Свобода — Личностно разкрепостяване – Уикицитат\nСвобода — Личностно разкрепостяване\nВижте пояснителната страница за други значения на Свобода.\nСвободни по дух\nАз обичам духът ми да е свободен. Някои не харесват това, но то е начинът, по който мога да бъда себе си. — принцеса Даяна\nАз не съм самотна, аз съм свободна. Вече не ми се налага да бъда нечия гордост, да бъда символ за някого, да бъда на първо място за някого. — Лина Хорн\nАз съм свободен човек! Сам ще решавам съдбата си! — из филма "Крал Артур"\nАз търся възможности, не сигурност. … Искам да поемам премерен риск, да мечтая и да градя, да се провалям и да успявам. Отказвам да заменя стимулите за милостиня. Предпочитам житейските предизвикателства пред живота на гарантираното съществуване, трепета от реализацията пред застоялия покой на утопията. Няма да заменя свободата за благотворителност, нито достойнството за подаяния. Моето наследство е да мисля и да действам сам за себе си, да се наслаждавам на плодовете от моите творения и да се изправя смело пред света и да кажа: "Ето, това съм направил." — Хърбърт Хувър\nВ битката за душевна свобода нямаш съюзници. — Венцеслав Константинов\nВ понятието "свобода" влиза и свободата на човешките отношения. — Стефан Цвайг, из романа "В омаята на преображението"\nВероятно, когато вече не можеш да изгубиш доброто си име, се получава определена свобода. — Маргарет Атууд, из романа "Наричаха я Грейс"\nВинаги някой някого обижда с проявите и утвърждаването на собствената си свобода. Но и обиденият на свой ред обижда обидилия го с отсъствието си на търпимост и с неадекватните си реакции. … Да обиждаш другите е лошо и безнравствено. Но да се обиждаш шумно и заядливо на всичко подред, е не по-малко безнравствено… — Лев Рубинщейн\nВсеки човек трябва да бъде свободен да прави добро, но само ако е за негова собствена сметка. — Милтън Фридман\nВъзможността да се прави всичко, което ни е угодно, не е волност, не е и свобода, а оскърбителна злоупотреба с истинската свобода. — Паул фон Хайзе\nВъобще да учиш някого на любов към свободата е не само безполезно, но и невъзможно. Ако това изобщо може да се направи, то е само по един-единствен начин – като изявяваш и демонстрираш със своето лично творческо и ежедневно поведение какво представляват свободните хора. — Лев Рубинщейн\nГрадът – това е духът. Големият град е "свободният" дух. — Освалд Шпенглер\n…Границите на нашата свобода през цялото време се търкат – пораждайки понякога искри – о границите на чуждата свобода. В случаи като тези са безсилни и етическите, и дори юридическите механизми. В случаи като тези се налага да се опираш на собствената нравствена и естетическа интуиция. И на опита, разбира се. Но опита на свободата едва ли можем да си го представим без самата свобода. — Лев Рубинщейн\nДа избереш свободата означава да избереш друга несвобода. — Венцеслав Константинов\nДа освободим свободата на света – любовта! — Блага Димитрова, из романа "Отклонение"\nДа се наричаш свободен човек е най-голямото богатство. — Еврипид\nДокъдето се простира твоята способност да се налагаш над себе си, дотам се простира и твоята свобода. — Мария фон Ебнер-Ешенбах\nЕдинствената свобода, която има трайно значение, е свободата на интелигентност, тоест свободата на наблюдение и преценка, упражнявана в името на цели, които си струват. Най-често срещаната грешка, свързана със свободата, мисля, е да бъде идентифицирана със свободата на движение или с физическата страна на някаква дейност. — Джон Дюи\nЗа да бъдеш щастлив трябва да живееш като свободен… или да престанеш да живееш. — Стобей\nЗа да бъде свободен, човек не бива напразно да желае всичко онова, което му мине през главата. Напротив, свободният човек трябва да се научи да желае и прима всичко онова, което се случва с него. — Епиктет\nЗа този, който сам не е свободен, не са свободни и другите. — Георг Хегел\nЗа свободните са достижими всички висоти. — «Для свободных — все высоты достигаемы.» — Максим Горки\nЗащо ли най-трудното нещо на света е да убедиш една птица, че е свободна … и че може сама да си го докаже, стига да отдели малко време, за да се поупражнява? Защо трябва да е толкова трудно? — Ричард Бах, из "Джонатан Ливингстън Чайката"\n"Защо си тъжен все? В полето според мен / далеч по-зле, отколкото във клетка, се живее!" / "За тебе е така. Ти в клетка си роден. / А аз на свобода. И все тъжа за нея." — Пьотр Вяземски, из баснята "Два щиглеца"\nИ ще познаете истината и истината ще ви направи свободни. — Исус Христос\nИстинската любов, най-хубавата – това е свобода. — Блага Димитрова, из романа "Отклонение"\nИсторията на свободните хора никога не се е пишела от случайността, а от избора – от техния избор. — Дуайт Айзенхауер\nКак е възможно да говориш такива неща? — Как мога ли? … Не, истинският проблем е: как е възможно да не мога… — Олдъс Хъксли, из "Прекрасният нов свят"\nКаква свобода е това, щом трябва да се пoкланям пред тебе? — из американския филм "Александър"\nКогато се нуждая от другия, за да съществувам, връзката се превръща в зависимост, а когато сме зависими, не можем да избираме. А без избор няма свобода. А без свобода няма истинска любов. — Хорхе Букай\nКогато хората говорят за свобода, те имат предвид не свободата като такава, а ограждането от странични вмешателства. — Маргарет Атууд, из "Постижение"\nКойто е свободен от предразсъдъци, трябва да приеме, че другите няма да го разберат. — Лион Фойхтвангер\nКойто иска да бъде свободен, трябва сам да се освободи. Свободата не е приказен подарък, който пада в скута на човек. Какво е свобода? Това е да имаш волята да бъдеш отговорен за самия себе си. — Макс Щирнер\nКойто не обича свободата и истината, може да стане могъщ човек, но велик — никога. — Волтер\nКъм свободата води само един път: презрение към онова, което не зависи от нас. — Епиктет\nМагьосниците (шаманите) разбират свободата като способността да вършиш невъзможното, неочакваното – да сънуваш сън, който няма основа, няма реалност в ежедневния живот. — Флоринда Донър\nМачканият не иска свобода, иска сам да мачка. — Венцеслав Константинов\nНай-важният вид свобода е да бъдете това, което сте. — Джим Морисън\nНай-често губят свободата тези, които я жадуват. — Станислав Йежи Лец\nНе искам да затворя живота си в странична, еднопосочна уличка.\nИскам да изляза на простор! Да се осъществя.\nИскам свободно да избирам и сменям посоките си! — Блага Димитрова, из романа "Отклонение"\nНие не знаем как да бъдем свободни. Свободата е нещо, за което се учи. — Теди Москов\nНие не сме свободни да достигнем това или онова, но сме свободни да направим или не направим необходимото. — Освалд Шпенглер\nНяма насилие, което би могло да ни лиши от свободата на избора. — Епиктет\nНяма по-несвободен от охранявания човек. — Венцеслав Константинов\nОбѝчай свободата повече от живота. — Лудвиг ван Бетховен\nОпитайте се да се освободите от всичко, което ви сковава, направете свръхчовешко усилие да излезете жив вън от тялото си, вън от своите интереси, от мислите си и от цялото човечество, за да погледнете другаде, и тогава ще разберете колко са нищожни кавгите между романтици и натуралисти или разискванията по бюджета. — из романа "Бел Ами" на Ги дьо Мопасан\nПо-добре свободен дявол, отколкото обвързан ангел. — Паул фон Хайзе\nПреди всички други свободи ми дайте свободата да знам, да говоря и да споря свободно според съвестта си. — Джон Милтън\nПредпочитам свободата пред вериги от диаманти. — Мери Уъртли Монтегю\nПри никакви обстоятелства не желая да бъда специалист по всичко. Имам право да изляза извън рамките... Пожелавам си шанс, а не сигурност... Искам да се срещна с риска, да копнея за нещо и да го постигна, да преживея крушение и успех. Отхвърлям всяко предложение да продам порива си за дребни башиши. Предпочитам да се изправя пред трудностите на живота, отколкото да водя застраховано съществуване. По-добре напрегнатата възбуда на собствения успех, отколкото безличния покой на утопиите. Не заменям нито свободата си срещу благодеяния, нито човешките си достойнства за щедри дарове. Научил съм се сам да мисля, да действам, да гледам света право в лицето и да заявявам: "Това Творение е мое." Всичко се съдържа в думите: "Аз съм свободен човек." — Алберт Швайцер\nПътешествието – стига да не е сватбено – е упражнение по свобода. — Венцеслав Константинов\nРазбойници по отношение на свободата на волята няма, и тирани също няма. — Епиктет\nСамо глупаците считат своеволието за свобода. — Тацит\nСамо свободата си не губѝ! Тя е по-ценна от любовта. Винаги обаче човек разбира това едва когато е късно. — Ерих Мария Ремарк\nСвободата и разпуснатостта са съвършено противоположни едно на друго понятия. — Квинтилиан\nСвободата е най-ревнивата и взискателна любовница, която може да подмами и ума, и душата на човека. Тя не иска да има нищо общо с човек, който не иска да й се отдаде изцяло. Но щем веднъж изпепеляващата жар на нейните неустоими, сияещи очи се разгори в сърцето на жертвата, той вече знае, че на света няма друга усмивка освен нейната. — Кларънс Дароу\nСвободата започва с ирония. — Виктор Юго\nСвободата изисква спонтанни действия. Представа си нямаш какво е да се самозабравиш и да се оставиш на спонтанността… — Флоринда Донър\nСвободата на мисълта е най-голямото щастие; трябва да се съжаляват онези, които не я познават. — Ромен Ролан\nСвободата не е необходимост, а диалектически разум, способен да бъде съвместим с необходимостта, сам прикриващ собствената си същност и явление. — Дмитрий Саблин\nСвободата не е осъзната необходимост, а необходимост от нейното осъзнаване. — Валентина Беднова\nСвободата се заплаща с неизвестност. — Венцеслав Константинов\nСвободата не се преподава, на нея не се е обучава. С нея се заразява. И се заразяват все по-голям и по-голям брой хора. — Лев Рубинщейн\nСвободен е онзи, който от нищо не се бои и не разчита на нищо. — Демокрит\nСвободен е този, у когото всичко произтича в съответствие със свободната му воля и комуто никой не може да попречи. А лудостта дали е свобода? В никакъв случай. Безумието и свободата са несъвместими. — Епиктет\nСвободен човек е този, който в най-малка степен осъзнава своята несвобода. — Габриел Лауб\n…Свободният човек не е завистлив – той охотно признава великото и възвишеното и се радва, че го има. — Георг Хегел\nСвободният човек се разпорежда само с това, с което може да се разпорежда безпрепятствено. А да се разпорежда безпрепятствено той може само със самия себе си. И затова, ако видиш, че някой човек иска да се разпорежда не със самия себе си, а с други, то знай, че той не е свободен – той е станал роб на своето желание да властва над хората. — Епиктет\n...Смятайте за щастие свободата, а за свобода – мъжеството, и не отбягвайте военните опасности. — Перикъл\nСпоред мен е натрупан твърде много опит в мислене как да се контролира човека, вместо как да се освободи. Как да се опише, вместо как да се разкрепости. — Артър Милър\nТова, което в едни случаи се нарича свобода, в други се нарича разпуснатост. — Квинтилиан\nТрябва да правим планове за свобода, а не само за сигурност. Ако не за друго, то поне затова, че само свободата може да направи сигурността по-сигурна. — Карл Попър\nХората са се научили да се ползват от всичко, само не и от свободата си. Може би да се бориш с нуждата и крайната необходимост е доста по-лесно, отколкото със свободата. В нужда хората се закаляват и живеят с мечти за свободата. Но ето, че идва свободата и хората не знаят какво да правят с нея. — Михаил Пришвин\nЧовек е свободен в момента, в който пожелае да бъде. — Волтер\nЧовек може да стане свободен само чрез свободата на другите. — Симон дьо Бовоар\nЧовек сам си извоюва параметрите на свободата. Въпросът е да е в хармония със себе си, да е доволен от тези параметри и те да не му тежат. Когато си във вътрешно равновесие, в сговор със света и околните, ти си свободен. — Павел Тодоров\nЧовек се възпитава за свобода. — Георг Хегел\nЯвява ли се свободата осъзната необходимост да се приеме робството? — Виктор Шендерович\nВзето от „https://bg.wikiquote.org/w/index.php?title=Свобода_—_Личностно_разкрепостяване&oldid=85405“.\nПоследната промяна на страницата е извършена на 30 октомври 2018 г. в 14:19 ч.


Обявиха Меркел за дон Корлеоне в женски дрехи - e-vestnik.bg\nДали германската канцлерка Ангела Меркел не се е превърнала в женски еквивалент на зловещия мафиотски бос дон Корлеоне от „Кръстникът“. Тъкмо така смята седемдесет и една годишната Гертруде Хьолер, влиятелен член на партията на Меркел Християндемократичен съюз (ХДС), бивш съветник на канцлера Хелмут Кол и съветник в бордовете на няколко големи швейцарски и германски компании.\nВ книгата на Хьолер „Кръстницата“ Меркел е обвинена в разрушаване на еврото и че е обсебена от собствената си политическа власт и от установяването на автократичен режим, който граничи с тоталитаризма. Според авторката на книгата именно защото Меркел е израснала в комунистическата Източна Германия, тя няма действителна представа за демокрацията и е убедена, че най-важното е да се задържи на власт.\nРезултатът е, че Меркел запушва устата на критиците си и се отървава от политическите си противници, като безмилостно ги отстранява или им нанася удар в гърба, смята авторката на новата книга, озаглавена „Кръстницата“. Тази жена вече е установила автократичен режим, заяви Хьолер на пресконференция по повод книгата си.\nЗа да подчертае гледната си точка, тя е настояла на корицата на книгата й да се вижда заплашителният черен силует на Меркел, върху който се разпростира с големи букви заглавието. Ожесточените критики на Хьолер към Меркел могат да бъдат възприети като гняв на обидена бивша съперница, даваща воля на завистта си към някой, който е стигал до върха.\nКнигата на Хьолер е посветена на „онези, които продължават да стискат юмруци в джобовете си“. Но премиерата на „Кръстницата“ съвпадна с нападки срещу Меркел, дошли от други водещи членове на ХДС. Последната критика дойде от Йозеф Шларман, влиятелният партиен експерт по бизнес въпросите. Той неотдавна заяви, че вече няма фундаментални дебати в партията на Меркел, защото всичко е представяно без алтернатива. „Все едно, че си в училищен стол, където се предлага само по едно ядене на ден“, каза миналия месец експертът. Изказването му предизвика полемика.\nВ „Кръстницата“ Хьолер твърди, че вманиачаването на Меркел по властта я е накарало да игнорира убеждения и принципите си, за да осигури собственото си политическо оцеляване. В книгата авторката твърди, че в качеството си на дъщеря на протестантски пастор от Източна Германия Меркел бързо е научила, че е по-добре да не става дисидент или да не се бори за някакъв принцип, който може да попречи на кариерата й.\nВ книгата авторката не пропуска да припомни, че в нощта на падането на Берлинската стена през 1989 г. Меркел е отишла на сауна. В книгата се припомня също, че дейността на Меркел като дисидент в комунистическа Германия е била минимална. Една от най-дръзките й критики на тоталитарното управление както изглежда е било признанието, което е направила пред съпругата на един от колегите на баща й, че „онова, което най-силно я дразнело в Източна Германия, е, че не можела да си купи свястно кисело мляко“, се посочва още в творбата.\nХьолер освен това посочва като пример решението на Меркел от миналата година да сложи край на германската програма за ядрена енергетика, породено от страха от катастрофата във Фукушима. Според Хьолер това е ясно доказателство за липсата на принципи у Меркел, за която до този момент ядрената енергетика е била една от главните политически цели.\nПо отношение на Европа Хьолер казва, че желанието на Меркел да остане на власт на всяка цена я е принудило отново да подклади страховете на германските гласоподаватели и да наложи драконовски и неразумни условия по спасителните планове за закъсали страни от еврозоната, като например Гърция.\nВ „Кръстницата“ авторката дори твърди, че Меркел се вижда като Кралица на Европа, но в действителност разрушава еврозоната. Никой не може да обвинява господарката на спестовността, че е прахосница, пише в книгата си Хьолер. По думите на авторката обаче принудителните спестявания нарушават принципите на пазарната икономика, а растежът изисква приходи и потребители.\nВъпреки силно критичната книга обаче политиката на Меркел както изглежда има ефект, защото последното допитване до общественото мнение показва, че тя е възвърнала позицията си на най-популярен германски политик.


2018 означава, че си артист, твърде април 2020\n2018 означава, че си артист, твърде\nИдеята за креативна личност като „професионалист“, а на нас като несъздаваща се разпада. Дигиталният живот свързва човешкото творчество с технологиите и сега всички сме художници.\nВярвате или не, вие сте творец - дори художник. Как можете да сте сигурни? Е, днес всеки може да се вози на кросоувъра между оправомощаващите инструменти, донесени ни от дигиталния свят, особено повсеместните мобилни устройства, и много по-широко определение за това какво означава да бъдеш креативен и да "правиш нещата" днес.\nВсички сме артисти ...\nНе сте убедени? Помислете за еволюцията на това какво означава творчество. Това се отдалечи от акта на правенето на нещо иновативно, често артистично, което се задвижва от естествена способност и усет и по някакъв начин е запазено за талантливите. Царството сега е идеята, че всички ние като уникални същества можем потенциално да надхвърлим традиционните идеи и модели, разчитайки на въображението си. Можем да дишаме оригиналност само като живеем: говорим, правим, движим се, изпълняваме. Водена от уважението към индивидуалността и щедрото подпомагане на страстта към съзнателността, идеята за творческата личност като „професионалист“, а останалите като нереалистични се разпада. Това понякога се нарича „демократизация на креативността“ - глобална тенденция, при която технологичните иновации, по-специално чрез повсеместния смартфон, виждат творческа изява, включително създаване на медии, достъпни и изпълними от всички.\nСега всички сме креативни в това как проектираме домовете си, персонализираме ваканциите си, измисляме виртуални покани, споделяме нашите лоши (и добри!) Истории за купуване, подхождаме към запознанства, изграждаме нашата онлайн марка и кръщаваме децата си, а дигиталният свят има беше огромен фасилитатор на всичко това. Някога създаването на оригинална покана за сватба обикновено означаваше консултиране с дизайнер на печатница или намиране на запознанство с уменията на Photoshop, за да ви помогне. Новоназначените вече могат да ги проектират самостоятелно, с лесно достъпни (а понякога дори и безплатни!) Инструменти и могат да усъвършенстват уменията си, като използват уроци в YouTube.\nВдъхновени сме и от признанията на успешни творчески хора, че съвършенството не е необходимо и че просто трябва да го правим и уверено да създадем нещо: „Отидете и правете интересни грешки, правете невероятни грешки, правете славни и фантастични грешки. Нарушаване на правилата. Оставете света по-интересен за това, че сте тук ”Нийл Гейман (създател на късометражна фантастика, романи, комикси и филми). Ние сме отворени да преоценяваме съветите на великите: „Ако чуете глас вътре, казвате„ не можете да рисувате “, тогава непременно рисувайте и този глас ще бъде заглушен.“ Винсент ван Гог.\nЕто горната дефиниция на креативността на Urban Dictionary, показваща къде се намира в момента:\nКреативност: Игривост - играта по детски с очевидна, известна или стара информация и идеи може да доведе до нещо ново и страхотно. Това е креативността. Той е двигателят на въображението и кила не само на науката и изкуството, но на цялата интелигентност, решаване на проблеми и занимаване с живота като цяло. Всяко дете се ражда креативно. Нашето основно предизвикателство е да помогнем на децата си да запазят креативността си в зряла възраст.\nОбвинявайте популярната култура на 20 век - започнаха я!\nОтварянето на изкуство за всички е работа в ход, която набира скорост всяка година. Uniqlo от хилядолетна марка дрехи за основни основи, стартирала „Art for All“ в своите водещи магазини в Ню Йорк в края на януари 2018 г. Това ще донесе достъпни артистични продукти, разговори и работилници за художествена продукция за обществеността, вдъхновени от поп дуото от 20 век Гилбърт & Джордж, които направиха мотото „Изкуство за всички” своето изявление за мисия.\nТрудоустойчивите песни на Пънк като God Save The Queen, със съкратеното си инструментариум и стил на пеене, както и с текстовете и мирогледа си против установяването, катапултираха идеята, че всеки може да създаде в светлината на прожекторите - и изведнъж, ти не се нуждаят от гласа на Елвис или от способността на Бийтълс да измисля супер закачливи рифове. Тази DIY етика беше направена истинска от факта, че много групи самостоятелно произвеждаха записи и ги разпространяваха по неформални канали. Да бъдеш „професионалист“ беше не само излишно, но и се обезкуражи. Дада и сюрреализмът обаче първо стигнаха дотам, тъй като привържениците поставиха под въпрос дългогодишните предположения за това какво трябва да бъде изкуството и как трябва да се прави. „Готовите мероприятия“ на Марсел Дюшан, представяйки ежедневните масово произвеждани предмети като изкуство, показа своето пънк-отношение към условностите на вкуса и красотата. По този начин той наруши векове на мислене за ролята на художника като умел създател на оригинални ръчно изработени предмети.\nГлобалната прищявка за книги за оцветяване на възрастни е без усилие тази тенденция. Не само децата, но и зрелите офис работници, блогърите на мама и клубовете се развиват, като създават по този начин. Последните заглавия като „Doogle Zen: Намиране на творчество и спокойствие в Sketchbook“ показват припокриването с стремежа към себеизразяване и вътрешен мир, но този жанр се разклонява в нови територии, като хумор, с „Adult Coloring Book of Memes“.\nДигиталният живот като мост към творчеството\nДигиталният свят е помогнал на милиони повече хора да се докоснат до своята артистична страна, като пуснаха в дланите си инструменти, позволяващи творчество. Дигиталното изкуство проправи пътя, като наруши художествените конвенции, използвайки цифровите технологии като основна част от творческия процес. След известна първоначална съпротива, въздействието му трансформира дейности като рисуване, рисуване, дизайн и музикална композиция, така че цифровото изкуство често се разглежда като съвременно изкуство, улеснено от технологиите.\nТочно по отношение на това, което можем да знаем и научим, дигиталната култура доведе до експлозия на вдъхновение в живота ни чрез смартфон, разширявайки тенденцията на изкуството за всички. Daily Art - Вашата дневна доза на изкуството е приложение, което ви изпраща вдъхновяващ класически, модерен или съвременен шедьовър и кратка история, която да съвпадате. Приложението Enlight Photofox и другият мобилен софтуер за редактиране на снимки, чувствайте се освобождаващи за потребителите. Доказателството е в акаунта в Instagram, залят от хора, които се сливат във фонове, увенчани с елементи на графичен дизайн или с галактики за очи. Книги, наречени неща като „Живопис без боя: Пейзажи с вашия таблет“ и „Мобилно цифрово изкуство: Използване на iPad и iPhone като творчески инструменти“ изследват идеята за цифровите инструменти като латентни стимуланти на таланти.\nРеволюционното хоби за създаване на мобилни устройства\nПриложенията за смартфони дефинират някои критики и мрачни критици на технологичния дигитален живот като затрудняващи, с освежаващи творчески инструменти чрез приложение. Потребителите съобщават, че се чувстват упълномощени от такива приложения, които им позволяват да се занимават с различни интереси като писане на общности (HaikuJAM нарича себе си игра за писане на мултиплейър), преодоляване на счупени мечти или креативен блок (Coffibility пресъздава атмосферните звуци на кафене, което показва, че стимулира творческата работа), Etsy за глобални занаяти, способността да реализирате фантазии чрез манипулиране на изображения, иновативна игра, да знаете повече за изкуството и да създавате свои собствени видеоклипове, за да улавяте моменти или да правите изкуство.\nНека помислим за креативността на редактирането на изображения на мобилни устройства. Знаем, че нашите телефонни камери са най-добрите ни камери, защото те са винаги с нас - особено за щракване на неочаквани публични моменти. Но за мнозина първоначалното щракване е само началото - суровината за нов и забавен творчески процес, който се превърна в творческо хоби. Едва ли има значение, че много мобилни телефони правят по-скучни снимки, отколкото скъпи професионални камери (въпреки че в наши дни по-новите камери като iPhone X и Google Pixel 2 водят професионални камери), защото приложенията за визуално редактиране позволяват на хората да ги трансформират на място. преминете в магически образи.\nМобилната фотография е помогнала да освободим нашите артистични себе си. Независимо дали редактираме ежедневието си или нашите селфита, безплатните моменти са възможност да правите и изработвате изображения. Лекотата и наличността на приложенията за редактиране на снимки ускориха творческия процес и позволиха на хората да бъдат много изобретателни повече от времето без никакви разходи. Различни проучвания показват, че незабавното споделяне на изображения на визуални платформи като Instagram и Snapchat е по-популярно за Millennials, отколкото използването на по-фокусирания в текста Facebook. Тази дейност направи мобилната фотография забавна, общителна и интерактивна за хора, които иначе изобщо не биха експериментирали с изображения. И се чувстват по-смели, ежедневните хора правят нещо повече от „граматиране на познатите домашни любимци и партита, освен това щракват и излагат необичайни сцени и случайни герои, които срещат с безпрецедентен артистичен усет.\nArtup 2.0Защо всички изпълнители трябва да готвятКак изучаването на Библията може да ви научи как да бъдете добър лидерЦветове: Pantone срещу CMYK срещу RGBКакво е толкова страшно в изпълнението на живо?


Как бавното хранене ще ви помогне да отслабнете! (+ Други важни предимства) | Fit with Strahil\nКак бавното хранене ще ви помогне да отслабнете! (+ Други важни предимства)\nТвърде бързото хранене може да доведе до покачване на теглото\nБавното хранене помага за консумирането на по-малко калории\nБавното ядене подпомага дъвченето и смилането на храната\nДруги предимства от бавното ядене\nПрактически съвети за това как да се храните по-бавно\nДали заради забързаното ежедневие или по друга причина, много хора ядат храната си по-бързо отколкото трябва. Всъщност, по-бавното ядене се оказва по-добрия подход.\nВ действителност изследвания показват, че по-бавното хранене може да ви накара да се почувствате по-сити и да помогне за намаляване на теглото.\nВ следващите редове ще откриете какви са ползите от бавното ядене за загубата на тегло и подобряване на здравето като цяло.\nХората описващи се като бързи консуматори са склонни да натрупва повече излишно тегло във времето в сравнение с тези, които твърдят, че се хранят по-бавно. Проучване, в което участват над 4000 мъже и жени на средна възраст показва, че тези, които се хранят по-бързо, покачват по-бързо килограми, в сравнение с бавноконсумиращите храна.\nАпетитът и приемът на калории до голяма степен се контролира от хормоните на глада (грелин и лептин). Обикновено след ядене нивата на грелин намаляват, което потиска глада. В храносмилателния тракт също така се освобождават хормони като холецистокинин (CKK), пептид YY (PYY) и глюкагон-подобен пептид-1 (GLP-1).\nТези хормони сигнализират на мозъка, че сте се нахранили и хранителните вещества се абсорбират. В резултат на това апетитът намалява, карайки ви да се чувствате сити, което помага да спрете да ядете.\nИнтересното е, че този процес отнема около 20 минути, което означава, че когато се храните бавно давате нужното време информацията да достигне до мозъка.\nНяколко проучвания доказват, че хора, които имат наднормено тегло са склонни да дъвчат храната си по-малко, отколкото хора с нормално тегло.\nДруго проучване сочи, че дъвченето се отразява и за приема на калории. Например, когато хората дъвчат 1,5 пъти повече от нормалното, средния прием на калории намалява с 9,5%, а при 2 пъти повече дъвчене от обичайното, приетите калории намаляват с 15%.\nСпоред изследвания, дъвченето на всяка хапка за 30 секунди намалява апетита и увеличава насладата от храненето.\nКато цяло можем да обобщим, че при бавно дъвчене се приемат по-малко калории, защото сигналите за ситост достигнат до мозъка.\nСтарателното дъвчене носи допълнителни бонуси като:\nОптимално усвояване на хранителните вещества;\nИзбягвайте глада – когато сте освирепели от глад е трудно да се сдържате и да се храните бавно. За да не изпадате в подобна ситуация, дръжте винаги под ръка нещо здравословно за хапване.\nДъвчете повече – пребройте колко пъти дъвчете една хапка и удвоете броя.\nНе се хранете с ръце – употребата на прибори ще забави скоростта на хранене.\nКонсумирайте храни, които изискват повече дъвчене – зеленчуците, плодовете, ядките и всички други богати на фибри храни изискват повече механично време за дъвчене.\nНе се разсейвайте – избягвайте гледането на телевизия по време на хранене.\nБъдете търпеливи– промяната отнема време; ще са ви нужно около 20-30 дни, за да превърнете бавното хранене в навик.


Цонев сервиз-Русе, Форум :: Газова отоплителна печка  DeLonghi RH 42\nГазова отоплителна печка  DeLonghi RH 42\nслед 20-30 минути "издухва' пламъка и угасва.\nГори 20-30 минути и контролния пламък започва да гори бурно,сякаш налягането става по голямо и защитата изключва.Сложих друга бутилка, смених три редуцир-вентила, но резултат няма.Печката работи втора зима.Ако някой е имал такъв проблем и знае лек, да помага.\nВсичко записи: 2 : Дата на рег-ция: Дек. 2009 : Отправено: 20 Декември, 2009 - 17:47:40\nсвършва кислорода в стаята\nотвори, проветри и ще работи известно време докато стане пак същото\nВсичко записи: 463 : Дата на рег-ция: Яну. 2010 : Отправено: 28 Януари, 2010 - 20:40:38\nОтвори печката и почисти внимателно дюзата на контролния пламък, вероятно е запрашена и от там идва проблема.\nВсичко записи: 44 : Дата на рег-ция: Март 2010 : Отправено: 07 Март, 2010 - 19:27:15\nПросто трябва да сложиш дюзи за пропан-бутан. В магазина са монтирани дюзите за метан. Виждал съм да се продават и по отделно. Има голяма разлика в отворите на дюзите, това не го подценявай.\nВсичко записи: 19 : Дата на рег-ция: Апр. 2009 : Отправено: 12 Май, 2010 - 20:44:03\nИ от кога газов отоплител предвиден само за пропанбутан се продава с дюзи за метан ? >>>>>>>>\nИзтегли файл: DELONGHI.zip\nИзтеглен пъти: 607\nВсичко записи: 721 : Дата на рег-ция: Дек. 2005 : Отправено: 13 Май, 2010 - 05:17:36\nНе сменяи дюзите те са си аз пропанбутан , ако има нужда ги почисти с ацетон или друг разредител но проблема е както каза pacofazumerа в усезателя за кислород , предполагам печката е в малко помещение и защитата и изключва . Като проветриш ако работи няма какво друго да търсиш .\nВсичко записи: 97 : Дата на рег-ция: Авг. 2007 : Отправено: 19 Май, 2010 - 12:58:39\nПусти ПВЦ дограми - не пускат въздух\nВсичко записи: 5 : Дата на рег-ция: Февр. 2008 : Отправено: 04 Юли, 2010 - 10:32:52\nКъде се намира този усезател за кислород и може ли да се елиминира?\nВсичко записи: 2 : Дата на рег-ция: Дек. 2009 : Отправено: 05 Септември, 2010 - 15:40:42\nТози осезател за кислород е именно контролния пламък. Ако се променят условията на горене се променя и формата на контролния пламък Защитата не се нагрява и започва да изстива.След около 40сек. печката спира да работи.\nВсичко записи: 44 : Дата на рег-ция: Март 2010 : Отправено: 09 Септември, 2010 - 10:12:41\nискам да попитам имам газава печка NEO,с три пити подава искра но неиска да запали.\nсмених бутилката с нова и пак не ще ?\nще съм благодарен ако някой помогне\nВсичко записи: 1 : Дата на рег-ция: Окт. 2011 : Отправено: 10 Октомври, 2011 - 19:05:32\nЗащита на газова печка?\nЗдравейте, В малка стая си сложихме газова печка за отопление SuperSer.\nСлед като поработи известно време, печката спира сама. Въпросът ми е:\nТова някаква защита ли е, или подлежи на ремонт?\nАко е защита, в този случай копчето на редуцир-вентила остава отворено, трябва ли задължително да се затваря?\nВ интерес на истината малко неудобно се получава, че постоянно трябва да я палим отново и отново и все трябва да висим да я гледаме ще спре ли, или не и не можеш да мръднеш от стаята за една минута...\nВсичко записи: 12039 : Дата на рег-ция: Дек. 2005 : Отправено: 02 Февруари, 2014 - 15:27:26\nзащита е проветряваш и палиш пак\nВсичко записи: 463 : Дата на рег-ция: Яну. 2010 : Отправено: 03 Февруари, 2014 - 18:02:46\nА това, че като спре печката, копчето на вентила остава отворено проблем ли е?\nВ смисъл - ако не сме в стаята в този момент?\nВсичко записи: 14 : Дата на рег-ция: Юли 2013 : Отправено: 03 Февруари, 2014 - 20:45:44\nНа защитата това и е работата.Но като изключи тя спира газта.Т.е. газта стига до крана на печката само.Няма изтичане на газ след това.\nВсичко записи: 134 : Дата на рег-ция: Юли 2013 : Отправено: 04 Февруари, 2014 - 14:10:05\nФорум » Ремонт » Ремонт на микровълнови фурни , печки , котли » Газова отоплителна печка  DeLonghi RH 42 [Страници (1)]\n[ Script Execution time: 0.0166 ] [ Gzipped ]


Защо Заев не харесва думата "северномакедонски" - Bgonair\nБеше ли сложена точка на напрежението между България и Сърбия?\n15.07.2019 | 13:30 Редактор: Зара Паталева\nТушира ли се напрежението между България и Сърбия, предизвикано от изказване на сръбския вицепремиер и министър на външните работи Ивица Дачич? Защо Дачич си позволи такова изказване - ще говорим в първата част на предаването "Брюксел 1" по Bulgaria on air с колегите Николай Коев, дългогодишен кореспондент на БТА в Белград и Скопие, и Любчо Нешков, основател на БГНЕС.\nВъв втората част на предаването, с бившия представител на ЕК в България и бивш вицепремиер Зинаида Златанова, ще говорим за това, безпроблемен ли е предвиденият за вторник избор на Урсула фон дер Лайен за председател на ЕК.\nКоментарът на Дачич беше в отговор на казаното от Борисов по време на срещата на върха в полския град Познан, когато българският премиер беше попитан за мнение, относно номинирането на испанския външен министър Жозеп Борел за Върховен представител на Европейския Съюз по външната политика и политиката за сигурност. И по-точно, как това би се отразило на евроинтеграцията на Западните Балкани, имайки предвид, че Испания е една от четирите страни-членки, които не признават Косово.\nПремиерът отговори, че при заемането на такъв висок пост фокусът трябва да е в защитаването на колективния интерес на целия ЕС, а не на национални интереси. И добави, че ако Борел бъде избран, не означава, че мнението на Испания относно Косово ще бъде меродавно за останалите държави, които сме признали Косово. Малко след това Дачич призова Борисов "да не дава уроци на новия еврокомисар по външната политика" по отношение на признаването на независимостта на Косово.\nнапрежение България и Сърбия\nБрюксел 1 - 12.9.2020 - пълен запис\nБрюксел 1 - 5.9.2020 - пълен запис


Прякор „Ла дам де фер“, желязната лейди, е желязна решетъчна кула, разположена на Шам де Марс в Париж. Построена през 1889 г., тя е главния образ на Франция и една от най-разпознаваните структури в ...\nГрад в северна Етиопия, известен с монолитните си църкви. Построена през XII-ти и XII-ти век и издигаща се на височина 2630 м, Лалибела днес е голям религиозен център, и известен център за поклонения ...\nНептунбрунен e фонтан, намиращ се в Берлин и е построен през 1891 г., проектиран от Райнхолд Бегас. Римският бог Нептун е в центъра. Четирите жени около него представляват четирите основни реки на ...\nЧервената община в Берлин, известен също като Общината, е срадата, където се намират правителствот на Берлин и кметът на столицата. Като символ на властта в Берлин, общината се откроява с червената ...\nПръстенът на Бродгар е съоръжение от епохата на Неолита и представлява каменен кръг, разположен на най-големият от островите Оркни - Майланд, Шотландия Той е част от световното наследство на ЮНЕСКО, ...\nМалко езеро, обградено от планини и захранвано предимно от дъждовната вода, която се стича по стръмните планински склонове, а не от дадена ...\nБъкингамският дворец, в Лондон, Обединено кралство, е официалната резиденция и офис на британския монарх. , Това е настройката, за държава пъти, кралски гостоприемство и е фокуса на британската ...


Готвене на шарански боили - мрянаПрочети Повече\nОсновен мряна Готвене на шарански боили\nГотвене на шарански боили\nВ статията ще ви кажа какво е цирей за улов на шаран. Как и от какво да ги готвя. Кои са най-популярните боили. Как да хванем шаран на бойли.\nРиболовът на шаран с помощта на боили е предимно летен вид риболов, тъй като по това време топлинните шарани преминават към растителни храни с десерт от горски плодове и плодове, ако овощните дървета са разположени близо до езерце. Боилите, оформени от тесто и наситени с ароматни добавки, по това време ще са точно по вкуса на шарана.\nКакво са боили\nХарактерна особеност на боилите е доста впечатляващият им размер. Топките-боили обикновено са 10-15 мм и дори по-големи. Не всяка риба може да вземе такъв накрайник, което прави тази дюза мишена и само за големи риби, които са шарани. Всмукване на ядливи топки към малка риба се предотвратява от доста твърда кора от боили, което се постига чрез изсушаване на дюзата преди риболов. Но ако такава кора е непреодолима пречка за месоядните и избелващите, тогава шараните не трябва да дават такава топка с фарингеални зъби и да я поглъщат. И ако рибата е много голяма, тогава такъв шаран ще вкара топката с устните си и няма да забележи.\nКак да готвя боили\nСтруктурата и методът на варене на боили до известна степен приличат на обикновени кнедли. Те също се варят във вряща вода и плуват на повърхността на водата, тъй като са готови. Но съставът на боилите е доста сложен. Основните компоненти включват: брашно, протеин, яйца. Това е гръбнакът на боилите. Освен това в дюзата могат да бъдат включени плодови сиропи и ароматизатори. Такава композиция е по-характерна за лятното време. Понякога дори чесън и канела с керна семена се добавят към летните боили . По-близо до есента, когато са необходими повече студенокалорични дюзи за шаран с охлаждаща вода, рибено масло, храна за птици, кости и рибено брашно често се смесват в боили.\nОбикновено момчетата се закупуват в магазините за риболов, но някои риболовци ги правят сами, търкаляйки топчета от немаслено соево брашно, грис, коноп и фъстъчено брашно, добавяйки Vitamealoam, обогатена каша от леща, която съдържа много хранителни вещества и фибри. Домашните боили могат да включват също тигрови ядки и яйчен прах. Освен това се използват различни сладки бисквити и плодови аромати.\nСлед направата и смесването на масата към нея се добавя вода и се приготвя тестото. След това от тестото се разточват малки „колбаси“, които се нарязват на парчета, от които след това се разточват топчета. След това топките се сушат и се варят в тенджера до готовност. Остава само да засадите цирей и да изчакате да ухапете. Боилите често се варят директно на брега в саксия.\nАксесоари за боили\nЗа да не унищожи циреята, той често не се слага на кука, а се закача до куката на каишка, наречена коса. За такова окачване първо се прави дупка в боила с тънък шил, в който се преминава коса и се фиксира с тапа. Често за тази цел се използва специална игла с отвор, в който е поставена косата. Тази игла донякъде напомня на игла за плетене. В тази форма голата кука е близо до кипенето и шаранът просто я придърпва с устните си заедно с циреята.\nНай-популярните се считат за боили с диаметър 14 мм. За тях се използват шарански куки с къс предна част и специална арка. Размерът на куките е № 6-7 . За риболов на шаран и шаран, като основна въдица се използва плитка с диаметър 0, 3 мм . Каишките са предимно флуоровъглерод с дебелина 0, 4 мм .\nЗа спортен риболов на шаран, когато рибата се освобождава обратно след улавяне, се използва инсталация, която се нарича основна . Оборудването работи за самозащита поради тежък потъващ, а рибата идва главно от устните. Синкерите често са консумативи, когато след закачане те се изхвърлят от стойката в долната част след ритник, което неизбежно следва при закачане и започване на улов на голяма риба. Изхвърлянето на потъващия предотвратява счупване на линията или събиране на риба, когато тежък потъващ може да се превърне в критично препятствие, висящо отстрани на въдицата, докато рибата също упражнява сила върху снаряда.\nШаран за риболов на шарани\nПри риболов на шаран обикновено се използват мощни шарански въдици и същите мощни макари със скоростно съотношение 4.2-1. Обикновено макароните шарани са оборудвани със система за байтово бягане, която деактивира спирачката на триене по време на неконтролиран риболовен рейс от голяма риба. Без байтраннер шарани често влачат въдици във водата.\nПредишна СтатияСъхранение и реанимация на кървави червеи\nВ статията ще ви кажа какво е цирей за улов на шаран. Как и от какво да ги готвя. Кои са най-популярните боили. Как да хванем шаран на бойли. Риболовът на шаран с помощта на боили е предимно летен вид риболов, тъй като по това време топлинните шарани преминават към растителни храни с десерт от горски плодове и плодове, ако овощните дървета са разположени близо до езерце. Боилите, оформени от тесто и наситени с ароматни добавки, по това време ще са точно по вкуса на шарана. Какво са боили Характерна особеност на боилите е доста впечатляващият им размер. Топките-боили обикновено са 10-15 мм и дор © Copyright 2019


Надер Мансур - Роден, но забравен (ТЕКСТ)\n„РОДЕН, НО ЗАБРАВЕН“\nКуинсланд, февруари 2018 г.\nАко носите Библията си, бих желал да отворите с мен на Йоан 3:16. Може би няма да бъде нужно да отваряте там, тъй като това е добре известен текст. Но при тези познати пасажи много пъти сме склонни вероятно да ги вземаме за даденост в по-голяма степен. И така, Йоан 3:16, и заглавието на изследването ни тази сутрин е „Роден, но забравен“.\n„Роден, но забравен.“\nДумата „роден“ се намира в стиха – Йоан 3:16. Това вероятно е най-известният стих от Библията. Знаете, че когато започнете да изговаряте Йоан 3:16, повечето хора могат да го довършат. Или поне са запознати с него. И не мисля, че това е случайно. Стихът обхваща в себе си и обобщава Евангелието наистина добре.\nДа прочетем текста, след като сме отворили там.\n„Защото Бог толкова възлюби света, че даде Своя Единороден Син, за да не погине ни един, който вярва в Него, но да има вечен живот.“\nМожете просто да разгърнете тази красива мисъл, която се съдържа в стиха и наистина да покажете Евангелието. То се намира точно там – на едно място. Но разбирането ни за този стих и начинът, по който го тълкуваме, ще повлияят на разбирането ни и схващането ни за Божията любов. Понеже мярката на Божията любов, според този стих, е това кого даде Той. Не е ли така? Мярката, която Йоан употребява, за да изрази Божията любов е, че Той даде някого, Той даде Своя единороден Син.\nВъпрос на факт е, че тази дума е обект на малък дебат по отношение на това какво точно е значението ѝ. Запознати ли сте с това относно думата „роден“? И начинът, по който разбирате, по който дефинирате тази дума, ще повлияе върху разбирането и възприятието ви за Божията любов. Мярката е в това кого даде Той, и всъщност спасението е в това кого даде Той. Понеже, ако вярвате в този, когото Той даде, това е единственият начин, по който не можете да погинете, а да имате...? Вечен живот. Следователно, става дума не само за мярката на Божията любов, а също и за вярването. Да не погине ни един, който вярва в него - в онзи, когото Бог даде.\nДва ключови елемента, които зависят от идентичността на този, когото Бог даде. И така, кого даде Бог? Всички ще кажат:\n„Той даде Своя единороден Син.“\nНо какво означава това? Зависи кого питате.\nТака че днес искам да видим какво ни казва Библията за значението на тази конкретна дума, тъй като тя е въвлечена в известна полемика.\nЧесто се срещат днес обикновени хора и дори учени, които тълкуват думата като означаваща... (говоря за думата „роден“) като означаваща вероятно „уникален“. Чували ли сте това? Или „специален“. Или „един-единствен“. И понякога има университетски преподаватели, теолози, дори някои учени и лингвисти, които ще ви уверят, че това е значението на думата, че тя не означава действителното рождение. Някои хора всъщност казват, че тази дума дори не е част от Библията. И някои преводи на Библията пропускат тази дума. В тях Йоан 3:16 ще казва нещо от този род:\n„...че даде Своя един-единствен Син...“\nНапълно се пропуска думата „роден“.\nЗатова нещото, което ще направим днес, ще бъде да проведем изследване на конкретни думи в Библията относно тази конкретна дума. Ще потърсим всички появи на думата „роден“ в Писанието, за да видим как Библията всъщност употребява тази дума и какво означава тя. Това ще бъде изчерпателно изследване, тъй като има само девет пъти, в които тази дума се използва в Новия завет. Ще погледнем всичките девет появи и просто ще открием за себе си как Библията използва тази дума, така че да разберем какво има предвид, когато говори за Христос. Но е интересно, че ако действително погледнете речниковото значение, ще откриете, че думата произлиза от гръцката monogenēs, която означава „единороден“ или „единствено дете“. Но предстои да погледнем библейската ѝ употреба, как конкретно са я използвали писателите на Библията. И така, има девет появи на употребата на тази дума, както казах.\nПет от тези появи се използват във връзка с Христос, при което Христос е наречен „роденият Син“, или някаква форма на това описание, в която се използва тази дума. И в тези пет случая думата се използва от Йоан.\nИ така, няма да започна там, а ще погледна другите случаи и да видим как се използва думата на други места, което тогава ще ни помогне да видим какво означава тя, когато се прилага към Христос. Приемливо ли е това? Добре. Първа поява: Лука 7:12. Ако носите Библията си, ще отворим там. Лука 7 гл. и там 12 ст. Поредността е тази на появата, според начина, по който са изброени книгите в нашия Нов завет днес. Лука е първата книга, в която тази дума се появява. Седма глава и там 12 ст. Това е история, при която Исус вървеше и попадна на погребално шествие. В Лука 7:12 се казва:\n„И когато се приближи до градската порта, ето, изнасяха мъртвец, единствен син на майка си, която беше и вдовица; и с нея имаше голямо множество от града.“\nВиждаме ли някъде там думата „роден“? Не на английски, но на гръцки я има – monogenēs. Това всъщност е думата, преведена като „единствен“. Така че можете да преведете фразата като „единороден син на майка си“. Това не се превежда всеки път, тъй като значението очевидно се подразбира. Когато кажем, че някой е единствено дете, незабавно се разбира, че това дете е единородното дете на този родител. Вярно ли е? Това е възнамеряваното тук заключение. Не бихте разбрали, че това дете е син на някой друг, различен от майката, която присъства там. Той е роден от тази майка. Това е представата, която се опитва да обрисува Лука. И е доста ясно. Тук се споменаваше единствено дете. То беше мъртво и Христос го възкреси от мъртвите. Това се случи (щом прочетете останалата част от историята). И така, това е първият път, в който се използва тази дума.\nНека погледнем следващия.\nТой се намира в следващата глава – Лука 8:42. В Лука 8:42 имаме описание, доста подобно на първото, доста подобно събитие, като отново се използва точно същата дума. Лука 8:42 казва:\n„Защото имаше една-единствена [monogenēs] дъщеря на около дванадесет години, която умираше. И когато отиваше, множеството Го притискаше.“\nПомните ли тази история? Този човек идва докато дъщеря му умира. По времето, когато Исус стига до мястото, дъщерята е...? Вече мъртва. Но в даденото от Лука описание за тази дъщеря се казва, че този човек, който дойде при Исус, имаше „една-единствена“ дъщеря. Знаете ли коя е думата за „единствена“ на гръцки? Monogenēs. Или...? „Родена.“ Следователно, би ли било безопасно да преведем фразата като „една единородна дъщеря“? Със сигурност. И, разбира се, от това научаваме, че тази дъщеря беше наистина родена от този баща и съпругата му, нейната майка. Това беше нейната майка. Дъщерята беше родена. Няма друг начин, по който да се разбере значението на думата. Не бихме казали, че тя била специална, или вероятно била уникална. Тя наистина била специална и уникална в това, че била единствената родена.\nИ така, Исус я възкресява, разбира се, и това е вторият път, в който думата се появява в Евангелието на Лука.\nТретият път, в който Лука я използва, и последен за Лука, е в Лука 9:38. Това отново се намира в следваща глава. Там се казва:\n„И ето, един човек от множеството извика и каза: Учителю, моля Ти се да погледнеш на сина ми, защото ми е единствено [monogenēs] дете.“\nВиждате ли някъде тук думата „единороден“? Добре, „единствено дете“. Ако погледнете гръцкия текст, ще намерите думата monogenēs. Всъщност няма да намерите думата „дете“. „Дете“ не се намира в текста. „Дете“ е добавено. Причината, поради която е добавено, е доста очевидна: защото това е възнамеряваното значение чрез казаното от бащата. Онова, което бащата казваше на Исус беше:\n„Погледни на детето ми и се смили над него. Той ми е единороден...“? „...син,“\nочевидно. Но той е единороден.\nЗнаете ли, намирам това за интересно. Считате ли, че това може да е докоснало струна в сърцето на Христос? Тук стои човек, чийто единороден син страда и който казва:\n„Погледни сина ми. Той ми е единствен. Той е моето единородно дете. Нямам други като него.“\nХристос е единородният Син на Бога.\nИ така, думата „дете“ там е прибавена, разбира се, за да изведе значението, да покаже значението – че това се възнамерява. Христовото сърце е трогнато и Той, разбира се, излекува детето.\nИ това ни довежда до заключението за начина, по който Лука използваше тази дума. Той я употреби три пъти и е доста ясно какво имаше предвид. Той я използваше винаги, за да спомене единородно дете, независимо дали става дума за син или дъщеря. Но това е дете, което е наистина родено. Думата няма други... знаете... конотации или духовна значимост, метафизичен смисъл или представяне, или метафорично значение или каквото и да е. Доста очевидно е: единороден.\nНека сега отворим на друг текст в Евреи.\nСледващата поява, четвъртата, се намира в Евреи. Тази повдига някои въпроси. Евреи 11:17. Евреи 11:17. И така, когато прочетем това, си мислим:\n„Да, спомням си. Някой питаше за това.“ Тук се говори за Авраам и Исак. В 17 ст. от Евреи 11 гл. се казва:\n„С вяра Авраам, когато беше изпитван, принесе Исаак в жертва - онзи, който беше получил обещанията, принесе единородния си син.“\nОтново, думата „син“ е добавена, за да се предаде значението, за пояснение. „Единороден“ тук, от гръцки, е monogenēs – същата дума.\nИсак беше... какъв на Авраам? Единородният му син. Но някой може да каже:\n„Братко, почакай малко. Спомням си от Библията, че Авраам всъщност имаше повече от един син. Той всъщност имаше един син преди Исак – Исмаил, и няколко деца след това. Вярно ли е? Следователно, когато се казва „единороден“, това не означава задължително „единственият роден“, а всъщност означава, че Исаак беше уникално, специално за Авраам дете, и той изпъкваше пред всички останали. Следователно, значението на думата всъщност е „специален“ и „уникален“.“\nЗапознати ли сте с това разсъждение? Чували ли сте го?\nНяма съмнение, че Исак беше специален и уникален, и предстои да видим причината. Но това не отрича факта, че той действително беше роден на Авраам и...? Сара. Следователно, защо Павел (за който най-общо се счита, че е авторът на книгата „Евреи“), защо авторът на Евреи каза, че Исак е единородният на Авраам? Не знаеше ли той, че Авраам имаше повече деца? Разбира се, че знаеше, но имаше нещо предвид.\nНека погледнем доклада в Битие. Битие 17 гл. и там 19 ст. Защо се казва, че Исак беше единородният син на Авраам? Битие 17:19. Това е историята, която би трябвало да е имал предвид авторът на Евреи, когато е споменавал Авраам и Исак. В Битие 17:19 се казва:\n„Но Бог каза: Не, жена ти Сара ще ти роди син, и ще го наречеш Исаак. И ще поставя завета си с него за вечен завет, за потомството му след него.“\nИма въпрос: Колко деца имаха Авраам и Сара? Само един роден син. Николко повече. Исак... Точно така. Исак беше детето на обещанието. И Бог идентифицира Исак като този, с когото Той ще установи Своя завет. Той е благословеният, той е специалният. И точно това има предвид авторът на Евреи, когато казва, че Исак беше единородният син, що се отнася до Авраам и Сара, и детето на обещанието, с което Бог направи завет. Той не се занимаваше с всички останали синове. Не се занимаваше с другите бракове на Авраам. Не се занимаваше с факта, с който би трябвало да бъде доста наясно – че Авраам имаше други деца. Авраам имаше само един син със Сара, и този син (не допускайте грешка) беше единороден син. Така че е доста ясно.\nИнтересно е, че тази дума в еврейския текст, в стиха, който тъкмо прочетохме, където се казва „жена ти Сара ще ти роди син“, думата за „роди“ в еврейски произлиза от думата Yalad, която означава в действителност, буквално „да родя, да добия дете, да бъда роден“. Това е еквивалентната старозаветна дума на използваната в Новия завет, в Евреи, дума за „роден“. В еврейския текст няма съмнение в това. Думата е употребявана многократно. Използвана е почти 500 пъти в Стария завет, във връзка с всички различни раждания (нали?): Даден човек „роди“ даден човек и т.н. За всички деца, във всеки един случай, във всяка една поява на думата, е наистина родено дете – син или дъщеря, които са родени.\nСледователно, Авраам, е бащата на Исак. Исак е неговият единороден. Това са всички появи на думата „роден“, що се отнася до употреба в Новия завет за други лица, различни от Христос.\nДругите пет появи, които ще погледнем, се отнасят за Христос. Дотук установихме една доста последователна тема. Както Лука, така и Евреи показват, че употребата на думата се отнася до действително родено дете, буквално, физически. Няма нищо тайнствено във връзка с това. Ясно ли е дотук, от стиховете, които открихме? Интересно е, че когато тази дума се използва във връзка с Христос, започва да се случва нещо странно. Хората започват да казват:\n„Да, думата е точно същата, но когато стане дума за Христос, тя означава нещо различно.“\nКато нямат дори едно единствено доказателство, защо думата би трябвало да се превежда по различен начин, или би трябвало да означава нещо различно. Каква е причината хората да усещат, че би трябвало да бъде различно? Причината е традицията. Понеже в дъното на ума се е настанила представа, която казва, че Бог е тази престава за Триединство, при което Отец и Син са просто титли и термини, които не отразяват истинска действителност. Така че тази дума не може да означава онова, което означава на всяко друго място, където е употребена в Новия завет. Затова провеждаме изследването по този начин.\nИ така, ако ситуацията е такава, би трябвало тогава неизменно да заключим, че Исак не е наистина роден от...? Авраам, както и всички останали случаи. Независимо за какво става дума, трябва да бъдете последователни. Голяма непоследователност е думата да се прилага и разбира по един начин в някои случаи и по друг начин в други случаи, когато думата е точно същата и нищо не се е променило.\nИ така, вече разгледахме Йоан 3:16. Запознати сме със стиха, това беше\nмястото, откъдето започнахме. Това е петата поява на думата (за отбелязване, ако си водите бележки, ако си записвате).\nСледващата поява не е далеч от Йоан 3:16. Да се върнем там. Това е 18 ст. Същата глава, но 18 ст. Йоан 3:18 е следващият случай, в който виждаме думата. И в този случай тя е приложена за Христос. Това е същият разговор, който Исус водеше с Никодим. В Йоан 3:18 се казва:\n„Който вярва в Него не е осъден; който не вярва е вече осъден, защото не е повярвал в името на Единородния Божий Син.“\nИ така, какво бихте си помислили, че има предвид Йоан, или има в съзнанието си, когато записва това, като говори за Христос? Че Христос наистина е Единородният Божий Син. Специален е, да. Уникален е със сигурност. Защо? Защото е роденият Син. Значението е много ясно, що се отнася до Йоан. Ще бъде доста последователно по отношение на Лука и Евреи, с автора на Евреи. Той се опитва да ни предаде специалния ранг и специалното положение, което заема Христос - Той е Единородният Божий Син. И вярването в Него, вярването в Неговото име, е начинът по който имате спасение. Ето въпроса:\nАко Христос не е Божият роден Син, тогава вярвате ли в същия, когото Бог изпрати? Има разлика. Ако промените значенията, ако промените предназначението на онова, което Бог казва, на онова, което Бог има предвид, вие всъщност ще окажете въздействие върху спасителния план. Ще засегнете двете неща, които видяхме в Йоан 3:16. Ще засегнете мярката на Божията любов и ще засегнете обекта, в който трябва да вярвате. Това не е задължително Единородният Божий Син, както Той е имал предвид.\nИ така, двете неща, които ще бъдат засегнати, са...? Божията мярка за любов и...? Обектът на нашата вяра, защото се казва:\n„...никой, който вярва в...“? „...Него.“\nВсе още ли следите мисълта ми? Дали ви изгубих с малкото техническо затруднение?\nНамираме се в Йоан 3:16 и говорим за двете неща, очертани там в спасителния план. Така ли е? Следователно, обектът, това в кого трябва да вярвате – е Онзи, Когото Бог даде, Единородният Божий Син, Онзи, Който беше роден от Него. Промяната и размиването на това всъщност внася голям проблем с онова, което Бог се стреми да предаде като вест. В този пасаж Исус повтаря това.\nСледващото място, което искам да разгледаме и в което Йоан споменава думата, се намира по-рано в Евангелието на Йоан.\nДа отворим на Йоан 1:14. Харесвам много този стих, защото той обяснява нещо доста значимо. Йоан 1:14. Запознати сме със стиха. В него се казва:\nРазбира се, Словото е Христос, но ни се казва конкретно от кого беше роден Той. Той е Единородният Божий Син, в Йоан 3:16. Тук ни се казва, че Той е единородният на...? Отец. Точно както Исак би бил единородният на...? Авраам. Вярно ли е? Той е бащата. И Сара, разбира се, за да не разберем това погрешно.\nИнтересно е следното: в Евангелието на Йоан, във въведението към Евангелието на Йоан, където той говори за Словото -\n„в началото беше Словото“; „Словото беше у Бога и Словото беше...“? „...беше Бог.“\nИ това обърква някои.\nПринципът за причината, поради която Йоан казва това, е изложеното в началото на Библията, в Битие, в историята на сътворението. И той е просто следният: всичко, което се ражда, се ражда според вида си, или според вида на родителите. Бог вложи този принцип на възпроизвеждането в животните и всичко останало, дори в природата, дърветата и т.н. Когато те се възпроизвеждат, неизменен принцип е да се възпроизвеждат според...? Вида си. Следователно, ако имате у дома малко коте и по-нататък то роди малки, те ще бъдат...? Малки котенца. И като пораснат те ще бъдат...? Също котки. Съвсем просто, нали? Те не израстват като кучета, катерички или каквото и да е друго нещо. Причината е, че Бог казва всичко да се възпроизвежда според вида си.\nХристос е Единородният Божий Син. Той е единородният на Отец. Това означава, че Той е от същия вид като...? Отец. Кой е този вид? Това се оказва Божественият вид, видът на Бога, нали? Отец притежава Божественото естество. Той е единственият истинен Бог. Следователно, Синът автоматично би бил според този вид, би притежавал Божественото естество на Своя Отец. Ето защо в началото на Евангелието си Йоан казва:\n„Словото беше у Бога; и Словото бе...“? „...Бог“ (Йоан 1:1).\nТой имаше същото естество като Своя Отец. Най-голямото доказателство за Божествеността на Христос е фактът, че Той е...? Единородният на Отец. Той е според Неговия вид. Следите ли?\nЗащо според вас Бог вложи този принцип в природата? Вероятно за да можем да научим нещо, нали? И дори когато имаме деца, което е удивително, те се оказват също...? Човешки същества. Така ли е? Откъде идва това? Или: кой го е установил по този начин? Бог го направи. Защо? Така че един ден, когато Той ни каже,\n„слушайте, обичам ви толкова много, че дадох Своя Единороден Син,“\nот всички същества във вселената ние би трябвало да бъдем тези, които да разберат това най-пълно. Осъзнавате ли това? Не ни се казва за характеристиките на другите творения, които населяват вселената. Бог притежава обширна вселена, нали? Той има множество разумни същества, които я изпълват. Само защото не сме се блъснали случайно в някое от тях това не означава, че те не съществуват. Поставени сме под карантина поради проблема с греха. Но е доста възможно човечеството да притежава този уникален дар да бъде способно да се възпроизвежда според своя вид. Защото бяхме сътворени по Божия образ по уникален начин. Получавате това впечатление от книгата Битие, в това разискване между Отец и Сина, когато казаха:\n„Да направим човека по Нашия образ, по Наше подобие.“\nТака че те направиха две същества, едното от другото, и ги направиха да имат способността всъщност да се възпроизвеждат според...? Вида си. Имаме деца. Не ни се казва, че ангелите имат деца, нали? Следователно, когато Бог казва на света и на вселената,\n„дадох ви Единородния Си Син,“\nрасата (ние), човешката раса, която има деца, би трябвало да бъде способна да разбере това повече дори от ангелите. Осъзнавате ли това? И изглежда като че ние сме тези, които се съмняват най-много. Ето защо заглавието на изследването ни тази сутрин е\n„Роден, но...“? „...забравен.“\nТова е забравено, значението е променено и преправено, така че действителността на знанието е оставена настрана. И в следствие на това са се породили всякакви проблеми.\nИ така, това е Христос, Който е Единородният, роденият от Отец.\n„Чакай малко. Какво се опитваш да предположиш? Че Той действително, физически бил роден? Как е станало това?“\nИ понеже не ни е дадена повече информация, хората използват това в опит да се присмеят на представата и да изявят неверие към нея. Знаете: Как може Бог да добие Син? Вижте, Той е Бог. Не знам. Той не ни е обяснил всичко. Как така... Вие ми обяснете: Как така Бог говори и се състои сътворяването? И все пак вярвате в това, нали? Въз основа на какво? Не разбирате това, не можете да ми го обясните. А тук е същият Бог, Който казва:\n„Имам Единороден Син. Дадох Го, за да ви спася.“\n„Не разбираме това. Ти не го обясни. Така че трябва да не е станало. Трябва да имаш предвид нещо друго.“\nТова е неверие. Това не е приемане на Бога според онова, което Той казва. Това е опит за изменение на Божията вест.\nДа погледнем следващата поява. Йоан 1:18. Не е далеч, само няколко стиха след 14 ст. се намира 18 ст.\n„Никой никога не е видял Бога. Единородният Син, който е в лоното на Отца, Той Го...“? „...изяви.“\nОтново, Христос тук е споменат като Единородният Божий...? Син. Какво според вас означава това? Нещо по-различно от казаното от другите писатели ли? Не. Интересно е, че Йоан е единственият, който подчертава тази страна на Христос. Тя не се подчертава в този смисъл в другите евангелия. И Йоан е евангелието, което всъщност утвърждава Христовата Божественост повече от което и да е от другите евангелия. Осъзнавате ли това?\nЕвангелието е доста различно от синоптичните евангелия – Матей, Марк и Лука. Става така, че Йоан всъщност е любимото евангелие за много хора - от всички евангелия, които са четири. Мнозина наистина обичат Евангелието на Йоан. Знаете за какво говоря, нали? Дали Йоан е и вашето любимо евангелие? Ако е, вдигнете ръка. Добре, това е доста голям брой хора. Има нещо относно начина, по който Йоан изобразява Христовата мисия и Христовата личност, което наистина го отделя от другите трима. И това оформя една красива, пълна картина. Той наистина се съсредоточава върху Божествеността на Христос. Не виждате Йоан да говори твърде много за чудеса, за лекуване. Не виждате това много често в Йоан. Но виждате много от ученията на Христос, които са уникални само за Йоан. Като че Йоан беше казал:\n„Нека допълня онова, което останалите пропуснаха, и да довърша картината.“\nЕдно от тези неща, които допълва той, е аспектът, че Христос наистина е Единородният Божий Син, и че вярата ни в Него като Единородения Божий Син е начинът, по който можем да получим спасение. Този стих също така обърква ненужно някои хора, защото казват:\n„Какво се има предвид тук, когато се казва, „Единородният Син, който е в лоното на Отца, Той Го изяви“? Дали Исус, когато беше тук на земята, беше в същото време и в лоното на Отец?"\nВижте, тази представа... Помнете: Йоан пише евангелието си... кога? След като Исус отиде...? В небето. Така ли е? Така че той казва:\n„Единородният Син, Който беше тук, на земята, когато беше Човек, Който сега е в лоното на Отец, когато беше тук ни изяви какъв е Бог.“\nИ причината, поради която Неговото изявление е авторитетно е, че Той е Единородният Божий Син. Ще видим това в хода на изследването.\nДа дойдем до последния стих, 1 Йоаново 4:9.\nСега в посланието си, години по-късно, същият Йоан пише, за да насърчи вярващите. И в 1 Йоаново 4:9 той им напомня за истина, която вече беше записал в евангелието си – тази, с която започнахме, Йоан 3:16.\n1 Йоаново 4 гл. и там 9 ст. Това е последният случай, в който виждаме тази дума в Новия завет. Там се казва:\nТова е мярката. Йоан се опитва да обрисува колко много ни обича Бог. Какво използва той? Той не казва:\n„Бог ни обича.“\nТой не употребява мерни единици или сравнения като „високо колкото небето отстои от земята“ или „колкото изтокът отстои от запада“. Той не използва тези описания. Казва:\n„Нека ви предоставя тази мярка. Състои се в този факт - че Бог изпрати Своя Единороден Син. Това е. Не можете да надхвърлите това. Не можете да надминете това.“\nСпоред вас какво имаше предвид Йоан, когато каза „Единородният Божий Син“? Същото, което имаха предвид всички останали писатели – че Бог наистина имаше този Син и беше готов да Го отдаде за нас. Доста просто е. Почти твърде семпло е да се опитваме да подчертаваме това, понеже, да, Бог имаше Син. Но проблемът съществува поради това, че днес този проблем, братя и сестри, е вкаран в объркване. Той е замъглен, объркан е в умовете на хората с повторно дефиниране на думи, особено на тази - „роден“. И така, това е всичко. Това е краят на изследването ни, по отношение на думата „роден“.\nВсе пак имаме още малко време, затова има още няколко неща за споделяне, но изследването на конкретни думи е завършено. Видяхме всичките девет появи. Доста ясно е, нали? Наистина човек се чуди защо или как хората пренебрегват тези доказателства и въпреки това настояват, че думата има различно значение по отношение на Христос, различно в сравнение с всички останали появи. Наистина няма...? Смисъл. Точно това бихме нарекли „безсмислица“. Вярно ли е? Безсмислицата е нещо, което няма смисъл. Непоследователно е, няма обяснение. Наистина е безсмислица да се отрича казаното от Бог.\nКакво да кажем за думата „роден“? Или хората казват:\n„Добре, добре. Думата означава „роден“. Исус беше роден във Витлеем. Ето за какво се говори.“\nЧували ли сте това? Това е прогресия. Ясно е, нали? Разбрахме значението на думата. Това е хубаво. Сега предстои да разберем правилно времето. Нали така?\nДали Исус беше Единородният Божий Син само поради рождението Си във Витлеем? Отговорът е: не. Библията казва:\n„Бог изпрати Своя единороден Син.“\nДа погледнем един ясен стих, който наистина показва това видимо. Това е хубав стих, който обичам да използвам като съпътстващ Йоан 3:16. Стихът е Галатяни 4:4. Галатяни 4 гл. и там 4 ст. За онези, които казват,\n„добре, може би Той просто беше роден във Витлеем,“\nвиждаме, че Бог всъщност имаше Единороден Син преди Витлеем. И Той Го изпрати, за да бъде роден - отново, като Човек, във Витлеем. Галатяни 4:4 е мястото, на което ще отворим. Ето какво се казва:\n„А когато се изпълни времето, Бог изпрати Сина Си, Който се роди [англ.: беше направен] от жена, роди се [англ.: беше направен] и под закона.“\nНякои преводи на Библията всъщност изразяват това, като:\n„Бог изпрати Сина Си, Който се роди от жена, роди се и под закона.“\nКого изпрати Бог? Сина Си. Следователно, Божият Син беше преди да бъде изпратен, преди да бъде дори роден от жена. И този, който се роди от жена, беше Единородният Божий Син. Сега Той беше роден като...? Човек.\nНо мярката на Божията любов не беше просто, че Христос беше роден като Човек. А лицето, което дойде, за да бъде родено като човек, беше не друг, а самия Божий Син. Това придава стойност и това придава това красиво, уникално положение на Христос.\nИ така, това е добър стих, който да използваме заедно с Йоан 3:16, нали? За да покажем, че Бог имаше Син преди Той да бъде роден от жена, и това е роденият Син, за който говореше Йоан 3:16.\nИ така, искам да погледна друга дума, еквивалентна на тази, която отново е от Стария завет. Да отворим на Притчи 8 гл. Пасажът е познат, но искам да го разгледаме и в този контекст. Притчи 8 гл., ще погледнем стихове 22 до 25. Има конкретна дума, която предава същото значение. Притчи 8:22. Христос говори под названието Мъдрост, чрез Соломон. Ето какво казва Той в 22 ст.:\n„Господ ме имаше в началото на пътя си...“\nСамо ще прекъсна тук за момент. Когато се говори за Господ тук, това се отнася за Бог Отец. Когато се казва „ме имаше“, какво означава това? Значението на думата не е това, което виждаме например в Новия завет, когато се говори за обладаване или дори обладаване от демони. Понякога хората получават погрешна представа. Не, това притежаване тук означава само: „Ме придоби“ или „Ме доби“, или „се сдоби с Мен“. Това, което Исус казва, е: „Отец Ме придоби“ или „Отец се сдоби с Мен“. По този начин Христос започва описанието:\n„...в началото на пътя си, преди делата си отдавна.“\n„От вечността бях поставена, от началото, още преди създаването на земята. Родих се, когато ги нямаше бездните, когато нямаше извори, изобилстващи с вода. Преди да бъдат разположени планините, преди хълмовете се родих.“\nДва пъти Христос казва, че бил „роден“.\nПет пъти Йоан в Новия завет казва, че Той е Единородният Божий Син. Виждате ли там еквивалент? Определено. „Роден“ означава „изхождащ от“. Думата в Новия завет за „роден“ означава...? „Да бъда роден“, „да изляза от“. Това се случва при рождението. Така че Христос е описан два пъти по този начин.\nИнтересно е, защото когато говорим за това, хората казват:\n„Чакай малко. Дали се опитваш да загатнеш или предположиш, че някак Христос е създаден?“\nПредстои да видим в Библията защо е „не“. Но чували ли сте това? Понякога говорите за това, че Христос е роден, и онова, което изглежда хората чуват или изглежда разбират е, че се опитвате да кажете, че Христос е сътворен. Не се опитвате да кажете това. Никой от нас не се опитва да каже това. Но тази представа добиват хората. Нека ви кажа нещо: Не вярваме, че Христос е сътворен. Ако вярвахме, щяхме да го кажем. Нямаше да се срамуваме от това. Очевидно нямаме проблем да бъдем в несъответствие с мнозинството. Не вярваме в Триединството. Не се срамуваме да кажем това. Така че ако наистина вярвахме, че Христос е сътворен, щяхме да кажем това. Вярно ли е? Не го казваме. Защото Библията не разкрива такова нещо. И всъщност това е ерес. Това е измама на Сатана – да се вярва всъщност, че Христос е сътворено същество. Има цяла църковна общност, която вярва в това. Тя е позната като...? Свидетелите на Йехова. Това, в което вярват те, е трагична заблуда. То приравнява Христос с Луцифер. Ще видим защо.\nДа погледнем Езекиил 28 гл., само за да ви покажа какво имам предвид и да изясня допълнително въпроса, защото той е тясно свързан с този конкретен спор за думата „роден“. Езекиил 28 гл. Искам да прочета два стиха – 13 и 15 ст. Това е описание на Луцифер и се казва следното:\n„Ти беше в Едем, в Божията градина, с всякакви скъпоценни камъни беше обсипан: със сард, топаз и диамант, хрисолит, оникс и яспис, сапфир, антракс и смарагд, и злато, всичко изкусно направено в гнезда и нанизи по теб; в деня, когато си бил..."? "...създаден... Ти беше съвършен в пътищата си от деня, когато беше създаден, докато се намери беззаконието в теб.“\nДва пъти Луцифер е споменат като...? Създаден. Това е точно същата дума, която намираме в първия стих на Библията.\n„В началото Бог...“? „...създаде небето и земята.“\nЛуцифер беше създаден. Два пъти Луцифер е описан така.\nВ Притчи 8 гл. четем за Христос, Който два пъти е описан като роден. И така, каква е разликата? Има ли разлика? И ако има, каква е тя? Христос е описан по един начин, Луцифер е описан по друг. Дали Библията се опитва да ни каже, че те имат равен статут? Отговорът е: Не. Нека погледнем от Библията каква е разликата.\nДа отворим на Евреи 11 гл.\nВече бяхме отворили там, но искам да погледнем това в светлината на сътворението и само да видим защо подчертаваме, че има разлика, в действителност голяма разлика, между „роден“ и „създаден“. Евреи 11 гл. Евреи 11:3:\n„С вяра разбираме, че световете са били създадени с Божието слово, тъй щото видимото не стана от видими неща.“\nКакво казва той? Бог създаде света от...? Нищо. В един момент не съществуваше нищо и тогава Бог го създаде. Той каза и стана, Той заповяда и се утвърди, казва Библията (Псалом 33:9). Следователно, сътворяването или създаването е да се направи нещо от...? Нищо. Или че нещо, което сте направили, може да се проследи назад във времето докато стигнете до...? Нищо.\nНапример, когато Бог създаде Адам, Той не направи Адам от нищото, нали? Какво употреби Той? Пръстта, нали? Но пръстта беше част от земята, а земята беше създадена от...? Нищо. Така че ако проследите произхода на Адам, преминавате през пръст, след това земя и тогава, в един момент, ще стигнете до нищото. За всички сътворени неща, ще проследите произхода им и в един или друг момент назад във времето ще стигнете до нищото, когато Бог ги е направил, в един момент. И не ме питайте как. Само ви съобщавам какво казва Библията. Вярвам в това, макар да не разбирам напълно начина. И Бог очаква да правим това. Ясно е, нали? Той е Бог. Той не е задължен да обяснява всичко, което прави, и начина, по който го прави. Защото има шанс да не схванем. Има голяма вероятност да съществуват неща, които Бог може да ни обясни, но които ще преминат направо над главата ни. Осъзнавате това, нали?\nНо има и неща, които Бог ни казва, които можем да разберем, и други, които ни казва, в които Той очаква да вярваме. Това се оказва едно от тези неща. И така, да се създаде е да се направи нещо от нищо. Следователно, по същия начин, Луцифер, който беше създаден, ако проследите произхода му назад във времето, в един момент ще стигнете до...? Нищо. Нямаше нищо и тогава Луцифер беше създаден.\nХристос, от друга страна, беше роден. Ако проследите Христос назад във времето, ще стигнете ли някога до нищо? Не, защото Той беше роден от...? Своя Отец. Беше роден от Своя Отец и излезе от Него. Той беше роден, а Отец няма...? Начало. Ето. Има ясна разлика от Библията между „роден“ и „създаден“. Разбирате я, нали? Това е огромна разлика. Въпрос на факт е, че разликата е толкова огромна, че Христос беше Този, Който създаде Луцифер. Осъзнавате ли това? Защото Бог Отец създаде всичко, включително и Луцифер, чрез Исус Христос. Следователно, разликата е между Твореца и творението. Огромна разлика. Не можете да приравните двете неща. Намерението на Луцифер всъщност е да приравни двете неща.\nНякои хора може би ще получат представата, че това е единственото доказателство, с което разполагаме от Библията – думата „роден“, че това е единственото доказателство, което притежаваме за това, че Христос е Единородният на Бога. Така че ако значението беше различно, щяхме да изгубим доказателството, с което разполагаме. Това не е единственият случай. Не е единствената причина. Не е единственото доказателство, което имаме. Христос всъщност наблегна на това по различен начин, с различни думи. Истината е същата, но думите са различни, в Новия завет.\nДа погледнем два пасажа. Йоан 7 гл. Само за да покажа, че това не е единственото доказателство, което притежаваме. Йоан 7:28, 29:\n„Затова Исус, като поучаваше в храма, извика казвайки: И Мене познавате, и от къде съм знаете; и Аз от само Себе Си не съм дошъл, но истинен е Този, Който Ме е пратил, Когото вие не познавате. Аз Го познавам, защото съм от Него, и Той Ме е пратил.“\nКакво казва Исус тук? Правомощието за това, че Той познава Отец и че думите Му са авторитетни, че това, което Той казва, има някаква подплата, е поради факта, че познава Отец. Какво е основанието, какво е доказателството, което дава Той, че познава Отец? Казва две неща, нали? Казва:\n„[Аз] съм от Него.“\nТова е последната част от 29 ст., нали? Христос казва:\n„[Аз] съм от Него, и Той Ме е...“? „...пратил.“\nЗнам, че някои хора се опитват да приравнят двете неща и казват:\n„Става дума за едно и също нещо.“\nВ основни линии това е да се каже, че Той е от небето и затова познава Отец най-добре – понеже Бог Го е изпратил. Не така стоят нещата, както ще видим. Тези два елемента не са идентични. Причината, поради която Той познава Отец най-добре е, че е Негов Син. Това означава\n„[Аз] съм от Него“.\nИзвинете ме. На гръцки значението е точно това, което се казва на английски.\n„Аз Съм от Него.“\nТова е едно. И не само това, но Той е Този, Който Ме е изпратил, или упълномощил. Това, че Той е изпратен, не е достатъчно доказателство, че познава Отец. Осъзнавате ли това? Бог изпрати в Стария завет много пророци. Вярно ли е? Много такива. Те не познават Отец както Христос. Какво отличава Христос? Понеже Той е от Него. Той беше не само изпратен. Следите ли ме? Той е собственият Син на Бога. Никой от пророците не е от Бога, както описва Христос с тези думи. Те са изпратени от Бога, но при Христос има разграничение. Да видим как Христос изяснява това, само за да сме сигурни, че не разбираме онова, което има предвид, неправилно. Да отворим на Матей 11 гл. Матей 11:27. Какво упълномощава Христос да познава Отец? В 27 ст. се казва:\n„Всичко Ми е предадено от Моя Отец; и освен Отец, никой не познава Сина; нито познава някой Отца, освен Сина и онзи, на когото Синът би благоволил да го открие.“\nЗащо Христос познава Отец като никой друг човек? Защото Той е...? Синът. Следователно, когато Той казва\n„познавам Го, защото Съм от Него“,\nТой говори за Своята...? Синовност. За това говори Той. Виждате ли това? Доста лесно е, когато сравните двата стиха. Има смисъл в това. Очевидно Той е единственият, който изпълнява изискванията да разкрие Бога, защото е от този вид. Той познава най-добре Отец. Затова Той казва, че Синът е Този, Който познава Отец най-добре. И между другото никой друг във вселената не познава Отец по същия начин. Знаете ли какво означава това? Няма друго същество...\nНяма друго същество, което да има положение, равностойно на Христовото, в цялата вселена. Иначе Исус би казал това, нали? Би казал:\n„Аз и още някой познаваме Отец. Но Аз Съм този, който дойде и ви каза.“\n„Не. Само Синът познава най-добре Отец. И само онзи, на когото Синът Го разкрие.“\nВиждате ли, представата за Триединството учи, че има друго, трето, тайнствено същество, което познава Отец също толкова добре и може да изяви Отец също толкова добре, без да изпълнява необходимите изисквания, за да прави това. Защото това същество не е Единородният Божий Син. Следователно, какво пълномощие има то да познава Отец? Никакво. Само традицията. Следите ли? И в действителност това унищожава положението на Сина. Тази безподобна връзка между Отец и Сина се унищожава. Това му дава правото. И казвате, че някой друг така може да има точно същия статут, без дори да бъде роден. Въпрос на факт е, че „роден“ не означава роден. И „Син“ не означава син. Следователно „Отец“ не означава...? Баща. И т.н. Това унищожава точно тези истини, които Бог се опитва да ни разкрие. Намирам това за абсолютно изумително – че ние, човешките същества, които можем да имаме деца според своя вид, можем да реагираме с думите:\n„Не, Бог не може да има Син.“\nИ понякога, знаете, хората дори се подиграват на тази представа. И става дума за сериозна подигравка. Чувал съм, не съм сигурен дали вие сте го чували, но хората казват нещо подобно на това:\n„Как може Бог да има Син? Да не би да се опитваш да кажеш, че Бог има съпруга?“\nЧували ли сте това? Или:\n„Ако Бог е добил Син, къде е майката на Исус?“\nКакви безсмислени въпроси са тези! Сериозно, става дума за Бога. Само поради това, че ние правим нещо по един начин, като хора, мислите ли, че на Бог липсват възможности за избор и това е всичко, че няма друг начин да добие Син?\nИ е удивително, че същите тези хора, които казват това, и обикновено го\nизползват с подигравателен тон, това мнение се изразява с подигравателен тон, когато казват:\n„Ако Бог има Син, къде е майката, а? Няма майка. Очевидно не е роден. Очевидно думата има друго значение.“\nТова е обосновката им, нали? И въпреки това същите тези хора са тези, които вярват, че една девица може да има син без съпруг. Вярно ли е? Нямат проблем да вярват в това. И казвате:\nА има и скептици, знаете, невярващи и скептици в света, които се подиграват на тази представа, в която ние, християните, вярваме. Така ли е? Но тези хора, които вярват в тази представа – че Бог е Триединство, - се подиграват на факта, че Бог има Син, и все пак вярват в рождение от девица. Казвам им:\n„А това как стана?“\nТова е същият Бог.\nЕхо! Той доби Син. Само защото Той не е обяснил това, не означава, че то не се е случило. Следите ли? Непоследователността е опасен и сериозен проблем. Затова е необходимо да имаме това предвид и да приемаме думите на Бога така, както са изговорени. Йоан 8:42. Да продължим. Йоан 8:42. Още как изрази Исус това? По няколко начина. Йоан 8:42:\n„Исус им рече: Ако беше Бог вашият Отец, то вие щяхте да Ме любите, защото Аз от Бога съм излязъл и дошъл; понеже Аз не съм дошъл от Себе Си, но Той Ме прати.“\nТук говори Единородният Син. И Той описва това, че е единороден, като че е излязъл и дошъл от...? Бога. Това означава точно това, което се казва. И в гръцкия оригинал изразът е доста подчертан. Той означава буквално „да изляза от“, „да бъда роден“. Това казва Той. Това описва Христос. Исус току-що каза, че е излязъл и дошъл от Бога. Да видим какво казва Той в Йоан 16:27. Тук Той казва:\n„Защото сам Отец ви люби, понеже вие възлюбихте Мене и повярвахте, че Аз...“ излязох от...? „...от Отца...“\nЗащо Отец обичаше учениците?\nТе вярваха в две неща, или притежаваха две неща. Те обичаха Христос и вярваха, че Той е излязъл от Бога. За какво говори това? За Неговата синовност, за това, че Той е роденият Син. Кой записва това? Йоан. Той е същият, който написа Йоан 3:16, който казва:\nИнтересно е, че Бог изпитва любов към онези, които обичат Христос и към онези, които вярват, че Той е Единородният Божий Син. Не е ли интересно? Учениците изразиха вярата си в Единородния Божий Син, когато се казва, че те повярваха, че Той е излязъл от Бога. За начина, по който те изразиха вярата си, на друго място се казва, че те повярваха, че Христос е Синът на живия Бог (Матей 16:16). Следователно, излизането от Бога говори за Неговата синовност.\nИскам да ви задам и този въпрос, а това е подвеждащ въпрос, но по същия начин ще го задам, въпреки всичко ще го задам. Дали Бог обича онези, които не обичат Неговия Син или не вярват, че Той е Негов Син, по същия начин? Да и не. Имаме и да, и не. Добре. Хубаво. Това означава, че събранието е объркано.\nСлушайте ме внимателно. Само ще отбележа какво казва стихът. Ако сте ученик и стоите там, като слушате Христовите думи, и Исус казва,\n„слушайте, Моят Отец ви обича заради това, понеже вие Ме обикнахте и че вие повярвахте, че от Бога излязох,“\nкато ученик бихте ли помислили, че Исус говори за изключителен аспект на Божията любов или за общия аспект на Божията любов? Изключителен е, защото е основан на нещо. Основан е на любовта им към Христос и на вярването им в нещо, когато те са на това място, което ги отваря за връзка с Бога, при която те могат да изпитат тази част от Божията любов, която не може да бъде изпитана от другите. Осъзнавате ли това? Знам, че Бог обича цялото човечество. Няма съмнение в това. Йоан 3:16 го казва. Но има специален вид любов, според този стих, който е запазен за онези, които обичат Сина и вярват в Сина. Какво означава това? Понеже когато приемете... когато станете вярващ, вие изграждате връзка с Бога, при която има повече любов, която се разраства там. Това не е наистина възможно при невярващ, който отхвърля Бога и не иска да има нищо общо с Него, макар че Бог го обича. Следите ли? Връзката поражда още любов. Основата за този аспект на Божията увеличена или в по-голямо количество любов, за този конкретен елемент от Божията любов, основата за това е фактът, че Христос е Неговият...? Син, и вашето и моето приемане на това. Доста сериозно е.\nИ така, вярата на учениците е, че Христос е Единородният Божий Син. Да погледнем Йоан 5:23. Защо се прилага този стих? Ясно ли е? Споменатото за Божията любов ясно ли е? Защото понякога се безпокоим толкова много да представим Бога като справедлив, че пропускаме тези аспекти, изразени също в Библията. В Йоан 5:23 се казва:\nИскам да добавя тук нещо, тъй като стихът се записва от Йоан. Всеки път, когато Йоан пише или говори за Божия Син, трябва да имате предвид, че Йоан говори за Сина като за едино-...? Единородния Син, макар и да не казва това всеки път. Но въз основа на появите, които видяхме (петте появи, които видяхме), когато говори за Сина, той има предвид родения Син. Така че ще бъде ли справедливо в този стих да добавим,\n„за да почитат всички [родения Син]“?\nЩе бъде ли справедливо? Авторът е същият, нали?\n„Който не почита [родения Син], не почита...“? „..Отца, Който Го е пратил.“\nПричината, поради която почитаме Христос е, защото Той е Единородният Божий Син. И ние трябва да Го почитаме като Син. Ако не го почитате като Сина, ако промените или измените това, вие всъщност проявявате непочитание към... кого? Отец. Защо? Защото ако отричате, че Христос е Синът, тогава Отец не е наистина...? Отец. И вие току-що сте проявили непочитание към Бога. Превръщате Го в...? Лъжец. Причината, поради която имаме Спасител, причината, поради която Той е единственият, Който изпълнява необходимите изисквания да разкрие Отец, причината, поради която спасението се състои във вярата в Него, причината, поради която Той е мярката на Божията любов и причината, поради която почитаме Христос, всичко това се основава на факта, че Той е...? Единородният Божий Син. Уау. Доста важно е, нали? Особено важно е. Въпрос на факт е, че това е причината, поради която Йоан написа своето евангелие. Да погледнем това. Йоан 20 гл. Ето защо Евангелието на Йоан е любимо на много хора. Точно там се намира причината, записана от самия Йоан. Йоан 20:30:\n„А Исус извърши пред учениците още много други знамения, които не са вписани в тая книга. А тия са написани за да повярвате, че Исус е Христос, Божият Син, и, като вярвате, да имате живот в Неговото име.“\nЩе бъде ли безопасно да добавим и там думата „роден“? Да, авторът е същият.\n„...за да повярвате...“\nПричината, поради която той написа евангелието си, беше вие и аз, които не бяхме присъствали там, за да видим всички тези неща, за да станем свидетели на тези неща, за да чуем Христовите учения, той написа евангелието, така че вие и аз да можем да повярваме, че Той е Месия, и следователно, че Той е Единородният Божий Син. И каква е причината? Последната част от стиха:\n„...И, като вярвате, да имате вечен живот, непреходен живот в Неговото име.“\nТова е целта на Евангелието на Йоан. Затова той подчертава, че Христос е Единородният Божий Син. На това се основава спасението.\nЗнаете ли, да се опитаме някак да променим значението... знаете, мнозина казват, че става дума за „уникален“, или че дори е метафора. Чували ли сте това? Че Той е метафоричен Син. Честно, погледнете стиха, който прочетохме току-що. Дали това е същността, която предава Йоан – за да повярвате, че Той е метафоричният Син? Стихът става абсолютно безсмислен. Превръща се в шега. Превръща се в пълна безсмислица. Йоан се опитваше да сподели с нас една действителност, една истина, която е скъпоценна, да сподели, че вярването в тази истина гарантира вечен живот. Защо? Защото навлизате в тази връзка, в тази спасителна връзка с Христос. И това получаване на живот за нас се основава на самия Христос, Който получи живот. В Йоан 5:26 (не е нужно да отваряте там, запознати сме със стиха) се казва:\n„Защото, както Отец има живот в Себе Си, също така е дал...“ на родения Син (това е мое допълнение) „...да има живот в Себе Си“.\nПричината, поради която Бог даде живот на Христос е понеже Той е Единородният Божий Син. Той получава живот от Отец и това е основата, на базата на която Той дава и на нас живот. Когато приемете Сина, вие Го приемате с този живот, който Отец Му даде. Основата за това, отново, е Неговата синовност. Много важно е. Ето защо е трагедия, ако Бог ни е казал, че Христос е роденият Син, а ние сме забравили тази истина. Това се изразява и на друго място... Да отворим и на този стих. Оттук произлиза темата на лагера. 1 Йоан 5:11, 12:\n„И свидетелството е това, че Бог ни е дал вечен живот, и че тоя живот е в Сина Му...“\nИли: в Неговия роден Син. Току-що споменахме стиха в Йоан 5:26:\n„Защото, както Отец има живот в Себе Си, също така е дал на Сина да има живот в Себе Си.“\nКакъв вид живот е този? Вечният живот, непреходният живот, Божественият живот, безсмъртният живот, както искате го опишете. И така, когато имате... Извинете ме. Да преминем на 12 ст.:\n„Който има Сина, има...“? „...тоя живот.“\nСъщия живот, същия живот, който има Синът, нали?\n„...който няма Божия Син, няма...“? „...тоя живот.“\nНа друго място този живот се описва като Духа на Сина, в Новия завет. Няма да имаме време да разгледаме този стих сега, но и по този начин се описва той. Този живот е Духът на Сина. По този начин Христос живее в нас.\n„Христос във вас, надеждата на славата“ (Колосяни 1:27).\nИмате това като имате Неговия живот (а не живота на някой друг). По този начин имате вечен живот – защото се оказва, че този живот е вечен.\nЗатова в книгата Римляни (5 гл. и там 10 ст.) ни се казва също, че докато бяхме помирени с Бога чрез смъртта на Сина Му, всъщност биваме спасени чрез Неговия...? Живот. Това е вечният живот.\nЗатова, братя и сестри, нашето новорождение, нашето спасение, се основава на факта, че Христос е Божият Син и на нашето приемане на този Син. А приемането ни не се отнася просто до вярване в главата ни, умствено приемане на факта, а е да вярваме, че Той е Господ и Спасител на нашия живот, като Му отдадем живота си, като се предадем на Него, като приемем казаното от Него и направим чрез вяра тези обещания, които Той даде, свои. И Той идва и обитава в нас и се случва това чудо – чудото на новорождението.\nГалатяни 4:6 изразява това по следния начин... Ще приключим с този стих, той е последният ни. Галатяни 4:6. По този начин Павел описва това новорождение. Той не употребява думата „новорождение“, но го описва, като казва:\nЕто. Как сме Божии синове? Когато имаме? Духа на Неговия Син. Това е връзката, която Бог има с онези, които обичат Неговия Син и вярват, че Той е излязъл от Бога. Бог им дава специален, изключителен дар. Дали този дар е на разположение за някой друг? Не. Само за онези, които са...? Божии синове – онези, които приемат и вярват са, които приемат този Дух.\nТой е наречен „Духът на...“? Неговия Син. Знаете ли, това ни упълномощава да имаме синовност. Основата за нашето новорождение е синовността, която Христос има към Отец. Осъзнавате ли това? Поради това, че Той е Син, когато ние получим Духа на Сина, ние също сме сега синове и дъщери, защото Той е действителен Син. И в това се състои въпросът:\nАко Той не е истински Син, какво да кажем за вас? И за мен... Това би означавало, че синовността ни е само...? Метафора. Може би сме уникални, малко специални, всички тези различни термини, с които се опитваме да променим значението на думата „роден“. Онова, което правим, братя и сестри, ще се приложи също и за новорождението. Осъзнавате ли това? Ние сме родени от Бога, Библията казва това, но не сме родени по същия начин, във физически и буквален план. Това е духовно раждане при приемането на Духа на Христос, на Духа на Сина. Но като резултат от това притежаване на Духа на Сина към нас се показва равностойно отношение като към Сина. Осъзнавате ли това? Библията казва, че сме сънаследници с Христос (Римляни 8:17). Това, което ни дава право да заемаме това положение, е фактът, че Христос е Божият Син. Ако Той не е Божият Син, тогава Духът, който имаме ние, не е Духът на осиновлението. Или, другият начин да се изрази това е следният:\nАко Духът, който получаваме, не е Духът на Сина, ако е някой друг, тогава Той не е Духът на...? Осиновлението. Това е друг дух. А това е тема за...? Друга проповед. Няма да говорим сега за това. Само ви предоставям малко изследване, за да видим какво означават стиховете.\nКогато промените една истина в Библията, не допускайте грешка, това ще повлияе на други неща. Днес видяхме как тези истини в малка степен са свързани. Видяхме, че Йоан 3:16, колкото и популярен и известен стих да е, всъщност е от голяма важност и голямо значение. Тези два аспекта: той ни дава мярката на Божията любов и ни дава също основата за нашето спасение. Така биваме новородени.\nИ така, има истинска синовност и фалшива. Има метафора и действителност. Кое ще бъде за вас? Това е въпросът. Теологията ви въздейства върху поведението ви повече, отколкото мислите или осъзнавате. Наистина. Трябва да имаме този Дух на осиновлението. Затова се моля вие да имате истинския Син, да получите истинския Дух на осиновлението и да навлезете в тази връзка, при която, според думите на Библията, Бог ви обича, защото обичате Сина и вярвате, че Той е излязъл от...? От Бога.


HEITMANN POWER Сол с перли против петна и оцветяване, 500 г. Купи онлайн от интернет магазин!\nПрепарат против петна и оцветяване на текстилите. С иновативна формула срещу петна и интегрирана защита против нежелателно оцветяване на дрехите при пране.\nHEITMANN POWER сол с перли против петна и оцветяване\nПрави ненужно използването на цветоулавящи кърпички. Ултра силен против трудноотстранимите петна и посивяване. Предотвратява оцветяването при погрешно сортиране на дрехите. Запазва интензивността на цветовете. Действа от 20º С.\nИновативната формула на праха на перли против петна действа ултра силно против трудноотстранимите петна и посивяване. Интергрираната защита против оцветяване се грижи да предотврати избеляването, оцветяването и посивяването на тъканите. Така цветоулавящите кърпички стават ненужни.\nРезултатът е: лъчисти чисти и свежи цветове на тъканите. За всички перящи и устойчиви на цвят текстил с изключение на вълна и коприна. Подходящ за всички програми за пране.\nУпотреба: добавете 3 супени лъжици от препарата (около 50 г/мл) към праха за пране в основната програма за пране на пералнята. Особено трудноотстранимите петна обработете с препарата и го оставете да действа и през нощта. При цветни тъкани проверявайте устойчивостта на цвета на незабележимо за тъканта място. Не поставяйте препарата директно върху тъканите. Съблюдавайте указанията за пране върху текстилите.\nЗа отстраняване на петна от чувствителни текстили като вълна и коприна ви препоръчваме Heitmann сапун от говежда жлъчка против петна.\nЩади околната среда и пести вода и енергия:\n− използват се по-малки количества прах за пране и не е необходимо предпране;\n− без наличие на фосфати, хлор, бор;\n− със защита от корозия на пералната машина;\n− минимална опаковка.\nSunil 2 in 1 течен перилен, 1000 мл, 15 пранета


Вярвате ли в нагласените матури и ясните теми?\nНачало » България » Вярвате ли в нагласените матури и ясните теми?\nКоментарите са изключени за Вярвате ли в нагласените матури и ясните теми?\nВсяка година се спекулира по един и същи начин, когато стане дума за матури. Винаги се казва, че темата по литература се знае предварително и че не се тегли в самия ден. С оглед на образователната ни система, бих се съгласил, че има доза истина в това. Спомням си навремето как някои теми се знаеха много преди изпитите. Уж се теглят на момента, но изпитващите се правят на илюзионисти – карат ни да вярваме в илюзията. Първо ни замъгляват мозъка, после ни карат да мислим в друга насока и да не се замисляме, че може наистина да е нагласено.\nГледах страницата на Класически учител в България. Там в тази фейсбук страницата някак успяват да познаят темите от матурите. Миналата година са успели, тази година вече имат намек или направо директно казване кой ще се падне, а именно – Иван Вазов. Не знам от къде събират такава информация, но аз съм склонен да вярвам, че може да се падне именно той.\nАко се падне той, вече няма как да е поредно съвпадение. Защото понякога нали знаете – има различни страници и всеки казва, че ще се падне някой автор – все един ще го нацели и ще се провъзгласи за месия, а именно за този, който има вътрешна информация и ще познава всеки път. И това го има чисто статистически. Въпросът е наистина ли матурите са нагласени или не?\nИскам да вярвам, че нищо не се знае до последно. Че има надежда за българското образование. Че става дума за нашите деца. Че те трябва да знаят и да учат. Че всички сме с равен старт и че ще се справят само тези, които са положили труд. Че не трябва да поощряваме лесното, което е свързано с измама. Че нашите деца имат съвест, най-вече че техните родители не им правят добра услуга. Искам да вярвам, че децата ни имат бъдеще.\nВярвайте и вие, не ни остава друго. Нека да вярваме, че образованието ни не е на толкова лошо ниво, защото има много кадърни деца, както и много отдадени учители и съответно преподаватели в университетите. Склонен съм да вярвам, че дори образованието в България на момент е по-добро от това във Великобритания.\nЗасега всичко е в сферата на предположенията, затова нека да изчакаме матурите и да видим дали ще се падне Иван Вазов… Ако се падне той, всичко е загубено… Наистина се знаят темите. Ако пък не… Има надежда, надежда за нас и надежда за нашите деца… Вярвайте!\nМатурите идват, темите по литература летят из нета:…\nДецата на най-богати хора учат в училища без компютри (53 549)