Лондонска тавроктония (илюстрация) - История Подкасти - 2022\nЛондиниум, също известен като Римски Лондон, е била столица на римската Великобритания през по -голямата част от периода на римско управление. Първоначално е било селище, създадено на сегашното място на Лондонското Сити около 47-50 г. от н.е.   Той се намира на ключов пресечен пункт над река Темза, който превръща града в пътна връзка и голямо пристанище, служещ като основен търговски център в Римска Великобритания до изоставянето му през 5 век.\nСлед основаването на града в средата на I век, ранният Лондиниум заема относително малката площ от 1,4 км 2 (0,5 квадратни мили), приблизително еквивалентна на размера на днешния Хайд парк. През 60 или 61 година бунтът на исенците при Будика принуждава римските власти да изоставят селището, което след това е разрушено. След поражението на Будика от римския управител Гай Светоний Паулин е създадена военна инсталация  и градът е възстановен. Вероятно до голяма степен се е възстановил в рамките на около десетилетие. През по -късните десетилетия на I век Лондиниумът се разширява бързо, превръщайки се в най -големия град на Британия и той е снабден с големи обществени сгради като форум  и амфитеатър.  До началото на века Лондиниумът е нараснал до може би 30 000 или 60 000 души, почти сигурно замествайки Камулодунум (Колчестър) като столица на провинцията, а до средата на 2 век Лондиниумът е на върха си. Неговата форумна базилика е една от най-големите структури на север от Алпите, когато император Адриан посети Лондиниум през 122. Разкопките са открили доказателства за голям пожар, който унищожи голяма част от града малко след това, но градът отново беше възстановен. През втората половина на II век изглежда, че Лондиниум е намалял както по размер, така и по население.\nВъпреки че Лондиниум остава важен за останалата част от римския период, не се стига до по -нататъшно разширяване. Лондиниум подкрепя по-малко, но стабилно население, тъй като археолозите установяват, че голяма част от града след тази дата е била покрита с тъмна земя-страничен продукт от градски битови отпадъци, оборски тор, керамични плочки и неселскостопански отломки от населеното място, което натрупани относително необезпокоявани от векове. Известно време между 190 и 225 г. римляните построили отбранителна стена около сухопътната страна на града. Лондонската стена оцелява още 1600 години и като цяло определя периметъра на стария град Лондон.\nТайните на Митра в Лондон\nГорната снимка показва останките от Лондонския Митреум или Храмът на Митра. Въпреки че храмът датира от 3 -ти век и е преоткрит от археолозите през 1954 г., внимателната реставрация, която може да се види днес, е само на около година. Той може да бъде разгледан, след като получи безплатен, но билет с ограничен срок, в мазето на новата централа на Bloomberg близо до Bank of England. Може да предположите, че подземното му местоположение се дължи на промяната в нивото на земята от римско време, но всъщност Митреум винаги е бил под земята.\nПо принцип митраизмът е бил "подземна" религия. Тя възниква приблизително по същото време като християнството, но е много по -тайна. На пръв поглед оформлението на Митреума прилича на малка християнска църква, но построена под земята, тя нямаше прозорци и би имала много по -странно усещане. Настоящата реконструкция улавя атмосферата много добре (има и скандиране на латински и други аудиовизуални ефекти).\nЕто още една снимка, показваща платформата за гледане, от която е направена първата снимка:\nИ ето изглед с обратен ъгъл, показващ внимателно реконструираната каменна зидария:\nЗа разлика от християнството, основано на Библията, митраизмът изглежда се е въртял около визуални символи –, които се появяват със забележителна последователност в археологическите останки от цялата Римска империя. За съжаление, при липса на писмени записи, никой не знае какво би трябвало да означава цялата тази символика!\nНай -важният символ изглежда е бил Тавроктонията, която се появява в далечния край на Митреума, където олтарът ще бъде в християнска църква. Тавроктонията показва как Митра убива бик – Телец в астрологичния зодиак –, докато загадъчно гледа нещо в обратната посока. Тавроктонията в лондонския Митраум е модерна реплика, а оригиналът сега е в Лондонския музей. Ето една негова снимка, заснета от един от сензорните дисплеи в Митраума:\nБританският музей също има много хубава статуя на Митра, който убива бика. Този не идва от някакъв хичен провинциален град като Лондиниум, а от вилата на император Адриан край Рим:\nТочно както митраизмът е бил таен култ в римско време, Лондонският Митреум изглежда е нещо като тайна днес. Това е един от най-впечатляващите археологически обекти в града – както визуално, така и от гледна точка на интригуващата си история#8211, но е едва познат на повечето туристи. Това не само защото това е#8217s “new ” – по -лошо качество на реставрация беше изложено на улично ниво преди сегашното му въплъщение.\nКато пример за неизвестността на Mithraeum ’, вземете видеоиграта от 2014 г. Шерлок Холмс: Престъпления и наказания. Това включва епизод, наречен “The Blood Bath ”, който изправя Холмс срещу последователите на Митра от епохата на Викторианската ера, без нито веднъж да споменава Лондонския#Митраум в реалния свят. Разбира се, той не е бил открит през викторианските времена, но разработчиците на играта биха могли да обърнат фактите, за да го впишат. Вместо това те ги изкривиха по съвсем различен начин, създавайки измислен Митреум на 20 мили в Сейнт Олбанс и фокусиране на лондонските сцени около така наречената “римска баня ” в Странд Лейн (която, както е описано в предишна публикация в този блог, вероятно изобщо не е римска).\nКомплексът Strand Lane, изобразен в Шерлок Холмс: Престъпления и наказания е много по-голям и по-екстравагантен от своя аналог в реалния свят и скрит под него има подземна гробна камера – пълна с митраична тавроктония, както показва следната снимка на екрана:\nРимският храм на Митра се възражда в лондонското Mithraeum Bloomberg SPACE\nЛондонският Митраум Bloomberg SPACE е безплатна нова културна дестинация, създадена като част от развитието на новата европейска централа на Bloomberg. Той е отворен за обществеността във вторник, 14 ноември 2017 г.\nСъс собствен, независим вход по протежение на Уолбрук, триетажното пространство ще демонстрира реконструирания храм седем метра под улиците на съвременен Лондон, на нивото на римската земя. Храмът е въведен на мецанин, точно над него, чрез показване на проекции и интерактивни павилиони, които канят посетителите да изследват практиките и символите, свързани с култа към Митра. На улично ниво Bloomberg SPACE ще бъде домакин на поредица от комисии за съвременно изкуство, отразяващи широко историята на обекта, както и огромен витрин, показващ повече от 600 забележителни римски артефакта, открити при скорошни разкопки в Блумбърг.\nПотапящата се реконструкция на храма използва внимателно насочени светлини, мъгла и звук, за да оживеят останките на храма и да предизвикат ритуалите и дейностите, които са се случвали в стените, подобни на пещерата. Запомнящата се реконструкция бележи нова посока за интерпретация и представяне на археологически руини.\n„Лондон има дълга история като кръстопът за култура и бизнес и ние надграждаме тази традиция. Като управители на този древен обект и неговите артефакти, ние сме отговорни да съхраняваме и споделяме неговата история. И като компания, която е съсредоточена върху комуникацията - на данни и информация, новини и анализ - ние сме развълнувани да бъдем част от проект, който е предоставил толкова много нова информация за римския Лондон. Надяваме се Лондонският Митраум Bloomberg SPACE да се радва на идните поколения “ каза Майкъл Р. Блумбърг, основател на Bloomberg LP.\nНовата европейска централа на Bloomberg се намира в течение на една от изгубените лондонски реки, Уолбрук. Преди близо 2000 години, когато Лондиниум е основан от първите римски лондончани, тази река бележи границите на ранното им заселване. Тъй като градът просперира и се разширява, бреговете на Уолбрук бяха възстановени и римският Лондон се превърна не само в голямо търговско пристанище, но и в оживен икономически център. В разгара си той е имал население от около 30 000 души, намиращи се в границите на градските му стени. Части от тези стени оцеляват в район, приблизително съответстващ на „Квадратната миля“ на лондонското Сити, който остава център на търговията на Лондон днес.\nПрез 3 век след Христа, близо 200 години след основаването на Лондиниум, римски лондонец построил храм на бог Митра до Уолбрук. Храмът на Митра, може би най -известното римско откритие в Лондон от 20 -ти век, е открито случайно през 1954 г. на място за бомба, където сега се намира сградата на Bloomberg. Почти пълният отпечатък на храма се появи от развалините, символ на издръжливостта на Лондон. Веднага се превърна в публична сензация, привличайки новини от първа страница и опашки от до 30 000 посетители на ден в продължение на две седмици.\nВ правителството и пресата бушуваше какво трябва да се случи с руините. В крайна сметка той беше демонтиран и преместен, за да направи място за съществено възстановяване. През 60 -те години той е грубо и донякъде неточно реконструиран на 100 метра от първоначалното му местоположение. Bloomberg придоби мястото през 2010 г. и се ангажира да възстанови по -вярна, публично достъпна реконструкция на храма.\nЕкип от опитни археолози, каменоделци, консерватори и дизайнери са създали реконструкцията, работеща от оригинални археологически чертежи, модели, фотографии, свидетелства от първа ръка и кадри от кинохроника. Проектът е отнел десет години, за да бъде завършен и е финансиран и създаден от Bloomberg, като работи в тясно сътрудничество с Лондонското сити и екип от специалисти по опазване, след консултация с експертния екип в MOLA (Музей на лондонската археология). Потапящият дисплей в храма е създаден от интердисциплинарен екип, ръководен от международно призната дизайнерска фирма Local Projects.\nГоляма част от култа към Митра е известен само от релефи и скулптури. Има много опити за тълкуване на този материал.\nМитраумът в баните на Митра в Остия Антика / Снимка от Мишел Тутон, Уикимедия Commons\nАрхитектурата на храм на Митра е много отличителна. 13 Порфирий, цитирайки изгубения наръчник на Евбол 14, посочва, че Митра е бил почитан в скална пещера. Митреумът възпроизвежда тази пещера, в която Митра е убил бика. 15 Форматът на стаята включваше централна пътека, с повдигнат подиум от двете страни. 16\nМитраическите храмове са често срещани в империята, макар и много неравномерно разпределени, като значителен брой са намерени в Рим, Остия, Нумидия, Далмация, Великобритания и по границата на Рейн/Дунав, докато са много по -рядко срещани в Гърция, Египет и Сирия. 17 Повече от 420 митрайски обекта вече са идентифицирани. 18\nМитреите обикновено са разположени в близост до извори или потоци, за някои митраически ритуали е необходима прясна вода, а в структурата често е включен басейн. 19 Обикновено на входа има притвор или предверие, а често и други помощни помещения за съхранение и приготвяне на храна. Терминът митраум е модерен в Италия надписите обикновено го наричат a spelaeum извън Италия се нарича templum. 20\nПоне в Рим и Италия храмовете на Митра обикновено са били изграждани в обществени сгради, а не в частни къщи. 21\nМитра често се изобразява с две по -малки фигури, облечени като него, носещи факли. Тези носители на факли са кръстени на паметниците като Каути и Котопати.\nВ някои релефи е открита и мистериозна фигура с глава на лъв, която може би е била наречена Ариманий.\nНа различни паметници се появява мъжка фигура с пълна брада, легнала. Изглежда, че това е Океан, олицетворение на океана.\nИмето Caelus среща се на някои паметници, като например там, където се появяват и са кръстени Каутес, Каутопати, Океан и Келус. Митрайското божество Келус понякога се изобразява като орел, който се навежда над небесната сфера, маркирана със символи на планетите или зодиака. 22 В митраически контекст той се свързва с каути 23 и може би е а Caelus Aeternus (“Eternal Sky ”). 24 Доро Леви твърди, че Ахура-Мазда се нарича на латински като ”Ceelus Aeternus Iupiter ”. 25 Стените на някои митреи съдържат алегорични изображения на космоса с Океан и Келус. Митреумът на Дибург представя тристранния свят с Келус, Океан и Телус под Фаетон-Хелиодромус. 26\nТавроктония от Нойенхайм близо до Хайделберг, със странични панели / Снимка от Immanuel Giel, Wikimedia Commons\nВъв всеки Митреум централната част беше представяне на Митра, убиващ свещен бик, така наречената тавроктония. 27\nИзображението може да бъде релефно или свободно стоящо, а страничните детайли могат да присъстват или да бъдат пропуснати. Централната част е Митра, облечен в анадолска носия и носещ фригийска шапка, която коленичи върху изтощения бик, държи я за ноздрите с лявата си ръка и я намушка с дясната. Докато прави това, той гледа през рамо към фигурата на Сол. Куче и змия протягат ръка към кръвта. 28 Скорпион грабва гениталиите на бика. Двамата носители на факли са от двете страни, облечени като Митра, Каутес с факлата си нагоре и Каутопат с факлата надолу. 29\nСъбитието се развива в една пещера, в която Митра е пренесъл бика, след като го е ловил, яздил го и е преодолял силите му. 30 Понякога пещерата е заобиколена от кръг, на който се появяват дванадесетте знака на зодиака. Извън пещерата, горе вляво, е слънцето Сол със своята пламтяща корона, която често кара кадрига. Лъч светлина често достига от слънцето, за да докосне Митра. Горе вдясно е Луна с полумесец, която може да бъде изобразена да управлява колесница.\nВ някои изображения централната тавроктония е оформена от поредица от спомагателни сцени вляво, отгоре и надясно, илюстриращи събитията в разказа за Митра, Митра, роден от скалата, водното чудо, ловът и ездата на бика, срещата със Сол който коленичи пред него, ръкува се със Сол и споделя с него ястие от части от бикове и се изкачва на небето с колесница.\nПонякога вместо това каутетите и роговете носят овчари и мошеници#8217. 31\nБанкетът на слънцето\nСол и Митра на банкет с Луна и божествата близнаци Каутес и Котопати, неговите придружители. Мрамор, страна В на двустранен релеф от Фиано Романо, 2 или 3 век сл. Хр. / Снимка: Мари-Лан Нгуен, музей Лувър, Wikimedia Commons\nВтората най-важна сцена след тавроктонията в митрайското изкуство е т. Нар. Банкетна сцена. 32 Двете сцени понякога са изваяни от противоположните страни на един и същи релеф. Сцената за банкет представя Митра и бога на Слънцето, банкетиращи върху кожицата на заклания бик. На специфичната банкетна сцена на релефа на Fiano Romano, един от факелоносците сочи кадуцей към основата на олтар, където се появяват пламъци. Робърт Туркан твърди, че тъй като кадуцей е атрибут на Меркурий, а в митологията Меркурий е изобразен като психопомпа, избухването на пламъци в тази сцена се отнася до изпращането на човешки души и изразяване на митраическата доктрина по този въпрос. Тюркан също свързва това събитие с тавроктонията: кръвта на убития бик е напоила земята в основата на олтара, а от кръвта душите се издигат в пламъци от кадуцея. 33\nФигурата с лъвска глава\nЛъвски бог от Остия / Wikimedia Commons\nУникална черта на Митреума е голата фигура с лъвска глава, понякога срещана в митраиските храмове. 34 Той е преплетен от змия, като змийската глава често лежи на лъвската глава. Лъвската уста често е отворена. Обикновено той е представен с четири крила, два ключа (понякога един ключ) и скиптър в ръката си. Понякога фигурата стои на глобус, изписан с диагонален кръст. Открит е и по -слабо представен вариант на фигурата с човешка глава. Въпреки че фигурите с животински глави преобладават в съвременните египетски и гностически митологични представи, Леонтоцефалин е изцяло ограничено до митрайското изкуство. 35\nВъпреки че точната идентичност на фигурата с лъвоглава глава се обсъжда от учените, до голяма степен е съгласно, че богът е свързан с времето и сезонните промени. 36 Пример е от Митреума в Сидон.\nВ един паметник само името Ариманий се появява срещу това, което изглежда е същата фигура. Този етикет вероятно произлиза от гръцкия превод на името на зороастрийския демон Ариман. Надписите се отнасят за “Arimanius ” като “deus ” (= “a бог ”). 37\nХрам на Митра, Лондон Митраум Блумбърг\nПо време на разговора на Антъни Клейтън тази седмица за подземния Лондон той говореше за храма на Митра в сградата на Bloomberg в Лондон, реших да отида да посетя на следващия ден. Резервирах безплатен билет онлайн, като очаквах да е пълен, и когато пристигнах, открих, че всъщност няма нужда да резервирам.\nРимският храм на Митра се намира в лондонското Mithraeum Bloomberg SPACE. Митраум е митраически храм, използван от поклонниците на Митра.\nВнушителната сграда на Bloomberg е новият европейски щаб в сърцето на града. Намира се между метростанциите Bank и Cannon St.\nПосетих в обяд в петък и много от работниците на Сити си обядваха - вижте тълпите извън тази кръчма -\nBloomberg SPACE е нов културен център и съхранява древния храм, селекция от забележителните римски артефакти, открити по време на неотдавнашните разкопки, и поредица от комисии за съвременно изкуство, отговарящи на един от най -значимите археологически обекти в Обединеното кралство.\nИсторията на сайта от Bloomberg:\n"Мястото се намира в течение на една от изгубените лондонски реки Уолбрук. Преди близо 2000 години, когато Лондиниум е основан от римляните, тази река бележи границите на първото им заселване. През 3 век след Христа, близо 200 години след основаването на Лондон, римски лондонец, построил храм на бог Митра на тази рекултивирана земя, до реката.\nТази водна характеристика е от испанка Кристина Иглесиас, наречена „Забравени потоци“, тя представлява древната река Уолбрук, която течеше през това място и се използва като водоток от римляните.\nМистериозният култ към Митра се появява за първи път в Рим през I в. Сл. Хр. Той се разпространява в Империята през следващите 300 години, като привлича предимно търговци, войници и императорски администратори. Срещали се в храмове, които често били построени под земята, това били частни, тъмни пространства и прозорци. Митологичната сцена на Митра, убиващ бик в пещера, ‘тавроктонията ’ е в основата на култа и пълният му смисъл е обект на много спекулации."\nПървоначалният храм е бил под земята. Това е храм на митраизма, мистериозна религия, практикувана в Римската империя и много популярна сред римските войници и търговци. Тя се основава на бог Митра. За този култ не се знае много, тъй като няма писмени записи. Само археологическите находки.\nПоследователите построиха подземния храм през 3 век, около 240 г. сл. Хр., За да пресъздадат пещерата, където Митра убил свещения бик. Членовете на култа биха могли да бъдат оприличени на днешните масони. Храмът е с размери около 18 x 8 m.\nХрамът е изоставен в края на IV век и бавно потъва под нарастващите нива на улиците на средновековен Лондон.\nХрамът е открит през 1954 г. по време на археологически разкопки в развалините на разрушени от бомби сгради на следвоенния Лондон. Първо беше открита мраморната глава на статуя на Митра, след което археолозите потвърдиха, че откритата наблизо структура е храм на Митра. Това се превърна в едно от най -значимите събития в британската археологическа история. Десетки хиляди посетители се стекоха на мястото, за да се чудят на римските останки.\nДруги намерени в храма артефакти са бели мраморни подобия на Минерва, Меркурий и Серапис. Също мраморен релеф на Митра, убиващ астралния бик, Тавроктонията. Статуите са изпратени в Лондонския музей. Останките на храма бяха премахнати от мястото до 60 -те години, когато бяха сглобени отново на издигната бетонна платформа на открито. Не е правилното място за подземно място за поклонение!\nПреди построяването на Bloomberg е открита стена от оригиналния храм, така че местоположението е било известно. Храмът е възстановен на няколко крачки и върнат под земята в сградата на Блумбърг. Сега е на 8 м под земята, на първоначалното си ниво.\nПосетителите влизат в Bloomberg SPACE на приземния етаж, където е изложено изкуството, плюс интересна експозиция на римски артефакти, открити по време на разкопките.\nНакрая влизате в „храма“. Тъмно е. Можете да видите каменните стени и интелигентен светлинен ефект показва 2 -те реда от 7 колони около Митреума. Чувате възпяване на древните римляни, последвано от говорене и смях на мъжете в храма. Шоуто продължава около 6 минути и след това светлините светват, разкривайки Митреума. Всичко е много атмосферно и ефективно.\nОпределено си заслужава посещението. Входът е безплатен и получавате книга с 32 страници за Лондонския митраум, благодарение на Bloomberg.\nВижте още останки от Митра в галерията на лондонския храм на Митра.\nВиждате ли, баща ми почина внезапно през януари миналата година и оттогава се тресех. В книгите си често пиша за насилие, смърт и умиране, но сега се чувствам претоварен, тъй като то е толкова близо до дома.\nКакто винаги, историята беше моето убежище през последните седмици, тигелът, в който мога да устоя на най -трудните неща, които животът трябва да ми хвърли.\nКолкото и да е странно, най -новата книга, която завърших, се казва Танатос (това е на гръцки ’s за ‘Death ’). Това е третата и последна част от моята историческа поредица ужаси, Карпатската интермедия. Книгата е поставена по времето на император Август по дунавската граница.\nот потребителя на Уикимедия Solar\nЗнам, че това не е Британия, но има връзка. Главният герой в книгата е поклонник на Митра и този източен бог играе голяма роля в живота, който той и неговите колеги войски водят, както Митра направи сред хората от легионите, от Близкия изток чак до Северна Британия .\nМоето изследване на култа към Митра в течение на три книги беше завладяващо и въпреки това подробностите неуловими. Това беше „тайнствена религия“#8217, което означава, че поклонниците се заклеха в тайна по отношение на спецификата на своите ритуали и вярвания. Нищо не беше записано и затова поради тази секретност гадаенето е толкова добро, колкото могат да получат нещата, което не е непременно лошо нещо за романист!\nВ зороастризма, религията на древна Персия, Митра е един от Казади, бог на светлината и истината под висшия бог, Ахура Мазда. Под Казади бяха Дейви, жестоки божества, а след това под тях Usij, фалшиви жреци на Дейви.\nКогато римляните започнали да приемат Митра като бог, а Митраизмът като религия, те поставили своя уникален рот върху системата от вярвания, правейки римския митраизъм нещо съвсем различно от вярванията на зороастризма.\nКакто знаем, римляните са били експерти в приемането на други общества и изобретения, оръжия, богове и съпътстващите ги вярвания, след което са ги правили свои.\nРуини в древна Остия\nКултът към Митра се задържа известно време през първия век след Христа. Посветените са били само мъже (въпреки че някои смятат, че в определени части на Империята може да е имало жени посветени), и главно войници, търговци и по -ниски административни служители. Аристократите не са били посветени и затова изглежда, че митраизмът е нещо като религия на хората.\nПовечето от това, което знаем за римския митраизъм, идва от археологически доказателства и надписи върху олтари. Посветените ще се срещат под земята или в пещери (или сгради, предназначени да имитират пещери), където ще се събират за свещено хранене, което ядат, докато лежат на пейки, разположени от двете страни на пътеката.\nВъв Великобритания най -известните примери за митрея са разположени в Лондон, а след това по протежение на стената на Адриан в Каробърг (Броколита) и Рудчестър (Виндобала). Имаше и такъв в Caernarfon (римски Сегонтиум). Там, където имаше бойни хора, често имаше a митраум.\nВинаги в центъра на митраум беше образът на тавроктонията, в който Митра може да бъде видян да убива първобитния бик, в пещера, оградена от носителите на факли, каути и бяло, един, който държи факлата нагоре, другият надолу, този, който представлява Светлината, другият Тъмно .\nИстината е, че тавроктонията има много образи, които са накарали учените да се досещат за тяхното значение и как са свързани с митраизма. Има снопове от пшеница, змия, куче, скорпион и други изображения, които да добавят към мистерията.\nРелеф на сцената от Тавроктония\nСнимка от Jean-Pol Grandmont*\nТвърди се, че митраизмът е предшественик на християнството, но изглежда също така е нещо като общество, подобно на масонския орден, с тайни срещи, ръкостискане и ритуални изпитания, които посветените трябва да преминат.\nИмаше седем степени на посветени с придружаващи инструменти или символи и божества за всяко ниво. Те бяха от най -ниското до най -високото: Коракс (Меркурий), Нимф (Венера), Майлс (Марс), Лъв (Юпитер), Перс (Луна), Хелиодромус (Сол) и Патер (Сатурн).\nОт всички олтари, намерени в митрея, е показано, че много от олтарите са били посветени от патера на групата.\nВ „Карпатска интермедия“ главният ми герой, optio, е Хелиодромус, или ‘Слънчев бегач ’, от неговата конгрегация. Когато Патер от групата, неговият стотник, изчезва в планините отвъд границата, Хелиодромус тръгва да го търси и така приключението започва.\nБеше прекрасно да се задълбоча в митраизма, дори и само да надрасках повърхността. Исках обаче да разглеждам тази мистериозна религия като нещо повече от социален клуб с изискани ястия и тайни ръкостискания. Защо римските войски гравитираха така към култа към Митра, когато имаха други богове като Марс, Юпитер и останалата част от Пантеона? Какво беше това за Митра, което привлече мъжете от Легионите?\nТова е само моята лична мисъл по въпроса, но подозирам, че това има нещо общо със Светлината срещу Тъмната и факта, че много от войските, особено тези, които живеят на граници като Адрианската стена, живееха в Смъртта 8217s сянка редовно, когато са били във война.\nРелигията и вярата помагат на хората да се изправят срещу нещата, от които се страхуват най -много. Тогава не е изненадващо, че самотен войник, изпратен до стената на Адриан, в очакване на атака от Каледония, може да намери сили да знае, че Митра, бог на светлината, истината и творението, е имал гръб, както и неговите събратя -въоръжение по същата граница.\nСъс смъртта на баща ми напоследък много мислех за това и ми се струва, че когато се изправим пред смъртта или постоянната заплаха от нея, малко божествена помощ и вдъхновение могат да помогнат на човек да преживее бурята.\nАдам Александър Хавиарас е автор/предприемач, блогър и историк. Той е автор на Орли и дракони исторически фентъзи сериал, Карпатската интермедия исторически сериал на ужасите и новият Митология поредица от митологични преразкази.\nАдам е изучавал древна и средновековна история и археология в Университета в Торонто, Канада, и Университета Сейнт Андрюс, Шотландия. Той живее със съпругата си и децата си в Торонто, където ръководи издателство Eagles and Dragons Publishing с цел да съживи древния и средновековен свят чрез качествена историческа фантастика.\nАдам винаги се радва да се свърже с читатели, писатели и тези, които обичат историята като цяло. Свържете се с Адам на www.eaglesanddragonspublishing.com, в Twitter (@AdamHaviaras), в Google+ или на Facebook страницата на Eagles and Dragons.\nНай-вече, не забравяйте да се регистрирате за актуализации по имейл на http://eaglesanddragonspublishing.com/newsletter-join-the-legions/, за да можете да четете първите публикации и да научите за нови издания , конкурси, продукти и др.\nБЕЗПЛАТНА ОФЕРТА ЗА КНИГИ!\nНе забравяйте да вземете Колесница на Сина БЕЗПЛАТНО от 18-22 февруари. Тази книга е фантастичен преразказ на мита за Фаетон от гръцката митология, който ще ви пренесе в епохата на боговете и титаните. Можете да изтеглите книгата безплатно от Amazon.\nСтивън Бойд: Роден да играе римлянин\nВсеки, който е чел този блог, може да е забелязал, че обичам Древен Рим и Гърция. И аз го правя#8211 Аз съм го изучавал през по -голямата част от юношеския и възрастния си живот и е една от големите ми страсти. Една от причините да вляза в историята на този период е да гледам филми като Бен-Хур, Клеопатра и усилването Падането на Римската империя когато бях тийнейджър. Затова в чест на всички римляни, за които обичам да чета, мислех, че ще събера няколко цитата от Стивън Бойд за Древен Рим и известните римляни, които е изучавал, за много от ролите, които е играл (или би играл). Ако някой е роден да играе римлянин, това е Стивън Бойд.\nЦитати за Марк Антъни/Клеопатра\nНикога никой актьор не е бил толкова подготвен за роля. Бях изучавал Антъни от всеки възможен ъгъл, четейки всичко за него, на което мога да сложа ръце. (11 юли 1961 г., куриер Petaluma Argus)\nИнтересува ме дали Антъни се играе като воин, какъвто беше в оригиналния сценарий. Но аз не се интересувам, ако той е само любовник. Той може да бъде показан като войн, който прави любов. Но никой актьор не може да играе убедително като любовник като воин. Марлон Брандо установи това, когато направи Наполеон в ‘Desiree. ’ (11 юли 1961 г., Corpus Christi Caller Times)\nТя (Клеопатра) беше амбициозна домакиня, която се занимаваше с политика и искаше Египет да сподели почестите с Рим. Така че тя е роман с Цезар и те имат дете. После по -късно с Антъни, с когото има четири деца.\nОбичам ролята на Марк Антъни, вярвам, че филмът ще има огромен успех. Не често се случва да играете роля, обобщена в класическия ред: ‘ Кой загуби света на Марк Антъни? Жена. (Списание Screenland, юли 1961 г.)\nПадането на Римската империя, Едуард Гибон и Марк Аврелий\nИ странно, в един миг разговорът се отклони от романтиката към другите интереси на Стивън: науката за кибернетиката, самохипнозата, а след това и за историка Едуард Гибон и неговото класическо произведение, „Спад и падане на Римската империя“ , ”, както и към стоическата философия на Марк Аврелий, император на Рим! …. Но много повече влиза в ролята. Той (Бойд) чете всичко, което може да намери за периода на филма, особено ако има исторически опит. Before he portrayed the evil Messala, and while he was working on “Cleopatra,” he immersed himself in Roman history. All this scholarly reading paid off, for once again he will be involved in the Roman Empire, but this time on a broader canvas. It was this reading which gave him an interest in the philosophy of Marcus Aurelius (Why, even Freud was influenced by him.) (Silver Screen Magazine, April 1963)\nГледай видеото: Top 10 Ska Bands (Може 2022).\nCopyright 2022 \_ Лондонска тавроктония...


Зам.-председателят оглавява Наказателната колегия.\n• семейни и трудови дела;\n• дела за издръжка и осиновяване;\n• искове по търговски и граждански дела с цена на иска под 10000 лв.;\n• делби за недвижимо имущество.\nСъдебният район обхваща: Община Велинград (18 кметства и 5 махали) и Община Ракитово (гр. Ракитово, гр. Костандово и с. Дорково) – населението е около 75000 души. Подсъдни са граждански, административни и наказателни дела.


RochestersMovieFest - x-men: край на апокалипсиса - където в момента стои всеки герой-мутант - cinemablend\nСПОЙЛЕР ПРЕДУПРЕЖДЕНИЕ:Следващата статия съдържа масивни спойлери за X-Men: Апокалипсис. Ако все още не сте гледали филма и не желаете подробности да бъдат разкрити преди прожекцията, препоръчваме да щракнете върху друга от нашите прекрасни статии.\nКато Екс менфилми, които дойдоха преди него, е друг масивен блокбъстър на ансамбъл, който приема комбинация от познати и нови герои и ги навигира по различни дъги, които ги отвеждат на различни места до края на историята. Провежда се 10 години след събитията от , новият филм носи отговорността да продължи чисто новата приемственост и създава герои, които ще бъдат абсолютно ключови за поредицата ’ бъдеще. Но къде филмът ги оставя всички поотделно, когато кредитите се търкалят? Ето какво сме тук, за да се разпаднем.\nПрез следващите няколко страници ние отделихме различните герои на X-Men: Апокалипсис, установени къде са в края на битката с титулярния злодей и спекулират къде бихме могли да ги видим всички през следващите няколко години от Екс менфранчайз. Прочетете и натиснете раздела за коментари на всяка страница, за да ни кажете къде искате да видите всички герои в бъдеще!\nПрофесор на професор X James McAvoy ’ Чарлз Ксавие прекарва красива кафява кафява брава през по-голямата част от времето си на екрана в , , и , но тези времена отминаха. Благодарение на сюжета за отвличане, организиран от титулярния злодей в най-новия филм, и опитите му да пренесе съзнанието си в тялото на Ксавие, професорът сега е също толкова обезкосмен, колкото и неговият колега от комикси, и итерацията на Патрик Стюарт характер\nПрофесор Х преживя адски много през събитията на X-Men: Апокалипсис, но като един от най-устойчивите хора на планетата, той няма да се спре пред нищо, за да помогне и да защити мутантите и да ги научи да живеят в мир с останалата част от човечеството. С ключови личности (които ще обсъдим скоро) сега под неговото ръководство и възстановеното училище за талантливи младежи Ксавие, той е готов да се изкачи до най-емблематичната си роля на лидер и наставник на X-Men - глава бияч и всичко. Мистика Видяхме пост- Дни на бъдещето от миналотовремевата линия засяга траекторията на многобройни герои и злодеи, но никой не е променен по-силно от Мистика на Дженифър Лорънс. Докато тя е служила като предимно нем злодейски агент за Магнето в оригинала Екс ментрилогия, по-новите три филма я видяха всъщност да стане ключов и основополагащ член на екипа на професор X ’ От това, което виждаме в края на X-Men: Апокалипсис, не изглежда, че нейното бягане като герой приключва скоро.\nУчастието на Mystique ’ в събитията от X-Men: Дни на бъдещето от миналотоса я направили икона за мутанти по целия свят (включително младата Буря) и след това X-Men: Апокалипсисизглежда, че тя най-накрая е готова да приеме изцяло тази роля. Докато професор X със сигурност все още е лидер на X-Men, Mystique е този, който е позициониран като този, който дава изстрели на земята по време на битка. Независимо дали тя ще остане в същата станция през следващата Екс менФилмът - създаден приблизително 10 години по-късно - е неясен, тъй като може да се окаже, че връчва юздите на един от по-младите членове на отряда. Magneto Life никога не е бил прекалено мил с Erik Lehnsherr, известен още като Magneto (Michael Fassbender), от детството му в Аушвиц, до свидетел на смъртта на жена си и дъщеря си поради грешна стрела. В резултат на това не е трудно да разберем защо той се е съюзил с Апокалипсис и просто се опитва да сложи край на Планетата Земя. До края на X-Men: Апокалипсистой обаче разбира, че има причини да продължи да живее в този свят, и в крайна сметка подпомага екипа на професор X ’ в унищожаването на En Sabah Nur.\nВъв финалната сцена на филма Магнето продължава да помага на X-Men, като работи заедно с Jean Gray за възстановяването на училището за талантливи младежи на Xavier ’ но част от работата не включва изграждането на стая за себе си. Вместо това той отказва предложението на Ксавие да остане учител, за пореден път да се отдаде на света, за да започне нов живот за себе си. Разбирайки как функционира този франчайз, вероятно можем да очакваме от него да изскочи главата си някъде в началото на 90-те, точно както събитията от следващия Екс менприключението започва да се разгръща. Звяра в Екс менфилмов франчайз, няма да намерите герой, по-лоялен от Никълъс Холт Ханк Маккой, известен още като Звяра. След като се срещна с Чарлз Ксавие в началото на 60-те години, Маккой разбра, че бъдещият професор е човек, когото ще последва до портите на ада - и го има. Той не само се оказва редовно да се бие от страната на приятеля си на бойното поле, но също така изцяло вярва в мисията на Училището за талантливи младежи на Ксавие и прекарва години, помагайки на мутанти (като младия циклоп) да усъвършенстват и разбират техните способности.\nВследствие на случилото се през X-Men: Апокалипсистова няма да се промени. Не само, че Звярът ще продължи да служи като учител в училището на професор X & rsquo ;, но също така ще се бие заедно с Mystique и другите млади X-Men, които сега са събрани в отряд, който се учи да работи като екип - от време на време предоставя на групата технологиите, оръжията и транспорта, необходими за изпълнението на различните мисии, които предстоят. Циклоп Благодарение на подчертаното присъствие на Wolverine в оригинала Екс ментрилогия, никога не сме виждали Циклоп ’ пълния потенциал на големия екран - но това може да се промени много скоро. С актьора Тайе Шеридан, който поема ролята от Джеймс Марсдън през X-Men: Апокалипсис, и Хю Джакман Wolverine излиза от сцената, останала след това Върколак 3, очакваме бъдещето да бъде изпълнено скоито го нарисуват повече от досаден идиот, който пречи на романтиката между Логан и Джийн Грей.\nСпомняте ли си какво казах по-рано за Mystique в крайна сметка предаде факела и в крайна сметка избра нов лидер за X-Men? Е, този избор трябва да бъде Циклоп - макар че той не е съвсем там в края на X-Men: Апокалипсис. Макар да получава по-вдъхновените от комиксите глупости, които виждате по-горе, той все още е зараждащ се в света на борбата за мир и мутантно равенство и има доста да научи от професор X, Mystique и Beast. Като се има предвид това, докато го настигнем през 90-те, очакваме той да стане много по-лидер. Жан Грей В края на битката между Х-Мен и Апокалипсис, Джийн Грей на Софи Търнър разкрива вкуса на пълния си потенциал - давайки на всички ни бърз преглед на връзката й със Силата на Феникс - но истината е, че предстои й дълъг път. Вярно е, че тя е била ученичка на Xavier ’ по-дълго от повечето си съотборници, но мутацията й все още е далеч от стабилна, което се доказва от факта, че тя все още има тенденция да разклаща имението, когато мечтае.\nОтвъд нейното бъдеще, свързано с Финикс, X-Men: Апокалипсисзасява много интересни неща за Жан Грей, от тясната й връзка с професор Х, до романтичните й преплитания с Циклоп. Тези връзки със сигурност ще прогресират значително в разликата във времевата линия между новия филм и следващото продължение и в крайна сметка очакваме от тях да се опитат да предприемат нова пукнатина в. Феновете на комиксите Storm познават Storm като един от най-важните и героични членове на X-Men, но X-Men: Апокалипсисустановява, че в историята на произхода й е имало малко злодейска ивица. Играна от Александра Шип, първото й истинско взаимодействие с членовете на училището на Ксавиер се изправя срещу тях на бойното поле, след като е манипулиран от Апокалипсис, за да стане един от неговите четирима конници. В края на филма обаче присъствието на нейния идол, Мистика, й помага да разпознае грешката на своите пътища и тя се превръща в мощен войн за страната на доброто.\nПрофесор Ксавие очевидно е бил готов да приеме Бурята в училището си с отворени обятия и вероятно останалите членове на X-Men ще успеят да преодолеят факта, че веднъж се е опитала да ги убие. Вярно е, че този факт може да предизвика малко напрежение в ранните дни, но очакваме, че докато настигнем персонажите през 90-те, всички ще бъдат простени и те ще функционират като група като добре смазана машина. Феновете на Nightcrawler Movie се влюбиха в Nightcrawler благодарение на представянето на Алън Къминг в X2: X-Men United, но за съжаление след този момент персонажът напълно изчезна от франчайза. За щастие, Kodi Smit-McPhee върна синия телепортиращ се мутант обратно във фона X-Men: Апокалипсис, и въз основа на това, което видяхме в края на филма, изглежда, че той ще бъде герой, който е наоколо за дълго време.\nЗа разлика от оригиналната времева линия за франчайзинг, Nightcrawler вече ще остане в историята като част от класическия екип на X-Men, който също обединява легендарни герои като Циклоп, Жан Грей и Буря. Да бъдеш част от групата със сигурност ще подобри състоянието на живота му, тъй като той преминава от затваряне в кутии и хвърляне в клечки, за да стане студент в щата Ню Йорк, който живее в имение. Поради началната сцена на X-Men: Апокалипсис, чудим се дали бъдещето може да разкрие aмежду младия Кърт Вагнер и Мистика, тъй като тя всъщност е неговата майка в комиксите, но това може да е подробност, която филмовият франчайз просто прескача (отново). Quicksilver Evan Peters ’ Quicksilver се превърна в любим герой на феновете след забавното си представяне в X-Men: Дни на бъдещето от миналото, но неговата част също беше малко противоречива, като се има предвид, че той беше държан извън действието в края на филма, когато би бил много полезен. За щастие Брайън Сингър и Саймън Кинбърг се научиха от грешката си и изглежда, че след това X-Men: Апокалипсис, той не ходи никъде.\nQuicksilver го очаква вълнуващо бъдеще, не само като един от основните членове на X-Men, но и заради самоличността на баща си. Докато X-Men: Апокалипсиспотвърждава, че Магнито е негов баща, бързият мутант не успява действително да сподели тази информация - дори когато това означаваше потенциално да даде на майстора на магнетизма нещо, за което да живее, и промяна в сърцето. Предполага се, че ще са необходими още 10 години във времевата линия, за да могат Quicksilver и Magneto да говорят за връзката си, но ние очакваме с нетърпение да видим как това взаимодействие ще намалее. Psylocke Вярно е, че Psylocke на Olivia Munn не се превръща точно в „герой“ до края на X-Men: Апокалипсис , но като се има предвид историята на героите в комиксите, помислихме, че ще я включим в този списък. В края на филма тя със сигурност се оказва, че успява да избяга от властта на Апокалипсиса, избягвайки, докато Първият мутант е унищожен, но тя също не изглежда голям фен и на X-Men.\nPsylocke определено е един от най-слабо развитите герои в X-Men: Апокалипсис- като е била вписана в сценария малко преди началото на продукцията - и определено има много потенциални възможности да я вземем за в бъдеще. Например, тя беше по-специално член на Uncanny X-Force заедно с Deadpool, така че с известно действие за пътуване във времето бихме могли да видим това, адаптирано за големия екран. Разбира се, тя също е била член на X-Men и е напълно възможно да успее да се приведе в съответствие с екипа, когато се появи нова заплаха през 90-те.


Антония Петрова работи за дъщеря 20 септември 2020\nАнтония Петрова роди сина си Благовест едва преди година и oсем месеца, а вече сериозно се замисля за второ дете. Бившата миска и настояща г-жа Батинкова мечтае за дъщеря, която да превърне в свое малко копие. „Искам отново да забременея, този път с момиче!”, споделя блондинката. Откакто роди, Антония e заприличала на онези амбициозни майки, които тикат децата си да бъдат първи във всичко. Тя насърчаваше Благовест да ходи веднага щом навърши 6 месеца и твърди, че вече е изпреварил връстниците си в много отношения. „Синът ми е най-усмихнатото, будно, активно, любознателно и комуникативно дете!”, хвали се блондинката. По думите й момченцето й се отличвало и с изключителна красота още от бебе. Бест, както го наричат родителите му, се роди на 17 януари 2019 г., когато бившата миска празнува своя имен ден. Датата не е случайна, защото числото е щастливо за тяхното семейство – на 17 март 2018 г. Тоца срещнала съпруга си Ивайло за първи път, а година по-късно на 17 юни се ожениха в Гърция. „На Антоновден, моя личен празник, със съпруга ми получихме най-големия подарък в живота ни. Роди се Благовест Ивайло Батинков! Неописуема радост, щастие и гордост е това чудо - раждането на живот по естествен начин!”, съобщи възторжено Петрова.\nТя до последно се чудеше дали ще успее да даде живот на сина си по естествен път или чрез секцио, но благодарение на професионалистите в болницата не се стигнало до операция. Ивайло Батинков нямал съмнение, че иска да присъства на раждането, за да подкрепи съпругата си и да й вдъхва кураж. Гордите родители броили 2500 лева за избор на медицински екип и ВИП обслужване, отделно приготвили за лекарите и акушерките скъпи дарове. Петрова не пропуска да изтъкне, че изкарала изключително лека и спокойна бременност, затова е готова отново да зачене. „Искам децата ни да са с малка разлика във възрастта. Толкова щастлива и уверена се чувствах по време на бременността, липсваха неразположения, всичко беше така хубаво, че искам отново да го изживея!”, категорична е Антония. Тя качи не повече от десетина килограма и малко след раждането вече влизаше в тесните си дрехи. Тъй като през деветте месеца на бременността се чувстваше добре, блондинката не спираше да пътува в чужбина. Тя обиколи 17 държави и дори се завърна от Дубай броени дни преди раждането. Тоца уж се закани, че ще си почива и ще събира сили за, но не издържа да скучае вкъщи и хукна към Обединените арабски емирстава с частен смолет, собственост на семеен приятел. Връзката на Петрова и Батинков се развива много бързо. Антония забременя два месеца след запознанството им, но зачеването не било случайно, а добре планирано – за щастие то се случило веднага щом влюбените го поискали. „Късметлии сме, че имахме този шанс. Хората опитват с години и не се получава, затова съм благодарна на съдбата!”, обяснява дипломираната юристка, писа Уикенд.


Elton John - Sorry Seems To Be The Hardest Word, sorry seems to be the hardest word elton john\nИзвестяване за нови публикации по e-mail. By continuing to use this website, you agree to their use. Какво да правя, когато проблясва светкавица и се събуждам, за да открия, че ти не си тук?\nКатегория : Преводи на песни. Вашият коментар Отказ Въведете коментара си тук…. Интернет страница. Имейл задължително Адресът няма да бъде публикуван. Какво трябваше да направя, за да влезете:.\nПроверката на имейл адреса е неуспешна. Какво да правя, когато проблясва светкавица и се събуждам, за да открия, че ти не си тук? Какво трябваше да направя, за да те накарам да ме обичаш?\nМоля, опитайте отново. В момента коментирате, използвайки вашия профил Google.\nТова е тъжно,толкова тъжно… Това е една тъжна, много тъжна ситуация… И става все по-абсурдна… и по-абсурдна… Това е тъжно,толкова тъжно… Защо не можем да си кажем, че всичко е свършено?\nSorry seems to be the hardest word / Най-трудно е да кажеш"извинявай" / Elton John\nПисмото не беше изпратено - проверете вашия имейл адрес! В момента коментирате, използвайки вашия профил WordPress. Категория : Преводи на песни. Име задължително. Вашият коментар Отказ Въведете коментара си тук….\nКакво да правя, за да открия, че всичко е свършено. Това е тъжно,толкова тъжно… Това е една тъж. Търсене за:. Харесване на това: Харесвам Зареждане Проверката на имейл адреса е неуспешна.\nБисер Киров: i testi più cercati\nИзвестяване за нови коментари по имейл. Проверката на имейл адреса е неуспешна. Какво трябваше да направя, за да те накарам да ме желаеш?\nИме задължително. Какво да кажа, когато всичко е свършило. Сподели ме Отпечатване. Блог в WordPress. Известяване за нови публикации по e-mail.\nКакво трябваше да направя, за да бъда изслушан? Какво да правя, когато проблясва светкавица и се събуждам, за да открия, че ти не си тук? Sepphora "Curiosity Killed The Cat". В момента коментирате, използвайки вашия профил Twitter.\nСподели ме Отпечатване. Проверката на имейл адреса е неуспешна. В момента коментирате, използвайки вашия профил Twitter. Сподели ме Отпечатване. Писмото не беше изпратено - проверете вашия имейл адрес. Известяване за нови публикации по e-mail. Изпращане на имейл адрес Вашето име Вашият имейл адрес. Категория : Преводи на песни.\nElton John, Blue - Sorry Seems To Be The Hardest Word Текст\nВашият коментар Отказ Въведете коментара си тук…. Какво да кажа, когато всичко е свършило? Известяване за нови коментари по имейл.\nКакво да кажа, за да те накарам да ме обичаш. Съжаляваме, когато всичко е свършило. Какво трябваше да направя, но вашият блог не може да споделя постове чрез имейл.


Вpaтaтa, пpeз ĸoятo влизa ĸopyпциятa и излизa нeзaвиcимocттa | Burgas-podlupa.com\nВpaтaтa, пpeз ĸoятo влизa ĸopyпциятa и излизa нeзaвиcимocттa\nMeждy cъдийcĸoтo caмoyпpaвлeниe и cъдийcĸoтo caмoпoдчинeниe\n„Мнoзинcтвoтo във BCC имa бeзoчиeтo дa тъpcи cмeтĸa нa Лoзaн Πaнoв зaщo бил нapeĸъл нeщaтa c имeнaтa им и дopи нaмeĸнaл, чe дoĸлaдът нa EK e пoзop зa ĸoмиcиятa и идeятa зa EC в имeтo нa личнитe интepecи нa няĸoлĸo цинични пoлитиĸaни в Бpюĸceл.“\nXpиcтo Ивaнoв, бивш правосъден миниcтъp, лидep нa „Дa, Бългapия“\nOcнoвнa чacт oт cъдeбнaтa peфopмa, зa ĸoятo paбoтиxмe c eĸипa ми, бeшe cъдийcĸoтo caмoyпpaвлeниe. Щe peчe, cъдиитe дa нямaт шeфoвe, ĸoитo дa “пopъчвaт мyзиĸaтa”. Дa ce пpeмaxнaт йepapxичнитe eлeмeнти в yпpaвлeниeтo нa cъдeбнaтa cиcтeмa, ĸoитo пoзвoлявaт нa aдминиcтpaтивнитe нaчaлници дa пocтaвят cъдиитe в пoлoжeниe нa ĸapиepнa и дpyги зaвиcимocти. Toвa e вpaтaтa, пpeз ĸoятo влизaт влияниятa и ĸopyпциятa и излизa нeзaвиcимocттa и въpxoвeнcтвoтo нa пpaвoтo.\nHиe нe мoжaxмe дa ce пpeбopим дa вĸapaмe дopи минимaлнa възмoжнocт зa дeмoĸpaтичeн ĸoнтpoл въpxy пpoĸypaтypaтa (и нaпycнaxмe в знaĸ нa пpoтecт). Ho cъc cъдийcĸoтo caмoyпpaвлeниe пocтигнaxмe мнoгo, пoнe в нopмaтивeн плaн. B cъдилищaтa бeшe въвeдeн бeзпpeцeдeнтeн дeмoĸpaтизъм пpи peшaвaнe нa вcичĸи aдминиcтpaтивни въпpocи.\nБългapcĸият cъдия пoлyчи възмoжнocт дa избиpa пpяĸo cвoитe пpeдcтaвитeли в cвoя ĸaмapa нa Bиcшия cъдeбeн cъвeт (вяpнo, c eдин пo-мaлĸo oт пoлитичecĸитe нaзнaчeнци). Πoлyчи възмoжнocт и дa yчacтвa в peшeниятa нa BCC в paмĸитe нa cиcтeмa oт пoмoщни ĸoмиcии (вĸлючително пo oтнoшeниe нa ĸapиepнитe и диcциплинapни въпpocи). Oбщитe cъбpaния нa cъдиитe в cъдилищaтa бяxa пpeвъpнaти в ocнoвeн yпpaвлeнcĸи opгaн и пoлyчиxa възмoжнocт дa излъчвaт нoминaция зa пpeдceдaтeл нa cъдa. C oгpaничaвaнe нa ĸoмaндиpoвaнeтo cъдиитe бяxa ocвoбoдeни oт pиcĸa дa пpaвopaздaвaт пo милocттa нa шeфa, ĸoйтo c eдин пoдпиc мoжeшe дa ги “oтĸoмaндиpoвa”. Cлeд дългa бopбa бeшe въвeдeн нoв coфтyep зa paзпpeдeлeниe нa дeлaтa, ĸoйтo зaтpyднявaшe възмoжнocттa пpeдceдaтeлитe дa cи избиpaт ĸoй cъдия дa peшaвa ĸoи дeлa. Зa paзлиĸa oт вcичĸи ocтaнaли пyблични cлyжитeли пpoвepĸитe нa cъдиитe зa имyщecтвeнo cъcтoяниe и ĸoнфлиĸт нa интepecи, бяxa пpexвъpлeни ĸъм opгaн в cъдeбнaтa влacт (Инcпeĸтopaтa ĸъм BCC).\nKaĸ ce изпoлзвa тoвa caмoyпpaвлeниe днec?\nИзбopитe зa нoв cъcтaв нa cъдийcĸaтa ĸoлeгия нa BCC бяxa cпeчeлeни oт пapтиятa нa нoмeнĸлaтypaтa и ĸoнюнĸтypaтa. C минимaлни изĸлючeния в нoвия cъвeт нe пoпaднaxa пocлeдoвaтeлни peфopмaтopи. Зa пo-мaлĸo oт 2 гoдини тaзи ĸoлeгия ycпя в cянĸaтa нa coбcтвeнoтo cи бeзличиe дa yдapи или oбeзcили вceĸи eдин oт eлeмeнтитe нa caмoyпpaвлeниeтo:\n– oбщитe cъбpaния вce пoвeчe ce cвeждaт дo дocaднa фopмaлнocт пo вaлидиpaнe peшeниятa нa “шeфa”\n– ĸoмиcиитe ca мapгинaлизиpaни\n– фeoдaлнитe пpaĸтиĸи пo ĸoмaндиpoвaнe нa cъдии (вмecтo peдoвни и нaвpeмeнни ĸoнĸypcи) бяxa въpнaти\n– нe ce cлeди зa изпpaвнoтo пoлзвaнe нa coфтyepa зa paзпpeдeлeниe нa дeлa, a ĸoгaтo пpeдceдaтeлĸaтa нa Coфийcĸи aпeлaтивeн cъд cи paзпpeдeли дeлo, зa мнoгo пapи и cвъpзaнo c KTБ, тя бeшe нaпълнo зaщитeнa зa cмeтĸa нa cъдиятa, ĸoйтo aлapмиpa зa тoзи cĸaндaл\n– BCC и нeгoвият Инcпeĸтopaт нe caмo нe ce пpoтивoпocтaвят нa пpoтивoĸoнcтитyциoннoтo пpexвъpлянe нa пpoвepĸитe нa мaгиcтpaти ĸъм Πлaмeн-Гeopгиeвaтa KΠKOHΠИ и aĸтивнoтo изпoлзвaнe нa тaзи бyxaлĸa cпpямo cъдии, нo и aĸтивнo ce вĸлючвaт в мaчĸaнeтo нa eдинcтвeния cъдия, ĸoйтo имa cмeлocттa дa ce пpoтивoпocтaви нa тoвa – Лoзaн Πaнoв\n– BCC пacивнo cъдeйcтвa нa cъздaвaнeтo нa пapaлeлнa cъдeбнa peпpecивнa мaшинa (“cпeц cъдa”) и нe peaгиpa нa aтaĸитe нa Цaцapoв и Πлaмeн Гeopгиeв cpeщy CГC.\n– c пълнa пacивнocт BCC пocpeщa и пpoдължитeлнaтa пyбличнa инĸвизиция cpeщy ceмeйcтвo Πaнoви, извъpшвaнa в пълeн cинxpoн oт пeeвcĸитe бyxaлĸи в мeдиитe и дъpжaвнитe инcтитyции и ceгa, oчeвиднo, ce гoтви дa yчacтвa в aнтиĸoнcтитyциoнния пpeвpaт cpeщy пpeдceдaтeля нa Bъpxoвния cъд.\nHe нa пocлeднo мяcтo, тpябвa дa cпoмeнeм и ĸaĸ Haциoнaлният инcтитyт пo пpaвocъдиeтo бeшe пpeвъpнaт в paзвъдниĸ нa пocpeдcтвeнocттa и oвчeдyшиeтo…\nCeгa, c избopa на пapaшyтиcт зa шeф нa Coфийcĸия гpaдcĸи cъд, BCC apoгaнтнo игнopиpa вoлятa нa мнoзинcтвoтo oт cъдиитe в cъдa зa тoвa ĸoгo пoдĸpeпят зa cвoй пpeдceдaтeл. Toвa e пopeдeн дoбpe пpeмepeн yдap cpeщy CГC, ĸoйтo винaги e бил oгнищe нa cъпpoтивa и инaĸoмиcлиe и, cъoтвeтнo, cтpacтнo мpaзeн oт пapтиятa нa нoмeнĸлaтypaтa и ĸoнюнĸтypaтa. BCC дeмoнcтpиpa нa cъдиитe дa зaбpaвят зa вcяĸaĸвo caмoyпpaвлeниe и дa cи нaлягaт тoгитe (c вce пapитe зa дpexи) и дa ce вpъщaт в peжим нa cлyшĸaнe и ĸapиepнo изpacтвaнe пo милocттa нa йepapxиятa.\nИ нa вcичĸo тoвa oтгope мнoзинcтвoтo във BCC имa бeзoчиeтo дa тъpcи cмeтĸa нa Лoзaн Πaнoв зaщo бил нapeĸъл нeщaтa c имeнaтa им и дopи нaмeĸнaл, чe дoĸлaдът нa EK e пoзop зa ĸoмиcиятa и идeятa зa EC в имeтo нa личнитe интepecи нa няĸoлĸo цинични пoлитиĸaни в Бpюĸceл.\nCпoмням cи eднo oбcъждaнe нa пpeдлoжeниятa ни зa измeнeния в Зaĸoнa зa cъдeбнaтa влacт cъc cъдиитe oт Πлoвдивcĸи aпeлaтивeн paйoн. Двaмaтa c Лoзaн Πaнoв гoвopиxмe зa вaжнocттa нa въвeждaнeтo нa cъдийcĸo caмoyпpaвлeниe. Cигypнo cмe били paзпaлeни и cмeшни. Oт зaлaтa лъxaшe paздpaзнитeлнa дocaдa. Изĸaзвaxa ce ocнoвнo “aдминиcтpaтивни pъĸoвoдитeли”, ĸoитo ocтpo пpoтecтиpaxa cpeщy caмaтa идeя дa им ce oтнeмa влacт. Eдин чиpaĸ нa Цaцapoв дopи възĸлиĸнa “aмa aз ĸaĸ щe бъдa нaчaлниĸ”.\nЗaпoмнил cъм изĸaзвaниятa нa двaмa “peдoви” cъдии: eднa гocпoжa, ĸoятo eмoциoнaлнo ни зaмoли дa нe дaвaмe нa cъдиитe дa взeмaт peшeния зaeднo, зaщoтo щe ce изпoĸapaт, и eдин cъвceм млaд чoвeĸ, ĸoйтo cъc зaпъвaнe изчeтe oт eднa xapтийĸa няĸaĸви лoбoтoмични cxoлacтиĸи (oт любимия нa “бългapcĸaтa пpaвнa миcъл” тepтип). Πocлe, нaвън, в пyш-ĸoмa, дeтo пaдaт мacĸи и poли, млaдeжът paзĸaзa ĸaĸ лиcтчeтo мy билo вpъчeнo нa вxoдa oт cъoтвeтния “aдминиcтpaтивeн pъĸoвoдитeл” c бeзпpeĸocлoвни yaзaния дa ce изĸaжe. Oт cъщитe лиcтчeтa, нa ĸoитo ce пишe нa ĸoи дeлa “дa ce oбъpнe внимaниe”…\nИмax лoшия вĸyc дa cpaвня тaзи cцeнĸa cъc Ceвepнa Kopeя – тaĸa нe ce гoвopи, нo пъĸ тoвa тoчнo oпиcвaшe yceщaнeтo ми.\nTa, в тeзи paзвития oĸoлo caмoyпpaвлeниeтo нямa ocoбeнa изнeнaдa. Hиĸoгa нe cмe oчaĸвaли бъpзи peзyлтaти oт cтpyĸтypнитe peфopми, зa ĸoитo ce бopиxмe. Te ca caмo пpeдпocтaвĸa, нeoбxoдимo, нo нeдocтaтъчнo ycлoвиe зa дълбoĸитe мaнтaлитeтни пpoмeни, нyжни, зa дa имaмe няĸoгa иcтинcĸи нeзaвиcим cъд. A в мoмeнтa имaмe cъдийcтвo, ĸoeтo твъpдe чecтo нocи дpeбнo-чинoвничecĸи мaнтaлитeт и тeжъĸ ĸoлeĸтивeн Cтoĸxoлмcĸи cиндpoм cпpямo шeфoвeтe и caмaтa идeя зa йepapxия, пpeд ĸoятo дa гънeш гpъб в нaдeждa дa тe пpипoзнae и “издигнe”.\nCвoбoдaтa и нeзaвиcимocттa нe мoгaт дa бъдaт дaдeни, тe мoжe eдинcтвeнo дa бъдaт oтвoювaни\nToвa вaжи зa вcичĸи нac: eднa eceннa вeчep пpeди 30 гoдини eднa cтeнa в Бepлин “пaднa”. Ho твъpдe мнoгo oт cтaлинcĸитe зaндaни в глaвитe ни cи ocтaвaт нeпoĸътнaти и днec. Heзaвиcимият бългapcĸи cъдия ĸaтo cиcтeмнa нopмa нямa дa бъдe peзyлтaт нa пyблиĸyвaнe нa нopми в Дъpжaвeн вecтниĸ или нa пoмoщ oтвън, a eдинcтвeнo нa (pe)вoлюция нa вътpeшнo-пpoфecиoнaлния ĸoлeĸтивeн eтoc.\nHo, зa paзлиĸa oт вcичĸи дpyги гpaждaни, пpи cъдиитe имa eднa cпeцифиĸa. Cъдeбнaтa зaлa e ocoбeнo мяcтo. Taм “aбcтpaĸтнaтa нopмa” нa зaĸoнa cpeщa cвoитe ĸoнĸpeтни “aдpecaти”: живи тeлa, живи дъши, и cтaвa cъдбa. Cъдбa нa индивидa, нo и CЪДбa нa цялaтa ни oбщнocт, нa Peпyблиĸaтa ни. Cъдът e пo дълбoĸaтa cи cъщнocт ĸocмoгoния.\nCъдиятa eжeднeвнo e мeждy тoзи чyĸ и тaзи чoвeшĸa нaĸoвaлня, paбoти cъc cъвecттa cи и cлyжи нa зaĸoннocттa ĸaтo изĸoнeн зaлoг нa чoвeшĸocттa. И мoжe би тoчнo зaтoвa няĸoи oт нaй-яpĸитe гepoи нa гpaждaнcĸoтo пpoбyждaнe в гoдинитe нa ялoвaтa ни дeмoĸpaция ca тoчнo cъдии. Hямa дa дaвaм пpимepи – знaeтe имeнaтa им. Toвa, ĸoeтo мoжe би нe знaeтe, e чe имa oщe ĸaтo тяx. И зaтoвa, ĸoгaтo нa няĸoлĸo пъти пpeд Cъдeбнaтa пaлaтa и cгpaдaтa нa BCC cъдии излязoxa cъc cвoитe тoги в зaщитa нa cъдийcĸaтa нeзaвиcимocт, тoвa бeшe eвpoпeйcĸи пpeцeдeнт, и пoвoд вceĸи oт нac дa ce гopдee, чe e чacт oт Бългapcĸaтa Peпyблиĸa.\nMиcълтa ми e, чe пътят нa cвoбoдaтa e дълъг и ĸpивoличи. Ho cвoбoдaтa зoвe, зapaзнa e. Haшитe cъдии днec мoжe дa гyбят тpyднo извoювaни нopмaтивни възмoжнocти зa caмoyпpaвлeниe, нo щaмът нa бъдeщaтa cъдийcĸa нeзaвиcимocт вeчe e в ĸoлeĸтивнoтo тялo нa бългapcĸoтo cъдийcтвo.\nЗa нac, ĸaтo oбщнocт oт дeмoĸpaтични гpaждaни нa рeпyблиĸaтa, днec e въпpoc нa дълг ĸъм coбcтвeнaтa ни cвoбoдa и чoвeшĸo дocтoйнcтвo дa бpaним лицaтa нa cъдийcĸoтo caмoyпpaвлeниe, дa пpoдължим дългaтa бopбa зa peaлнa cъдийcĸa нeзaвиcимocт, дa нe ce пpимиpявaмe. B имeтo нa coбcтвeнитe cи нaдeжди зa cвoбoднa и дeмoĸpaтичнa дъpжaвнocт пoд eдин cпpaвeдлив зaĸoн зa вcичĸи.\nA нaдeждaтa, ĸaĸтo ĸaзвa пoeтът, e “нeиcтoвa”.\n*Teĸcтът e oт профила във Фейсбук нa aвтopa\nпpeз ĸoятo влизa ĸopyпциятa и излизa нeзaвиcимocттa


Stuxnet: Факт срещу теория\nЧервеят Stuxnet завладя света на компютърната сигурност, вдъхновяващ разговор за строга тайна, финансирана от правителството кибервойна и на софтуерна програма, натоварена с неясни библейски препратки, които припомнят не компютърния код, а „The Da Кодът на Винчи. "\nStuxnet, който за първи път направи заглавия през юли, (CNET често задавани въпроси тук) се смята, че е първият известен зловреден софтуер, който е насочен към контролите в промишлени съоръжения като електроцентрали. По времето на откриването му се предполагаше, че зад усилията стои шпионажът, но последващият анализ на Symantec разкри способността на зловредния софтуер да контролира работата на завода направо, като CNET първо съобщи още в средата на август.\nКаква е истинската история на Stuxnet?\nГермански изследовател по сигурността, специализиран в индустриални системи за контрол, предложи в средата на септември че Stuxnet може да е създаден за саботиране на атомна електроцентрала в Иран. Оживяването и спекулациите са нараснали само от там.\nЕто разбивка на фактите спрямо теорията по отношение на този интригуващ червей.\nТеория: Зловредният софтуер е разпространен от Израел или САЩ в опит да се намеси в ядрената програма на Иран.\nФакт: Няма твърди доказателства кой стои зад зловредния софтуер или дори коя държава или операция е била целта, въпреки че е ясно, че повечето от инфекции са били в Иран (около 60 процента, следвани от Индонезия с около 18 процента и Индия с близо 10 процента, според Symantec). Вместо да установи целта за Stuxnet, тази статистика може просто да показва, че Иран е по-малко усърден относно използването на софтуер за защита за защита на своите системи, каза Ерик Чиен, технически директор на Symantec Security Отговор.\nНемски изследовател Ралф Лангнер спекулира че ядрената централа Бушер в Иран може да бъде цел, тъй като се смята, че работи със софтуера на Siemens Stuxnet е написан за целта. Други подозират, че целта всъщност са урановите центрофуги в Натанц, теория, която изглежда по-правдоподобна за Гари Макгроу, главен технологичен директор на Cigital. "Изглежда всички са съгласни, че целта е Иран, а данните относно географията на инфекцията придават вяра на това понятие," той пише.\nПрез юли 2009 г. Wikileaks публикува известие (по-рано тук, но не е наличен по време на публикуване), който казва:\nПреди две седмици източник, свързан с ядрената програма на Иран, поверително съобщи на WikiLeaks за сериозна, скорошна ядрена катастрофа в Натанц. Natanz е основното местоположение на иранската програма за обогатяване на ядрено оръжие. WikiLeaks имаше основания да вярва, че източникът е достоверен, но контактът с този източник беше загубен. Обикновено WikiLeaks не би споменал подобен инцидент без допълнително потвърждение, но според иранските медии и Би Би Си, днес ръководителят на Иранската организация за атомна енергия, Голам Реза Агазаде, подаде оставка под мистериозен обстоятелства. Според тези доклади оставката е подадена на търг преди около 20 дни.\nВ неговия блог, Франк Ригер, главен технологичен директор в охранителната фирма GSMK в Берлин, потвърди оставката чрез официални източници. Той също така отбеляза, че броят на работещите центрофуги в Natanz се е намалил значително по това време инцидентът, споменат от Wikileaks, се предполага, че се е случил въз основа на данни от иранската Atom Energy Агенция.\nСлужител на иранското разузнаване заяви този уикенд, че властите са задържали няколко "шпиони", свързани с кибератаки срещу ядрената му програма. Ирански служители заявиха, че 30 000 компютъра са били засегнати в страната като част от "електронната война срещу Иран", според Ню Йорк Таймс. Иранската агенция Mehr цитира високопоставен служител в Министерството на комуникациите и информационните технологии, който каза това ефектът от "този шпионски червей в правителствените системи не е сериозен" и беше "повече или по-малко" спрян, докладва Times казах. Ръководителят на проекта в атомната централа в Бушер каза, че работниците там се опитват да премахнат зловредния софтуер от няколко засегнати компютъра, макар че "не е причинил никакви щети на основните системи на завода", според an Доклад на Associated Press. Длъжностни лица от Иранската организация за атомна енергия заявиха, че откриването на централата в Бушер е отложено поради "малък теч", който нищо общо със Stuxnet. Междувременно министърът на разузнаването на Иран, коментирайки ситуацията през уикенда, посочи редица на "ядрени шпиони" е бил арестуван, въпреки че той отказа да предостави допълнителни подробности, според Техеран Таймс.\nСпециалистите предполагат, че за създаването на софтуера ще са необходими ресурси на национална държава. Той използва два фалшифицирани цифрови подписа за проникване на софтуер в компютрите и експлоатира пет различни уязвимости на Windows, четири от които са с нулев ден (два са закърпени от Microsoft). Stuxnet също крие код в руткит на заразената система и използва знания за парола на сървър на база данни, кодирана в софтуера на Siemens. И той се разпространява по редица начини, включително чрез четирите дупки на Windows, peer-to-peer комуникации, мрежови споделяния и USB устройства. Stuxnet включва вътрешни познания за софтуера на Siemens WinCC / Step 7, тъй като отпечатва специфична индустриална система за управление, качва криптирана програма и модифицира кода на Siemens програмируеми логически контролери (PLC), които контролират автоматизацията на индустриални процеси като клапани под налягане, водни помпи, турбини и ядрени центрофуги, според различни изследователи.\nSymantec реконструира кода на Stuxnet и разкри някои препратки, които биха могли да подкрепят аргумента, че Израел стои зад зловредния софтуер, всички представени в този доклад (PDF). Но е също толкова вероятно, че препратките са червени херинга, предназначени да отклонят вниманието далеч от действителния източник. Stuxnet например няма да зарази компютър, ако "19790509" е в ключа на системния регистър. Symantec отбеляза, че това може да означава датата на 9 май 1979 г. на известната екзекуция на виден ирански евреин в Техеран. Но това е и денят, в който студент от северозападния университет беше ранен от бомба, направена от Unabomber. Числата също могат да представляват рожден ден, някакво друго събитие или да са напълно произволни. В кода има и препратки към две имена на файлови директории, които Symantec каза, че биха могли да бъдат еврейски библейски препратки: „гуави“ и „мирт“. „Мирт“ е латинската дума за „Мирта“, което беше другото име на Естер, еврейската кралица, която спаси народа си от смърт през Персия. Но "myrtus" може да означава и "моите отдалечени терминални единици", отнасящи се до чип-контролирано устройство, което свързва обекти от реалния свят с разпределена система за управление, като тези, използвани в критични инфраструктура. „Symantec предупреждава читателите да правят изводи за приписване“, се казва в доклада на Symantec. "Нападателите биха имали естественото желание да намесят друга партия."\nТеория: Stuxnet е проектиран да саботира растение или да взриви нещо.\nФакт:Чрез своя анализ на кода Symantec разбра тънкостите на файлове и инструкции, които Stuxnet инжектира в програмируемия логически контролер команди, но Symantec няма контекст, включващ какво е предназначен да прави софтуерът, защото резултатът зависи от работата и оборудването заразен. „Знаем, че в него се казва да зададете този адрес на тази стойност, но не знаем какво означава това в реалния свят“, каза Чиен. За да картографира какво прави кодът в различни среди, Symantec се стреми да работи с експерти, които имат опит в множество критични инфраструктурни индустрии.\nДокладът на Symantec установява използването на "0xDEADF007", за да покаже кога процесът е достигнал окончателното си състояние. Докладът предполага, че може да се отнася за Dead Fool или Dead Foot, който се отнася до повреда на двигателя в самолет. Дори и с тези намеци, не е ясно дали предложеното намерение ще бъде да взриви системата или просто да спре нейната работа.\nВ демонстрация на Virus Bulletin Conference във Ванкувър в края на миналата седмица изследователят на Symantec Liam O'Murchu показа потенциалните ефекти от Stuxnet в реалния свят. Той използва S7-300 PLC устройство, свързано с въздушна помпа, за да програмира помпата да работи за три секунди. След това той показа как PLC, заразен със Stuxnet, може да промени работата, така че помпата вместо това работи за 140 секунди, което пука прикачен балон в драматична кулминация, според Публикация на заплаха.\nТеория: Зловредният софтуер вече е нанесъл щетите си.\nФакт: Това всъщност може да е така и който и да е бил насочен, просто не го е разкрил публично, казаха експерти. Но, отново, няма доказателства за това. Софтуерът определено съществува достатъчно дълго, за да се случат много неща. Microsoft научи за уязвимостта Stuxnet в началото на юли, но нейните изследвания показват, че червеят е бил под разработка поне една година преди това, каза Джери Брайънт, мениджър на група за Microsoft Response Комуникации. „Въпреки това, според статия, която се появи миналата седмица в Hacking IT Security Magazine, уязвимостта на Windows Print Spooler (MS10-061) бе публикувана за първи път в началото на 2009 г.“, каза той. „Тази уязвимост беше преоткрита независимо по време на разследването на злонамерения софтуер Stuxnet от Kaspersky Labs и докладвана на Microsoft в края на юли 2010 г.“\n„Правят това почти година“, каза Чиен. "Възможно е да ударят целта си отново и отново."\nТеория: Кодът ще спре да се разпространява на 24 юни 2012 г.\nФакт: Има „дата на убиване“, кодирана в зловредния софтуер и е предназначена да спре разпространението на 24 юни 2012 г. Въпреки това, заразените компютри все още ще могат да комуникират чрез връзки между партньори и машини, които са конфигурирани с грешна дата и часът ще продължи да разпространява зловредния софтуер след тази дата, според Chien.\nТеория: Stuxnet причини или допринесе за разлива на петрол в Мексиканския залив в Deepwater Horizon.\nФакт: Малко вероятно, въпреки че Deepwater Horizon има някои PLC системи на Siemens, според F-Secure.\nТеория: Stuxnet заразява само критични инфраструктурни системи.\nФакт: Stuxnet е заразил стотици хиляди компютри, предимно домашни или офис компютри, които не са свързани към индустриални системи за управление, и само около 14 такива системи, каза представител на Siemens Служба за новини на IDG.\nИ има още теории и прогнози.\nБлогът на F-Secure обсъжда някои теоретични възможности за Stuxnet. „Може да регулира двигатели, конвейерни ленти, помпи. Може да спре фабрика. С [правилните] модификации това може да доведе до експлозия ", на теория се казва в публикацията в блога. Siemens, продължава постът на F-Secure, обяви миналата година, че кодът, който заразява Stuxnet, "вече може да контролира алармени системи, контрол на достъпа и врати. На теория това може да се използва за получаване на достъп до строго секретни локации. Помислете за Том Круз и „Мисията невъзможна“. "\nMurchu на Symantec очертава възможен сценарий за атака на сестринския сайт на CNET ZDNet.\nА Родни Джофе, старши технолог в Neustar, нарича Stuxnet „прецизно управлявана кибермуниция“ и прогнозира, че престъпниците ще се опитат да използват Stuxnet, за да заразят банкомати, управлявани от PLC, за да крадат пари от машини.\n„Ако някога сте имали нужда от доказателства от реалния свят, че зловредният софтуер може да се разпространи, което в крайна сметка може да има последици от живота или смъртта по начини, които хората просто не приемат, това е вашият пример“, каза Джофе.\nАктуализирано в 16:40 PSTс представители на Иран, според които забавянето на откриването на завода в Бушер няма нищо общо със Stuxnet и 15:50 ч. PSTза да се изясни, че публикацията в Wikileaks е била през 2009 г.\nIOS и Android на Apple са нови любими жертви на злонамерен софтуер\nОнлайн светът е под обсада. Компютрите, лаптопи...\nНарушението на Home Depot разкрива огромните 56 милиона кредитни карти\nHome Depot Home Depot заяви в четвъртък, че 56...\nИзползва ли Windows 7? Десет куидадо, една кампания за зловреден софтуер е евентуално\nLos dispositivos que aún ejecutan Windows 7 tie...


Play-Azlab.com / пътуване / Турски бюджет превозвач - Onur Air\nOnur Air е един от най-бързо развиващите серазвиващи се превозвачи в Турция. Тя се занимава с осигуряване на редовни въздушни услуги в страната, както и сезонни полети по най-популярните туристически маршрути.\nИнформация за въздушния превозвач\n"Onur Air" е авиокомпания в Турция, коятоизвършва международни и вътрешни пътнически полети. Той се намира в един от най-големите въздушни транспортни възли в региона - летище Ататюрк. Пътническият въздушен транспорт е редовен и сезонен.\nКомпанията е основана на 14 април 1992 г. Един месец по-късно първият полет се осъществява от Истанбул до Еркан на едно въздухоплавателно средство - Airbus A320. През 1993 г. флотилията на самолетите е заредена с още три подобни самолета. Година по-късно предприятието сключи договор с туроператора "Ten Tour", който през 1996 г. стана единствен собственик на Onur Air.\nПолети от други държави са направени отИстанбул до градове в Русия (Москва, Казан, Налчик), Европа и ОНД. Вътрешен трафик извършва от летището на Анталия до Адана, Алания, Бодрум, Газиантеп, Даламан, Диарбекир, Измир, Lefkosa, Малатия, Самсун, Трабзон, Шанлъурфа, Елязъг, Ерзинджан, Ерзурум.\nOnur Air обслужва самолети:\nAirbus A320 - 22 броя с товароподемност 180 пътници.\nAirbus A321 - 9 броя с оформление за 220 пътници.\nAirbus A330 - 4 броя с оформления за 356 358 360 места за пътници.\nСредната възраст на самолетите е около 16 години, като цяло доста добра фигура.\nВ допълнение към факта, че всички самолети принадлежат на Onur Air, компанията разполага със собствен център за поддръжка в Истанбул.\nБагаж, класове на обслужване\nOnur Air на борда може да предложисамо един пътнически клас - икономичен. Този подход се дължи на факта, че превозвачът се опитва да направи полетите достъпни за всички. За някои категории пътници са предвидени отстъпки, които включват:\nученици от 12 до 27 години;\nвоенни от полетите от. Кипър.\nХрана по време на полет не се предоставя, но ако желаете, лекарите могат да закупят закуски, закуски, топли ястия, сладкиши, напитки, кафе, чай. Ако е необходимо, всичко може да бъде поръчано предварително.\nБезплатен багаж за всеки пътник ене повече от 15 kg. За 1 кг допълнително тегло се заплаща такса от 4 €. Максималното тегло на багажа, което може да носи 1 пътник - 32 кг. За да пренасяте спортно оборудване, трябва да преминете процедурата за предварителна регистрация, в противен случай авиокомпанията може да не приеме такъв багаж.\nВ кабината си пътниците могат да носят лични вещи с тегло до 8 кг.\nТурска авиокомпания Onur Air: клиентски отзиви\nПътниците като цяло винаги са удовлетворенипредоставяни услуги. Цената на самолетните билети е относително ниска и конкурентна. Кабината на самолета е чиста и чиста, въпреки големите товари. По време на полета в кабината е доста тихо, благодарение на системата за изолация на шума.\nНа борда винаги има атмосферадобра воля и уют. Служителите на полета обслужват перфектно пътниците и са готови по всяко време да осигурят необходимата помощ. Въпреки това, екипажът не винаги говори английски и руски език.\nСъщо така, превозвачът се оказа един от най-точните: закъсненията са изключително редки. Багажът се доставя на пътниците при пристигане в пълна сигурност и почтеност.\nOnur Air е турска нискобюджетна авиокомпания.Превозвачът, който е бил на транспортния пазар повече от 20 години и няма да се предаде. Мрежовата мрежа непрекъснато се разширява. Флотът се попълва с нови самолети. От 1994 г. Onur Air започва да лети до Русия. Оттогава компанията спечели уважение сред руските туристи.\nФилмът "Carrier": актьори, парцел


Кворумът пак пропадна - ГЕРБ, ДПС, ИТН и Възраждане се разхождат по коридорите : Ефир 2\nКворумът пак пропадна - ГЕРБ, ДПС, ИТН и Възраждане се разхождат по коридорите\nКворумът на парламента пропадна и така Народното събрание не успя да започне работа за втори пореден ден. Депутатите от ГЕРБ, ДПС, "Има такъв народ" и "Възраждане" не се регистрираха, а само обикаляха по коридорите на кулоарите.\nПо време на проверката на кворума се регистрираха само 110 народни представители, а за да започне пленарното заседание са нужни 121 депутати.\nНародните представители трябваше да обсъдят процедурните правила за избирането на нов председател на парламента. Вчера "Продължаваме промяната" обявиха, че няма да издигат отново кандидатурата на досегашния председател Никола Минчев, тъй като "нямат мнозинство".\nВъпреки слуховете председателят на 45-ото и 46-ото Народно събрание Ива Митева от ИТН преди няколко дни заяви, че няма амбиции да се кандидатира за председателското място.\nЗам.-председателят на парламента Мирослав Иванов обяви, че след 30 минути ще направи втора проверка на кворума в опит заседанието все пак да започне. Вчера трите му опита за събиране на кворум бяха неуспешни.\nПри втората проверка на кворума, която беше близо час след първата, се регистрираха само 112 народни представители.\n"Явно е важно да бъде гласуван вот на недоверие на правителството, но не и Народното събрание да продължи нормалния си ход на работа. За съжаление днес няма да можем отново да работим. Желая ви хубав ден, колеги!", заяви зам.-председателят на НС Мирослав Иванов.\nСлед думите му депутатите от "Продължаваме промяната" започнаха да скандират: "Мафия, мафия!".


Нов ченгеджийски бизнес – пари срещу мълчание за секс с проститутка - Скандално\nНе ходете тези дни по проститутки. Първо е много горещо и е вредно за здравето да полагате такива усилия, че на всичкото отгоре и да си платите за тях. Освен това се оказва опасно за финансите ви, защото може да се наложи да платите и данък.\nДанък проститутка ли? Ами може и така да се каже. В медиите вече тръгна разкритието, че група ченгета рекетират сладострастниците. В началото те взимали пари от жриците и сводниците им, но се сетили, че доста по-доходоносно е да се взимат и от клиентите. Те получавали сигнал от сводниците кога и къде платежоспособен пич се е е заел с любов в колата си и цъфвали баш в сюблимния момент, когато мъжът дишал като риба на сухо и издавал грухтящи звуци.\nУниформените насочвали фенерче към замъглените му от страст очи, после към други замъглени работи и строго го уведомявали, че ще го заведат в ареста и ще му тупнат обвинение за хулиганство и нарушение на обществения ред. Доброто ченге казвало – абе остави човека, мъже сме все пак, лошото , а, не, законите трябва да се спазват. Прелюбодеецът бил готов да даде мило и драго да го оставят на мира, защото на другия ден щели всички от службата да научат какво е правил през нощта. А ако е женен и жена му. Пред перспективата да стане за резил, че и да стегне до развод, той започвал отчаяно да се пазари за свободата си и най-вече за едничката чест, която му е останала. Честта струвала между 100 и 1000 лева, в зависимост колко имал в портмонето, предупредиха потърпевши.\nЛюбопитното е, че никой досега не е посмял да се оплаче от полицейския рекет, но като се размисли човек, смее ли да се оплаче, без да пишат всички вестници после за него. И как ще докаже, че е дал парите. Така че временно спрете с кърската любов, а през есента Цецко може да спретне някоя акция под кодовото име „Прашки и жартиери“ и да си хване хората.


Борба с болестите и неприятелите\nНай-разпространените болести и неприятели по розите. Профилактика и борба с тях.\nБрашнеста мана - една от най-разпространените болести по розата. Напада младите части на растението /листа, клонки и цветни пъпки/, които се покриват със сивобял брашнест налеп. При повишена влажност на въздуха постепенно петната обхващат целите листа. Нападнатите органи закърняват и спират развитието си. Чувствителнастта на сортовете рози е много различна. Сортовете с гланцирани кожести листа са по-малко податливи на нападение, отколкото с матови по-меки листа. Борба – пръскане на нападнатите растения с разтвор от подходящи фунгициди: ТОПОАЗ 100ЕК, ТОПСИН М 70ВП, ШАВИТ 25ЕК, ИМПАКТ 25 СК, ФАЛКОН 460ЕК.\nЧерни листни петна – От болестта страдат розите отглеждани на открито. По горната повърхност на листата се се явяват черни кръгли или неправилни по форма петна, в резултат на което листата окапват още през първата половина на лятото. Растенията не асимилират нормално, спират растежа и не цъфтят. Борба - провежда се предпазно пръскане преди вегетацията. След развитието на листната маса растенията се третират още три пъти през 12-15 дни с разтвор на фунгицидите : ИМПАКТ 25 СК, ФАЛКОН 460ЕК или ФОЛИКУР 250ЕВ.\nЗелената листна въшка е най-широко разпространеният неприятел по розите. Това са дребни зелени насекоми, които нападат върховете на растящите леторасти. Те се хранят като смучат сок от младите листенца и цветни пъпки, като покриват изцяло нападнатите органи. Листата се завиват, а леторастите спират развитието си. Растенията отслабват, повредените части се деформират, пожълтяват, а цветните бутони не се разтварят. Растенията губят декоративността си. Голямата опасност от листните въшки се дължи не само на пораженията, които те нанасят на декоративните растения, но и на обстоятелството, че те пренасят много вирусни болести. Борбата с тези неприятели трябва да се води навреме, поради вредността им. Има различни инсектициди с добър ефект. Необходимо е да се провеждат поне 2-3 пръскания като препаратите се редуват, за да не се създава устойчивост на популациите. Ефективни са инсектицидите : МОСПИЛАН 20СП, ВАЗТАК 10ЕК, ЛАНТАН 90ВСП, КАРАТЕ 2.5ЕК, ЛИРОСЕКТ 2ЕК и ТАЛСТАР 10ЕК – инсекто-акарицид.\nАкари - Паяжинообразуващите акари обикновено нападат и се развиват върху долната страна на листата, дръжките, пъпките и цветовете. Вредят като смучат клетъчния сок от млатите по-сочни части на растението. В резултат от повредите нападнатите части увяхват, свиват се, деформират се и по-късно окапват. Борбата е ефективна при наблюдение на растенията за навременно откриване на нападението. Пръскане с химически препарати (акарициди). Подходящи препарати с добър ефект са: ТАЛСТАР 10ЕК, ЛИРОСЕКТ 2ЕК, НИМАЗАЛ, МИТАК 20ЕК, ПИРАНИКА 20ВП. Трябва да се пръска неколкократно, като е желателно препаратите да се сменят. За съжаление при честа употреба на едни и същи растителнозащитни препарати се стига до селективна резистентност на раси от акари.\nЦветен дръшкопробивач – Това е малко бръмбърче с основен черен цвят и твърди червени криле. Вредят възрастните насекоми и ларвите. Среща се по всички видове рози. Женските индивиди снасят яйцата си в основата на цветната пъпка, след което прегризват цветната дръжка и пъпката пада. Борба - При поява на бръмбъра растенията се пръскат с БИ 58 или други тиофосфорни препарати.


Монстера(Филодендрон) - Monstera\nparkove.bg / Справочник - Флора / Монстера(Филодендрон) - Monstera\nТемпература: Условията за добър растеж и развитие са нормалната стайна температура и не много сух въздух.\nПресаждане:Да не се използва тежка глинеста почва – тя може да погуби растенията. Пресаждането става през март-април.\nВредители по монстера\nМерки за борба:Когато растението е по - слабо засегнато, може да използвате сапунен разтвор, за да отмиете въшките и техните яйца, като се внимава последните да не се разпилеят. Ако заразяването е по - силно, можете да използвате тампон, напоен в денатуриран спирт, който лесно "разтваря" восъкливите насекоми. Може да се използва и специален контактен инсектицид - подходящ е, когато заразеното растение е на балкона или в студена оранжерия. Съществуват и инсектициди, които отравят самите сокове на растението, а оттам и щитоносните въшки.\nМерки за борба:Растението трябва да се напръска , при необходимост и нееднократно с инсектицид ( фитивер, децис, актелик, инта-вир).\nЧервеният акар - смуче сок от долната страна на листата и ги оплита с финна паяжина. Средите изглеждат като жълти точки, а по-късно се забелязват големи петна. Листата пожълтяват, изсъхват и опадват. Сухият въздух стимулира бързото разпространение на червения акар. Всекедневното пулверизиране и често проветряване са предпазна мярка срещу червеният акар. Фините им мрежи стават видими, когато напръскате листата.\nМерки за борба:Ако забележите наличие на бели паяжини, ведната изолирайте нападнатото растение, измийте го на течаща вода и избършете нападнатите части на растението с тампон, напоен със спирт,водка или ракия. Можете да използвате и следния екологичен метод: Засегнатото растение се напоява обилно и се постава в прозрачен найлонов плик, завързан отгоре. След това се остава на топло и светло място. По този начин се развива висока влажност и акарите умират за 2-3 седмици. Ако няма подобрение напръскайте с инсектициди.напръскайте с разтвор на актелик.


Новите случаи на коронавирус отбелязват спад и като абсолютно число, и като процент. 359 са новите заразени за 11 май (т.е. с 63 по-малко на дневна база, след като във вторник бяха открити 422 случая). В област Плевен новите случаи са само 1.\nНаправени са 6502 PCR и антигенни теста – с 1061 по-малко спрямо отчетените 7563 ден по-рано. Така процентът на положителните проби се понижава – от 5,57% до 5,52%.\nАктивните случаи намаляват и вече са 124 042, което е с 4279 по-малко спрямо предходния отчет. Спад има и в броя на хоспитализираните лица, като те са 629 – със 17 по-малко на дневна база. Пациентите, настанени в интензивни отделения, са 67 (с 5 по-малко на дневна база).


Супербоул се превърна в истинско пиршество за киноманите | МИКА: Музика и лайфстайл\nДокато Супербоул е най-зрелищното спортно събитие зад Океана, нощта на финала за купата на Националната футболна лига в САЩ е чакана и от киноманите по цял свят. По традиция студиата подготвят специални спотове с нови кадри за някои от най-силните си предстоящи заглавия през годината. Спотовете на Дух в броня, Бързи и яростни 8, Пазители на Галактиката Vol.2, Карибски пирати: Отмъщението на Салазар, Спасители на плажа и Трансформърс: Последният рицар превзеха заглавията в световната кинопреса и дадоха храна за размисъл на феновете.\nЕдна от най-популярните манги идва на голям екран с участието не на кого да е, а на самата Скарлет Йохансон. Дух в броня представи нов спот по време на култовия мач от Супербоул и по всичко личи, че ни очаква невиждано киберприключение. Животът на Майора (Йохансон) е бил спасен с цел тя да бъде превърната в оръжие. Но дали цялата й памет е заличена или ще започне да си спомня миналото – ще разберем от 31 март в кината на 3D, IMAX 3D и 4DX.\nТози април ще станем свидетели и на едно от най-неочакваните предателства в киното. Доминик Торето (Вин Дизел), създал семейството на „Бързи и яростни“ и обичан от милиарди фенове по света, ще се обърне срещу най-близките си, за да се присъедини към престъпния план на самата Чарлийз Терон в Бързи и яростни 8. Новият филм от поредицата също има нов спот, който ни показва не само предателството на Дом, но и един неочакван съюз, чиято цел е да върне Торето в правия път. До какво ще доведе този обрат – ще видим в кината, IMAX и 4DX от 14 април.\nСпотът на Пазители на Галактиката Vol. 2 ни запознава с новите герои в продължението на най-забавния филм на Марвел. Този май ще станем свидетели на разширяването на сбирщината от абсолютни аутсайдери, които пазят Галактиката ни и някак случайно успяват всеки път да я спасят от сигурна гибел. Ставаме свидетели как Бебе Грут приветства Йонду, Мантис и Небула в редиците на Пазителите, но каква ще бъде тяхната роля в спасяването на Галактиката, ще разберем от 5 май в кината на 3D, IMAX 3D и 4DX.\nСлед дълго отсъствие този май ще станем свидетели на завръщането на една легенда. Култовият капитан Джак Спароу ще продължи да се носи по вълните на моретата в Карибски пирати: Отмъщението на Салазар. Сега обаче, освен него, синята шир е кръстосвана и от смъртоносните духове на загинали моряци, чиято мисия е да заловят остроумния Спароу и да го предадат на страховития капитан Салазар (Хавиер Бардем). Ще успее ли капитан Спароу и този път да отърве кожата или най-известният пират в историята на киното е обречен на сигурна смърт? Ще трябва да почакаме до 26 май, когато филмът идва в кината на 3D, IMAX 3D и 4DX.\nЛятото, пък идва на 2 юни със Спасители на плажа. Култовата телевизионна поредица от 90те години на миналия век се завръща на голям екран със старите герои в нова кожа – Дуейн „Скалата“ Джонсън, Зак Ефрон, Кели Рорбах, Александра Дадарио и др. И обещават истинска всеотдайност и плажна охрана с цената на всичко, включително разходки по оскъдни бански… особено на мъжете.\nПетата част от едно от най-зрелищните кинопреживявания – Трансформърс: Последният рицар проследява невиждана досега битка между човечеството и роботите. В новия спот отново посрещаме Марк Уолбърг, а към него се присъединява Сър Антъни Хопкинс, чиято роля във филма няма да бъде само глас зад кадър. Кой ще надделее във войната за Земята – човекът или роботът, отговорът ще получим от 23 юни в кината на 3D, IMAX 3D и 4DX.


Европа и Русия на 9 май 2015 г. - Mediapool.bg\nДаниел Смилов, Портал "Култура" | 12:10 | 09 май 2015 | 12 коментара\nДнес Европа и Русия са много различни, но в един глобален, все по-пъстър и непонятен свят техните различия се оказват продукт на една и съща културна, локална традиция. Докато и двете страни се преживяват като потенциални спасители на човечеството, това, което те правят, може да се окаже от периферно значение за бъдещето на останалите около седем милиарда от него.\nХектор срещу ноумените\nНа най-базово, идеологическо ниво Европа и Русия днес проиграват различни произведения от европейската класика. Русия се е върнала към Илиадата и етиката на героя (модерно интерпретирана през Ницше и понятието за свръхчовека). Русия днес се изживява като Хектор в обсадената Троя. Наоколо са враговете, дошли от Запад, които искат да грабнат хубавата Елена и всичко останало. Те са силни, хитри и подли, но си имат своя слабост: не са единни и Ахил, и Агамемнон, Аякс и Одисей лесно могат да бъдат скарани (разбирай САЩ и Европа, Германия и Англия, Меркел и Нюланд и т.н.). Ако не това, то поне някой Терсит под формата на Ципрас, Орбан, Сидеров и т.н. могат да бъдат намерени и подходящо мотивирани. Докато ахейският лагер на западняците е недисциплиран и плуралистичен, Хекторовата Русия пък е единна, патриотична и в нея либералстващите елементи са сведени под 12% с тенденция да бъдат изхвърлени извън стената като „чужди агенти”.\nЗа Хекторова Русия решаващи са честта и геройството и затова тя се военизира като общество. Парадът на Червения площад в този смисъл не е панаир на военната промишленост, а показване на същността на държавния модел: щитът и копието на Хектор с всичките им декорации и символики са базата на легитимността на неговата власт. Те са основанието всички руснаци в обсадената Троя да му се подчиняват, да следват общата команда. Парадът за Деня на победата в обсадена Троя има и друг смисъл: най-висшата религия е култът към загиналите в битка предци, към мъртвите герои.\nЕвропа обаче не преживява сама себе си като Ахил, а по-скоро като ноумен, като интелигибилно същество в кантиански смисъл. Европейците – според тази картина – са разумни, следват аргументи, водят се от правила и принципи, които могат да се превърнат във всеобщи „максими”. В крайна сметка, тяхната цел е вечният мир – те не искат повторение на братоубийствените войни от ХХ век, а мирно сътрудничество и зачитане на правата на всички народи. Затова Европа се демилитаризира: тя няма свой собствен военен потенциал (сравним с ресурсите й) и не иска да има такъв: в резултат решението от Уелс на НАТО за минимум 2% военни разходи увисна във въздуха и повечето от страните започнаха да търсят извинения, за да не го изпълнят. (Нашето е, че ще го изпълним, но по-нататък).\nЕвропа не вижда в Русия Хектор, а някой с видими поведенчески отклонения, който се мисли за Хектор. В този смисъл отговорът на Европа на руската политика е терапевтичен – като към пациент. Според европейците необходима е първо строга диета, на която развилнялият се да бъде подложен. Ако ограничаването на храната не помага, дозата на санкциите може да бъде постепенно засилена, докато се получи „шокова терапия” и пациентът се върне към нормалното си състояние – т.е. започне отново да разбира, че сътрудничеството, търговията и компромисът са в основата на общуването. Че е изгодно и за Русия, и за Европа да следват едни и същи принципи, да се състезават, но само на икономическата плоскост.\nОт тази гледна точка се получава класически сблъсък между Хектор, от едната страна, и модерната медицина и теорията на рационалния избор, от другата.\nФантазмите на суверенитета\nЕвропа и Русия виждат суверенитета по различен начин, но пак в рамките на общата си културна традиция. Русия се е фиксирала в абсолютиското понятие на Боден, според което властта е концентрирана, персонализирана и неделима. Европа следва традиция, тръгваща от Макс Вебер, според която в един все по-сложен свят властта по необходимост се разпръсва, децентрализира, парцелира. Проблемът на Русия е прекалената концентрация на власт (в Хектор) – проблемът на Европа е прекалената ѝ дисперсия. По теория ЕС представлява „полицентрично управление” на „множество нива” (polycentric, multilevel governance). Европа е мрежа, хоризонтална организация от центрове на власт, разположени на местно, регионално, национално и над-национално ниво. Те споделят правомощия помежду си, а всички те заедно споделят суверенитет със САЩ по отношение на отбраната. НАТО е колективната система за сигурност на Европа и украинската криза само затвърди този факт, като де факто привлече и „неутралните” държави (Швеция и Финландия) под общата шапка.\nСтруктурата на властта обяснява и различния характер на протестите срещу нея в Европа и Русия. През 2011-2012 г. руснаците масово протестираха (в Москва и големите градове) срещу единовластието или дирижираната „демокрация” на Путин – т.е. срещу концентрацията на власт в Хектор. Европейските протести са по-скоро срещу липсата на ясен център на власт, който да е демократично отговорен – т.е. те са срещу „оттичането” на властта в „задкулисни” центрове или в демократично неотговорни органи и структури, като ЕЦБ, корпорации и т.н.\nГраници и агресия\nИ Европа, и Русия се страхуват, че границите им ще бъдат нарушени, че ще станат жертва на агресия от другия. И двете страни са прави да се страхуват, защото политическите проекти и на двете не са с фиксирани граници – т.е. те могат неограничено да се разширяват. Те го правят по различен начин, обаче. Русия влезе в модуса на класическа империя: вратата на цитаделата се отваря, от нея излиза тежката конница и завладява дадена територия (която винаги си е била „нейна”) – да речем Крим. Или пък през нощта зелени човечета се спускат от крепостната стена и навлизат потайно във вражеска територия, окупират я и на сутринта представят нещата като „бунт” на местното население. Известна е и шегата в този смисъл: Русия граничи с който си поиска.\nЕвропейският проект също подлежи на експанзия. Всъщност, докато е жизненоспособен, той задължително ще се разширява. Това е проект, който е отворен за всеки, който спазва определени принципи, който може да живее при определени правила. Да, географски граници има (Европа), но всички в тези граници по принцип могат да се присъединят – като цяло е въпрос на време кога и при какви условия (има и специален идиосинкретичен термин за това – conditionality). Понякога се спекулира дори, че и неевропейски държави могат да се присъединят (Северна Африка, макар че след Арабската пролет тази тема се позабрави). Да не говорим за Турция, на която само 4% от територията е в Европа и т.н. Експанзията на Европа става, ако определен народ иска това и ако той е готов да се справи с условията, поставени от Брюксел. Цялата украинска драма с Майдана беше по съществото си израз на желанието на украинците да опитат присъединяване, което в техния случай би било дългосрочен проект. Хекторова Русия, обаче, параноично видя в това хитър и коварен план на Европа, подкокоросвана от САЩ, да се разшири, да промени границите, да извърши „агресия” срещу Русия. И Хектор реши да отговори с каквото той може – тежка конница и зелени човечета.\nВ шеговит тон, ЕС граничи с този, който не иска да е част от него. Т.е. по дефиниция Европа граничи със своето минало и в Украйна тя се сблъска с него под формата на руски отпор. Миналото, обаче, се изживява като нейно бъдеще и има основание за това. Големият проблем за ЕС днес не е Русия, а собствената ѝ вътрешна некохерентност. Да, Европа е силна, докато проектът ѝ е атрактивен и кара държави и народи да искат да се присъединят. Днес обаче има опасност и от такива, които искат да се оттеглят, да се върнат в един Хекторов, по своята същност, свят. Не става дума за Гърция, която плаши – все по-неправдоподобно – че ще се оттегли, но всъщност не го иска. Става дума за Великобритания, където впечатляващият успех на Камерън не може да не тревожи всеки загрижен за съдбата на ЕС. Едно евентуално излизане на Обединеното кралство (което може да стане – макар да е малко вероятно – на референдум през 2017 г.) би било катастрофа за европейския проект. То би показало, че той е неустойчив, че може да бъде дезинтегриран във всеки един момент. Най-лошото е, че то би показало, че това е проект, който не е атрактивен за народи, които искат да се развиват бързо и ефективно. Че той е рецепта за стагнация.\nНакратко, съдбата на ЕС няма да се реши на неговата украинска граница, а на Ламанша и като цяло в сърцето на Европа като политически проект.\nДоверие, идоли, страхове\nРуснаците имат днес доверие в Путин в астрономически мащаби. Европейците – като цяло – нямат подобно доверие на своите лидери. Причината за това е, че Хектор успя да убеди „обсадена” Русия, че чрез властта тя ще си опази границите и – най-важното – че чрез нея могат да се получат блага за народа. Например: сдобиването с Крим, олимпиада, голяма лъскава войска, медийно внимание по света, статут на „велика нация”. Можем да сме иронични по отношение на тези „придобивки”, но Путиновата стратегия играе по тънките струни на руската душа, а най-тънката от тях е страхът, че никой не се интересува от теб, че могат да спрат да те забелязват. Е, днес тази струна трепти с огромна амплитуда и тя е, която вдига рейтинга на Путин въпреки спорните му управленски резултати.\nЕвропейците – от друга страна – са обект на справедлива завист от останалата част от човечеството заради подредените си държави и фантастичния (в сравнителен план) стандарт на живот. Въпреки това политическите им лидери са мразени, неизвестни или и двете заедно. Една от причините за това е вече споменатото реално разпръсване (дисперсия) на властта, което прави тези лидери да изглеждат като „фасада”, зад която други сили дърпат конците. По-фундаменталната причина обаче е, че чрез властта средният европеец вече не се надява да получи допълнителни придобивки, блага. Напротив, поради вечно разширяващата се природа на европейския проект опасността е, че това, което средният европеец вече има, трябва да го споделя с нови, по-гладни и по-нуждаещи се от материална помощ съграждани. Било то от Източна Европа, имигранти, малцинства и пр. В този смисъл стандартният модус на европейска политика става защитен, консервативен – той желае да „ренационализира” властта, да я ограничи така, че тя да не може да променя благата, които дадена общност вече е добила.\nВ този контекст политиците стават враг, който може да бъде сразен с други политици, чиято единствена цел е да обезсилят, да омаскарят, да ограничат първите. И европейската политическа сцена затова се изпълва с фараджовци, льопеновци, сидеровци, ципровци, орбановци и т.н. Това, че Найджъл Фарадж остана извън парламента в Уестминстър, е добра новина – лошата е, че неговият дух шества доста победоносно из европейската политика като израз на масови страхове от загуба на статус.\nТова е състоянието на нещата към момента. Сблъсъкът между Хектор и модерната, рационалистична медицина не е с предизвестен край, макар втората да е ресурсно много по-добре осигурена. За всеки, споделящ просвещенските идеали, настоящата ситуация е тревожна обаче. Европейският проект безспорно в съдържателно отношение е по-привлекателен, по-справедлив, по-демократичен. Но той страда от известна степен на утопичност, самоувереност, и непреодолян национален егоизъм, които могат да му навредят. Тези дефекти се разкриват най-вече при въпроса каква цена сте склонни да платите за запазването на европейския проект. Тук отговорите са тревожни: европейците масово вярват, че САЩ трябвада поемат цената за отбрана и сигурност, те все по-масово вярват, че не трябва да споделят финансова тежест с по-бедните си съграждани от България и Румъния, Гърция и т.н. Някои от тях пък хранят илюзии – като гърците, например – че ЕС е механизъм за прехвърляне на собствените дългове върху останалите. Ако тези тенденции се засилват, ако това стане доминантен модус на правене на политика, европейският проект ще бъде изобличен като Ахил, предрешен в бялата престилка на модерната медицина. И ако това стане, не се подвеждайте от нежеланието на европейците да воюват за родината си (измерено наскоро от Галъп) – може да сте сигурни, че ако просвещенската рамка се разгради, под нея ще лъсне геройската етика, позната ни в Европа още от Илиадата.\nЗа щастие далеч не всичко е загубено и моето предвиждане е, че Европа в крайна сметка ще плати за отстояването на ценностите си, ще преодолее себичността и егоизма на потенциалните си ахиловци и агамемновци. Позицията на Германия по отношение на санкциите спрямо Русия е показателна – макар и губеща най-много, Германия днес е най-твърдият защитник на тази принципна позиция, което прави невъзможно за другите да „изклинчат”. Т.е., за да се избегне утопизмът на европейския проект, е необходимо сериозно лидерство – упование на настоящата институционална уредба няма да е достатъчно. Надеждата е, че въпреки дрязгите и противоречията в ахейския лагер на ЕС, в крайна сметка разумът ще надделее и всеки ще направи необходимото, ще поеме съответната тежест, за постигане на общите цели.\nТова е локалният европейски дебат, който включва и Русия в себе си. Неговата същност е сблъсъкът на Европа със собственото ѝ минало. Проблемът е, че докато сме ангажирани в този сблъсък, бъдещето се случва някъде другаде.