Коментар • 13 ноември 2018\nСъбота вечер в Le Tourville – едно от онези ъглови парижки заведения, където ту съзерцаваш трафика на улицата, ту вестниците и списанията, които си взел да четеш. Тази събота вечер, навечерието на голямата церемония на Триумфалната арка, по повод 100 години от края на Първата световна война, е обикновена събота вечер като всяка друга. Затворените улици са малко по-надолу, точно в тази част на Париж, в близост до Les Invalides, паметникът, посветен на загиналите френските войници, не се усеща нещо по-различно от обичайното.\nВ списание, купено от будката на метри от Le Tourville, сякаш нарочно попадам на цяла страница, изящно оформена, минималистично изчистена, за новия парфюм на шведската компания Byredo, който се казва “The Eleventh Hour” – единадесетият час; аромат, изследващ онова пътуване към края на нещата, или както описват създателите “пътуване към края на времето”. Необичайно е за парфюм да прокламира край, а не начало, ново, позитивно, свежо.\nПарфюмът, впрочем, без да има абсолютно нищо общо с темата, експлоатира числото, което има много общо – 11.\nТрите последователни числа “11” са често срещани в Париж този уикенд.\nВ единадасетият час, на единадесетият ден от единадесетият месец на 1918 година официално е обявен края на Първата световна война. Война със смразяващи последици – повече от 9 милиона души са убити по време на битка, а други 21 милиона са ранени, много от които тежко. Повече от 8 милиона цивилни също загиват. А последствията в дългосрочен план са още по-тежки – в Германия конфликтът оставя едно особено чувство на обърканост, на неяснота за поражението, най-вече заради силната пропагандна машина; чувство, което Хитлер изящно манипулира и използва след години. Няма как да си представим Втората световна война без отровното наследство, оставено от Първата световна война.\nВ Париж сме, за да отразим церемонията, на която президентът на България Румен Радев е официален гост. Радев при пристигане: “Човечеството помни как политическият елит не отчете уроците от Първата световна война и подписа договори, които отвориха широко вратата към Втората световна война.”\nЖивите свидетели на Втората световна война са също в Париж, ветерани от войната и от други въоръжение конфликти. А самата церемония, отбелязваща 100 години от края на първото жестоко кръвопролитие между страните, е възможна, заради случилото се на 7 ноември 1981 година малко след осем часа вечерта.\nНапълно тъмно е тогава, а френските части, разположени в близост до ла Капел, източно от Париж, виждат приближаването на три големи автомобила, очевидно немски – видим е черният орел, герб на Германска империя. Писателят Адам Хочшилд припомня интересни детайли – колите се приближават към френските части с включени светлини, една кола отпред, други две – след нея. На първата кола са се показали германски войници, единият развяващ бял флаг, а другият държащ посребрен рог, с който издава звука за прекратяване на огъня – един бърз звук, повторен бързо в последователност от четири пъти, след това отново четири пъти с прекратяване на последната нота. Германските представители са предвождани от Матиас Ерцбергер, който става държавен секретар в последните седмици от войната и по-късно сключва със съглашенците Компиенското примирие. Колите отиват при французите, превозват Ерцбергер и други германци, търсещи поносими условия за примирие.\nГерманското правителство изпраща трите коли с представители за преговори, защото знае, че губи войната. По това време двете най-големи съюзници от Централните сили – Османската империя и Австро-Унгария – вече са капитулирали (турците на 30 октомври, австро-унгарците на 3 ноември, всъщност българите са преди тях – на 29 септември).\nНай-влиятелният военен в Германия в този момент е Ерих Лудендорф, автор на концепцията за тоталната война, чието име става световноизвестно след битката при Таненберг, където руската имперска армия е победена. Реално генерал-полковник Лудендорф е ръководител на всички стратегически операции на Централните сили срещу войските на Антантата. В онези дни Лудендорф е в тежко психическо състояние, преживява силна нервна криза, крещи на екипа си, преживява паник атака след паник атака, а най-странното е, че психоаналитик съветва винаги да има цветя в кабинета, а сутрин да звучат фолклорни песни за повишаване на настроението. Гениално. Нищо не помага и Лудендорф подава оставка (негова версия, а всъщност е уволнен от канцлера) на 26 октомври, броени дни след това бяга от Германия, маскиран с фалшива брада и сини очила. Озовава се в Швеция, където пише биография, пълна с неистини. Тактически гений, отговорен за някои от знаковите операции на германците, Лудендорф всъщност е и една от причините за проблемите на Централните сили. Макар безспорните си качества си на военен, Лудендорф прави редица стратегически грешки. Както и да е, в онези дни не само той осъзнава, че Германия губи и е необходимо примирие.\nУсловията на примирието, което се случва четири дни по-късно, на 11 ноември, са тежки за германците. Маршал Фердинанд Фош, главнокомандващ на съюзнические войски, е безпощаден и дори нарежда засилване на атаките, докато се водят преговорите. Германците молят това да не се случва, но Фош изрично настоява.\nГерманският Кайзер Вилхелм II е също достатъчно притиснен. Решава да отиде в щабквартирите на Западния фронт, за да избяга от Берлин, заради рухналата подкрепа от страна на армията. В щабквартирата на имперската армия в град Спа, Белгия (градчето е курортно, откъдето и терминът “спа”) се сблъсква с неподчинение от страна на редовите войници, което го шокира. Тези и други факти подтикват кайзера да капитулира и исканията на маршал Фош са приети, колкото и да са катастрофални за Германия (макар в последствие да не се реализират в своята цялост). Официално примирието е сключено в 11 часа. Така се случва – единадесети час, единадесети ден, единадесети месец.\nКогато това се случва, пише Адам Хочшилд, в единадесетият час, на единадесетият ден от единадесетият месец на 1918 година, малко германци считат себе си за победени. Пропагандата в страната им е толкова силна, че малцина знаят на практика какво се случва. От детски книжки до радиопредавания, животът си тече с убеждението, че Германия побеждава. Добавете към това и факта, че всъщност бойните действие се водят извън територията на страната и ще разберете, че не е никак ясно кой печели и кой губи.\nОще повече, че сключването на примирието става без ръкостискания.\nСто години по-късно френският президент Еманюел Макрон и германският канцлер Ангела Меркел държаха ръцете си, след като откриха паметна плоча за примирието от 1918 година на церемония на Поляната на примирието в Северна Франция. Този път с дълги ръкостискания.\nВ 11 часа, ден 11, месец 11, но сто години по-късно, през 2018 година, в Париж се провежда мащабна възпоменателна церемония, в която държавни и правителствени ръководители от над 80 държави от цял свят, отдават почит на загиналите. В церемонията на Триумфалната арка са включени изпълнения на виртуозния виолончелист Йо-Йо Ма; четене от ученици на текстове – спомени и писма – от 11 ноември 1918; изпълнение на Анджелик Киджо; изпълнение на “Болеро” на Равел от Младежкия оркестър на ЕС с диригент Васили Петронко, както и реч на Макрон, каква реч впрочем – предълга, повече от 20 минути. В края на церемонията, като символичен жест, президентът на Френската република, заобиколен от ученици, запалва пламъка на вечния огън на незнайния воин. Учениците оформят символична верига, която достига до държавните ръководители. Държавните глави се изправят на крака и се включват във веригата, като поставят ръка върху рамото на човека до себе си.\n“Много важно е да уточним, че това не са просто някакви тържества,” сподели президентът Радев, “с които отбелязваме 100 години от края на Първата световна война. Преди всичко, това събитие и инициативата на президента Макрон, са повод да осмислим нашето минало, но и да мислим конструктивно за нашето бъдеще. Какви са потенциалните конфликти и какво трябва да направим, за да ги предотвратим. Отговорът трябва да го търсим в изграждането на една взаимносвързана, стабилна международна среда за сигурност.”\nВ онези години, припомнят анализатори, европейските лидери също се държали за ръце, кралски сватби събирали крале от различни държави, кой би предположил, че запалената искра на Балканите ще запали толкова много тлеещи огньове. Анализаторите наистина не допускали възможността за започване на война, но едно убийство на Балканите, когато австро-унгарския престолонаследник Франц Фердинанд е убит на 28 юни 1914 година от сръбския студент Гаврило Принцип в Сараево, дава въпросното начало. Запалената искра на Балканите запалва толкова много тлеещи огньове.\nМилионите жертви, разрушените държави, обърканата представа за световния мир са само част от последствията от Първата световна война. Седмица, която бележи сто години от края на кръвопролитията, би трябвало да има примирен, приглушен ефект. Народите да се обединят около лидера си, да се поучат от грешките, да се говори за мир.\nНе и в Париж, не и във Франция.\nКогато кацаме в Париж, френските вестници продължават да анализират серията от гафове, съпътстващи президента на Републиката; президентът, който всеки момент започва да посреща държавен ръководител след държавен ръководител.\nВъпросната пиар седмица на Макрон е фиаско. Кой би предположил, че организирането на церемонии по повод сто години от края на Първата световна война ще запалят толкова много тлеещи огньове на недоволство във Франция. Такава възможност се случва веднъж по време на мандат, че понякога и не се случва – отбелязване на стогодишнина от събитие, което е способно да събере на едно място над 70 световни държавни ръководители, да обедини нацията, да осигури на държавника имидж от нов калибър, да надскочи с мъдрост ежедневното джавкане, ала уви – скептичното френско общество става още по-скептично, че и самите държавни лидери, свидетели на церемонията, скептично поглеждат ту един към друг, тук към часовника си по време на въздългата реч на френския президент, ту към това как пристига Тръмп, защо Путин го няма и какво ли още не. Сто години след края на Първата световна война сякаш светът е видимо объркан.\nСамият Макрон също е объркан. В началото на миналата седмица френският президент пое на френско турне, с което да отбележи подобаващо 100 години от края на войната. Очакванията бяха за поне скромно възстановяване на рейтинг-позициите. Всичко започна в Страсбург и завърши в Париж. Програмата включваше визити на бойни полета, посещения на гробища, разговори с труженици в местни заводи, срещи с обикновени хора. Наглед – спокойна, смислена седмица, която да кулминира с отдаване почит на загиналите, а не такава, каквато се случи – няколко гафа и продължаващо недоверие към президента.\nНа първо място очакваното, с което се сблъсква и България тези дни – национални протести във връзка с повишаване цените на горивото. Рейтингът на Макрон вече е под 30 процента и подобни протести, ако бъдат достатъчно сериозни, биха подкопали още правителствените усилия. На второ място се появиха сериозни информации, че президентът не издържа на напрежението и е преживял фаза на тежко изтощение.\nКогато кацаме в Париж и преглеждам съботните вестници, темата продължава да се обсъжда. Припомням – в края на октомври той направи т.нар. “faire le pont” – свързване на неработен ден с почивни дни, за да се удължи отпуската. Позната българска практика – когато национален празник е в сряда или четвъртък, взимаш ден-два отпуск и свързваш дните до уикенда. Разбира се, това е далеч от странното – при положение, че ти предстои изключително тежка седмица, какво по-логично от това да си вземеш няколко дни почивка. Самият Макрон спи по не повече от три-четири часа на денонощие, казват съветниците му. Откакто беше избран през миналия май, цялата власт е в ръцете му, буквално. Френският кабинет работи така, че винаги се чака последната дума на Макрон. Изтощението е нещо, което Макрон не би искал да комуникира – той дойде на власт като млад политик, готов за реформи, вдъхващ оптимизъм и освен това доказан работохолик. Когато обаче цялата енергия се сблъска с рейтинга, който на моменти е по-нисък от предшественика му Франсоа Оланд, слуховете за изтощение по-скоро се потвърждават. Пък и предстоят тежки дни. Първият електорален тест за Макрон след победата на президентските избори са европейските такива, а агенциите предричат, че партията му ще вземе около 20 процента от гласовете. Това ще бъде сериозен удар.\nПоследните месеци не са леки и заради промени в кабинета. Макрон преживя оставките на двама министри – на околната среда и на вътрешните работи. Анализатори казват, че е станал жертва на собствената си система – да е отговорен за всичко сам, така както спечели изборите, сам. Всяко решение да минава през него. В един момент това води до пълно изтощение.\nВъпросната седмица, преди срещата на лидерите на страните в неделя, на която присъства и българският президент Румен Радев, бе белязана и от скандал с Маршал Филип Петан. Това е френски офицер, после министър на отбраната, държавен глава, член на Френската акадеция, който има редица успехи на бойното поле, но и редица неуспехи след това. След окупирането на Франция от Нацистка Германия сътрудничи с нацистите, заради което е осъден на смърт. В битката при Вердюн обаче, между Франция и Германия, по време на Първата световна война, той показва изключителни качества и превръща сражението в гордост за Франция. “Честно е да наградим маршалите, които поведоха Франция към победа,” каза миналата седмица Макрон. После описа Петен като “велик войник”, споменавайки също така, че след войната е направил “трагични избори”, помагайки на нацистите да пратят десетки хиляди евреи на сигурна смърт. Последва нечуван отклик във Франция срещу думите на президента. Историята не се възприема на база един факт, а трябва да се разглежда цялостно. Гафовете не свършват с това. Където и да отидеше из страната, Макрон се сблъскваше с разгневени хора, недоволни от икономически си положение. Докато Макрон се опитваше да замаже гафа с Петен, работниците във фабриката на Рено в северна Франция му устроиха посрещане, за което дори не беше предполагал. Викове “не си добре дошъл тук” на практика прекъснаха речта му.\nПродължиха новините и за недоволство от високите цени на петрола, както и на въвеждането на средна скорост 80 км/ч на второстепенни пътища (при предишна 90 км/ч). Очаква се да има блокади на пътища още този уикенд. В тази обстановка Макрон се подготвяше да разговаря с Тръмп, Путин и останалите.\nКогато посрещането все пак започна последва нов гаф. Основна новина от пристигането на чуждите лидери във френската столица беше свързана с напрежението между Макрон и Тръмп, което се създаде по повод изявлението на френския президент за необходимост от единна европейска армия, която да защитава Стария континент от Китай, Русия и САЩ. Американският президент изтълкува желанието на френския си колега като враждебно отношение към САЩ. На въпрос каква е позицията за създаване на единна европейска армия, президентът Радев отговори: “Зависи от много фактори. Ако в света продължава да има непредсказуемост, ако продължава да има конфронтация, аз мисля, че неизбежно ще стигнем и до създаване на европейски сили за отбрана. От една страна, европейските държави трябва да отделят повече средства за сигурност, но от друга страна НАТО не е борса, на която можеш да си купиш сигурност. НАТО е съюз на суверенни държави, обединени от общи цели, от общи ценности.”\nРадев подчерта също така, че в Париж не се случват просто тържества, с които се отбелязва края на Първата световна война: “Европа ще продължава да бъде разделена и това разделение да се задълбочава, ако ние не изградим свързаност в много важни аспекти като науката, технологиите и образованието. Това е нещото, в което специално Югоизточна Европа изостава значително.” Президентът Радев разви тезата си за създаване на институт за устойчиви технологии: “Този институт ще работи именно затова – да има едно по-равномерно разпределение на научния потенциал в Европа, да предоставя възможности на младите хора от Югоизточна Европа да получават високи стандарти на образование и възможности за включване в екипи за научни изследвания тук, на Балканите, без да ги напускат. Затова и този институт е важен като един пример за научна свързаност, за научна кохезия, в който за тези млади хора да се дава перспектива да работят с учени от цял свят, които ще идват в този институт, да разработват своите проекти, също така ще намали значително и изтичането на мозъци от нашата страна. Но за мен е много важно, че обединяването вече на десет балкански държави около този проект показва, че регионът излиза от негативното наследство от миналото. Философията, че можем да постигнем определени цели само със сътрудничество, вече става част от регионалната политическа култура. България има своя значителен принос за развитието на тази идея и не само като двигател, и не само като страна, прилагаща европейските политики спрямо Западните Балкани, специално за този научен проект учените ни работят от доста години. Мисля, че трябва да подкрепим техните усилия.”\nЦеремонията в Париж и последвалият Форум за мир акцентираха и върху възхода на национализма и популизма в света, а самият Макрон, водейки индиректен спор с президента Тръмп ту на живо, ту чрез социалните медии, ту на сцената на подобни форуми, подчерта, че “патриотизмът е противоположност на национализма.” После допълни, че “държава, която мисли само за собствените си интереси, губи моралните си ценности”. А след това лидерите си заминаха, самолетите излитаха един след друг от летище Бурже, на 30 минути от центъра на Париж.\nА после, се появи онзи запис, в който една развълнувана 101-годишна дама обърка Ангела Меркел със съпругата на Еманюел Макрон, точно така, както и самите германци са объркани, вероятно все още, кой точно спечели и кой загуби войната през 1918. В Париж валеше дъжд, който също обърка плановете за мащабна церемония, около огражденията на Шан-з-елизе имаше малко хора, далеч по-малко от очакваното.\nА 101-годишната дама, държейки развълнувано ръката на Макрон, се обърна към Меркел:\n– Вие съпругата на Макрон ли сте?\n– Не, аз съм канцлера на Германия.\nЗа отвоюването и тълкуването на човешките права\tпреди 2 дни\nInstasplit или позата за супер лайкове (News4u)


Синът на Дейвид Боуи основава читателски клуб, посветен на любимите му книги | Аз чета\nСинът на Дейвид Боуи основава читателски клуб, посветен на любимите му книги\nОбичта на Дейвид Боуи към литературата е пословична. Той е поглъщал огромни количества книги, и то със завидна скорост, пише Goodеreader. Синът му Дънкан Джоунс обяви, че ще основе онлайн читателски клуб, посветен на любимите заглавия на Боуи. В своя публикация в социалните мрежи Дънкан споделя:\nБаща ми беше звяр в четенето. Изпитвам чувство на дълг да продължа литературния му маратон в негова чест. Времето ще покаже…\nУебсайтът на Дейвид Боуи съдържа списък със 100-те любими книги на гениалния музикант. Синът му, който е режисьор на филмите „Луна“ и „Warcraft: Началото“, допълни в Twitter, че клубът ще бъде открит с романа на Питър Акройд от 1985 г. Hawksmoor, който проследява две паралелни истории. Едната се развива през VIII век и разказва за строител на църкви в Лондон, който е способен на големи саможертви, а втората е за детектив, разследващ убийства в същите църкви през 80-те години на XX век.\nЕдно от любимите четива на Боуи е антиутопията на Джордж Оруел „1984“. Наскоро ви разказахме интересна история от миналото, тънала дълго в забрава. Боуи е смятал да създаде телевизионен мюзикъл по романа на Оруел, но проектът така и не се е осъществил. Вижте защо тук.\nСписъкът в сайта включва още класически произведения като „По пътя“ от Джак Керуак, „Портокал с часовников механизъм“ от Антъни Бърджeс, както и книги на музикална тематика – Sweet Soul Music: Rhythm And Blues And The Southern Dream Of Freedom от Питър Гуралник и колекцията от лекции на Джон Кейдж. Присъстват и издания, посветени на историята (A People’s History of the United States от Хауърд Зин), окултното (Transcendental Magic, Its Doctrine and Ritual от Елифас Леви) и изкуството (Halls Dictionary Of Subjects And Symbols In Art от Джеймс Хол).\nСнимка на публикацията: Michael Loccisano/Getty Images\n1984 A People’s History of the United States Goodereader Halls Dictionary Of Subjects And Symbols In Art Hawksmoor Its Doctrine and Ritual Sweet Soul Music: Rhythm And Blues And The Southern Dream Of Freedom Transcendental Magic Warcraft: Началото Дейвид Боуи Джак Керуак Джеймс Хол Джон Кейдж Джордж Оруел Дънкан Джоунс Елифас Леви луна онлайн читателски клуб Питър Акройд Питър Гуралник По пътя Портокал с часовников механизъм“ от Антъни Бърджес Хауърд Зин читателски клуб


Река от боклук в Делхи влиза в океана, а ние трябва да налеем милиари, за да спрем тази ужасяваща свинщина - 168 Часа\nТова, диър френдс, е река от боклук в индийската столица Делхи. Трупка се и си тече надолу в по-голямата река, оттам в океана, а оттам - в коремчетата на китовете и в ноздрите на костенурките, за които ние, видите ли, трябва да се чувстваме виновни заради някой нов сърцераздирателен клип на Грийнпийс или Нешънъл Джеографик.\nСпоред споразумението от Париж ние, западният свят, трябва да налеем стотици милиарди долари на индийци и китайци, за да се поспрат поне малко с тая ужасяваща свинщина. А те да продължат да ни крадат идеите и продуктите и да ни ги продават обратно на ниски цени заради робските си системи и цени на труд, докато ние ги дотираме да правят екология, разбирате ли, защото сме цъфнали и вързали.\nСъщевременно ще трябва да налеем и стотици милиарди евро в безумни европейски политики, за да станем карбоново неутрални до 2050-та година и да заживеем в една чиста и подредена зелена Европа, която и сега не произвежда и една хилядна от свинщината, бълвана от азиатските индустриални гиганти.\nЗаради зелената пропаганда ние, европейците, тоест всички вие, скъпи приятели, ще налеем камиони с пари в тъпи политики, в скъпа енергия и в създаването на неконкурентна и задушена от безумни зелени регулации икономика.\nА далечна Азия ще продължава да изсипва тая гняс в океаните и да гори въглища като гламава, същевременно крадейки икономика и работни места от скъпи и свръхрегулирани дестинации като Европа.


Тема спорт - Марселиньо: Дойдох в Разград за малко, но...\nМарселиньо: Дойдох в Разград за малко, но...\n02-06-2018 Веско ВЪЛЧЕВ, сп. „Спринт”\nМарсело Насименто да Коща-Марселиньо се превърна в клубна легенда за Лудогорец. 33-годи??ният плеймейкър е част от разградчани от май 2011 г. - подписва още докато отборът е във Втора лига. От лятото на същата година Лудогорец е в елита. А Марселиньо вече има 189 мача и 62 гола в Първа лига, като е рекордьор по попадения сред всички чужденци, играли у нас. Освен това е и 2-кратен участник в групите на Шампионската лига с разградчани.\nЛюбопитното е, че той е привлечен в Лудогорец, след като е гледан само на видеозаписи - практика, която отдавна не е актуална в клуба. Разградчани искат да вземат Родригиньо, който обаче е в полезрението на бразилските грандове. Затова се насочват към Марселиньо, който е забелязан от тогава??ния треньор ??вайло Петев. Марселиньо даде интервю за колегата Веско Вълчев, което бе публикувано наскоро в списание „Спринт”. Представяме ви разговора с Марселиньо със съкращения.\n-\tЕдин спокоен човек. Но и човек, който не харесва загубите. Обичам състезанията и да побеждавам.\n-\t70-80 процента от моята кариера е дал Лудогорец. ??стината е, че и двете страни сме си били полезни. Когато дойдох в България, никога не съм мислил, че ще играя в Шампионската лига. Бях ре??ил, че идвам за малко - за 2-3 години, и ще търся ново място. Но какво се получи? ??грах в Шампионската лига, в Лига Европа, спечелих много титли и купи, играх за националния отбор, вкарах гол. В България имам история, която да разкажа на моите деца.\nТова не са пари,\n-\tПреди две години дойде момент, в който казах на Кирил Домусчиев: „Шефе, аз спечелих всичко, играх в евротурнирите, сега е моментът да си тръгвам”. Тогава има??е интерес към мен от Турция. Той ми отговори: „Марсио, аз мисля, че може?? да даде?? още на Лудогорец и искам да остане??, но ако дойде оферта, те пускам”. След този разговор коментирах с моето семейство и те ми казаха: „Където и да отидем, в Разград или Варна - в магазините на центъра, в заведенията - всички искат да остане??”. Дойде офертата от Турция и останах. Ре??их, че моята кариера ще завър??и в България и в Лудогорец. Най-голямата ми мотивация са разговорите с хората по улиците.\n- Мисля, че може още малко повече. С годините има промяна в мисленето. Преди мислехме как да влезем в Шампионската лига или Лига Европа. Сега вече мислим за излизане от групите. В следващите две години можем да продължим още нагоре.\n-\tВ Бразилия, когато навър??и?? 5 години, всеки баща дава топка на сина си. Аз живеех с футбола. От района, в който съм роден - Манаус, не е лесно да има професионални футболисти. Ние сме много далеч от Сао Пауло. Знаете ли, че има само един играч от на??ия район, който е играл в националния отбор на Бразилия - Мирандиня. Той е първият бразилец в Англия - в Нюкасъл (играе там от 1987 до 1989 г., като през първия си сезон е съотборник с Пол Гаскойн). Този човек ме видя, препоръча ме на Сао Пауло и отидох там като юно??а.\n- Мой мениджър бе??е Джери Перейра. Разбрах за интереса и той ме свърза с Маркиньос, който веднага ми каза за Кирил. Бе??е чул, че е много амбициозен. Каза, че има пари и иска да прави голям отбор. Посъветва ме да дойда.\nСъжалявате ли за някой бив?? съотборник, че си тръгна?\n-\t??ма много - Кайсара, Гъргоров, Барт. На Барт му казах веднъж - Алекс, играл съм с Тиаго Силва (б.р. - бранителят на ПСЖ и национал на Бразилия), но според мен си по-добър защитник. Уникален футболист. Не искам да говоря ло??о, но ако Барт мисле??е за големи неща, ще??е да играе голям футбол на високо ниво.\n-\tПреди да започна моята кариера, се зарекох, че с първите си спечелени пари ще построя къща на майка ми. Направих го, когато играх в Кувейт. След това исках да си направя\nсобствена къща по\nмой проект в Бразилия\nОще два месеца и ще е готова.\nКоя бе??е първата българска дума, която научихте?\n-\t„Това” и „добре”. Когато дойдох, пътувах с Петричев и Петев към Разград. През цялото време повтаряха „това” и „добре”. После попитах какво значи. А първата дума, която научих в отбора, е ло??а дума. Тогава комуникирах с Барт. Ще се сетите каква е думата...\nПриятелят на сестра ви Самара е футболист от дубъла на Лудогорец - Мехмед Мехмед. Ще ставате ли български зет?\n-\tМоже, не знам. Той бе??е вече два пъти в Бразилия. Запозна се с майка ми и баща ми. Много е вероятно да има сватба. Мисля, че той ще стане голям футболист.\nСиновете ви ще тръгнат ли по ва??ите стъпки?\n-\tГолемият, Жоао Витор, е на 7 години. Обича топката и тренира в Лудогорец. Малкият Мигел - не. Той обича колите.\nАко трябва да кажете по една дума на португалски за всеки треньор на Лудогорец през годините, коя ще е тя?\n-\tПетев - come?ando (началото). Стоев - bom (добър). Дерменджиев - continua??o (продължението). Рибейро - n?o h? tempo (няма време). Ераносян - passou (премина).\nХеро - adapta??o (адаптация)\n??мате ли амбиция за треньор?\n-\tТази година започвам да мисля по-сериозно за това. Ще видя дали ще стане.\n- Вече имам. Строя къщи за продажба.\nВъпрос от Клаудиу Ке??ерю - представи си, че си собственик на Лудогорец и трябва да назначи?? настоящите футболисти на следните позиции - треньор, помощник-треньор, треньор на вратарите, кондиционен треньор, спортен директор, скаут и изпълнителен директор.\n- Стар??и треньор ще е Светослав Дяков. Помощник - Моци. Кондиционен - Пластун. На вратарите - Ренан. Спортен директор - Ке??ерю. Скаут - Лукас Са??а. Много гледа футбол и знае всичко - резултати, играчи, отбори. ??зпълнителен директор - Цветомир Панов. Много е концентриран. Много ми харесва като човек. Много е спокоен и внимателен.\n??ДЕАЛН??ЯТ ЛУДОГОРЕЦ НА МАРСЕЛ??НЬО\nКАЙСАРА\tБАРТ\tМОЦ??\tНАТАНАЕЛ\nМ??С??ДЖАН\tМАРСЕЛ??НЬО\tВАНДЕРСОН\nТреньор: Георги ДЕРМЕНДЖ??ЕВ


Венци и цветя отрупаха бюст – паметника на Васил Левски в Поморие - zonaburgas.bg\nРетро парадът в Бургас привлече хиляди в Морската градина (галерия) 44 минути преди\nНачало Всички новини Венци и цветя отрупаха бюст – паметника на Васил Левски в Поморие\nПовод за поклонението бяха навършилите се 143 години от загубата на националния ни герой. В негова памет, десетки признателни жители и гости на града се събраха пред монумента. Събитието уважиха: кметът на община Поморие Иван Алексиев, заместник-кметовете Янчо Илиев и Илия Джингов, директорът на дирекция Образование и култура Желязко Страволемов, общински съветници и общественици.\nСвещениците от храм „Свето Рождество Богородично” отслужиха панихида, а историкът Добринка Желязкова произнесе слово за Дякона. Тя припомни някои от най-ярките му думи и дела „Смело можем да твърдим, че няма българин, който да не носи Левски в сърцето си, защото за нас Левски е по-жив от всякога и ни тревожи с мисълта за неизпълнен дълг пред отечеството.”\nВ края на възпоменателната церемония бяха обявени имената на победителите в литературния конкурс „Пред Апостола като пред икона”, организиран от ОДК-Поморие. Кметът Иван Алексиев лично награди младите литератори, а ученици – членове на литературен клуб „Звъниче” прочетоха част от отличените творби пред всички присъстващи.\nНаблъскаха 40 знака на 100 метра улица


Отглеждаме орехи в региона на Москва - преглед на подходящи сортове - Билки 2021\nИдеал и гигант\nВ предградията най-често се отглеждат Идеалният и свързаният с тях Гигант.\nИдеално е точното наименование на този орех, отглеждан от селекционера S.S. Калмиков за този земеделски район. Той е не само бързорастящ, той е супер бърз! Дори едногодишната фиданка може да даде 2-3 много истински, силни тънко обелени ядки.\nНо, ако решите да изберете този „грък“, тогава купете зрял разсад - от 4 години, но не по-стар от 7. Популярността на сорта се дава не само от неговата стабилна толерантност към замръзване (до минус 35 градуса), добро здраве, сравнително ниско растеж (5-6 m) и висок добив (2p / година), но вкусът на самите ядки е по-деликатен, без обичайната орехова горчивина.\nОсвен това, когато отглежда "Идеално" от плод, младото кълнове наследява всички черти на майката абсолютно без загуба, за разлика от много други вкусни, с малки размери, тънкостенни, но нестабилни хибриди.\nЕдинственият недостатък на отглеждането може да бъде липсата на слънце. Дори и с леко засенчване този сорт започва да отслабва, добивът постепенно намалява и няма нужда да се говори за ранна зрялост и едроплодни.\nНа базата на този великолепен сорт е получен еднакво великолепен гигантски хибрид, в който са запазени всички най-добри характеристики на "Идеалния", с изключение на един - къс ръст. Гигантът интензивно посяга към слънцето и прераства в истински гигант до 15-20 м. Високо продуктивен и мощен, този орех ще бъде отлично допълнение към избрания Идеал, още повече, че след 5-6 години от едно дърво можете да съберете до център голям, красив, вкусни плодове. Идеалната поддръжка на тези дървета в градината е по двойки.\nНе пренебрегвайте малкото Садко, получено в хода на дългосрочен подбор в началото на 80-те. Този сорт джудже е специално зониран за засаждане в района на Москва. Второто име на трохите е орехът на Шугин, кръстен на харковски селекционер, който, премествайки се в района на Москва, толкова пропусна красивите ядки на Родината си, че се зае да отгледа тук яд, който не е по-нисък по вкус на украинските си роднини.\nИ селекционерът беше много успешен в засаждането на орехи в района на Москва! Садко перфектно понася московските студове, дори леденото замразяване по никакъв начин не се отразява на добивите на средно големи плодове, които растат на гроздове и по никакъв начин не са по-ниски от вкусовите ядки на южния пазар. Дървото започва да дава плодове от третата година на засаждане, в зряла възраст едва расте до 4,5 м. Малък, но много плодотворен Садко!\nНаскоро нов селективен хибрид Астаховски от Ботаническата градина в Трускавец влезе в градината близо до пазара на Москва, който бързо придоби признание за своите качества: зимна издръжливост (до минус 37 градуса) и устойчивост на болести.\nДа, плододаването му е донякъде закъсняло - само до 6-7-та година, за разлика от признатия лидер Идеален, но плодовете не са много по-големи. Самото дърво е доста високо - до 10 м, то плододава добре годишно, добивът е 35-40 кг на сезон. Дърветата не се задържат с „препарати за лягане“ за зимата: листата се хвърлят преди настъпването на замръзване, което допринася за бързото „заспиване“ и отличната почивка през зимата.\nИма малка тайна при засаждането на това дърво, което не позволява на дървото да подпира небето преди плододаването. На дъното на изкопаната дупка за засаждане се поставя голямо парче шисти, леко поръсено с пръст и в това „коренно стопче“ се засажда дърво..\nТова ви позволява да изразходвате силата на дървото за укрепване на корените и ствола, а не за изхвърляне на ненужни празни клони. Във всеки случай този сорт е доста подходящ за отглеждане в средната лента и следователно за района на Москва..\nВисок и устойчив на замръзване и болести, този сорт започва да "произвежда ядки" на 4-та година, давайки обилни реколти през първия месец на есента - септември. Средно доходът от плодове от едно дърво е 25-30 кг силни тънки черупки, с тегло 9-10 гр. Благодарение на работата на животновъдите, добивът е подходящ за засаждане в почти всички региони на страната, той се корени добре в района на Москва.\nАврора и Московска област\nИ двата сорта се отличават със средна устойчивост на замръзване и ранно прибиране на доста големи (10-12 g) ядки. И двете „гърци“, според описанието на градинарите, имат добър вкус, освен това дърветата трудно се разболяват. Но, ако зимата настъпи рано, тогава дърветата нямат време да се подготвят правилно за студеното време в близост до Москва, а тяхното здраве и ранна зрялост страдат от това..\nСъщото може да се каже и за бързорастящия орех на киевския селекционер I.E. Kocherzhenko.\nЗасега този сорт, който вече се е преместил в районите на Брянск и Саратов, не може да се отнесе към сортовете, които растат в района на Москва. Но това е само засега! Украинският сиси Кочерженко вече успешно е свикнал с новия термичен режим и вероятно скоро ореховите дървета на Кочерженко ще могат да се състезават по популярност с най-близкия си южен роднина - Садко.\nПровежда се активна целенасочена селекционна работа с други „гърци“, които са подходящи за успешно отглеждане не само в южните райони. И времето не е далеч, когато в отговор на въпроса: "Какви сортове орехи растат в района на Москва?" ще бъде възможно гордо да се демонстрира обширен списък от сортове орехи, идеални за засаждане и получаване на обилни реколти от ранно узряване, тънкостенни, едроплодни ядки.\nГрижата за всички сортове ядки е приблизително еднаква. Подрязването, борбата с вредителите също не са поразителни по отношение на оригиналността, особено след като ядките рядко създават проблеми на техните собственици по отношение на болести. Писах и пиша по-подробно за всичко това в отделни подробни статии със снимки.\nОрехът е широко разпространен в териториите на Централна Азия, Беларус, Украйна, Молдова, Русия. Тя дава полезни плодове. Известни са много разновидности на тази култура, всяка от тях има специални характеристики: височината на дървото, дебелината на корите на плодовете, устойчивост на външни фактори.\nОписания на популярните сортове\nРаботата на животновъдите в разработването на нови видове ядки беше успешна, благодарение на които се появиха сортове от тази култура, които могат да растат не само на юг, но и в средната лента..\nРазделът съдържа често срещани видове орехи.\nкомпактност. Максималната височина, която ореховото дърво достига, е 5 m;\nбързо плододаване. При правилна грижа можете да получите реколта още на втората година след засаждането на дърво;\nустойчивост на замръзване, топлина и суша;\nнепринуденост. Култура от типа "Идеален" дава плодове дори с минимална поддръжка;\nкачество на плодовете. Плодът има тънка черупка, теглото на ядката е 50-60% от общото тегло;\nрезистентност към хлороза - заболяване на листата, при което има дефицит на хлорофил, който участва в процесите на фотосинтеза;\nтеглото на един зрял плод е 8-11 g, теглото на едрите ядки може да достигне 50 g;\nпоказатели за добив - около 120 кг от един възрастен представител на сорта.\nВнимание! Най-добре е да засадите този вид дърво във влажна глинеста почва. Местоположението трябва да даде свобода на развиващата се култура: ако има няколко от тях, тогава трябва да има разстояние от 5 м между всеки.\nДърветата се нуждаят от слънчева светлина, не понасят сянка добре. Това трябва да се има предвид при избора на място за засаждане на разсад..\nниска височина. Представителите на сорта "Десертни" са недоразмерни: височината им не надвишава 3 м;\nстабилна производителност и високо плододаване. Реколтата започва да дава на четвъртата година след засаждането. Добивът е 20-22 кг на дърво;\nнепоносимост към замръзване. Сортът „Десерт“ орех расте само в южната ивица;\nотлично представяне на ядки;\nвкусови качества. Поради специалното съотношение на мазнини и протеини в ядките, плодовете имат изразени десертни качества, сладък вкус, което оправдава името на сорта;\nтегло на зрели плодове - около 13 g;\nкачество на плодовете. Те са с тънка кора: дебелината на черупката е 1 мм. Основна мощност - 47,5%.\nПлодовете от културата тип „Десерт“ узряват по-рано от останалите.\nПредставителят на този вид е най-близкият роднина на ореха. Родината му е Северна Америка, а в естествения си вид черният орех расте само на тези територии. Но нейният подвид расте и в Русия, а именно в териториите на Краснодар и Ставрополски територии. Те са широко култивирани тук.\nВ Русия популярни сортове черен орех са Thomas, Emma-K, 108-N.\nтъмно кафяв цвят на черупка и дърво;\nвисочината на надземната част може да достигне 37-40 м;\nповишена устойчивост на студено време. Младите дървета под тригодишна възраст са чувствителни към замръзване, но възрастните могат да понасят студове с температури до -40 градуса, без много да повредите багажника;\nдълъг жизнен цикъл. Максималната възраст може да достигне 400 години, средният живот на едно дърво е 70 години;\nдобив. Представител на този вид започва да дава плодове 8-10 години след засаждането. Плодовете имат кръгла форма, плътна обвивка (слой 5-10 мм).\nТрябва да засадите такова дърво в леко алкална или неутрална почва. Черният орех не понася леко кисела или кисела почва.\nНе се препоръчва да се засаждат соланови култури, овошки и брези в близост до представител на този вид, тъй като черният орех отделя токсин, който инхибира растенията, които се намират до него..\nРеферентен. Има антипод от този сорт - бял орех. Вирее в западната част на Шотландия. Плодовете имат подчертано мазен и сладък вкус..\nТова е стар доказан вид. Името се свързва с високи нива на плодовитост.\nвисочина - до 6 м;\nустойчивост на студено време. Поради това качество, сортът е подходящ за широко отглеждане;\nпоказатели за добив: започва да дава плодове от четвъртата година след засаждането. От едно дърво се добиват 24-28 кг на сезон. Плододаването е ежегодно;\nкачество на плодовете: средното тегло на един плод е около 9 г. Черупката е тънка: дебелината не надвишава 1 мм. Вкусът на ядките е сладък;\nсредна устойчивост на болести и нападения от вредители.\nНай-опасното заболяване за сорта "Urozhainy" е кафявото петно.\nИмето на този сорт се свързва с теглото на плода, което може да достигне 35 гр. Орехът "Гигант" има следните характеристики:\nвисочина - 5-7 м;\nначалото на плододаването - 6 години след засаждането;\nповишена устойчивост на замръзване, както и устойчивост на болести и вредители;\nдобив: повече от 40 кг на дърво. Такива показатели могат да се очакват не по-рано от 15 години след засаждането;\nкачество на плодовете: едри, средният размер на всяка е 6 см. Ядката е сладка, съдържанието на мазнини в нея е по-малко, отколкото в ядките на други сортове. Добивът на ядлива маса е около 50%. Дебелина на черупката - около 2 мм;\nвисоки показатели за устойчивост на замръзване: ореховите дървета от сорта "Гигант" могат да издържат на температури от -33 градуса, студът не влияе на добива;\nустойчивост на болести. "Гигант" се счита за най-устойчивия на болестта сорт, който има повишен имунитет към патогенни микроорганизми.\nВажно! Младите разсад трябва да бъдат засадени на незасенчено място, в противен случай дървото ще изсъхне. Този сорт изисква обилна влага и слънчева светлина..\nТози сорт е едроплоден сорт орех.\nвисочина на дървото - 3-5 м;\nначало на плододаване: 5-6 години след засаждането;\nкачество на плодовете: голям размер, средно тегло на една ядка - 15 г, най-голямата - 18,5 г. Добивът на ядрото е 37%. Черупката е тънка (дебелина - не повече от 1 мм);\nповишена устойчивост на замръзване: представителите на сорта могат да издържат на температури до -32 градуса;\nотносителна устойчивост на болестта, бурни зацапвания и различни вредители;\nдобив: около 27 кг на дърво на сезон.\nСорт орех "Памет на Минова" трябва да се засажда на места, отворени за слънце и неовесени.\nТова е ранно узряващ непретенциозен сорт..\nвисочина на дървото - до 5 м;\nначало на плододаване: 3 години след засаждането в земята;\nдобив: около 20 кг на сезон от едно дърво;\nкачество на плодовете: теглото на една ядка е до 15 г. Ядките имат сладко-приятен вкус;\nустойчивост на високи температури и вредители.\nДърветата от този сорт не понасят студове: при ниски температури културата на вида „Грациозен“ страда от увреждане на багажника, клоните и пъпките. Ето защо представители на този вид се засаждат в средната лента..\nвисочина - 6,5 m, най-високите екземпляри достигат 20 m;\nначалото на плододаването - от четвъртата година след засаждането;\nкачество на плодовете: тегло на една ядка - 10-11 g, тънка черупка (по-малко от 1 mm - 0,8-0,9 mm). Ядката е сладка, ароматна, представлява 54-56% от общата маса. Съдържание на масло в ядките - 68,8%;\nсредна устойчивост на суша;\nустойчивост на болести кафяво петно.\nРастителната култура от подвида "Аврора" предпочита градинските почви.\n„Зората на Изтока“\nТова е ранно узряващ сорт. „Зората на Изтока“ дава плодове редовно.\nначало на плододаване: 4-5 години след засаждането;\nдобив: 22-24 кг. Такива показатели могат да бъдат постигнати от 10-12 години;\nповишена зимна издръжливост;\nкачество на плодовете: средното тегло на една ядка е 9 g, добивът на ядката е 55%, съдържанието на масло достига 69%. Кожата е тънка - 0,9 мм;\nТози тип е един от най-добрите за домашно градинарство. Видът Заря Востока е подходящ за широко размножаване.\nвисочина на културата - до 7 м;\nпоказатели за добив: от едно дърво се събират 17-21 кг плодове. Средното тегло на една ядка е 8 гр. Първата реколта е на четвъртата година след засаждането;\nТози сорт е по-подходящ за отглеждане в южните райони. След мразовитите зими страдат корите на дърветата и пъпките.\nОписание на орех Trophy:\nкомпактен размер. Дървото достига височина 5 м;\nначало на плододаване: 2-3 години след засаждането;\nдобив. Дървото носи богата реколта: от един възрастен се берат до 130 кг едри плодове;\nкачество: голямо ядро, вкус - кремообразен орех.\nЧерупката на плодовете от този сорт е тънка и крехка, убожда се лесно.\nвисочина на дървото - 15-20 м;\nдоходност: показателите са високи. Едно възрастно дърво (на 10 и повече години) може да дава 110 кг плодове на сезон или повече;\nустойчивост на замръзване. Дървото може да издържи температури до -32 градуса.\nСорт „Юбилейни“ е устойчиво на сянка и светлолюбиво дърво, което предпочита градинските почви.\nЗа справка. Има и сортове орех джудже (или недоразмерен). Най-известният вид е Садко. Той е бързорастящ, започва да дава плодове от третата година на засаждане. В зряла възраст височината му е не повече от 3,5 m.\nСортът „Левина“ също е включен в тази група. Височината на дървото не надвишава 4-5 м. Характеризира се с устойчивост на замръзване. Производителността от едно дърво е 15-20 кг. Дървото Левина носи годишна реколта и не е обект на болести.\nВисоки сортове орехи за опрашване, присаждане и градинарство\nОпрашването е много важно за ореховите култури, тъй като добивът пряко зависи от тази процедура. Ако няма условия за опрашване, тогава няма да има и яйчници, нито култура..\nЗа яйчника е необходимо на дървото да има мъжки и женски цветя: когато цветен прашец се прехвърля от първия към втория, яйчниците образуват.\nЗа да се извърши опрашването, друго дърво с орех трябва да расте до дървото в радиус от 200 m.\nСортовете "Идеален" и "Гигантски" са самоплодни и не се нуждаят от опрашители.\nЗа други сортове култури такива високи сортове са подходящи като опрашители:\nВисочината на дървото от сорта "Марион" е около 17 м. Плодът е среден, теглото на един е 12 г. Черупката е дебела и твърда. Той не е само опрашител: сортът „Марион“ се използва и за озеленяване и като подложка.\nПрепоръчва се за кацане в Централния регион на Черно Земята.\nВисочината на дървото от сорта Спектър достига 14 м. Плодовете са много едри, теглото на един орех е 17 гр. Сортът е зимноустойчив. Подходящ не само за опрашване, но и за присаждане, градинарство.\nВисочината на дървото Орион достига 16 м. Плодовете са средни, теглото на един е 11 гр. Този сорт е устойчив на зима. Използва се като подложка, както и за озеленяване.\nУкраински и беларуски сортове орех\nВ Украйна най-популярните сортове орех са:\n"Peschansky". Това е едроплоден сорт. Ядката на плода представлява 60% от общата маса, има десертен вкус. Дървото може да достигне височина 10 м, но по-често е компактно дърво с височина 4-5 м. Добре понася всякакви метеорологични условия и е непретенциозно за поливане;\n„Буковински 1“. Плодовете имат средно тегло от 10 до 14 г. Добивът на ядрото е 52%. Дърветата се характеризират със стабилни и високи добиви;\n"INTR". Особеността на този вид е страничността. Това означава, че плодовете са разположени по целия клон по върховете на страничните издънки. Благодарение на това се постигат най-високи добиви. Ако дърветата са присадени правилно, тогава на четвъртата година едното ще даде от 300 до 500 плода, а в бъдеще - около 1400 броя. "INTR" е устойчив на замръзване. Зрелите ядки са много големи, теглото на всеки плод е около 20 g;\n"Yablunivsky". Произвежда плодове с тегло до 10 гр. Черупката е тънка, по-малка от 1 мм. Плододаването започва 3-4 години след засаждането;\n"Приднестровието". Тегло на плодовете - 11-12,8 г. Корите са тънки. Основна маса - 52-53%;\n"Yarivsky". Характеризира се с едри плодове, ядките излизат - от 50 до 53%.\nДруги украински видове на тази култура:\nБеларуски сортове орехи:\n"Pinsky". Плододаването на дървото започва 5 години след засаждането на разсада. Плодовете имат аромат на маса. Плододаването е редовно. Масата на един плод е от 8,6 до 9,5 гр. Добивът на ядката е до 40,5%. Черупката е тънка;\n„Самохваловичски 1“. Културата е бързорастяща, мощна, започва да дава култури 5-6 години след засаждането. Средното тегло е 7,2 g, най-голямото е 8,8 g. Добивът на ядрото е до 40%. Черупката е тънка;\n„Самохваловичски 2“. Дървото е голямо, мощно, започва да дава плодове на третата или четвъртата година. Плодовете са малки, средното тегло на един е 8 гр. Добивът на ядрото е до 53%. Има повишена устойчивост на ниски температури.\nИма много видове тази култура на дърветата, всеки със своите отличителни характеристики. Когато избирате разсад за засаждане, трябва да вземете предвид какви условия са подходящи за определен вид.\nОреховите дървета растат и дават плодове на топло място, на качествена почва, обичат открити слънчеви места, обилно поливане. Всеки знае това. Работата на животновъдите през последните десетилетия опровергава тези факти. "Ранно узряване Левина" произвежда култури в Урал, а "Подмосковие" - в средната зона на страната ни.\nКолко разновидности на орехи има\nСега учените познават много сортове орехи, с много различни показатели. Дърветата се различават по височината на ствола, местоположението на клоните и издънките и кореновата система. Плодовете имат различни периоди на зреене и съхранение, те се различават по размер, външен вид или дебелина на черупката. Появата на устойчиви на замръзване сортове направи възможно отглеждането на здравословни, вкусни ядки в различни региони на Русия.\nНито един агроном не може точно да отговори на въпроса колко различни видове съществуват..\nПрисаждането може да бъде гаранция, че разсадът ще бъде „едно към едно”. Факт е, че не е лесно да присадите орех, трудности могат да възникнат и при размножаването чрез семена. Дори да са взели плодовете за сеитба от едно дърво, адаптирани към условията на дадено място и дават добри добиви, точно копие няма да работи, разделянето на свойствата е неизбежно.\nЕдин градинар, който реши да отгледа орех на своя сайт, трябва да знае правилата за избор на сорт. Той трябва да вземе предвид много фактори, за да отгледа пълноценно дърво:\nмястото за кацане трябва да е слънчево, но затворено от пориви на вятъра;\nоколо него не трябва да има високи дървета или сгради;\nналичието на ранни студове в района;\nсухо горещо лято;\nимунитет към вредители;\nспособността да дава плод;\nстепента на узряване на плодовете;\nдебелина на черупката;\nразмер на короната.\nАко в района има студени зими, кратки лета, тогава дървото трябва да е устойчиво на замръзване и ранно узряване, за да не замръзне, а ядките имат време да узреят.\nАко почвата не е плодородна, сортът трябва да има ниско търсене на своето качество. Но ако сайтът няма подходящото място за засаждане, тогава никакви характеристики на вида и съветите на учените няма да помогнат - разсадът ще умре.\nЗа озеленяване се избират разпръскващи ядки, за плодове - високодобивни.\nОписание на някои важни характеристики на ореха\nУстойчивостта на растението към болести на генетично ниво предотвратява появата на гъбички върху зеленината на дървото, което заразява листата и издънките, а яйчникът умира. Дори устойчивият сорт се нуждае от превантивно пръскане.\nУстойчивостта на замръзване на вида ще помогне на дървото да издържи студените зими, пролетните и летните студове..\nРанорастящите сортове орех ви позволяват да получите реколтата след година или две след засаждането на разсада на постоянно място.\nПо-лесно е да се добива реколта от ниски дървета, няколко от тях могат да бъдат засадени на мястото. Короните и корените на джуджевите сортове не се намесват взаимно.\nГолямо плодово разнообразие от орехи за онези летни жители, които се грижат за размера на вкусните здравословни ядки.\nУченият, селекционер И. Левин смята, че нейното зониране е от голямо значение за развитието на орех в необичайни за него условия. За размножаване в даден район се избират семена или резници на дървета, които са били в състояние да се адаптират към местните условия, например към студените зими или сухия климат.\nСтраничен характер на плододаване\nСтранично плододаване - странично. Този сорт орех расте и се развива на зрели клони и нови издънки. За да се появи яйчникът на страничните клони, а след това и плодовете, е необходима слънчева светлина. Градинарите, премахвайки някои от клоните, получават повече плодове, отколкото от други дървета.\nОт страничните видове, вече на четвъртата година, те започват да събират трайни насаждения.\nДърветата не се отличават с гъста корона, рядко разположение на клоните. Черупката е гладка, реколтата се прибира през септември и октомври.\nТе включват "Peschansky", "Vasion".\n"Таисия" и "Тимофей" са еднакви във всички отношения, взаимно се опрашват, тъй като пъпките на мъжките и женските цветя се отварят на интервали.\n"Chandler" е развъден в Америка, където учените работят върху разработването на сортове със странично плододаване от няколко десетилетия. Растението не е високо, три години след засаждането на постоянно място, то започва да дава плодове. Ядките растат на гроздове.\nПрепоръчва се за засаждане на юг.\nЗа средната зона на страната ни, Сибир и Урал, животновъдите са развъждали сортове, устойчиви на студа на зимата, до студове през пролетта и лятото. Беше забелязано, че сланите унищожават не само младите разсад, но и многогодишните дървета, така че акцентът беше направен:\nвърху способността на растението да се „възстановява“ след измръзване;\nдвукратен цъфтеж (полезна характеристика за места, където са възможни летни студове);\nАстаховски отговаря на всички тези изисквания. Десетметрово дърво толерира студове с достойнство, възстановява клоните след измръзване и е устойчиво на гъбични заболявания. Двадесет килограма тънкочестиви плодове се получават за 5 години в средата на септември.\nСортът "Аврора" се отглежда на насаждения, понася добре студа, устойчив е на болести и вредители. Дърветата са високи (6 - 7 м), започват да дават плодове след 3 години, през втората половина на септември.\nЗа градините на Московския регион е разработено устойчиво на замръзване, едроплодно "Podmoskovye". Ядките узряват до септември.\nГрадинарите-любители твърдят, че най-добрите, устойчиви на замръзване сортове орех са свързани с работата на селекционера Иван Левин. Една от най-важните характеристики на дърветата е зонирането, приспособяването към местните условия.\nСорт „Левина“ - това са дървета с височина пет метра, с гъста корона, която трябва да бъде отсечена. Той ли е:\nиздържа на тридесет градуса студове;\nпървата реколта се прибира след 3 години;\nядките узряват през септември;\nустойчив на гъбични заболявания, вредители.\nФиданките "Левин" растат, дават плодове близо до Москва, в района на Ленинград, в Сибир.\n„Черният“ се препоръчва и за отглеждане в Сибир, родината му е Северна Америка, където расте четиридесет метра.\nНашият "Черен" е по-малък, височината на багажника е 5 м:\nпървите плодове са готови за консумация през август;\nедроплодни (17 грама!);\nМинус един - в родината си той започва да донася култури на единадесетата година. Градинарите, които искат да украсят градината си с "Черно", трябва да вземат това предвид..\nИ тук, на Урал расте "Rapid Levina"! Не само отглеждане, но и даване на култури. Дървото е малко - 1 м 20 см, но вече на четвъртата година започва да дава плодове. Прилича повече на храст, на клоните на който има гроздове с ядки, с размери 5 см с тънка черупка. Не се страхува от студено време, безснежни зими, бактериоза, вредители. За зимата дърветата от този вид трябва да бъдат покрити. Клони, които не се огъват, нарязват.\nБеларуските животновъди са отгледали няколко ранни сорта орехи. Една от тях е „Самохваловичски - 2“. Той е устойчив на замръзване, периодът на зреене на ядките е среден, расте на гроздове до 10 плода.\n"Десертът" е висок само 2 метра, короната се разстила. Устойчив на топлина и суша, не понася замръзване. Не е податлив на болести, дава плод за сметка на горните клони на петата година след засаждането. Реколтата, до 20 кг от всяко дърво, се отстранява в края на септември след 3 години. Ядките са големи, много вкусни. "Десертът" е предназначен за отглеждане в райони с топъл климат.\nДърветата от типа Кореновски не са високи, реколтата се прибира на втората година след засаждането на постоянно място, те цъфтят 2 пъти годишно, ядки с тънка черупка растат на гроздове.\nМного сортове са кръстени на района, където са били развъждани, където се препоръчва да се размножават:\n„Краснодарско ранно отглеждане;\nИзключението е „Ранна Левина“, която расте в различни региони с различни метеорологични условия..\nНиските (джуджета) дървета са популярни сред градинарите, чиито парцели са малки и всяко парче земя се използва по предназначение. Но възможността за по-плътното му засаждане ви позволява да отглеждате ядки за промишлено производство.\nСадко съчетава качества, които са ценени в цялата страна:\nмаломерни - 3 м;\nустойчив на студ - пусна корени в района на Москва;\nдава първите реколти от 2 години;\n"Южен" вкус на плодове, които растат на гроздове.\n"Джуджето - 3" е високо 2 метра, а "Джуджето - 5" 1,5 метра се различават по дебелината на черупката ("Джуджето - 5" има тънка черупка). Останалите характеристики са същите:\nне издържат на студа, замръзват не само издънките, но и възрастните клони, лаят;\nдават плод в продължение на 4 години;\nкултурите се берат в средата на септември.\nТриметровият "Кочерженко" е развъден в Украйна, но расте в градини и централни райони и в Сибир, той перфектно понася студеното време, не изисква внимателна поддръжка, короната не е гъста, на следващата година след засаждането се берат първите големи ядки с тънка черупка.\nНа втората година двуметровият „Иван Багряни“ започва да дава плодове. Твърдо понася студове в средната зона, не се страхува от болести и вредители.\nАгрономите включват "Юрий Гагарин", "Изобильный" като маломерни сортове.\nЖивотновъдите спорят за предимствата и недостатъците на сорта Буковинска бомба. Ядките са наистина големи. Добивите са постоянни, но не големи. Дърветата са студоустойчиви, но лесно се атакуват от гъбички.\nПревъзхожда всички недостатъци на един важен за развъждането имот - семената на растението копират майчините качества на дървото.\nЕдроплодните са "Астаховски" (тегло на ядрото - 25 г), "Памет на Минов" (19 г), "Калашарски" (19 г), "Васион" (20 г).\n„Гигантът“ бе признат за най-добрия едър плодов сорт орех в различни региони на страната:\nсреден размер на плодовете - 30 g.\nне замръзва в най-суровите зими;\nспокойно понася високите температури, сушата;\nне изисква допълнителни грижи;\nразвитието му не зависи от качеството на почвата;\nне се страхува от вредители, гъбични заболявания;\nвисочина на багажника 6 м;\nпърва реколта от пет години;\nядките започват да узряват през август.\nКой е най-добрият сорт орех?\nВсеки градинар навсякъде по света ще ви каже, че на неговия сайт расте най-добрият сорт орех..\n"Кишинев" е бил отгледан в Молдова, подходящ за този район, отглеждан от местни градинари:\nвисоки дървета - 12 м, заоблена корона;\nплододаването започва след три години;\nреколтата се прибира през октомври;\nтегло на ядки 10гр, тънка черупка.\nВ Северен Кавказ се отглежда „Любимата на Петросян“, адаптирана към местния климат:\nмъжки и женски цветя едновременно през май;\nбързорастящ (ядките узряват на петата година).\n"Японецът" расте в Япония и Китай, достига размер от девет метра, отличава се с малки, много вкусни ядки.\nАнглийски фиданки бяха докарани в Америка от Англия.\nФранция е на първо място по производство на орехи в Западна Европа. Френските сортове орехи - „Франкет“, „Парижки“, „Лара Пиера“, „Рон де Монтиняк“, „Ферджан“ се отличават с висок добив, устойчивост на болести и леки студове. Характеристика - листата се появяват късно. Всички дървета се нуждаят от опрашители. (За опрашване "Fernor" използвайте "Fernet").\nСортът Пински е отгледан от беларуски учени и въпреки ниската устойчивост на растенията към кафяво петно, се култивира активно от местни „патриоти“. Такова дърво:\nградинари - аматьорите могат да го размножават чрез семена;\nсредни ядки (8 g), тънки обелени;\nредовни реколти за четири години.\n„Кардинал“ е една от разновидностите, за които много хора знаят, но рядко може да се похвали, че именно той отглежда на сайта си. Според описанията дървото не е високо (5 м), дава до 40 кг едри ядки със светли ядки, не е капризно, във всички характеристики е подходящо за отглеждане в много региони на Русия. Издигането на истински „кардинал“ се счита за голям успех.\nДесетки различни сортове и видове орехи позволяват на съвременните земеделски производители успешно да отглеждат вкусни и питателни плодове в своите дъщерни стопанства в цялата страна. Гордо покажете на приятели, роднини, съседи дървета, споделете опита за отглеждането им.\nОрех - засаждане и отглеждане\nПубликувано на 27 януари 2017 г. Актуализирано на 19 февруари 2020 г.\nВсички обичаме здравословните и вкусни орехови ядки. Но бих искал плодовете да ни носят не отдалеч, а да имам възможност да го отглеждаме в централна Русия. И сега има сортове специално за отглеждане на орехи в студен климат..\nОрехът е широколистно дърво с огромен живот (няколкостотин години). Височината му е 25–35 м. Голямата широка корона е покрита със сложни листа. Багажникът е дебел, със сива, напукана кора. Растението е еднодомно, двудомно, върху което са разположени мъжките и женските цветя. Вятър опрашване. Плод, покрит с дебела, месеста кожа, фалшива змия. Под него е полезно ядро (80% от теглото на ядката), което се яде.\nИнтересно е! Обикновено има малко растителност близо до дървото. Това се дължи на факта, че корените отделят специално вещество, поради което растежът на други растения се инхибира..\nИма 4 орехови форми: английски или персийски, бял, черен, японски. Всички те са представители на това. гайка.\nЩо се отнася до сортовете, културата на ореха е южна, донесена от Централна Азия. И дълго време се смяташе, че неговото местообитание са топлите райони на страната ни. Към днешна дата на пазара вече има зимноустойчиви, продуктивни сортове, които практически не са засегнати от вредители и болести, които могат да се отглеждат в централна Русия и Московска област..\nДесерт. Различава се в ранното узряване и ядките със сладникав вкус. Височината на дървото е средна. Короната е широка. Културата е устойчива на суша. Средна зимна издръжливост: в студа бъбреците могат леко да замръзнат. Плододаването започва на сезон 4.\nЕлегантна. Нискорастящо дърво (4–5 м) с овална корона. Характеризира се със средна устойчивост на замръзване. Ядките узряват за 5 години. Събирайте ги в началото на есента.\nПолярно сияние. Ранен, висок орех. Плодовете се появяват на 4 години, като през новия сезон добивът се увеличава. Устойчив на замръзване, не податлив на болести.\nИдеални. Бързо растящ сорт. Добре познат на руските градинари. Той е обичан заради високия си добив и зимна издръжливост (издържа до - 35⁰С). Цветята образуват съцветия и растат истински гроздови гроздове (до 15 броя).\nВажно е орехът да е излязъл извън местообитанието си. Нисък растеж, добър добив, устойчивост на замръзване прави културата достъпна за централна Русия.\nНай-добрият метод за размножаване е получаване на култура от семена. В този случай можете да сте сигурни какви плодове ще получите в крайна сметка. Вземете дърво и съберете малко плод от него. Разсад, отглеждан от такива плодове, ще бъде добре приспособен към местните условия..\nВнимание! За да отглеждате култура, струва си да засадите повече от едно дърво. Разстоянието между разсада е 5 м. Имайте предвид, че с течение на времето короната ще расте. По склонове е по-гъсто засаждане - след 3,5 m.\nОрехите трябва да се засаждат на слънчеви, осветени места. По отношение на почвата растението е непретенциозно. Той е "доволен" от различни видове почва и различни терени. Но не засаждайте в блатисти, пясъчни и лошо аерирани райони. Нежелателно близко разположение на подземните води.\nЗасаждаме през пролетта, защото есенното засаждане може да доведе до смъртта на слабо подсилени разсад от замръзване.\nВреме за кацане - април (по-точно, времето се определя в зависимост от региона).\nЯма за засаждане (50 × 50 см) се подготвя предварително, в нея изсипваме богата земна смес. Съставът на сместа: компост + пепел + суперфосфат. Може да се добави хумус.\nИзправяме корените, като постепенно ги поръсваме със земляна смес. Поливане. Ние уплътняваме почвата около разсада.\nКореновата яка е покрита с почва 5 cm.\nНеобходимо е да поливате два пъти месечно, веднага щом растението расте. По време на сухи периоди, когато почвата изсъхва, поливането също е важно. На дърво - 30 литра. вода на м².\nТореме културата 2 пъти годишно: азот - прилагаме през пролетта, поташ и фосфор - през есента.\nОрехът обича топъл климат с постепенно преминаване към зимно спане. Съвременните сортове могат да издържат на повече континентален климат и по-ниски температури. Но при пролетни студове младите издънки и плодните пъпки могат да бъдат повредени..\nПо-добре е да засадите орехи на равна повърхност. Наклоните са подходящи, но наклонът е не повече от 10⁰. Предпочита южните и югозападните склонове.\nВятърът е от съществено значение за опрашването, но насажденията трябва да бъдат защитени от силни ветрове.\nВажно е да се поставят първите клони на скелетния слой. Когато подрязвате, оставете 4 клона в различни посоки под ъгъл 45⁰. Младите, стандартни издънки се отстраняват. В бъдеще дървото се формира независимо. Ще е необходима само санитарна резитба.\nВнимание! Азотните торове трябва да се прилагат много внимателно, тъй като те могат да причинят развитието на бактериални заболявания. В началото на растежа на разсада изобщо не трябва да ги правите..\nИма моменти, когато орехът не дава плод и има причини за това:\nХарактерно за младите дървета в случай на силно удебеляване на клоните. Необходимо е да премахнете излишните клони и да разредите короната.\nДобър растеж, но без цъфтеж. В този случай те казват, че „дървото е дебело“. Необходимо е да спрете поливането и храненето. Ако това не помогне, тогава трябва да подрязвате корените..\nОрехът цъфти, но не образува яйчници. Вземете клон с узрял прашец и го разклатете над дървото, където яйчникът не се образува. Тоест, изкуствено опрашват ядката.\nУзряване на орехови плодове\nМожете да получите ново растение чрез семена, вегетативно, чрез присаждане.\nПреди засаждането семената се накисват във вода, а след това в препарата за растеж "Циркон" в продължение на 3 дни. Засажда се през април, когато почвата се затопля до 10 ° C в подготвена предварително плодородна почва. Дълбочина на засаждане - 10 cm.\nПри засаждането не хвърляме ядката, а я поставяме отстрани на ръба. Под "открито небе" растежът е бавен, разсадът расте много по-бързо във филмови оранжерии. Интересното е, че те могат да надминат майчиното растение по своите качества..\nОрехите могат да се размножават чрез смлени издънки, които растат в областта на кореновата яка. Развитието е много по-бързо от това на разсада. Плододаването започва още на 3-4 години. Ако се размножава чрез резници, тогава се използват издънките за тази година. Кацане - края на април или ноември.\n2-годишните разсад се използват като запас. Ваксинацията се извършва през март. В северните райони разсадът се отглежда в контейнери, през декември се оставя в топло помещение. И те са ваксинирани през февруари. Кацането в открита земя се извършва през май. С този метод на възпроизводство качествата на растението "майка" са напълно запазени..\nВ сравнение с други дървета, орехите са по-малко вероятно да бъдат засегнати от вредители и болести. Но въпреки това някои "приятели на градината" го посещават:\nАмериканска бяла пеперуда. През лятото дава три поколения, а третото е най-вредното. Гъсениците на пеперудата, утаявайки се по листата, постепенно се движат през цялото дърво. За да се борите с тях, можете да използвате микробиологични лекарства или инсектициди..\nЯдковият или ябълковият молец носи 2 поколения. Гъсениците пълзят вътре в ядката, изяждайки съдържанието му. Заразените ядки падат. Методът на борба е феромоновите капани, които привличат мъжете. Размножаването намалява, гъсениците стават по-малки. Те се лекуват с вирусни лекарства, които причиняват заболяване и смърт на гъсеници. Използва се и механичен метод: събиране на гъсеници и засегнати плодове на ръка.\nЛистите се заселват върху младите издънки и пъпки и образуват колонии по вътрешната листна повърхност. Химикалите се използват за унищожаване.\nSapwood е бръмбар, който се установява под кората, така че е трудно да се намери. Стриваща кора на дърво, тя оставя след себе си извити канали. Бръмбарите се заселват на слаби растения, причинявайки обилен поток от сок. 2 поколения се формират през лятото. Мерки за контрол: пръскане с инсектициди. Превенция - санитарна сеч на повредени клони.\nДървото може да се разболее и по физиологични причини: лоша почва, липса на светлина, излишна влага, пролетни студове, лоша грижа.\nНай-често орехите са засегнати от кафяво листно петно, огнена болест, бактериоза, рак на корените.\nПолучихме зимноустойчиви сортове, но зимите често са снежни и студени и дървото се нуждае от подслон.\nДори преди замръзване е необходимо да обвиете кореновата яка, ствола и скелетните клони с покривен материал. Можете да изолирате с агрофибър, репей, покривен филц, линолеум. Основата може да бъде покрита със смърчови клони и иглолистни клони. Това ще предпази дървото от силни студове и ветрове. През пролетта дървото ще бъде здраво и готово да даде плод..\nВажно е! Когато вали сняг, те трябва да хвърлят ореха до скелетните клони, покривайки целия ствол. Хвърлете смърчови клони отгоре. Така дървото ще издържи по-добре зимата. Освен това кореновата система няма да бъде засегната.\nПолезните свойства са очевидни, тъй като плодът съдържа:\nВитамин Е "решава проблеми" на сърдечно-съдовата система, понижава кръвното налягане;\nАнтиоксидантите се подмладяват, намаляват риска от рак;\nКалият е важен в метаболитните процеси;\nФибрите играят роля в чревната подвижност, загуба на тегло, за предотвратяване на затлъстяването.\nОсвен това орехът увеличава потентността при мъжете, има тонизиращ ефект и има положителен ефект върху мозъчната функция поради високото си съдържание на протеини. Калорично съдържание на плода - 653 kcal / 100 g.\nВнимание! Продуктът е с високо съдържание на калории, консумирайте го умерено. За да поддържате здравето и благополучието, е достатъчно да ядете 7 ядки ядки на ден.\nЗелените (неузрели) ядки имат меко ядро и кожа. Събирането на такива плодове се извършва през май. Те се пробиват с игла и ако сокът изтича от дупката, събирането може да започне. Факт е, че неузрелите плодове са много полезни, богати са на много вещества и се използват широко в народната медицина. При готвене от тях се приготвят компоти, маринати, консерви..\nВидео за засаждане и грижа за орехите\nСега, с появата на устойчиви на замръзване сортове орехи, всеки градинар може да отгледа този много полезен и вкусен орех на своя сайт. Използвайте информацията от нашата статия и ще успеете.!\nОрех - местни форми\nИма близо до селото. Браилов, който е на 2 километра от Жмеринка, е горска плантация, в която растат повече от 20 уникални форми на орехови джуджета. Засадени са в началото на 70-те години на миналия век. Максималната височина на мнозинството не надвишава 4 метра. Плододавайки всяка година, повечето от тях имат средно-страничен вид плододаване. Те не замръзват, във всеки случай, не се забелязват подобни случаи от 40 години. Черупката е тънка, не повече от 1,5 мм, средно тегло. Добивът е висок - повече от 60 кг на дърво. Потърсете такива дървета във вашия район, вземете резници от тях и размножете. Ядките от такива форми също могат да действат като средно голям запас.\nСадко - ранно растящ джудже орех\nСадко, получена в хода на дългосрочен подбор в началото на 80-те години. Този сорт джудже е специално зониран за засаждане в района на Москва. Второто име на трохите е орехът на Шугин, кръстен на харковски селекционер, който, премествайки се в района на Москва, толкова пропусна прекрасните ядки на родината си, че се зае да отгледа тук орех, който не е по-нисък по вкус на украинските си роднини. И селекционерът беше много успешен в засаждането на орехи в района на Москва! Садко перфектно понася московските студове, дори леденото замразяване по никакъв начин не се отразява на добивите на средно големи плодове, които растат на гроздове и по никакъв начин не са по-ниски от вкусовите ядки на южния пазар. Дървото започва да дава плодове от третата година на засаждане, в зряла възраст едва расте до 3,5 м. Малък, но много плодотворен Садко!\nРанорастящият орех на Левина\nНискорастящ, ранно растящ мразоустойчив сорт орех, получен от сорта Идеал от Воронежския селекционер Иван Павлович Левин. Не изисква подслон за зимата. Воронежските орехи оцеляха дори през необичайно студената зима на 2005/2006 г., когато тежки студове лошо повредиха насажденията от зонирани круши, ябълкови дървета и костилкови плодове. Зимоустойчивост -35-38 ° C, при продължителни температури над -35 ° C може да замръзне, но бързо се възстановява. В условията на Черноземния регион той започва да дава плодове на третата или четвъртата и дори на втората година след засаждането..\nДърветата са малки, 4-5 м, дават плодове на гроздове от четири до шест ядки, диаметър 5-6 см и тегло 8-14г. Висока добив на сърцевината: до 50%. Производителността от едно дърво е около 15-20 кг, в зависимост от метеорологичните условия. Плододаването е годишно, странично. Не е податлив на болести.\nОтличителна черта на Воронежските ядки е „хартиената“ обвивка на плодовете, която лесно се смачква с пръсти.\nПредпочита плодородна почва. Засаждат се на слънчеви места, защитени от силни студени ветрове (близо до стените на сгради от южната и югозападната страна). При засаждане на разсад е необходимо кореновата яка да е на 3-4 см над нивото на почвата. Поливайте обилно след засаждането. Препоръчително е да мулчирате повърхността със слама, торф или хумус. Този мулч ще задържа влагата и ще позволи на въздуха да преминава през него..\nСхемата за засаждане на ядки за средната лента: 4 * 4 м, за южните райони: 5 * 5 м. Ако подземните води са разположени близо до площадката, тогава трябва да я засадите на могила, като поставите някакво ограничение на дъното, така че кореновата система да не расте далеч в дълбините..\nКренат или японски кестен (Castanea crenata) - Роден в по-голямата част от Япония, японският кестен обикновено образува умерено растящо дърво с размери до 9 или 12 метра. При идеални условия може да нарасне много по-бързо и повече до рекордните 30 метра с багажник от 2.3 метра. Обикновено расте до 9 м на 20 години и 18 фута на 50 години. Много издръжлив, може да нарасне до 800 години. Отлично дърво, не склонно към гниене на кестен. Кората е черно-кафява. Листата са подобни на китайския кестен, но малко по-дребни. Листата е тъмно лъскаво зелена отгоре, отдолу синьо-зелена. Белите цветя се появяват в началото на средата на лятото. Следват плодове с ширина до 2,5 см. Плододаването в добри райони започва след около 6 години. Плодовете са вкусни, сладки, които могат да се консумират както пресни, така и печени. От всички видове кестени, може би най-вкусният е родоначалникът на много сортови форми.\nЗимоустойчивост от 4 до 9 при пълно слънце на плодородна, добре дренирана почва. За успешното плододаване е необходимо да засадите няколко дървета.\nРазсад в саксии с обем от 2 литра, така че трансплантацията може да се извърши във всеки сезон без замръзване.\nКестен ядливи китайски, едър плод\nНай-мекият кестен (Castanea mollissima) е родом от централен и източен Китай и Корея. Китайският кестен е бързорастящо дърво със заоблена корона, до 18 м в идеални условия.\nЛистата са къси, назъбени, яйцевидни или продълговати, с размери до 23 х 9 см. В началото зеленината е червеникава, отгоре става тъмнозелена, понякога бяла. Това дърво цъфти късно през пролетта, а листата му пожълтяват или бронзят през есента. Кремообразните жълти цветя в началото на лятото са стройни, прави, котки с дължина до 10 инча. Издънките са публични, кората е кафява, а в млада възраст е гладка, напуква се с възрастта. Това дърво е широко култивирано заради лъскавите си червеникавокафяви ядливи ядки, които имат бодлива черупка. Известно е, че някои кестени дават до 712 кг ядки годишно, а здраво дърво трябва да даде около 200 кг или малко по-малко. Китайският кестен не е предразположен към гниене на кестен и затова до голяма степен замести Centanea dentata в Съединените щати. Освен това е ценен декоративен елемент и дърво за сянка, често срещано във фермите..\nЗимоустойчив от 4-5 зони. За успешното плододаване е необходимо да засадите няколко дървета.\nРазсад на орех "Bagration"\nЗимоустойчив, ранно растящ вариант на ореха, дървото не е високо 4-5 m.\nСредни до едри ядки.\nПо-добре е да изберете място за кацане дори или на хълм, като избягвате низини и долини.\nЗа засаждане препоръчваме да добавите доломитово брашно или варовикови пресявания към ямата за засаждане. На дъното на ямата 200 г амофос, след това 20 см слой обикновена пръст (за да не изгорите корените), след това поставете разсада и го покрийте с пръст, мулчирайте отгоре със сламен тор (постеля от под животните), ако няма такава, можете да мулчирате с всяка друга мулч.\nОрехови фиданки "Беларуска горичка"\nЗимоустойчив, ранно растящ, нискоразреден орех с ациномично плододаване. Стартира в северната част на Беларус.\nВисочината на възрастно дърво е около 3-4,5 м. Първият цъфтеж се наблюдава от 2-4 години. Плодовете висят на струпвания от 5-6 бр. Ядката е лека, вкусна.\nРазсад на орех "Малък джудже"\nЗимоустойчив джудже ранно плодоносен орех с плодообразно плододаване. Първо плододаване от 2-4 години.\nВисочината на възрастно дърво е около 2,5-3 м. Ядките имат тънка черупка, лека сърцевина, приятен вкус.\nЗа засаждане препоръчваме да добавите доломитово брашно или варовикови пресявания към ямата за засаждане. На дъното на ямата 200 г амофос, след това 20 см слой обикновена пръст (за да не изгорите корените), след това поставете разсада и го покрийте с пръст, мулчирайте отгоре със сламен тор (котило от под животните), ако няма такъв, можете да мулчирате с всяка друга мулч.\nОрехови разсад Кочерженко\nОрехови фиданки клас Кочерженко. Сортът е отгледан от I.E. Кочерженко в Киев, въз основа на сорта "Идеален". От Ideal, той все още има джудже (до 4 метра), ранна зрялост и малко по-малко, но устойчивост на замръзване до -30С. От своя страна размерът на плодовете, тяхното съдържание и вкус средно надвишава Идеалния. По отношение на грижите и засаждането не се различава от другите орехи, предпочита затворено, но слънчево място, без застояла вода, се нуждае от неутрална почва, богата на калий и фосфор (пепел). По отношение на добива и размера на плодовете, той надвишава Идеалния, но донякъде по-малко зимоустойчив. Не можеш да заблудиш природата)\nРазсад на лешникова ресница (Carya laciniosa)\nРазсад на леска гола (Carya glabra)\nКария глабра (Carya glabra), най-редкият вид леска, който може да расте в Средното платно.\nИма ядливи ядки, но е по-интересен като растение за събиране, плодовете са оформени като круша, вътре в черупката е кръгла ядка.\nИздръжливост до 4 зони включително.\nРазсад на Carya cordiformis\nКария във формата на сърце, интересно растение за колекция, което може да расте дори в зона 3.\nТова е най-зимният издръжлив вид кафяво.\nРасте по-бързо от други видове леска.\nЧерупката е много тънка.\nПри този вид орехът е горчив, но явно животните изобщо не го усещат, те се ядат с нетърпение от катерици, пуйки, елени и дори лисици.\nЯдките съдържат много здравословно масло, превъзхождащо се по свойствата на зехтина.\nПрез есента листата става лимоненожълта.\nДървесината е много издръжлива и гъвкава\nЛешников разсад "Академик Яблоков"\nАкадемик Яблоков - шедьовър сред лешниците.\nЛешников хибрид селекция Москва, червенолистна (запазва цвета си до средата на лятото), зимно издръжлива, непретенциозна, отгледана от Кудашева Раиса Федоровна специално за централна Русия.\nМного продуктивен сорт, но обеците не са много зимоустойчиви (замръзват при -25-30 ° C). Ядки, тънки черупки, сладки, с размери 25´17´17 мм, 4-12 в плодови стъбла.\nЗрее в средата на септември.\nХраста е компактен, много декоративен. Добре подрязани. Тя може да бъде оформена под формата на "купа" или висок храст, състоящ се от няколко скелетни клона.\nПочвата обича лека, питателна, с неутрален ph. Подземни води - не по-високи от 1,5 метра. Препоръчителен модел за сядане 4´ 4 m или 5 x 6 m.\nРазсадът от лешник се отглежда чрез рязане от майчиния храст.\nЗа добро опрашване е необходимо да имате 2-3 разновидности. Лешниците № 42-19 могат да се използват като опрашител.\nЛешников разсад № 42-19\n№ 42-19 - Лешникова хибридна селекция Москва, зеленолистна, зимно издръжлива, непретенциозна, едроплодна, отгледана от Раиса Федоровна Кудашева специално за централна Русия.\nЗимоустойчив. Ядките са много сладки и едри. Размер на ореха 26 '24' 26 mm, в семенни плодове 2-5 броя.\nУзряване - средата до края на септември.\nХрастът е жизнен, много декоративен. Добре подрязани. Тя може да бъде оформена под формата на "купа" или висок храст, състоящ се от няколко скелетни клона.\nПочвата обича лека, питателна, с неутрален ph. Подземни води - не по-високи от 1,5 метра. Препоръчителен модел за сядане 4 x 4 m или 5 x 6 m.\nНай-подходящият сорт за промишлено отглеждане. Най-мощният храст.\nЗа добро опрашване е необходимо да имате 2-3 разновидности. Лешниците могат да се използват като опрашител академик Яблоков\nФиданки от орех във формата на сърце. Мек вкус\nНай-популярната ядка в нашата детска стая! Култивирани разсад от орех във формата на сърце, подбран за 35 години, с голямо ядро и тънка черупка. За по-добро опрашване ви съветваме да закупите поне няколко разсада, в този случай добивът ще бъде максимален.\nОрехът във формата на сърце е родом от Япония. Най-обещаващият вид, като алтернатива на орехите в по-тежък климат. Плодовете се събират на гроздове от 7-18 бр., Самата ядка е с дължина до 4 см, красива, изразена сърцевидна форма. Добивът на ядрото достига 30%, което лесно се отстранява от черупката. Много рядък в културата, има по-добър вкус от орехите.\nОрехови разсад "Идеален". Зашеметен, зимно издръжлив\nРазсад на орех, сортира идеален, зониран за централна Русия. Началото на плододаването от 3-та година, в някои случаи вече на втората година. Те понасят сланите от средната зона на Руската федерация задоволително (-35-37 дървесина и -28-32 плодни пъпки), не се нуждаят от подслон. В особено мразовити зими орехът може леко да замръзне, но след това бързо се възстановява.\nПреди 60 години близо до границата на СССР и Китай, в подножието на Памир и Тиен Шан (Централна Азия), е намерена горичка от орех. Този орех привлече вниманието с външния си вид, орехът беше джудже! Няколко положителни (най-добри) форми на дървета бяха избрани в горичката, те започнаха да се размножават и извършват по-нататъшен подбор. Чрез усилията на животновъдите те развъждаха преждевременна форма. Така се появи бързорастящ (от 3-та година), ниско орех. Днес са известни около 10 сорта, изолирани от дървета, открити в тази горичка. Най-интересният от тях е Ideal. Ранорастящият джудже орех е особено популярен сред другите сортове орехи..\nПрепоръчва се многократно засаждане.\nКанадски орех. Десерт, среден размер\nСелективна форма, произхождаща от най-издръжливите сортове канадска (американска) селекция, устойчива в условията на Москва и района на Москва (линия: Смоленск - Владимир).\nАдаптиран към слабо кисели почви, зимувайки успешно при температури до -35С.\nОрех от среден до голям размер (12-14гр), вкус на маса (често изразено сладко). Изискващ да се формира (расте под формата на красиво, ниско дърво - до 5-6 м височина). Плодовете се събират на гроздове до 3-5 броя (до 60-80% от типа на странично плододаване, което осигурява висок потенциален добив). Устойчив на бактериоза.\nПрепоръчва се за тестване в черноземната зона. Няколко екземпляра са желателни за засаждане, за по-пълно опрашване.\nРазсад от черен орех. Изцеление, десерт\nЧерен орех. Височината на едно дърво, в нашите условия, на възраст 50 години може да варира от 15 до 18 м. Черният орех е по-устойчив на замръзване от орех, но е по-нисък от манджурския орех и сивия орех. Зрелите дървета могат да понасят слани до -40 ° C. Подобно на други видове от това семейство, той е мощен филтър, който почиства въздуха от прах, сажди и други вредни примеси (Fitontsid). Освен това отблъсква мухи и други насекоми (Инсектицид), така че е добре да го засадите до беседка, люлки и други места, където често прекарвате време.\nПо отношение на плодовите си качества е по-добър от манджурски и сив. Според комбинацията от характеристики: устойчивост на замръзване, вкус и размер на ядрото, особено ценна дървесина, изразени лечебни свойства - този орех е най-интересният сред джунглите (роднини на орехи). По отношение на качествата на плодовете орехът и сърцевидната форма са по-добри, но са по-малко устойчиви на замръзване и по-ниски от черните по озвучените критерии.\nРазсад от манджурски орех. Супер устойчив на замръзване\nМанджурският орех е най-устойчивият на замръзване вид от рода Юглани (регистрирани са случаи на преминаване на зими без видими щети до -52). Естествено расте в огромната територия на Далечния Изток, като е спътник на иглолистни насаждения от корейски кедър и пр. Плодовете на манджурския орех са много променливи по размер и форма, извличат се трудно, а вкусът не се различава от ореха. Влиза в плододаване - от 6-8 годишна възраст.\nФиданки от орех айлантолист (Siebold). Червена книга, годни за консумация\nОреховият лист е дърво с височина до 20 м, със сферична корона, големи (до 1 м дълги) листа, с 11-15 листовки. Плодът е ядка със сравнително дебела кожа, но без преграда, кръгла или сърцевидна. Разпространен в южната част на региона Сахалин. (до остров Кунашир). Растението е включено в Червената книга на СССР (1978 г.). Широко се култивира в ботаническите градини: цъфти през май, плодовете узряват през август-септември. По отношение на вкуса, той не е по-нисък от орехите, съдържанието на мазнини в ядката достига 63%.\nФиданки от сив орех. Бързо растящ, устойчив на замръзване\nСивият орех е най-устойчивият на замръзване вид в местата на естествения му растеж - районът навлиза на територията на Канада (на второ място по този показател е манджурският орех). Той дава плодове ежегодно от 6-годишна възраст. Плодовете са средни до едри, с дебела черупка. От багажника се извлича сладък сок, от който се приготвя сироп. Расте и се развива по-бързо от орех.\nРазсад от ядки Lancaster. Хибриден, устойчив\nНе отглеждаме орехи Ланкастър, защото като хибрид те могат да се размножават само чрез присаждане. С размножаването на семена знаците се разделят, в резултат на това няма да отглеждате ядка на Ланкастър, а сива с някои признаци на сърцевидна, със загубата на предимствата на ядката Ланкастър. Ние не размножаваме и не знаем къде орехът на Ланкастър би се размножил правилно (чрез присаждане), затова ви съветваме да внимавате да го закупите. Като добра алтернатива на Ланкастър ще има орех във формата на сърце за централната част на Руската федерация и орех Сиболд за по-северните райони..\nВисококачественият орех Ланкастър е хибрид от сърцевиден и сив орех, взел най-доброто от родителите си. От сиво - устойчивост на замръзване, от сърцевидна - големи плодове и отсъствие на прегради.\nВ Ботаническата градина на Московската медицинска академия. И. М. Сеченов също отглежда естествен (спонтанен) хибрид на сив орех и сърцевидна айлантолистка орех (Juglans ailantifolia var. Cordiformis). Нарича се орех Ланкастър. Това е нова орехова култура за райони със студен климат. Добивът е висок, до 50 кг на дърво. Ядките имат тънка черупка, не е трудно да се напукат, зърното се получава лесно, което не може да се каже за орехите. Ядката е сладка, вкусна, без горчивината, която имат орехите. Размерът на ядката е два пъти по-голям от този на лешника.\nМече разсад от орех (дървесна леска). Червена книга, уникална\nМечка орех (C. Colurna L.) е широколистно дърво, високо до 20-25 м (култивирано), включено в Червената книга на СССР (1966 г.). Растението е еднодомно (т.е. един екземпляр е достатъчен за засаждане и плододаване). Плодът е едносеменен средно голям орех, който е в семенните плодове (средно до 3-7, ядки). Засенчва добре и може да расте в гъсти насаждения. Притежава високи декоративни свойства - строен ствол, плътна пирамидална корона, добре подходящ за алейни насаждения. Расте бързо, устойчиви на болести и вредители.\nАмерикански назъбен кестен\nАмерикански назъбен кестен (Castanea dentata) - най-устойчивият на замръзване хранителен кестен в света.\nСред най-големите твърди дървета американският кестен лесно надвишава 30 метра с диаметър на ствола над 1,5 метра с широка заоблена корона. Расте много бързо и някои записи са записани: 2-ра година - 1,5 м; 20 години - диаметър на багажника 35 см; най-големият регистриран досега - 60 х 30 м с диаметър на цевта 6 метра. Това дърво произвежда приличен дървен материал само за 15 години! Той беше доста голям в родните си кълнове, които бяха от югоизточен Мичиган до Гранд Бенд, от Онтарио до Торонто, от Онтарио до северен Вермонт до Мейн; на юг до Мисисипи и централна Джорджия.\nЛистата е тясна, достига 30 х 10 см, тъмно тъмнозелена отгоре и бледо зелена отдолу. През есента става оранжев, обикновено с 1-2 седмици по-рано от този на китайския кестен. Цветята се носят в кремаво жълти обеци с дължина до 25 см.\nАмериканският кестен може да прибира ядки от 4-годишна възраст.\nКъсно цъфтящо, надеждно и изключително продуктивно дърво, американският кестен не се влияе от късните пролетни студове, което го прави най-важният хранителен източник в ореховата градина..\nВсяка бодлива обвивка с диаметър до 7,6 см съдържа 2 или 3 ядки с диаметър до 2,5 см. Американският кестен може да даде значителна реколта от ядки за 15 години.\nЯдливите ядки са много хранителни, тъй като те са с високо съдържание на въглехидрати (40%), витамин С, желязо и фосфор, те съдържат около 200 калории на 100 гр. Те са единствените ядки, които съдържат витамин С. Плодовете се произвеждат в изобилие годишно и хектар узрели кестени могат да бъдат дори по-продуктивни от хектар пшеница. Плодовете стават сладки след печене или печене. Ядките могат да бъдат пробити (за да не избухнат) и след това да се варят 20 минути на 200 градуса във фурната.\nКората е червеникавокафява и гладка на младите дървета, разпада се на плоски, широки, люспести хребети на по-стари дървета. Преди това това дърво беше ценено заради изключително твърдата си дървесина..\nЗимоустойчив от 4 зони (успешно зимува в района на Москва и редица други региони на Централна Русия).\nТова дърво е много устойчиво на суша и корените му могат да проникнат до 9 m.\nАмериканският кестен някога е бил най-разпространеното и ценно дърво в източната част на САЩ, представляващо 25% от всички твърди дървета и 40% в някои райони. Расте на всички почви, с изключение на варовити и блатисти. Елен, мечка, катерици, бурундуци, дива пуйка, пъдпъдъчни гълъби и скитащи гълъби (вече изчезнали) ядат ядки. Хората използвали устойчиво на гниене дърво за стълбове, огради и опори. Вкусен е и за хората, има най-сладките плодове от всички кестени, след като е бил широко отглеждан за ядливи ядки.\nВ момента той рядко е изложен на болести, в целия си естествен обхват поради отслабването на кестеняво гниене (отсъства в Централна Русия, установено е, че около 10 км е достатъчно, за да се предотврати разпространението на болестта от болно дърво към здраво), гъбична болест на кората, която случайно се появява в Северна Америка в началото на 1900-те години. До 1937 г. 99% от американския кестен на северноамериканския континент вече е заличен от лицето на земята. Това заболяване липсва в Централна Русия, установено е, че около 10 км е достатъчно, за да се предотврати разпространението на болестта от болно дърво към здраво..\nАмериканските кестенови дървета могат да растат от изсечени дървета; някои издънки все още растат от дървета, умрели преди десетилетия. Американският кестен е под федерална закрила в Канада с население от 0,5 милиона дървета..\nСъветваме ви да засадите този вид кестен върху добре дренирана почва с Ph 5,5-6,5.\nЗащо препоръчваме да засадите гребен от кестен?\nАмериканският кестен произвежда обилна реколта от вкусна и силно питателна храна всяка година.\nБързият му растеж, зимната издръжливост повече от всеки друг, устойчивостта на каменисти, киселинни и лоши почви го правят идеален за възстановяване на деградирали пейзажи, като тези, останали от добив на открити ями.\nВие ще станете участник във възстановяването на едно изключително дърво, което беше почти изтрито от лицето на Земята по човешка вина.\nза сравнително кратко време ще получите трайна дървесина, която не се поддава на гниене.\nПлодът е по-малък и по-сладък от другите видове кестени, което дава предимство при готвене, тъй като ароматът става по-сладък и по-силен по време на готвене.\nПо време на цъфтежа на растението се появяват множество дълги (до 25 см) ароматни съцветия, които ще придадат вашия изключителен вид.\nТова дърво ще стане връхната точка на вашата градина, което може да изненада всеки градинар, когото познавате..\nЗа успешното плододаване е необходимо да засадите няколко дървета.\nРазсад в саксии, с обем 2 литра, така че засаждането може да се извърши във всеки сезон без замръзване.\nФиданки от лешниково-пеканни ядки. Ultra Northern, десерт\nРазсадът от лешник от пекан, отглеждан в нашата разсадник, е най-северната (устойчива на замръзване) форма на пекан. В исторически план пеканът е южна, високоценна орех с изключителен вкус, който можете да прецените сами, а ядките могат да бъдат намерени в много доставчици на ядки. Нашите пекан дървета са идентични на вкус и тънки черупки. В сравнение с южните им колеги размерът на ядките е 2 пъти по-малък, но устойчивостта на замръзване е по-висока, до -36 градуса, което позволява да се отглежда много по-далеч на север, отколкото досега е отглеждан. Пекан - най-известният представител на рода Caria, естествено расте в Съединените щати, е широко въведен в културата в южната част на Украйна и Краснодарския край. В условията на отглеждане на страната ни (във въвеждането) растенията нямат вредители и не са податливи на болести. Въпреки факта, че северните пекани са много по-устойчиви на замръзване, струва си да изберете място за него, напълно осветено от слънцето и защитено от вятъра, така че шансовете за успешно отглеждане са много по-големи..\nПрез първите години надземната част расте доста бавно, в основната е изграждането на кореновата система. В условията на Московския регион ръстът през първата година е 10-15 см, през втората година още 10-15 см. Значително ускорение настъпва от 4-та - 5-та година, когато инкрементите започват да достигат 50 cm или повече.\nКафяви овални разсад (северна вариация)\nCaria ovata, или Hickory ovata (лат.Carya ovata) е растителен вид от рода Hickory (Carya) от семейство Орехови (Juglandaceae), расте в Северна Америка (Канада, САЩ, Мексико). Отглежда се и в Европа.\nВ литературата се споменава и под имената Caria white (да не се бърка с Carya tomentosa), както и Shaggy Hickory или Shaggy Hickory (поради лющещата се кора на багажника).\nЯдките на ядките са сладки, ароматни, ядат се по същия начин като ядките от пекан.\nДървесината е твърда, здрава и издръжлива, с широко бяло сапун и кафява или червеникаво-кафява сърцевина. Подобно на дървесината от други видове леска, тя се използва в строителството и за производството на различни дограми.\nМного декоративно дърво, подходящо както за единично, така и за групово засаждане.\nЗа добро плододаване е необходимо засаждане от 2 растения, възможно е опрашване с пекан.\nФиданките растат в саксии с обем 3 литра, така че те могат да бъдат засадени във всеки сезон без замръзване.\nКедров бор „Сибирски кедър“\nСибирски кедров бор - разговорно сибирски кедър. В допълнение към красотата, красотата и всички видове ползи за здравето, от 15-годишна възраст може да започне да дава плодове, въпреки че като цяло това се случва до 20-25-годишна възраст. Характеристика на развитието, която причинява доста високата му цена, е бавният растеж през първите 7-10 години (до 1,5 м при добри условия), след това растежът се ускорява и се сравнява със скоростта на растеж на шотландския бор (30-50 см годишно). Кедърът расте до 40 м, живее до 700 години, не е придирчив към състава на почвата, а зависи от нейната влажност, както и от влажността на въздуха. Когато засаждате в дупка, е задължително да добавите изгнила иглолистна постеля от борова гора, направо изпод борова дървесина - тя трябва да бъде хомогенна тъмнокафява маса, подобна на външен вид на ниско разположен торф, много добре е, ако тънките бели нишки - микориза, в симбиоза, от която кедърът, както всъщност, всички иглолистни дървета имат голяма нужда. В ямата може да има до една трета от изгнилата постеля, ако няма възможност да добавите такова количество, тогава колкото можете, и останалата част от обема да замените с торф, в допълнение, в нашите глини е необходимо да добавите още една трета пясък, останалата трета е местната земя, избрана по време на копаенето. Кръгът в близост до багажника също трябва да бъде мулчиран с не изгнила борова (не смърчова) постеля - която винаги е в изобилие под който и да е възрастен бор. През първата година засенчване и, ако е възможно, поръсване на короната и поливане според нуждите.\nВсички орехови дървета са годни за консумация и красиви, декоративни дървета. Но, условно, ги разделяме на декоративно-плодови и плодови:\nДекоративни и плодови: манджурски орех, сив, черен, мечешки орех. Тези видове са непретенциозни и 100% адаптирани към нашите условия, което ги прави много удобни за озеленяване. Но дебелината на черупката на ядката и размерът на ядрото са такива, че въпреки факта, че са годни за консумация, те трябва да бъдат нарязани без особена нужда и не можете да ядете такива ядки.\nПлодове: във формата на сърце, пекани, лешници, ранно растящи орехи, зъбни кестени са пълноценни плодови ядки. Лесно се набива, сърцевината е голяма.\nРазсадът на орех се отглежда със затворена коренова система - можете да закупите разсад по всяко време и да засадите на вашия сайт.\nЯдката самоплодна ли е? (има ли нужда от двойка, която да даде плод) - ядките са самоплодни, но общо правило за всички ядки, както и за всички овощни дървета, е, че ако едно дърво расте по двойки, тогава и двете дървета дават повече плодове, отколкото ако са били отгледани от отделно. Това се дължи на подобреното опрашване..\nКолко ядки трябва да купя? - за плодови ядки е по-добре да закупите 2 екземпляра, защото с опрашването добивът се увеличава. За декоративността вече няма такава очевидна нужда. Ако имате възможност, по-добре е да закупите 3 ядки, опрашвани още по-добре + имате запас за непреодолима сила.\nИскам да купя два ядки, които бихте ми препоръчали? - пълно описание на всяка гайка със снимки е достъпно на връзките по-горе. Ако все още имате въпроси, ще се радваме да ви помогнем да изберете ядка за вашите изисквания. Пишете на [email protected] или на телефон +7 (968) 836-94-06\nКак да закупите разсад от орехи? - За да закупите разсад на орех, направете поръчка през уебсайта, като използвате онлайн магазина или по телефона +7 (968) 836-94-06. Възможни са няколко вида доставка, всички те са описани тук\nПредишна Статия Направи си сам орхидея от фоамиран\nЛукът е една от най-често срещаните култури за домашни градини. За да получите отлична реколта от този зеленчук без караница, е по-добре да изберете комплекти лук. Има много разновидности, така че преди да купите някой от тях, трябва да решите какво искате да получите.\nКакъв вид растение наистина съществува