушителя (все пак събираме данни да административно наказване)?\nОт долу си личи талон издаден от Организация на движението (България си страда от факта, че всичко се организира). "Паркинги и гаражи" ЕООД (колко е чудесно да притежаваш търговско дружество, чиято единствена търговска дейност е връщане на задигнати автомобили срещу откуп) Останалото от талона се крие зад Българския национален флаг. Поставен е малко на криво и това скрива целия текст, но след известно замисляне може да се стигне до извода, че това е автомобила на Областния управител на Велико Търново.\nБойко - глоби ги всичките с по 30 лева ще ти кажа Браво!\nТагове: оглед, наблюдение,\nОткриха първия център за аерокосмическо ...\nНаблюдение върху различни таланти на бъл...\nИВАН НЕНОВ (1902 – 1997) - 110 години о...\n216. Селектиране при 3d обекти\nКакво искам аз от блог.бг!\nSlu4aino popadnah na tvoite snimki. Az sam Petya s Audi A4, no sin, a ne siv metalik. Rodena sam v Sofia i prodalzavam da ziveja na sa6toto mjasto - Han Asparuh - sinja zona v momenta. Dokolokoto razbiram tezi snimki sa napraveni vav vrazka s naredbata na Gn Borisov da ne se parkira na trotoara. Bih te pomolila sledva6tijat pat, kogato pravi6 profesionalini snimki tova da e naistna taka, za6toto ako si obarnala vnimanie na ul Asparuh njama kaak da se spre\nna trotoara, za6toto na vsjakade sa postaveni kol4eta. Pri4inata, poradi kojato sam si ostavila talona e 4e iziskvaneta da moga da parkiram na ulizata , na kojato ZIVEJA BE6E DA IMAM KOPIE OT MALKIJA TALON NA KOLATA. Sega, za tvoja informazia ve4e sam platila 70 lv za vinetka i njama kade da spiram. Komentara ti kakvo ob6to imam s parlamebta njama da go obszdiam:-))))\nUspeh, nadjavam se sledva6tiat pat kogato pravi6 snimki da otrazjava6 faktie po-profesionalno. Pozdravi,\n2. анонимен - село селоооо село\nСкъпа ми Светла, имам да кажа няколко неща по въпроса на теб и на останалите "Софиянци".\nНа 29 години съм живея и съм роден в София, както и родителите ми и техните родители. От 10 години карам кола и имам наблюдения по проблемите с шофиране, паркиране и всякъкви премеждия.\nПърво: Преди години преди да нахлуете в столицата нещата не бяха толкова зле. Може да попитаме прокурора от Стара Загора със софийска регистрация на колата, или областния управител на Велико Търново (те вече са си кореняк Софиянци). Лошото е, че ще става и по-зле.\nВторо: Платил съм си годишния пътен данък на колата 170 лева. Винетка 70 лева (друг е въпроса защо за едно и съще нещо плащаме по два пъти). Гражданска отговорност 220 лева. Годишен технически прееглед 35 лева. Авто каско 600 лева (полицията като не си върши работата). Всичкото това е за кола среден клас на 10 години, общо 1095 лева. Каквото се иска от мен е изпълнено. Това че няма достатъчно места за паркиране не е мой проблем и на останалите шофьори.\nТрето: Ти от къде и кога дойде в София и ти ли си тази която ще ни реши проблемите?\n3. анонимен - Ех\nАбе какво значение има, тротоара е за ПЕШЕХОДЦИ! Който не осъзнава това не осъзнава много други неща най-вероятно. Няма да кажа че е селянин по душа, защото поведението е такова, каквото е възпитанието. И 1000 извинителни стикера да сложиш, ситуацията няма да стане по-добра. Само ще покажеш селското си възпитание и съответно неспособността си да живееш в град.


Христомир Николов | ПОСЛЕДНА ПРОМЯНА 19 ноември 2017 в 09:3371450\nТова е Емануил Клисаров. Българин по произход, гражданин на Канада. Работи като старши дизайнер в Renault. Създаде дизайна на бестселъра Dacia Duster, във второто му поколение. Също и новия Renault Scenic. Също и визията на Renault за болида им във Формула 1 през 2027 година. Това на кратко. Иначе, има куп подробности около живота и кариерата на талантливия българин, за съжаление (или пък не) отрасъл на другия край на света, преди да се завърне в Европа. Дизайнерът бе у нас по покана на българския офис на Рено, за да се запознаем и поговорим с него.\nЕмануил е роден през 1980 година в София. През 1989 семейството му, подобно на хиляди други у нас поема на Запад, в търсене на по-добър живот. След две години във Виена, фамилията се установява в Монреал, Канада, където бъдещият автомобилен дизайнер израства и завършва средното си образование. През 2003 година е приет „индустриален дизайн” в университета в Монреал, след което заминава на обучение в State College във Франция със специалност „автомобилен дизайн”.\nДипломната му работа е спонсорирана от General Motors, следва стаж в PSA и по-конкретно в Citroen, след което се завръща в Канада и стажува в Bombardier Recreational Products – създателите на джетовете Sea Doo, моторните шейни Ski Doo и ATV-четириколките Can-Am.\nПрез 2007 година е поканен на работа в новооткрития дизайнерски и технически център на Renault и Dacia в Букурещ. За него именно там започва истинското му обучение, като трябва да се докаже с много креативни идеи и много труд, за да бъде прехвърлен през 2012 година в Главната квартира на Renault във Франция.\nПървите скици на Renauklt Scenic\nПървият му по-мащабен проект за френския автомобилен производител е по настоящото поколение на Renault Scenic. „За да стигне един проект до финални скици и финален модел е дълъг и сложен процес. Най-първите скици са доста свободни, представляват чистото виждане на дизайнера за бъдещ модел. После стават по-завършени, линиите се съобразяват повече с актуалните за марката, както и с тенденциите. След това се прави модел в мащаб 1:4 и едва след това се прави пълноразмерен модел – дали за прототип или сериен модел”, разказва Емануил. Така, работата по дизайна на Scenic започва още през 2012 година, за да се стигне до лансирането на сериен модел в началото на миналата година.\nРабота по проекта за Формула 1 на бъдещето\nВторият от големите проекти на българина е визията на Renault за състезателния им болид от Формула 1 през 2027 година. Проектът определено е много смел, иновативен и красив. „Идеята бе болидът на 2027 година да е с по-добър контакт между пилота и публиката, затова кокпитът е прозрачен. Естествено, по-важна от това е сигурността на състезателя, затова са приложени и решения като затворена кабина".\nЕстествено, идва думата и за най-актуалния модел, чиито дизайн е излязъл „изпод перото” на Емануил Клисаров: второто поколение на всъдехода – бестселър Dacia Duster. Как се стига до това, да оглавиш проекта за дизайна на толкова важен модел за Renault и Dacia? Е, никак не е лесно. Свързано е с много работа, огромна конкуренция и хиляди детайли. Конкуренцията е между двадесетина човека, като първоначално се селектират няколко идеи, после финални три и остава един победител. Разбира се, възможно е да се вземат идеи за финалния проект от други скици, които не са стигнали до финала...\nТака започва проектът за новия Dacia Duster\nПървите скици за нов модел показват само и единствено това, което е в главата на дизйанера и там фантазията може да се развихри до безкрай. После, естествено, нещата трябва да се канализират и от първоначалните хрумки да останат черти, които да се адаптират към актуалните линии на марката. Но, при разработката на един автомобилен модел трябва да се гледа и в бъдещето - поне 5 години напред. След което, творческите неща се съгласуват с инженерите и финансистите на фирмата.\n"По принцип дизайнерът се чувства спиран от всеки извън дизайна. Но трябва да е реалист и да има по-обширна гледна точка. В крайна сметка, всеки отдел търси най-доброто за фирмата. Финансовите параметри са много важни, защото зависи колко пари имаш да инвестираш. Инженерите също са важни. Всеки от тях е в моята ситуация и всеки се опитва да даде най-доброто от себе си", резюмира доколко е ограничен за дизайнерските си идеи Емануил Клисаров.\nСкиците еволюират до модел от глина - първоначално малък, после 1:1\nИзвън отдела за екстериорен дизайн, има и отдел за дизайн на салона, както и такъв за цветовете и оборудването на даден модел. Естествено, тече комуникация между трите екипа, но все пак работят независимо един от друг. А след скиците, на помощ на дизайнера идват моделистите, които ваят глинени модели по картинките - първоначално в по-малък мащаб, после 1:1. След това идва и ред на протитипи и предсерийни модели. Междувременно, инженерите "наместват" възлите и агрегатите по платформата, а дизайнът на купето е съобразен с всяка една от хилядите технически "дреболии".\nТук, трябва да отворим една интересна скоба. В разработката на новия Duster има още една „българска следа”. Настоящият директор на Рено – Нисан България Рено Пирел, по време на началната фаза на проекта за Duster 2 е маркетинг мениджър за марката Dacia. Г-н Пирел също играе основна роля в това, да се приеме дизайнът на Емануил, без тогава да се познават толкова добре и без французинът да подозира, че след време ще е домакин на българина при гостуването му в София.\nЕманиул Клисарски и Рено Пирел\n„Общо взето казахме на дизайнерският екип ,че не желаем толкова успешен модел да се променя. Duster се продаваше толкова добре и хората просто го харесаха. Радвам се, че Емануил и останалите се вслушаха в съветите ни и сега има нов, но добре познат модел, който вярваме, че ще е дори по-успешен от предшественика си”, спомня си Рено Пирел.\nИ ако ви се струва доста екзотично това, че българин е разработил второто поколение на Duster, то не по-малко екзотично ще ви се стори фактът, че дизайнерът на първата генерация на всъдехода е… монголец. Казва се Ерде Туга и на даден етап се е включвал с помощ за разработките на Емануил. Всъщност, в процеса на създаване на нов модел, винаги се намесва някой от т.нар. „лийд” дизайнери – хора, който в йерархията са единствено под Главния дизайнер на Renault Лоурънс ван дер Акер. „Нормално е, аз съм в Renault от около 10 години, а това са хора, които са там от 15 – 20 и са преживели толкова много течения в автомобилния дизайн. И намесата им не е толкова като „шефове”, а като хора с опит, които са преживели неща като моите и знаят къде и как трябва да се пипнат детайли. А детайлите и промените по един модел са хиляди”, респектиран е дизайнерът.\nС дизайнера на първото поколение Duster\nИ още нещо – Емануил е отговорен и за външния вид на Renault Duster – „разнояйчният” близнак на Dacia за пазарите в Латинска Америка, Русия, Африка и въобще там, където румънската марка не значи много за клиентите. Разликите са минимални, но все пак дизайнът трябва да се адаптира към ромбовидната емблема. Очевидно и там се е справил много добре.\nНовото поколение Dacia Duster и екипът, работил по него\nВ момента Емануил Клисаров работи по още няколко проекта за френския автомобилен производител, но няма право да ни каже по какви. Със сдържана усмивка ни споделя само, че всичките до един са много интересни. А на въпроса дали, след като е създател на дизайна на серийния модел на него ще бъде поверен и фейслифта, Емануил отговаря, че ще трябва да се бори с останалите си колеги наново, с равен старт.\nЕтикети:dacia dusteremannuel klissarovemanuel klissarovавтомобилен дизайндачия дъстеремануил клисаров


Casa Tejón - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nCasa Tejón-, Mazarron Country Club, Мазарон, Испания - Покажи на картатаМного добър7,7Въз основа на2отзивиCasa TejónВижте повече снимкиПлувен басейнВижте повече снимкиВижте всички24снимки\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Мазарон, не се колебайте, а изберете Casa Tejón. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят. Възползвайте се от богатството на ненадминатите услуги и удобства в Мазарон. Този хотел предлага множество удобства, за да задоволи и най-изискания вкус. Всички стаи се отличават с грижливо замислени удобства, което гарантира неповторимо усещане за комфорт. Хотелът разполага с голямо разнообразие от развлекателни съоръжения като открит басейн, градина. Открийте интригуващата комбинация от професионално обслужване и широка гама удобства в Casa Tejón.


Коментар на Светлин Тачев за оставката на земеделския министър | „Иван Хаджийски“ Коментар на Светлин Тачев за оставката на земеделския министър – „Иван Хаджийски“\nОт нас > Коментари > Коментар на Светлин Тачев за оставката на земеделския министър\n← Дебатът представи два подхода към мислене и правене на политика в България\nАндрей Райчев в „12+3“ по БНР →\nКоментар на Светлин Тачев за оставката на земеделския министър\nОставката е навременна и логична заради проблемите, скандалите и обвиненията в корупция в сектор „Земеделие“. С оглед на предизборната кампания, в която се намира страната, тя цели да тушира евентуално напрежение.\nТова посочи Светлин Тачев за БНР Шумен. Цялото интервю може да чуете ТУК.\nОставката е добре преценена, защото нейното забавяне и задържане на напрежението, могат да доведат до отражение на нагласите на българските граждани.\nТя няма да повлияе повече, отколкото оставките до момента. Скандалите от последните месеци дадоха достатъчна гласност и принудиха институции да се задействат и да започнат да вършат работата си, така както трябва.\nТова, което наблюдаваме от политическите партии е по-скоро предпазливост. Очаквах много по-разгорещена и офанзивна кампания. Случва се точно обратното – дебатите между политическите опоненти са в добрия тон.\nПубликувано на 15 май, 2019 от admin


Полугащеризон T704 MGR WX3 от PORTWEST | Работно облекло – MTEX Professional\nПолугащеризон, T704 MGR WX3, от PORTWEST приляга толкова добре, колкото изглежда. Изработен от трайна, но мека поли-памучна материя и включва тройно зашити шевове, конструирани така, че да издържа. Иновативните дизайнерски характеристики, като еластичните панели, осигуряват отличен комфорт и гъвкавост в ключовите области на движение. Други ключови функции включват регулируема дължина на крачола, предварително огънати колене, отвори за наколенки и множество джобове осигуряват сигурност за телефони, писалки и инструменти. Модерен страничен достъп със закопчаване с цип и велкро. Регулируем подгъв, за да побере всички дължини на краката. Двустепенни джобове за наколенки на коляното позволяват две възможности за позициониране. Безплатен чифт наколенки, включени към тези панталони/м-л S156/. Тройни шевове за допълнителна издръжливост. 11 джоба за достатъчно място за съхранение. Правилен джоб, подвижен джоб за идентификация, удобен джоб с цип отстрани на бедрото, джоб с цип на гърдите. Заключващ шев, за да се намали стреса и да се предотврати повреда на шева, вътрешен джоб с цип, който осигурява ефективно и сигурно съхранение. Холдър за ръкавици в комбинация, с шнур за сигурно съхранение на Вашите работни ръкавици. Светлоотразителен паспел за повишена видимост. D-ринг за ключове и идентификационни карти. Контрастно оцветяване за допълнителен стил. Подсилен във всички точки на напрежение.


Gerard Evans от Flowers In The Dustbin: „Аз вярвам, че борбата срещу несправедливостта не ще умре, докато цялата несправедливост не бъде изличена“ | SofiaRebelStation\n← Jimi от The System : „…пънк сцената се нуждаеше от шут в задника!“\nBANE в София! →\nGerard Evans от Flowers In The Dustbin: „Аз вярвам, че борбата срещу несправедливостта не ще умре, докато цялата несправедливост не бъде изличена“\nПубликувано на 21.06.2015 от JollyStomper\nМесец от последната публикация тук, а мотивите за тая лечебна тишина са повече, отколкото могат да бъдат основанията за нейното нарушаване. Причината е прозаична – някои хора го разбират погрешно. Не че не е имало поводи, къде добри, къде не чак толкова, но целта на занятието изглежда пременила се. В историята остават онези хроники, които ‘творческата гилдия’ ползваше рядко като извор на памет и все по-често като обект на личния си егоцентризъм. За това и предлагането на този ‘субпродукт’ на една променяща се среда, една развиваща се сцена на различни общоности, е по-добре да остане привилегия на майсторите на монотонно-доктриналния текст, които успешно се ориентираха на пазара на тънките чувства и в чието широко сърце има място за всеки пътешественик по пътя на виртуалната слава и капитализацията на одобрение. Ден преди официалното настъпване на лятото равносметката е типично равнодушна.\nНо за сметка на множеството псевдо-фен издания (или спонсори, както са известно-разписани в концертните бумаги), които плащат данък ‘рок звезда’ на всеки професионален мрънкатор, симулиращ микрофонна дейност, тук авторски е не само сюжетът, но и форматът. За това, от светлините на прожекторите директно се местим в умовете на изобретателите за една кратка, поучителна и показателна разходка из дебрите на романтичното минало, странното настояще и непознатото бъдеще. По своему – мисионерската част от безропотното трополене по клавишите.\nВ това начинание участие вече взеха нашите приятели Andy T и Jimmi от The System, а днес, както обещах, продължаваме с ‘мрачните интервюта’ и с един не по-малко интересен събеседник. Неговите мисли и творчество са притежание на две епохи, достояние на цели континенти и всичко това без дежурните за модерността – корист, алчност и завист. Да, все още има такива хора, а създаденото от тях не случайно добива легендарен статус. Един от тях е Gerard Evans, създателят на английската анархо-пънк банда Flowers In The Dustbin.\nНе веднъж съм казвал, че има групи, които могат да бъдат оценени само чрез мъдростта на времето. Поколения от странници, които биват разбрани отвъд границите на своето време, визия и стремеж. В повечето случаи това са не просто популярни в своята среда музиканти или личности, ами надраснали мащабите на реалностите визионери, носители на силни и жизнеутвърждаващи послания, своеобразни революционери. Имам основанието да смятам, че Flowers In The Dustbin са именно такава група.\nДоста различни от анархо-пънк сцената в началните ѝ години, Flowers In The Dustbin са очевидното изключение от клишето на бързия, недодялан и крещящ пънк. След разпада на Anabollic Steroids, техният създател, вокалистът Gerard Evans, почувствал се достатъчно отегчен от наложилия се модел стартира нещо напълно отличаващо се. Заедно с Charlie ‘Chas’ Loft на бас, Joanne Mead и Samanta ‘Noname’ на барабани се ражда Flowers In The Dustbin.\nПрез 1982г. те изпълняват първият си концерт в Южен Лондон. Двете момичета в състава напускат моментално, след като Gerard започва сериозно да наранява себе си на сцената. Съвсем скоро, обаче, FITD записват първото си демо, озаглавено ‘Always Another Door‘. В записа участват само Gerard и Chas, които се сменят на инструментите – Chas свири на китара и бас, а Gerard записва барабани и вокали. Сближавайки се тъкмо по това време с колектива Kill Your Pet Puppy (това е официалната и публична група на колектива в социалната мрежа, където можете да откриете тонове истории, снимки, музика и полезни линкове за британската сцена от онова време; а това е официалния сайт на легендарното издание), цветята се вклиняват точно между анархо-пънка и готик музиката и културата. Те се определят като част от същата сцена, заедно с The Mob, Rubella Ballet и Poison Girls. Историята казва, че групата осъществява няколко концерта, а също така и не взима участие в няколко други и по-големи, главно заради убеждението си, че подобни мероприятия трябва да са по джоба на техните фенове.\nПрез 1984г. съставът се стабилизира с пристигането на китариста Simon Barry и барабаниста Bill Mahoney от групата London’s Fear. The Mob и All The Madmen Records ги забелязват и им помагат за издаването на първия дългосвирещ албум – 12“ ‘Freaks Run Wild In The Disco‘, който се превръща в нещо доста различно от всички пънк издания по това време.\nRob от Faction също помага. През 1985г. за неговият лейбъл 96 tapes е записан ‘All The Best People Are Perverts‘.\n‘Nails of the heart‘ пък е последващият сингъл, издаден за Mortarhate (лейбълът на Conflict), поради възникналите финансови затруднения в All The Madmen Records. Копие с най-доброто от групата е изпратено и до John Peel.\nСледват нови промени в състава – китаристът Simon е заместен от Antje Klaehn, John Howells пък, застава зад кийборда.\nТози състав записва сингълът ‘Lick My Crazy Colours‘. Очевидно повлияни от значително по-софт звученето на новият си китарист, FITD добиват още по-пасивен и странен звук, еволюирайки в това, което разпознаваме днес от тази класическа група. Най-авантгардното от Flowers In The Dustbin.\nМножество песни са записани за Cold Harbour Records, но скоро лейбълът фалира и целият материал е изгубен. (Включително November’s song)\nТогава пътят на FITD и анархо-пънк сцената се разделя.\nВидео към песента Lick My Crazy Colours:\nОколо 1986г. всичко наоколо се променя. Загубата на идентичност и енергия в сцената предизвиква голяма несигурност. Въпреки че лондончаните съзнателно се откъсват, продължавайки към нови хоризонти, общият упадък ги застига на финала на запис за ново LP. Вътрешни конфликти поставят края на състава, а албумът им, макар и недовършен се превръща в ‘загубеното’ ‘KO‘ LP.\nДнес, групата отново е активна, бидейки част от голямото завръщане в анархо-пънка. С новите си участия, Flowers In The Dustbin се превръщат в един от очакваните актове на Острова и отвъд.\nИмам удоволствието да разговарям с Gerard Evans, човекът зад групата през всички тези десетилетия, жива легенда за английската сцена и интересен събеседник.\n– Gerard, би ли ни разказал малко повече за ранните години на Flowers In The Dustbin? Бяха ли те по-плодотворни или това беше просто тийнейджърски ентусиазъм?\n– Много тийнейджърски ентусиазъм, идеализъм и планове за промяната на света. В някои отношения бяхме по-малко плодотворни, защото половината от енергията беше влагана в това да се учим как да свирим на инструментите! Но всички бяхме безработни, така че имахме достатъчно време за всичко, тъй че нещата да се получават бързо.\nРанните дни до голяма степен бяха обусловени от политическия контекст във Великобритания – специално за мен, когато си спомням 80-те, неизбежно се сещам за Студената Война и непосредствената опасност от ядрено унищожение; Как Тачър смаза Великобритания, поставяйки жесток и егоистичен политически режим, който процъфтява и днес (същото направи Рейгън в САЩ) и всъщност, до голяма степен бе приет от Източна Европа след 1989г. Тъмни времена, но парадоксално, идеален момент да изгрееш с нещо смислено. Разбира се, ние се опитахме да променим света със Stop The City и пр. …\nСъщо така, ние си отглеждахме срамните косми, а днес те вече посивяват.\n– Какво означаваше да си ‘пънк’ през 80-те и какво е днес? Има ли значителни разлики?\n– Тогава имаше всякакъв тип хора, които наричаха себе си пънкове, така че за мен това бе малко странен термин. Обожавах 70-тарския пънк рок, но имам различно мнение за всичките суб-категории, които се пръкнаха от него през 80-те.\nГлавната промяна е, че се чувствам значително по-близък с термина днес.\nМакар и пънкът да се е превърнал в консервативна (с малко к) версия на себе си, аз съм изключително щастлив, че важни теми, като тази за правата на животните са се запазили.\nВ миналото винаги имаше бъдеще, но къде отиде това?\n– В момента се случва нещо като ‘голямо завръщане’ в британската анархо-пънк сцена. All The Madmen Records се завърнаха, също така the Mob, Zounds и Rubella Ballet продължават напред. Какво мислиш за това?\n– Мисля, че това е чудесно. Мисля, че политическата позиция зад анархо-пънка (така както аз я разбирам и интерпретирам) все още е доста нужна, най-вече във връзка с правата на животните и това да бъдеш срещу десните.\n– Последните години някои от тези групи добиха небивала популярност по света и доста хора считат, че това завръщане се случва заради пари, други мислят, че това не е вярно…\n– Да не би да имаш предвид, че тези групи се реформират заради печалбата? Мога да разбера защо Led Zeppelin биха направили това, но анархо групите никога не биха се събрали отново, за да забогатяват. Ако групите съумяват да обикалят и свирят навсякъде без да губят пари от това, им пожелавам късмет!\nМисля, че тази идея, че от групите се очаква да губят пари е абсурдна. Това погребва артиста до състояние под най-лошо платените работни места – това обижда и унизява самото изкуство и е знак, че живеем в еснафско общество със сгрешени ценности. Ако това продължава с поколения напред, изкуството ще става все по-безполезно и още повече хора ще предпочитат да гледат телевизия или да играят видео-игри. Какво ще се случи тогава?\nПънкът отхвърли старите рок динозаври, които летяха с частните си самолети за големи шоута на стадиони, но всичко това отива твърде далеч в обратната посока и нищо чудно да доведе до самоизяждане. Моята молба към всеки, който чете това, е да преоткрие и уважава изкуството като цяло.\n– Пънка беше агресивен начин да се отграничиш от системата, но се превърна в нещо различно. Съгласен ли си с Crass и тяхното „Punk is Dead“?\n– Аз вярвам, че борбата срещу несправедливостта не ще умре докато цялата несправедливост не бъде изличена. Ще съм разочарован, ако пънковете си мислят, че трябва да са част от конкретен жанр музика или начин на обличане, за да се борят със системата или несправедливостта. Дрехите и походката са полезни, но те не са истински оръжия, както думите и действията са.\nВажните неща, които идват с ‘пънк пакета’ не ще умрат, тъй както няма да има никакво значение, ако маловажните изчезнат завинаги.\n– Пет от любимите ти групи (без значение каква е подредбата).\n– Лично за мен : Sex Pistols, Adam & The Ants, David Bowie, Crass, The Mighty Wah! Група, която всички от Flowers In The Dustbin харесват е The Mob.\n– Музиката или идеята е по-важна?\n– Бих казал, че зависи от бандата. Някои ми харесват, заради своите идеи, а други заради музиката – най-доброто и за двете. Срамно е че вече нямаме банди с оригинални идеи или изобщо артисти от каквато и да е медия.\nЗа мен, идеите са това, което ме въодушевява..\nСъвременният пънк е чисто и просто рециклиране на чужди идеи, което само по себе си не е толкова лошо, но не ме вълнува, така както новите идеи го правят. Ние трябва да приемем, че това, което сме и там, където се намираме в момента, като вид и развитие не е много. Така че се нуждаем от нови и различни идеи, които да бъдат включени, ако искаме да се окажем на различно място. Определението за глупост е да правиш едно и също, очаквайки различни резултати.\n– Какво мислиш за настоящата политическа атмосфера? Наблюдава ли се някаква промяна или всичко си е същото като преди? Има ли все още смисъл от съпротивата?\n– Промени се случват всеки ден и винаги е било така, но подозирам, че ме питаш дали има някакво подобрение или нещата са се влошили. В който случай, Великобритания е единственото място, за което мога да говоря.\nВсичко е много повече под контрол днес. Изглежда, че не ще имаме онова чувство за ‘пространство’, с което пънковете бяха дарени по-рано от хипитата на 60-те и 70-те години. Артериите са се запушили и уверено вървим към голям планетарен инфаркт!\nИма ли смисъл от съпротива? Това аз не бих могъл да кажа, то зависи от индивидуалната съвест на всеки, който чете това. Не е моя отговорност, нито на която и да е група – ваша лична е.\n– Как виждаш днешните хлапета? Мързеливи консуматори в ‘епохата на джаджите’ или поколение с изключителния шанс да победи системата през най-добрата ѝ защита?\n– Аз не вярвам някой да е естествено мързелив, така както не вярвам, че някой може да бъде непоправимо лош. Мисля, че след като им се даде възможност да реализират своя потенциал, хората са склонни да се хвърлят напред с всички сили. Както винаги липсва възможността и надеждата.\nМисля че за младите хора днес е все по-трудно да установят идентичност, извън онлайн такава. Но вярвам, че човешкият дух ще надделее, трябва да се вярва, нали?\n– Какво мислиш за съвременната сцена? Имаш ли любими нови банди?\n– Faeground Accidents са чудесни. Mutton, които ни подкрепиха в последния ни лондонски гиг също заслужават внимание. Peel са нова UK група, която прави нови неща.\n– Чувал ли си нещо за България? Ако имате възможността, бихте ли дошли тук за участие?\n– Опасявам се, че не знам почти нищо за България, но бих се радвал да науча повече! Бихме се радвали да дойдем и да свирим в България, ако това е възможно. Опитът е най-добрият учител.\n– Последни думи за нашите читатели и ваши фенове.\n– Бихме се радвали да ви видим! Шансът за връзка е най-големият от всички подаръци! https://www.facebook.com/flowersinthedustbinofficial\nНякои от материалите ползвани в текста са взети назаем от http://anarchoscene.blogspot.com\nЗа феновете и заинтригуваните, тук можете да откриете и тълкувания на Gerard за някои текстове на FITD.\nПубликувано на Uncategorized и тагнатоanarcho, anarcho-punk, animal rights, avant-garde, Flowers In The Dustbin, Gerard Evans, goth, interview, punk, UK. Запазване в отметки на връзката.\n5 Responses to Gerard Evans от Flowers In The Dustbin: „Аз вярвам, че борбата срещу несправедливостта не ще умре, докато цялата несправедливост не бъде изличена“\nPingback: Bulgarian Website Interview |\nPingback: Paul (Man Lifting Banner, Lärm, Seein Red…) : „Действието все още говори много повече от всички думи“ | SofiaRebelStation\nPingback: The Shend от The Cravats : „Дадаизмът беше и все още е начин да изразяваш собствените си емоции без да влезеш в затвора за това или да те пребият“\nPingback: Omega Tribe: „Искаме да вдигнем знамената!“ | SofiaRebelStation


Моят зелен град за по-чисти български градове\nЗа шести пореден път се провежда инициативата „Моят зелен град“ и се очаква стотици доброволци да се включват в нея. Идеята е българските градове да станат едно по-чисто и приветливо място!\nТази събота – 28 септември – любимците на българската публика Део и Александър Кадиев ще заменят микрофоните и телевизионните камери с ботуши и ръкавици, за да се включат в кампанията Моят зелен град. Те ще помогнат за почистването и облагородяването на Северния парк в столицата.\nТази година в „Моят зелен град” имат възможност да се включат всички жители и гости на София, Банкя, Костинброд, Варна, Бургас, Стара Загора, Хасково, Шумен, Добрич, Силистра, Пловдив, Пазарджик, Смолян, Плевен, Русе, Търговище, Велико Търново, Велинград, Сливен и Габрово. Организаторите канят всички желаещи да се включат в инициативата на 28 септември, като на място ще получат необходимите материали.\n24/09/2013 /0 Коментари/by sheytanova\nЕтикети: Моят зелен град\nhttps://merudia.bg/wp-content/uploads/2013/09/Aleksandar_Kadiev_moiat_zelen_grad.jpg 405 610 sheytanova http://merudia.bg/wp-content/uploads/2020/04/Logo.png sheytanova2013-09-24 15:53:392013-09-24 15:53:39Моят зелен град за по-чисти български градове\nГювече с карначе Пилешки бутчета със соев сос с гарнитура


Празничен разложки забун без ръкав, от началото на XX век\nПразнична носия, характерна за началото на ХХ век. Състои се от забун без ръкави, изработен от фабричен памучен плат – червена основа на бели райета. Забунът е любима дреха в региона, като с идването на новия век постепенно е изоставена от по-младите жени, а се носи главно от по-възрастните. Трапецовидната форма на дрехата от кръста надолу е постигната с високите клинове отстрани, а липсата на набори допринася за изчистения вид и кройка.\nПазвата е дълбоко изрязана, овална, богато обточена с черен гайтан и син ширит. Копчетата са сложени на допълнително парче плат в лилав цвят, чийто заострен връх влиза в деколтето. Интересно е това смесване на елементи от различни видове дрехи. Това показва паралелното съществуване на облеклата и взаимното преливането на елементи едни към други, в случая между този забун и „аления фустан“ с пазва с допълнително заострено парче плат за копчетата, а може би това е прототипът на фустаните с изрязана и украсена пазва. На отворената пазва е сложен нагръдник от тъмносиньо кадифе, върху който добре се откроява огърлицата със златния пендар.\nОтдолу е сложена дълга бяла риза със „запески“, обточване със син цвят по ръкавите и дантела по полите.\nКръстът е пристегнат с червен пояс, а над него с лашници е препасана типичната червена празнична разложка престилка, украсена с цветя и черни ресни – „пушета“, отдолу. Бордюрът под цветната украса изцяло импонира с геометричната украса на двойно препасаните лашници (върви) на престилката, като подчертава чувството на симетрия и естетика у жената.\nКраката са с кафяви чорапи с везба по стъпалото и глезените и нахлузени влашки чехлички с червен помпон. Главата е покрита с морава забрадка – „кушак синджирлия“, което наред с останалите елементи придава допълнителна представителност на костюма.\nИ момите, и невестите слагат огърлици, гривни, обеци, но само омъжените жени могат да сложат и пафти.\nНосията облече Антония Прешелкова от Разлог.\nНосията от фонда на Исторически музей – Разлог.\nПроектът „Изследване на спецификата и богатството на национални костюми от Разложкия край в светлината на културното многообразие“ се реализира с финансовата подкрепа на Национален фонд „Култура“ по програма „Културно наследство“.\nВ изпълнение на целите на проекта представяме някои от най-красивите традиционни костюми, характерни за Разложката котловина през последните 2 века.\nПоднасяме искрените си благодарности на нашите домакини от Исторически музей – гр. Разлог, и на всички местни хора, помогнали за реализацията.\nСпециални благодарности на всички участници и членове от екипа, които отделиха от времето си и с полезна информация, знания и ценни съвети направиха възможна работата по проекта.\nРеверанс пред момичетата и момчетата от гр. Разлог, които застанаха пред камерата ни и със своя ентусиазъм, младост и красота възродиха за нов живот най-красивите носии от стара Мехомия.\n215 преглеждания0 коментара\nАлен (червен) фустан – типична и най-популярна в Разлогa носия, първите десетилетия на ХХ век.\nВЛАШКИ СВАТБЕН МЪЖКИ НАРОДЕН КОСТЮМ ОТ ПЛЕВЕНСКО\nКошорест „надуен“ фустан – копчалия