Dacia Duster продължава да изненадва (тест драйв) - Технологии | Vesti.bg\nВлиянието, което Duster остави върху пазара, е толкова голямо, дръзко, толкова невероятно, че осем години по-късно продължавам да се изненадвам от този автомобил.\n1 март 2018, 06:21\nП реди 14 години, когато Dacia заживя своя втори живот с Logan, свързвах румънската марка с всичко друго, но не и с ценностите, с които я свързвам днес: отлично съотношение качество-цена, здравина, ергономия, огромен вътрешен обем. Но за мен Dacia е нещо повече от това. А новият Duster е доказателството, защото към традиционните си ценности той добавя още няколко неща, с които не спира да ме изненадва.\nРАЗГЛЕДАЙТЕ ГАЛЕРИЯТА ОТ СНИМКИ НА НОВИЯ DACIA DUSTER\nНа първо място това е фактът, че този автомобил държи изключително висока остатъчна стойност. Един бърз преглед на най-популярния сайт за автомобили втора ръка ми показва, че Duster от 2015 г. се продава между 22 и 26 000 лв. при пробег от между 6000 и 80 000 км. Говоря за 1,5-литров дизел с 4х4, който нов в момента струва 33 900 лв. с ДДС (Essential).\nИстинската изненада и тръпка Duster ми остави в планината Осогово над Кюстендил. Да, тръпка, колкото и това да е несъвместимо по подразбиране с марката Dacia, но не и когато ти бъдат осигурени условията да почувстваш тръпката от шофиране на Duster.\nПървият ми контакт с новия Duster се случи преди около два месеца, когато тествах автомобила по време на европейския тест драйв в Атина. Стандартна процедура с много добро офроуд трасе. Но тръпката липсваше. Не и на снега и леда в Осогово, където полицейски патрулки бяха отцепили отсечка, за да ми бъдат демонстрирани качества, които никога не съм подозирал, че Duster притежава.\nЕ, никога е силно казано, защото преди около 2 години Димитър Илиев ми показа за пръв път какво може Duster. В надпревара с времето, в преследване на състезателния екип на Duster, участващ тогава в офроуд маратона „Балкан Трофи“, трябваше да настигнем екипа между отсечките. Държах се за дръжката над врата, а от пръстите ми капеше пот.\nСъщият ме вози отново, този път по обезопасена с полиция отсечка. Пътят бе заледен и заснежен, а преспи отстрани гарантираха, че няма на къде много да ходим при евентуално изпускане на ситуацията. Но с Митко Илиев зад волана такова нещо не може да стане. Возих се общо 3 пъти (по 2 минавания на няколкокилометровото трасе) и ви гарантирам следното: въобще не може да си представите на какво е способен Duster с подходящото задкормилно устройство. Убедих се в нещо, в което нямаше да повярвам, ако друг ми го беше казал: Dacia Duster може да изкара широка усмивка на лицето ти. Знам, че може да не ми вярвате в момента, но това е самата истина.\nBMW X3 е във върхова форма (тест драйв)\nСлед показното имах възможно и аз да направя две минавания. Получих похвала, че усещам много добре колата, но нямах много време да вирна носа си. На прибиране към хижата тръгнах след Митко. Два завоя по-късно го загубих от поглед. Получих добър урок: автомобилът може повече, отколкото аз съм си мислел.\nЗа другите нещата изненади нямаше. Dacia Duster е уникален сам по себе си. Първо, той е позициониран между два класа, предлагайки обема на моделите от клас SUV-C, но на цената на моделите от клас SUV-B. Но дали бихте могли да излезете офроуд с Kia Stonic например? Не, не бихте го направили с почти никой кросоувър (а те са десетки) и това е нещо, което винаги отбелязвам, когато представям автомобил от този сегмент. При Duster това е точно обратното. Той не само може, но и задължително трябва да го изкарате извън пътя, за да се позабавлявате. За това се грижат просветът от 210 мм и ъглите на заход и отход от съответно 30° и 33°.\nДругата изненада се крие във факта, че пътното поведение на новия модел е много по-различно от това на предшественика му. Изненада, защото платформата на този автомобил гони 20 години, а спрямо предходното поколение няма нито един нов механичен компонент, като изключа новото електрическо сервоусилване на волана. Но Duster се усеща като коренно различна кола на пътя.\nНе смятам да се спирам на дизайна. Ще отбележа само, че в него има българска следа, тъй като той е дело на Емануил Клисаров.\nНе мога така да подмина интериора, тъй като тук нещата са много промени. Арматурното табло е ново, централната конзола е с приятните на допир и визия бутони, наподобяващи клавиши на пиано. Челното стъкло е изнесено 100 мм по-напред и е по-вертикално разположено, което кара кабината да изглежда по-просторна.\nСред най-силните черти могат да се изтъкнат седалки, на които, може и да ви се стори странно и неправдоподобно, се дължи в голяма степен новото усещане от возията на автомобила. Сега те са по-меки, по-комфортни и с по-добра опора от преди, шофьорската седалка е с подлакътник, а седалището е с 20 мм по-дълго.\nИ всичко това получавате със силно подобрена шумоизолация, като инженерите са увеличи шумопоглъщащите материали в кабината и двигателния отсек с 20 до 50%.\nЗа задвижването се грижат два дизелови (90 и 110 к.с.) двигателя, бензиновите също са два (115 и 125 к.с.). Едната версия е атмосферна, а другата е с принудително пълнене и обем 1,2 литра. И тъй като ние сме далеч от дизеловия упадък, то идеалната версия за Duster е с добре познатия 1,5 dCi (115) и 4х4. Той, освен готини емоции, ако те вози Митко Илиев, може да ви отвърне с разход и под 5,0 л/100 км.\nDacia Duster не е перфектната кола, но тук е използван доказаният метод на изглеждане на всички пропуски и забележки от предходния автомобил, с което новият модел е станал още по-желан продукт. Потвърждение на последното получавам с информацията, че Duster се продава предимно в най-богатото оборудване (Prestige), с 4х4 и дизел. Това ще рече над 37 000 лв. с ДДС, т.е. нищо от имиджа, че Duster е евтин автомобил за 22 000 лв. Не, клиентите му искат да имат абсолютно всичко, което той предлага. А бонусът за тях е, че най-скъпият Duster се предлага във версия N1.\nБазова цена на модификацията, лв. с ДДС: 33 190\nDacia Duster Dacia Дачия Дъстер Дачия тест драйв


Циганите Архиви - Страница 2 от 21 - Bez-cenzura\nBez-cenzura infoTag: Циганите\nTag Archives: Циганите\nСлужители от СДВР 24-годишен младеж по обвинение, че е наръгал три жени и дете, съобщиха от пресцентъра на МВР. Към 19.05 часа в полицията е получен сигнал за инцидент в столичния кв. „Христо Ботев“. Според първоначалната информацията, при конфликт, младеж на 24 години е нанесъл наранявания с хладно оръжие на три жени и дете, след…\nМасово цигански орди от хлапета щурмуват гробищните паркове ! Днес е голяма задушница и хиляди се отдават на упокой и молитва идвайки да почетат своите починали близки роднини и приятели ! Смирение, носталгия и спомени са обзели душите ни ! И изведнъж тишината е разцепена от циганските орди, щурмувайки гробовете ! Малки циганете – ромчета…\nЕКСКЛУЗИВНО! Заловилият Чикатило: Виктория не е убита от пиян и paзгонен цигaнин, видял съм стотици убийства и нито една такава глупост Българите трябва да са наясно, че властта ги лъже. Това коментира руският депутат от Съвета на Федерацията Иса Костоев, известен с това, че през 1990 г. залови масовия убиец „Чикатило“. „Само при Чикатило видях…\nРоми пребиха трима младежи! Група роми от известния клан на „Гольовците“ в Кюстендил, пребиха трима младежи пред дискотека в областния град. В мелето са взели участие 5-ма роми, които били разгневени, че предната седмица техен приятел бил обиден от клиенти в заведението. За да си отмъстят „Гольовците“ причакали трите момчета пред дискотеката в областния град…


Sun Light by MyCanarianDream - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nSun Light by MyCanarianDreamАпартамент\nPaseo de las Canteras, 47, Лас Палмас, Гран Канария, Испания - Покажи на картатаПриятен6,4Въз основа на81отзивиSun Light by MyCanarianDreamВижте повече снимкиплажВижте повече снимкиВижте всички37снимки8,3 Много добро местоположениеПокажи на картата8,3МестоположениеНеща, които ще харесате10 м - Playa de las Canteras\nOne-Bedroom Apartment with Balcony (Interior)\nStandard Studio with Garden View (Interior)\nOne-Bedroom Apartment with Garden View (Interior)\nСравни с подобни места за настаняванеТекуща селекцияSun Light by MyCanarianDreamGenesis MyCanarianDreamCasa Elisa CanariasHotel Blanca PalomaРейтинг от гостиПриятен 6,4 (81 отзива)Много добър 7,5 (39 отзива)Отличен 8,4 (74 отзива)Много добър 7,2 (243 отзива)В близостЛас ПалмасЛас ПалмасСан Бортолой де ТираянаЛас ПалмасWifi Безплатна Wifi връзка Безплатна Wifi връзка Безплатна Wifi връзка Безплатна Wifi връзкаЗакуска Включена закуска Включена закуска Включена закуска Включена закускаИзберете датиПовече информацияПовече информацияПовече информация\nИнформация за обектаОписаниеРазположен на централно място в Лас Палмас, Sun Light Apartment е идеално начало за Вашaта екскурзия из Гран Канария. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят. Съоръженията и услугите предлагани в Sun Light Apartment гарантират Вашия приятен престой. Хотелът предлага достъп до широк спектър от услуги като летищен трансфер, семейна стая, коли под наем, перални услуги, химическо чистене. Дизайнът на хотела е съобразен с най-високите изисквания за удобство и комфорт, осигурявани от съоръжения достъпни в някои стаи като бюро, вентилатор, кухненски бокс, хладилник, микровълнова фурна. През деня можете да се насладите на отпускащата атмосфера благодарение на градина. Sun Light Apartment е добър избор за всички посетители на Гран Канария, защото предлага спокойствие и безпроблемен престой.Покажи повечеХарактеристикиИнтернетбезплатен WiFi достъп във всички стаи Услуги и удобствазала за пушачи Достъпдопускане на домашни любимци На разположение във всички стаибезплатна минерална водакухнясъоръжения за гладенедушпералняхладилникПокажи по-малкоПолитикиВъзможността за допълнителни легла зависи от избрания тип стая. За повече информация, моля проверете индивидуалния капацитет валиден за типа стая.При резервиране на повече от 5 стаи е възможно да се прилагат различни условия и допълнителни плащания.Покажи повечеВажно съобщениеМоля, имайте предвид, че ще получите ключовете за настаняването си на следния адрес: CALLE NICOLAS ESTEVANEZ 53, 35007 LAS PALMAS DE GRAN CANARIA. При настаняването гостите трябва да предоставят валиден идентификационен документ за самоличност със снимка и кредитна карта. Моля, уведомете предварително Sun Light by MyCanarianDream за очаквания час на пристигането ви. При пристигане се изисква гаранционен депозит от 200 EUR за инцидентни разходи. Този депозит е изцяло възстановим при напускане след проверка на мястото за настаняване за евентуални щети. Необходимо е плащане посредством банков трансфер преди пристигане. Мястото за настаняване ще се свърже с вас след като направите резервация, за да ви предостави допълнителна информация.Покажи повече


Бочко - Бебешки мокри кърпички с лавандула - store.bg\nКозметика Козметика за бебета За миене, къпане и почистване ... Бебешки влажни кърпичк...\nОще снимки на тези мокри кърпички\nЦена за брой в опаковка - 64 броя: 2.30 лв.\nКаталожен номер 4535\nРазмери на опаковката 22.00 / 6.50 / 5.00 cm\nЛавандуловият екстракт действа успокояващо, антисептично, подхранващо и стимулиращо регенерацията на клетките на кожата. Маслото от ценното растение убива много бактерии, особено стрептококи и вируси. Лавандулата е позната още в Древен Рим. Смятало се, че ароматът ѝ пази от "зли очи". Ето защо, от "Бочко" създават бебешки влажни кърпички с екстракт от лавандула. Те са с релефен текстил и са напоени със специален лосион, обогатен с ценната билка, за да осигурят нежно и лесно почистване. Формулата им е с балансирано pH, което щади кожата на малките и я предпазва от изсушаване. Вложени са пантенол и витамин E с грижовни свойства. Мокрите кърпички оставят след себе си приятен и лек билков аромат.\nТе са подходящи за употреба при смяна на пелените, след хранене, при разходка и при игри. Те са идеални за честа употреба и могат да се използват от всички възрасти. Дерматологично тествани са и не съдържат спирт и парабени.\nИзползвайте при смяна на пелени, преди нанасяне на олио или мляко за тяло.\nСлед употреба се уверете, че сте затворили плътно капачето на опаковката.\nЗа да оцените мокрите кърпички "Бебешки влажни кърпички с екстракт от лавандула", изберете цифрата отговаряща на Вашата оценка по десетобалната система:\nБебешки шампоан за коса и тяло с екстракт от лавандула\nБебешко олио за тяло с масло от пшеничен зародиш\nБебешка паста за зъби с аромат на банан\nОще бебешка козметика и пелени "Бочко"\nGreen People Organic Children Shampoo Lavender Burst\nБио детски шампоан с лавандула от серията "Organic Children"\nPure Beginnings Organic Baby Soothing Baby Wash & Shampoo\nБио бебешки успокояващ душ гел и шампоан 2 в 1 с екстракт от баобаб\nУспокояващ бебешки сапун за преди сън\nОще козметика за баня за бебета и деца с лавандула\nБебешки крем за тяло с ...\nшампоан color soin\nбалсам color soin\nкупичка за боядисване на коса\nБио детски душ гел с лавандула ...\nБио детски шампоан с лавандула ...\nБебешки сапун с екстракт ...\nЦени: 22.80÷40.40 лв.\nНатурален бебешки крем и лице и ...\nБебешки душ гел и шампоан 2 в 1 с ...\nJohnson's Baby Bedtime ...\nУспокояващ бебешки сапун за преди ...\nБебешки мокри кърпи с ...\nОпаковка от 25 броя от серията "...\nИзползваните в представянето на мокри кърпички "Бебешки влажни кърпички с екстракт от лавандула - Опаковки от 64 броя и 90 броя" текстови, графични и други материали са собственост на носителите на авторските им права.


КОМПЛЕКТ Ла Рош-Позе Ефаклар / La Roche-Posay Effaclar против несъвършенства - Блогът на Аптеки "Дара"\nКОМПЛЕКТ Ла Рош-Позе Ефаклар / La Roche-Posay Effaclar против несъвършенства\naptekadara Всички статии, Избрани продукти 02/23/2017 0 Comment\nКомплектът Ла Рош-Позе Ефаклар / La Roche-Posay Effaclar е незаменима грижа, препоръчвана от дерматолозите за нуждите на мазна и склонна към несъвършенства кожа. Комплектът включва Effaclar почистващ измивен гел, 50мл. и Effaclar DUO (+) коригираща грижа против несъвършенства, 15мл.\nПочистващият измивен гел Effaclar нежно почиства кожата, благодарение на специално селектираните за чувствителна кожа почистващи агенти. Елиминира замърсяванията и премахва излишния себум, като оставя кожата чиста и освежена. Съдържа термална вода La Roche-Posay със pH 5.5. Продуктът не съдържа сапун, алкохол, оцветители и парабени.\nНанесете с малко вода върху лицето, масажирайки внимателно. Изплакнете обилно.\nAQUA / WATER Натриев лауретсулфат PEG-8 COCO-БЕТАИН хексиленгликол натриев хлорид PEG-120 метил ГЛЮКОЗА диолеат ЦИНК PCA натриев хидроксид лимонена киселина натриев бензоат ФЕНОКСИЕТАНОЛ CAPRYLYL GLYCOL Parfum / аромат.\nEffaclar DUO(+) Коригираща грижа против несъвършенства намалява несъвършенствата и признаците на акне. Отпушва порите и се бори срещу остатъчните белези.\nСлед 24 часа: несъвършенствата изглеждат по-малко червени*.\nСлед 8 дена: локализираните несъвършенства са значително намалели*.\nСлед 4 седмици: порите са отпушени, повърхността на кожата е по-гладка. Регулира лъщенето**.\n* козметоклинично проучване – 38 участници.\n** козметоклинично проучване – 51 участници.\nНова текстура: свеж гел-крем. 24 часова хидратация и продължително матиране. Абсорбира се бързо, с нелепнещ, немазен завършек.\nНанесете върху цялото лице сутрин и/или вечер след почистване с Effaclar Почистващ гел. Гелът е отлична основа за грим.\nAQUA / WATER глицерин диметикон изоцетил стеарат ниацинамид изопропил лаурил саркозинат SILICA АМОНИЕВО POLYACRYLDIMETHYLTAURAMIDE / АМОНИЕВО POLYACRYLOYLDIMETHYL таурат метилметакрилат кросполимерна калиев цетилов PHOSPHATE ЦИНК PCA глицерилстеарат SE изохексадекан.изононил натриев хидроксид миристилов миристат 2-олеамидо-1,3-OCTADECANEDIOL найлон-12 полоксамер 338 линолова киселина динатриева ЕДТА каприлоил салицилова киселина CAPRYLYL ГЛИКОЛ ГУМА КСАНТАН полисорбат 80 АКРИЛАМИД / натрий ACRYLOYLDIMETHYLTAURATE съполимер пентаеритритил тетра-ди-трет-бутил хидроксихидроцинамат салицилова киселина пироктон оламин парфюм / аромат.\n← Ла-Рош Позе Ефаклар измиващ гел Ла-Рош Позе / La Roche-Posay, 300мл.\nКОМПЛЕКТ Ла Рош-Позе Липикар / La Roche-Posay Lipikar Балсам Ап / Baume AP, х200 мл + Измиващ Крем / Lipikar Syndet AP, х100 мл →


МЪЖКИ ОБУВКИ ЗА ПЛАНИНСКИ ПРЕХОДИ MH500, НЕПРОМОКАЕМИ, СИНИ QUECHUA - Decathlon\nТехнология EVOFIT за всяка широчина на ходилото.\nРеф. : 8504160\nМЪЖКИ ОБУВКИ ЗА ПЛАНИНСКИ ПРЕХОДИ MH500, НЕПРОМОКАЕМИ, СИНИ QUECHUA\nЦвят : тъмно петролено зелено / зелено, анасон\nВ подножието на Монблан дизайнерският ни екип създаде тези водоустойчиви обувки за опитни планинари (за преходи с продължителност 4-6 часа и дължина 10-20 км). Технологията EVOFIT гарантира оптимален комфорт за преходи. Надеждни обувки с усилващ борд от каучук, кожена лицева част, непромокаема мембрана и подметка със захващане.\nПротивоударна защита Преден и заден подсилващ борд за защита на цялото стъпало.\nОмекотяване Двойно омекотяване по дължината на стъпалото с междинно ходило от EVA.\nНепромокаемост Непромокаема мембрана, издържа 12 км преход във вода до средата на лицевата част\nАнатомичен дизайн Концепция Evofit - обувката се адаптира по крака, за оптимален комфорт.\nТази обувка е с технология EVOFIT. С еластичните си материи и специфичния дизайн в зоната на ставите технологията EVOFIT позволява на обувката да прилегне отлично към формата на ходилото.\nМного често водата прониква откъм глезена, ето защо можете да използвате гети, за да запазите по-дълго краката сухи. Съветваме ви да подновявате непромокаемостта на обувките два пъти годишно с помощта на продукт за импрегниране (търсете "импрегнатор" на сайта на Декатлон), който ще възобнови първоначалната непромокаемост и ще се справи с външните петна.\nQUECHUA КЪСИ ЧОРАПИ ЗА ПЛАНИНСКИ ПРЕХОДИ FORCLAZ 500 MID, 2 ЧИФТА, ЧЕРНИ\nQUECHUA МЪЖКИ КЪС ПАНТАЛОН ЗА ПЛАНИНСКИ ПРЕХОДИ MH100, СИВ


Блогът на yotovava :: КОПУКОВА, ДАВАМ ТИ 100 000 ЛЕВА\n30.08.2017 14:59 - КОПУКОВА, ДАВАМ ТИ 100 000 ЛЕВА\nПрочетен: 1856 Коментари: 59\tГласове:\n1. Ако докажеш, че съм родом от Плевен или изобщо някога съм живяла в този град.\n2. Ако докажеш, че съм разведена - довечера ще ти пусна и номера на брачното си свидетелство, да те улесня, да търсиш някъде дали вече този документ е невалиден.\nОТ КОГО КРАДЕШ, КОПУКОВА?\n1. rosiela - Не се хаби, Йотова,\nти нямаш тия пари. Аз ти подавам безплатно жокер, да се сетиш в кое от честите ни срещи по читалища и кога, си се обявила сама, че си от Плевен?!\nАма ме съмнява дали ще се сетиш.\nТо ти доста лъжеш, но все пак има хора - помнят що си рекла. Хайде със здраве.\n2. 4udovi6teto - И от мен още 100 бона!\nИ аз давам още 100 бона, ако успее да докаже, ме майка ми е умряла, че синовете ми са избягали на Запад, че са безчет на брой - и половината от тях са незаконни, че съм пияница и - и още десетки такива простащини по мой адрес.\n3. yotovava - Копукова, в Пенчо Славейков съм била само ВЕДНЪЖ - когато спечелих Първа награда - като ти казах, че тотално си се объркала - вярно е :)))))))))))\n4. yotovava - Ма наблюдавай си колкото искаш. Един-единствен път си ме видяла в това читалище.\nкоментара, мила? Наблюдавам те.\n5. yotovava - Между другото, ще пусна и снимков ...\nМежду другото, ще пусна и снимков материал - не само брачното си свидетелство, а и от паспорта на сина ми, с което да опровергая тази нагла лъжкиня, че на награждаването на Пролет моя бил отзад - тогава детето беше на състезания в Сърбия.\n6. yotovava - Както и копие от акта си за раждане - ...\nКакто и копие от акта си за раждане - да ме светне какво общо имам с Плевен?\n7. yotovava - Въпросната година, когато спечели ...\nВъпросната година, когато спечелих ПЪРВА награда на читалище Пенчо Славейков, в отличените беше и Валя Атанасова - тя наистина е от Плевен, и многократно се опитах да обясня на Копукова, че вероятно ме бърка с нея.\n8. yotovava - Етооооо, видиш ли, възможност да забогатее и да си прекара тоалетна :)))))))))))))))\n9. 4udovi6teto - И аз давам още 100 бона, ако успее да ...\nХа дано, че овоня блога с нейната летяща тоалетна чиния! :-)))\n10. apostapostoloff - Е, това вече е голям смях-\nнашите пУети се СЪРЕВНОВАВАТ! Май за някави тиквени медали...\n11. karamelita - Абе, Чу, ощастливи най- после тази ...\nАбе,Чу,ощастливи най- после тази Розелия в леглото някак си,че да престане да хвърля тия къчове тука с месеци,да си начеше крастата, да и мине.\n12. nedovolen - "Обичай врага си". Но ...\n13. yotovava - Ееееее, то зорлем не става бе, :))))))))))))))))\n14. yotovava - Недоволен, досега мълчах - от началото на годината тая жена не е спряла да бълва простотии по мой адрес, е, има си граница.\n15. yotovava - Ма ето шанс, Валери, да забогатее девойката :))))))))))))))))))\n16. yotovava - Чудесно, направо да й откриваме сметка :)))))))))))))))))))))\nИ аз й давам 100 000 да докаже, че съм Валери Станков :)))))))))))\n17. yotovava - Апостолов, извинявай - няма съревнование. То е като да речеш, че Петър Петров Алексиев е йога.\n18. karamelita - Аре, от мен да мине - вземам 50 000 да ...\nАре, от мен да мине - вземам 50 000 да свидетелствувам! Кой какво дава? Може и с наддаване!!\n19. favn56 - И аз се включвам, Вале, ехааааа, ...\nИ аз се включвам, Вале, ехааааа, какъв купон ще се завихри :)))))))))))\nА, да, да не забравя - давам награда да докажат и че съм Йордан Ганчовски.\n20. favn56 - Ми то се краде оттам, където има, ...\nМи то се краде оттам, където има, където няма - какво да пипаш :))))))))))))))\n21. nedovolen - И аз й давам 100 000 да докаже, че съм ...\nЧоски, обръщам мизата в евро, но добавям втори - ком.19 рустам предния пост на йотовава. Ларж съм, но да си заслужат. Слизам на тяхното ниво и казвам, че са профили на чудовището. Хей, Чу, да не спиш? : )))\n22. yotovava - :)))))))))))))))))))))))\n23. yotovava - :)))))))))))) Доказателства обаче твърди искам.\n24. ivoki - ЩО ЗА БЕЗСМИСЛЕНА ВОЙНА ВОДИТЕ ? ...\nЩО ЗА БЕЗСМИСЛЕНА ВОЙНА ВОДИТЕ ?\nНАЛИ ПРЕТЕНДИРАТЕ ЗА ИНТЕЛИГЕНТНОСТ,\nА СЕ ДЪРЖИТЕ КАТО НА СЕЛСКИ ПАЗАР......\n25. ivoki - МНОГО МЕ РАЗОЧАРОВА !\nМНОГО МЕ РАЗОЧАРОВА !\n26. rosiela - Ами пусни. Ти си лъжеш, ти си мажеш. Ха подсети се и за други читалища, или вече ЕГН- то ти пречи?!\n27. yotovava - Ивоки, колко постинга си прочел от мен за Копукова?\n28. rosiela - Тук си прав - и Валечка и Валерко обичат за побарват редовно чужди стихове и да ги правят свои, ама внимателно и по малко.\n29. yotovava - Да, тъжно е, но прост физичен закон - всяко действие и т.н.\n30. yotovava - Хич не лъжа, в читалището могат да потвърдят дали изобщо съм идвала на каквато и да е тяхна сбирка - работя извън София и няма как да стигна в часовете им\n31. yotovava - Копукова, това не става само с лалане, а с примери - ей, днес дадохме един такъв. НЕОСПОРИМ.\n32. rosiela - Валерковите сто бона\nда не падат на Дявола от Трона,\nщото по 50 бройки\nму пускат книжки - ръкойки\nи седмата пейка с кашонче\nе "офисът "му - бонбонче.\n33. yotovava - Ти намери доказателства за глупостите, които бълваш първо.\n34. rosiela - Става, мадам Дуданве, веднага!\nкогато си платиш реални 30 000лв по закон обезщетение за мръснишката снимка, която си ми пуснала с присъщата си мръснишка природа или ще отречеш, че ти не си я правила, пък тя скокнала в блога на Чоски?! Няма да се изненадам, ако излъжеш...\nИли ще плащаш!\n35. rosiela - Няма нищо обидно в моите данни, има във вашите, мадам Дуданме.\n36. yotovava - Кой е спрял да ти пуска коментарите бе! Минават поне 3 минути, докато станат видим.\nлъжлива пишман непоетесо?!\n37. yotovava - аааа, за снимката - сваляй и доказвай с какъв телефон или фотоапарат е снимана, не ме замесвай\nВсъщност май ти сама анонсира, че е твоя, не беше ли така?\n38. yotovava - Между другото, за клеват и обида и системен тормоз в интернет знаеш ли какво е обезщетението?\nЗащото аз пазя цялата кореспонденция, която си ми писала - скачаш и твърдиш неверни неща - докажи ги, жено, докажи, че съм от Плевен, че съм разведена. Какво става като не можеш да докажеш. Колко постинги и коментари ще трябва да изтриеш?\n39. rosiela - Лъжкиня! Ти сама ми писа, че ще пуснеш мръснишки снимки. Затова - ето го обезщетението . плащай! Четохме те, лъжкиньо!\nимаш ли пари да си платиш мърсотиите или не ти стигат за ядене?\n41. rosiela - Никакви обиди няма\nти си провинциалистка!\n42. yotovava - Ми не съм, родена съм в София, а в читалището на Овча купел още ми пазят ученическата карта.\n43. yotovava - Чакам да назовеш поне ЕДИН свидетел, хайде.\nпровинциалистке! Ами то си е за мълчанка. Ни пари имаш, ни акъл, а свидетели бол.\n44. apostapostoloff - Един добронамерен съвет към Чу:\nпрепаратът се казва cialis. Това е съвременен препарат, койото се приема много добре от организма и е много ефикасен. Взимаш таблетката и след това си цели 36 часа надървен!\n45. rosiela - 200 кг ако ти тежат,\nпак ще повторя, намали си го, да изглеждаш по - женствена, ама не ставаш, мадам Дундане.\n46. nedovolen - С Ваше позволение,\n47. rosiela - Може, може, ама до тази карта са минали доста годинки, прованс.\n48. yotovava - КОПУКОВА - ПИША ТИ БАВНО, ЗАЩОТО НЕ ...\nКОПУКОВА - ПИША ТИ БАВНО, ЗАЩОТО НЕ МОЖЕШ ДА ЧЕТЕШ БЪРЗО\nИСКАМ ЕДНО - САМО ЕДНО ДОКАЗАТЕЛСТВО ОТ ТЕБ, с КОЕТО ДА ДОКАЖЕШ ЦЯЛАТА ПОМИЯ, КОИТО ИЗЛЯ ВЪРХУ МЕН.\nОще не съм се прибрала, но като се върна, ще пусна целия наръч документи - акт за раждане, диплома от училище, свидетелство за брак, паспорта на сина ми - ВСЕ МАТЕРИАЛНИ ДОКАЗАТЕЛСТВА, КОИТО СА НЕОПРОВЕРЖИМИ.\nЩЕ СТАНЕ ЯСНО, ЧЕ ПОЧТИ ЦЯЛА ГОДИНА ТИ ХВЪРЛЯШ КАЛ ВЪРХУ МЕНЕ, АМА БЕЗ ИЗОБЩО ДА МЕ ПОЗНАВАШ. ЕДИН-ЕДИНСТВЕН ПЪТ СМЕ СЕ ВИЖДАЛИ В ЕДНО ЧИТАЛИЩЕ И ТАЗИ ГОДИНА В ДРУГО.\n49. yotovava - Недоволен, аз мълчах доста дълго време. Е, днес вече реших да не мълча. Неслучайно отдавна не публикувам тук и идвам само заради някои приятели.\n50. rosiela - КАКТО СИ СЕ ДЪРЖАЛА, ТОВА СИ ПОЛУЧИЛА.\nЕдна дебела, грозна и бездарна жена , която обича да върши мърсотии и лъже нагло. Ами покажи си документите да ги видим докъде си лъгала, може и да си се представила за плевенчанка за нова награда, както сама си съобщила.\n51. rosiela - Ти бавно ходиш по земята,\nмене ме мислиш...\n52. yotovava - Аз никога не лъжа, драга, ти просто имаш обсесия.\n53. yotovava - И като как ще ми сложиш запор на заплатката, драга? С какво основание, м?\nама на тебе не е никакъв проблем да ти сложа запор на заплатката, Дундаме.\n54. rosiela - Ти сега искаш предварително да ти изясня основанията?\nКато му дойде времето, ще разбереш на гърба си.\n55. yotovava - Силно се притесних, че май няма да дойде :)\n56. feq - Струва ли си да хабите нервите ?!\n"Убий глупакът с мълчание!!!"\nВ този блог има доста хейтъри, които по всякакъв начин се опитват да изгонят свестните хора. Много чувствителни и раними, но ценностни хора напуснаха блога с огорчение.\nВажното е да останеш и да не се хващаш на въдиците им, Валя!\nБлокирай ги и не им обръщай внимание!\nЖалки и слаби душици... :(\nВярвай само в Доброто и в добрите хора, мила :)\n57. yotovava - Все още нямая опция за блокиране, Фейче. Но има граници, които, като се пристъпят, е вече няма накъде.\n58. rosiela - Ва, нещо документите за сел Мара зачезнаха.\nПък аз мислех, че ще добавиш и другите за родовите корени. Мъле-е-е-е-ей, лъжкиня!\nКолкото снимките не са твои, толкова и ти си градска кофиянка.\n59. rosiela - Ами да се блокира! Но не иска! Лудото писка!


РАЗОБЛИЧАВАНЕ НА ЗАБЛУДАТА ЗА ИЗРАИЛ, СТИЙВ УОЛБЪРГ, ГЛАВА 6, БОЖЕСТВЕНИЯТ РАЗВОД\n„Тогава Петър се приближи и Му рече: „Господи, до колко пъти като ми съгреши брат ми да му прощавам? До седем пъти ли? Исус му рече: „Не ти казвам до седем пъти, но до седемдесет пъти по седем“ (Матей 18:21, 22). Исус винаги подбира внимателно думите си. Неговият отговор на Петър съдържа важен урок. „Седемдесет пъти по седем“ това прави 490, което е точно указание към седемдесетата седмица от пророчеството от Даниил 9!\nПериодът от 70 седмици от Даниил 9:24-27 представлява втора възможност за избраната нация да прояви верността си към Бога. Първият храм на Израил е бил унищожен и Божиите деца са били отведени във Вавилон, защото са отхвърлили предупрежденията, които Бог е давал чрез пророците. Чрез божествената любов и милост те получават друга възможност да дойдат в хармония с Бога. Израил се връща в земята си и построява втория храм. Той съгрешава най-малко „седем пъти“, но Божието прощение към народа се разширява до „седемдесет пъти по седем“. Към края на този период ще дойде Един по-голям от пророците. Тогава съдбата на Израил като народ ще бъде определена от неговият отговор на Божия Син.\nКъм края на земния си живот Исус Христос гледа към Ерусалим и „плака за него и каза: Да беше знаял ти, да! ти, поне в тоя твой ден, това, което служи за мира ти, но понастоящем е скрито от очите ти. Защото ще дойдат върху тебе дни, когато твоите неприятели ще издигнат могила около тебе, ще те обсадят, ще те стеснят отвред и ще те разорят и ще избият жителите ти в теб и няма да оставят в тебе камък на камък; защото ти не позна времето, когато беше посетен“ (Лука 19:41-44).\nКогато Исус казва на Петър за разширяването на прошението „до седемдесет пъти по седем“ Той знае, че пророчеството за седемдесетте седмици ще свърши скоро. Той разбира значението на това пророчество за Израил като нация за Ерусалим и за втория храм. Глави 21-23 от Матей разкриват последните, тъжните, експлозивни сблъсъци между Исус Христос и водачите на Неговия избран народ. Време е да видим истинското значение на тези сблъсъци.\nПрез седмицата преди разпятието Исус „влезе в Божия храм, та изпъди всички, които продаваха и купуваха в храма, и прекатури масите на среброменителите и столовете на ония, които продаваха гълъбите и им каза: Писано е, Домът ми ще се нарече молитвен дом, а вие го правите разбойнически вертеп“ (Матей 21:12, 13). В този момент Исус все още нарича втория храм „Моя дом“. Ще настъпи обаче промяна.\n„А на сутринта, когато се връщаше в града, огладня. И като видя една смоковница край пътя, дойде при нея, но не намери нищо на нея, само листа и рече й: От сега нататък да няма плод от тебе до века. И смоковницата изсъхна на часа“ (стихове 18, 19). Смокиновото дърво е символ на еврейския народ. Периодът „седемдесет пъти по седем“ е към края си.\n„И когато дойде в храма, главните свещеници и народните старейшини дойдоха при Него като поучаваше“ (стих 23). Те планират да разобличат Исус като фалшив Месия и после да го убият. Исус разказва на тези водачи притча, която описва цялата история на Израил с един замах. „Имаше един стопанин [Бог], който насади лозе [Израил], огради го с плет [Божията любов], изкопа в него лин и съгради кула [храма]; и като го даде под наем на земеделци [еврейските водачи], отиде в странство. И когато наближи времето на плодовете, изпрати слугите си [пророците] до земеделците да приберат плодовете му. А земеделците хванаха слугите му, едного убиха, другиго биха, а другиго с камъни замериха. Пак изпрати други слуги, по-мнозина от първите [продължаваща милост]; и на тях сториха същото. Най-после изпрати при тях сина си [към края на периода от „седемдесет пъти по седем“], като думаше: Ще почетат сина ми. Но земеделците, като видяха сина, рекоха по между си: „Тоя е наследникът. Елате да го убием и да присвоим наследството му.“ И като го хванаха, изхвърлиха го вън от лозето и го убиха [последният им грях]“ (стихове 33-39, курсивът е добавен).\nТогава Исус пита водачите: „Когато си дойде стопанинът на лозето, какво ще стори на тия земеделци?“ Казват Му: „Злосторниците люто ще погуби, а лозето ще даде под наем на други земеделци, които ще му дават плодовете на времето им“ (стихове 40, 41). Дали осъзнават какво казват? Едва ли! Току-що произнасят собствената си смърт!\nГледайки убийците Си право в очите, Исус тъжно заявява една онгена истина: „Затова ви казвам, че Божието царство ще се отнеме от вас и ще се даде на народ, който принася плодовете му“ (стих 43). Сам Господ заявява това. Божието царство скоро ще се „отнеме“ от невярващия плътски Израил и ще се даде на друг „народ“ Защо? Поради последния им грях на разпятието на „Сина“ (стихове 38, 39).\nВ следващата притча Исус посочва същата историческа последователност, като добавя детайли за разрушаването на Ерусалим и призоваването на езичниците. „Небесното царство прилича на цар, който направи сватба на сина си. Той разпрати слугите си да повикат поканените на сватбата; но те не искаха да дойдат. Пак изпрати други слуги, казвайки, Речете на поканените, Ето приготвих обяда си; юниците ми и угоените са заклани, и всичко е готово; елате на сватба. Но те занемариха поканата, и разотидоха се един на своята нива, а друг на търговията си, а останалите хванаха слугите му и безсрамно ги оскърбиха и ги убиха. И царят се разгневи, изпрати войските си та погуби ония убийци, и изгори града им“ (Матей 22:2-7). Това се изпълнява буквално, когато Ерусалим и вторият храм биват разрушени от римляните през 70 г. сл. Хр. Изпълнява се пророчеството от Даниил, в което се казва: „И людете на княза, когато ще дойде, ще погубят града и светилището“ (Даниил 9:26). Исус продължава да разказва: „Тогава казва на слугите си, Сватбата е готова, а поканените не бяха достойни. Затова идете по кръстопътищата, и колкото намерите, поканете ги на сватба“ (Матей 22:8, 9). По този начин Христос представя призоваването на езичниците в края на седемдесетте седмици.\nМатей 23 съдържа последните думи на Христос към Неговия избран народ, изказани през сълзи и скръб. Осем пъти по време на последния разговор с водачите на Израил Исус извиква: „Горко вам, книжници и фарисеи!“ Накрая с разбито сърце Синът на Безкрайния Бог заявява: „О, Ерусалиме, ти, който избиваш пророците и с камъни убиваш пратените до тебе, колко пъти съм искал да събера твоите чада, както кокошка прибира пилците си под крилете си, но не искахте! Ето, вашият дом се оставя пуст!“ (Матей 23:37, 38). Този път Бог не казва: „Вие пропиляхте възможността си. Нека опитаме отново.“ Решението на Израил да разпъне Христос ще има вечни последици. Резултатът е разделяне – болезнен, божествен развод.\nТогава „Исус излезе от храма и си отиваше [и повече не се върна там], учениците му се приближиха да Му покажат зданията на храма. А Той в отговор им рече: Не виждате ли всичко това? Истина ви казвам, няма да остане тук камък на камък, който да се не срине“ (Матей 24:1, 2). През 70 г. сл. Хр. вторият храм е разрушен от римляните и са убити повече от един милион евреи. Такива са ужасните резултати от божествения развод. Днес върху хълма на храма се издигат кубетата на мюсюлмански храм. Дали ще има трети храм?\nСпоред Даниил 8:24-27 и ученията на Исус Христос пророчеството за „седемдесет пъти по седем“ представлява пределите на националното прощение за евреите като нация. Какво ще да стане след това? Идва новият ден. Време е стената да се срути.


Анкета късно през нощта: Всичко е в стойката!\nSprint обяви пускането на нова услуга, наречена...\nТака че искате да направите екранна снимка на в...\nБързото вземанеТова е извънгабаритна версия на Начална страница на Google. Прави всички едни и същи неща - просто звучи много по-добре, докато го правиш. Музика, информация, комуникация, всички същ...\nНе винаги беше лесно да се отговори на въпроса „Какво е Android?“ в едно изречение, което адекватно обясни всичко. Android винаги е бил сложно, почти неконтролируемо нещо по начина, по който постоя...\nSuper Bowl е едно от най-големите събития за годината, а виртуалната реалност е една от най-големите тенденции в технологиите в момента, така че те трябва да се сдвояват перфектно, нали? Гледането ...


EAE Elektroteknik AS е създадена през 1995г. и са част от групата на EAE. Главният офис и производството се намира в Истанбул, Турция. Компанията има клонове в Истанбул, Анкара, Измир, Бурса, Адана в Турция, Москва в Русия и оторизирани представители в Великобритания, Германия, Йордания, Южна Африка и Саудитска Арабия.\nКомпанията се занимава главно с производството на слаботокови електрически табла и производство на светодиодни осветителни тела. Компанията има две различни бранда за лаботокови приложения "E-Kabin" LV Електрически шкафове и "PanelMaster" LV Switchgear, и два отделни бранда за осветителни тела: Осветителни тела за осветителни тела "Lumen House" и "Lumifasart" приложения за архитектурно осветление.\nС дългогодишния си опит и потребителска настроена политика, EAE Elektroteknik AS е един от водещите производители на електрически табла НН и светодиодни осветителни тела в Турция.\nE-kabin слаботокови електрически табла - Моноблок шкафове, Външни шкафове, Конзолни системи, Клемни кутии, Табла и шкафове от неръждаема стомана, Шинни аксесоари\nPanelMaster LV Разпределител - Модулни уредби


Спирането на въглищния комплекс „Марица изток“ ще бъде най-голямото национално предателство в съвременната ни история – ЕНЕРГИЯ ЗА БЪЛГАРИЯ\nСпирането на въглищния комплекс „Марица изток“ ще бъде най-голямото национално предателство в съвременната ни история\nPosted on 26.11.2021 by Energiyabg Team\nОт 2006 година до сега правителствени, държавни и политически ръководители от всички партии със самочувствие подхранваха егото си да са равни на световните и европейските лидери, самоуверено подписваха задължаващи ни документи без да осъзнават отговорността и задълженията, които поемат от името на българския народ. Достатъчно им беше да ги приемат привидно за равнопоставени, да ги потупват по гърба или с лицемерна прегръдка и те подписваха. От своя страна българските евродепутати и комисари не се обединиха да защитават националните ни интереси. Високите им брюкселски заплати им дадоха възможност да се чувстват еманципирани европейци и забравиха, че са преди всичко българи и за отговорността си да представят и защитават националните ни интереси, както го правят южните ни съседи. Приеха за свои приоритетите на съответните семейства европейски партии, към които членуват партиите им.\nОсновен национален приоритет трябва да бъде защитата на цялостта и независимостта на националната ни електро-енергетика, която може да гарантира възстановяването, стабилизирането на доставките на електрическа енергия на достъпни цени, както за бита така и за индустрията и за икономическото ни стабилизиране и възстановяване. Все още правителствени, политически представители и индустриалци не са го осъзнали. Това е политическо и икономическо късогледство.\nПовече от година представители и говорители на индустриалците и работодателите нападаха въглищните термични централи от комплекса „Марица изток“, като обвиняваха единствено тях за безумно растящите цени на електрическата енергия. Обзети единствено от късогледство, егоизъм и алчност, те настояваха за достъп до европейските „евтини“ борси на електрическа енергия и нито един упрек или протест не отправиха срещу търговията с въглеродни квоти, които превърнаха цената на електрическата енергия в невероятен лукс за бита и индустрията. Свързването на българската с европейските борси е голямо разочарование, но малцина експерти го предвиждаха и предупреждаваха за него. Цената на електрическата енергия на Българската независима борса по закона за скачените съдове се изравни с високите цени на съседните борси. Денонощно се изнася над 1000 MW мощности в съседните ни страни за покриване на недостига им. Евтината българска енергия се продава извън страната, а в България остава субсидираната и скъпата.\nЕто цените на електрическата енергия на Българската независима борса и на европейските:\nКартината се повтаря ежедневно с леки изменения. Цената на електрическата енергия у нас следва плътно тенденциите на западно-европейските борси, където определяща е цената на природния газ. От него зависи производството на електрическа енергия, отоплението на бита, задоволяването на потребностите на индустрията. Търсенето и предлагането на природен газ ще определя цената му не само през зимата и пролетта на следващата година.\nНаивни и необосновани са предвижданията на\nанализаторите за евентуален спад на цената\nТя никога няма да се върне към стойностите през 2019 – 2020 година. Напъните за увеличаване на добива на норвежки природен газ е невъзможен поради изтощаване на действащите находища. Русия също е в затруднение. Тя ще осигури първо себе си и след това ще се опита да задоволи потребностите на западноевропейските държави. Но търсенето ще бъде много по-високо от предлагането. Освен това производителите и собствениците на втечнен природен газ ще продължат да предпочитат източно- и южноазиатските пазари, където търсенето му е изключително, а цената му е невероятно висока. Китай, световната работилница, се нуждае от енергийни суровини за производство на електрическа енергия Той изкупува всичко, което се предлага, дори скъпите въглища, независимо, че стимулира по всякакъв начин увеличаването на собствения си въгледобив. Освен за индустрията си, той се нуждае и от горива за битовото отопление.\nЗа съжаление зелените лобисти и брюкселските партийни лидери зоват непрекъснато, че решението на енергийната криза е в нови огромни трилионни инвестиции в нови ВЕИ паркове. Цяло лято те не проумяха, какво показват отчетите на енергийните оператори, а именно, че: всички действащи ветрови паркове произведоха със 17% електрическа енергия по-малко в сравнение с предходната, а произведената от соларните, с ново въведените такива през годината, също е по-малко. Вятърните инсталации в Германия през първото полугодие на тази година са били натоварени само до 20.9%, се казва в публикувания отчет на немската статистическа служба. Още по-лошо е било състоянието по отношение на дела на слънчевите централи. Средното им ниво на използване е било едва 10.5%, цитира DW данните на статистиката.\nВЕИ не могат да гарантират качествена,\nи евтина електрическа енергия за бита на европейските граждани, европейските индустрия и икономика.\nТова безумно товарене на електроенергетиката с разходи за нови ВЕИ паркове е равносилно на товаренето на пробит кораб, докато той не потъне. Резултатът ще бъде енергийна катастрофа и тотално обедняване.\nИзключително притеснителна за България е силово налаганата от Брюксел Истанбулска конвенция. Чрез нея ни се натрапват противоестествени нетрадиционни внушения: няма момчета и момичета, няма родители – баща, майка, баба, дядо, вуйчо, чичо, леля и т.н. и това се внушава на децата и учениците чрез задължителни програми и учебниците. Целта е от народ с традиционна, многохилядна история да се превърнем в безпаметно племе, което се обезземлява, тъй като земята ни се продава безконтролно на чужди подставени фирми с неизвестни собственици. От народ с традиции и самочувствие ще се превърнем в лесно управляема, аморфна, бездуховна маса, без воля и цел за противопоставяне и оцеляване – бездушни овце, чакащи реда си пред кланицата.\nНима това е целта, да управляват мизерстващи, неграмотни, европейски граждани. Не вярваме, че това е мечтата и на новоизбраните ни политици.\nВярваме, че амбициите им са много по-големи, да бъдат борбени лидери с високи цели за България. На първо място е необходимо представеният в Брюксел План за възстановяване, стабилизиране и развитие да се преразгледа и предоговори, като се защитят базовите ни въглищни електро-енергийни мощности, които се нуждаят от стабилизиране, модернизиране, от инвестиране в нови съвременни технологии за улавяне и преработка на въглеродния диоксид в различни търсени и продаваеми химични продукти, при което ще се използват управляеми, съвременни, модулни ядрени блокове. Така ще се оползотвори находището ни от евтини, лигнитни въглища единственият, национален, независим, суровинен енерго-източник при запазване на комплексна ниска цена на произвежданата електрическа енергия. Американската корпорация „Флуор“ (Fluor Corporation) е проявила принципен интерес към инвестиции без държавни гаранции в нови мощности в България, включително в комплекса „Марица изток“, като ще изгради индустриален, химически комплекс, който да събира и оползотвори емитирания въглероден диоксид от въглищните ТЕЦ в търсени химически продукти.\nЗамяната на въглищните ТЕЦ с парогазова централа ще\nоскъпи още повече цената на електрическата енергия,\nа емисиите на азотни оксиди ще се увеличат многократно. Те са многократно по-вредни за целия животински свят и природата. Инвестицията ще бъде губеща и невъзвръщаема. Губим енергийната си независимост. Ще припомним на всички „зелени“ противници на комплекса „Марица изток“, че ТЕЦ са оборудвани със съвременни, сероочистващи инсталации с ефективност до 97-98%, електрофилтри, които задържат до 99.9% от емитираните, фини, прахови частици. За битовите потребители на твърди горива такива съоръжения са невъзможни за монтиране и поддържане. Не трябва да се забравя, че благословената ни зелена природа абсорбира над два пъти по-големи количества въглероден диоксид от бита, енергетиката, транспорта и селското стопанство. Въглеродният диоксид е жизнено необходим и на всички зелени растения.\nЩе се инвестира и в нови, базови, ядрени мощност, които да задоволяват непрекъснато растящите потребности от евтина електрическа енергия за бита, индустрията и прогресивно развиваща се българска икономика, ако искаме в кратки срокове да изравним стандарта си на живот с този в западно-европейските страни.\nЦелеви инвестиции са необходими за възстановяване и развитие на земеделието ни, особено възстановяването на зеленчуко-производството. Халал/подарък да са им на европейците нидерландските, прави краставици, червените, безвкусни домати и всякакви сортове безвкусни, безароматни плодове и зеленчуци, унифицирани с наредби за европейските страни. Необходими са инвестиции и субсидии за възстановяване на българското зеленчуко-производство на търсените сладки, ароматни вкусни розови домати, краставици, лук, чесън и т.н., които са основаната здрава храна, осигуряваща здраве, сила за преборвани с всякакви вируси на българските граждани. За възстановяването и развитието на земеделието ни са необходими ремонтирани, възстановени и нови язовири за питейни и поливни нужди. Съпътстващо от водата ще се произвежда електрическа енергия. Водата ще се използва комплексно. Тя и хранителните продукти са световни, високо, ценени стратегически суровини. Затова без алтернативно е субсидираното, възстановяване и прогресивното развитие на поливното ни земеделие. Необходима е категорична, пълна забрана на промяна на предназначението на земеделски земи и горски терени за изграждане на ВЕИ паркове върху тях. Земеделската земя и горите са безценен национален капитал и трябва да бъдат под непрекъснат, строг, държавен контрол.\nНеобходимо е инвестиране във възстановяване на качественото образование. Преподавателите да повишат качеството на преподаването, взискателността към научаването на учебния материал и усвояваните навици от учениците. Училищните зали и лаборатории да са обзаведени с всички необходими, съвременни, технически средства и материали.\nФинансови субсидии могат да бъдат ползотворно инвестирани в българското здравеопазване, което е в критично състояние поради недостиг на качествени кадри, ефективни лекарства, съвременно оборудване и не на последно място на качествена храна, която допринася за по-бързото оздравяване на болните. Таксите на профилактичните прегледи да се поемат от Здравната каса и др.\nБез алтернативното приемане на Плана за стабилизиране, възстановяване и развитие ще бъде най-голямата национална катастрофа в съвременната ни история, за която не може да има политическа отговорност, която е пълна безотговорност. Ще се носи съдебна, персонална правно-материална отговорност.\nИнж. Иван АРСЕНИЕВ, инж. Щерьо ЩЕРЕВ, заместник-председател на Научно-технически съюз по минно дело, геология и металургия\n« Германия спира употребата на въглища през 2030 г.\nЕНЕРГИЯ ЗА БЪЛГАРИЯ No 482 »


Една кивианка в Австралия :: Черният лебед\nНай-далечната столица. Най-самотният милионен град. Най-изолираният. На хиляди километри от всяка друга столица и град. На хиляди километри от всякъде. Притиснат между два океана - безбрежната водна шир на Индийския океан и безбрежната пясъчна пустош на австралийската пустиня. В средата на никъде. На сети-се-сам-кое на географията. Всеки, абсолютно всеки, който е бил в Пърт ще ви каже, че градът е великолепен, климатът прекрасен, работа има много, заплатите са добри, плажовете са фантастични, културен живот не липсва, изобщо всичко му е О-кей, ама... много е далече, бе! Изолиран. Усамотен. По-близо до Сингапур отколкото до най-близката австралийска столица - Аделаида.\nСлед пет и половина часов полет от Бризбън(вътрешен, забележете) с шок установявам, че съм още в същата страна. Никой не ми иска паспорта, хората говорят английски, австралийските долари са все още в обръщение и даже рекламите по билбордовете не са много по-различни от себеподобните си по източното крайбрежие. Австралия е голяма.(Не думай!) По-голяма от Европа. Единственият континент-държава(каквото и да си мислят американците). Всички го знаем, ама досега все ми е звучало кухо, като енциклопедично клише в стил "Минута е много". За първи път се сблъсквам в реално време с мащабите на страната. Шокът е напълно уместен. 4000 километра,три часови зони и един сезон ни делят от източните столици. Плюс една огромна червена пустиня. Е, и щатската граница, разбира се. Някои държави са по-близо.(Но до тях се лети от международния терминал.) Хващам се на бас на каквото си поискате,че след пет часов полет в Европа гарантирано ще ви се наложи да говорите друг език, да обменяте валута, може би дори паспорта си да представяте, визи да вадите, а като едното нищо може и да се озовете дълбоко в тила на вражеска държава, с която любимото ви родно правителство е съумяло виртуозно да ви въвлече във военен конфликт или политически недоразумения.\nЗападна Австралия е най-големият от австралийските щати(и територии). Една трета от територията на страната. Нещо като десетина Великобритании, 26 Швейцарии, 24 Българии или 3 щата Тексас(най-големият от американските щати). Населението на цялата тази огромна територия е малко над два милиона. От тях милион и половина(че и повече) живеят в и около столицата Пърт. Останалите се ширят като пет пари в кесия. Насам, народе! Ако на някого му е тясно на душата в претъпканите мегаполиси по света да заповяда в Слънчевия щат на Австралия. Слабонаселен, празен, обширен, неопитомен. Простор за всички и изобилие от място под слънцето. И много слънце.само водата е малко.(Имайте предвид, обаче, че според някои еколози Австралия е вече пренаселена. Според съвременните теории за устойчиво развитие водните ресурси на континента могат да осигурят оцеляването на едва половината от 20 милионното му население в дългосрочен план.)\nВ последните дни на септември,тъкмо като тръгвам, Бризбън се е пременил в пролетни одежди в кокетно джакарандово синьо, накиснал се е хубавичко в подмладяващите процедури на пролетните дъждове, раззеленил се е нежно по моравите и дворовете и малко е изтървал мярката с жасминовия парфюм. Ама нали е пролет, простено му е. В пълен контраст с източния бряг в Пърт е лято. Горещо, сухо, жълтаво-попрегоряло, прашно и ветровито. Най-сухата година откакто се водят наблюдения в щата т.е. от 150 години насам. Най-слънчевият град на Австралия ни посреща забулен в облачно фередже. Оловно-сиво и неприветливо. Но вятърът е топъл и носи аромат на напечен асалт. Напомня ми юлските варненски вечери. Докато се провираме през натоварения вечерен трафик в центъра тротоарите са безлюдни, минувачите по търговските пешеходни зони единични и рехави, градът изглежда запуснат и празен. А е само 7 часа. Единствено изключение от провинциалния покой е бирарията срещу хотела, в която се вихри луд купон. С музика и тълпи пушачи на тротоара пред заведението. Голям плакат обяснява шумотевицата като бирен фестивал "Октоберфест". През септември?! Да не би и датите да са различни от тази страна на континента??\nПропускам вечерята в полза на задушевно общуване с възглавницата, което обаче означава, че се събуждам рано (по бризбънския си биологичен часовник) и гладна. С възглавницата вече не сме толкова близки, възникват разни недоразумения и накрая аз решително слагам край на връзката ни като започвам обещаващ диалог с душа. Той е малко стиснат един такъв, не пуска по много ни от топлата, ни от студената вода. Както може да се предположи, в тормозен от дългогодишна суша щат разхищението на вода е най-страшно престъпление. И за да ме предпазят от неволно пристъпване към грешната страна на закона гостоприемните хотелиери са инсталирали всевъзможни хитри устройства и приставки гарантиращи икономия на водните ресурси. Поумита и изпълнена с трепетен възторг се втурвам нетърпеливо в мъжделивото предутро да опознавам Пъртските улици.\nСлед снощното безлюдие и запуснатост сега градът кипи от енергия и активност. Млади мъже в гащеризони метат тротоара, авто-цистерна мие асфалта (а на мен ми спират водата в душа!?!), камиони разтоварват стока пред магазините, разносвачи трупат бали с днешни вестници пред будките на пресата, работници с каски се събират пред строително скеле, таксита спират и потеглят пред хотелите, бездомници се събуждат по пейките, пекарните светят и разнасят надалеч аромата на пресни мъфини и хлебчета, разнородни компании в елегантно вечерно облекло и видимо приповдигнато настроение излизат от затварящите барове. След втората групичка развеселени млади мъже опитващи се да ме заговорят с "Госпожице" решавам, че разходката ми не е напълно безопасна(младежите трябва яко да са се наквасили, за да им се привидя аз като госпожица), пък и никъде не намирам отворено кафене, така че се прибирам в стаята си да чакам с гладно нетърпение хотелският бюфет да отвори в седем. Едно трябва да му призная на Пърт - тук денят започва рано. И с хъс.\nЗападна Австралия е най-големият световен износител на желязо, най-големият производител на диаманти(особено розови), третият най-голям износител на злато, сред първенците по добив на алуминий, никел, нефт, природен газ, въглища, азбест, амоняк, уран,титан, литий, цирконий.(Не, не преписвам Менделеевата таблица) Няма хич да се учудя, ако се окаже, че добива и криптонит. Целият щат е като препълнено ковчеже със съкровища. Под сухата, изгорена от безжалостното слънце пустош лежат неизчерпаеми, все още дори неизследвани, некартографирани и неоткрити богатства. И сякаш това не е достатъчно, за да гарантира просперитет и светло бъдеще на двата милиона западноавстралийци, ами и житницата на Австралия е тук - така нареченият Пшеничен пояс в плодородния югозападен ъгъл на континента, най-добрите австралийски лозя и вина са пак тук, половината от вълната на страната идва от тук, плюс огромни количества памук, сол, агнешко и телешко месо, раци, риби, скариди и кой знае още колко други ресурси и индустрии, за които аз дори не съм чувала. (За значимостта на циркониевия добив в световната икономика, например, бях напълно невежа докато не посетих Пърт.) И за капак, просто ей тъй на, за разкош и великолепие Западна Австралия притежава 12 хиляди километра брегова линия с някои от най-прекрасните, най-разнообразните, най-девствените и недокоснати плажове в света. Да споменавам ли въобще пещерите(със стотици, не с лопата, ами с булдозер да ги ринеш), невероятните е пустинни скални формации(умопомрачителни), древните аборигенски археологически находки(Колко места в света могат да се изфукат с артефакти на по 40-50 хиляди години?!), разнообразието от уникални растителни и животински видове. Хич не е чудно, че туризмът също процъфтява по тукашните брегове на Индийския океан. Най-големият щат на Австралия с едва една десета от населението на континента осигурява повече от половината от брутния вътрешен продукт на страната.\nЗлатната треска, изобилието от ресурси, внезапните забогатявания, циклите на икономически бум и стагнация, бързите пари, кратката история, недостигът на вода, тежките условия и големите мангизи са определили облика на Пърт. Придават му атмосфера на пионерски град от дивия запад. Още недоцивилизован, некултивиран и недоизкусурен. Малко парвенюшки и надут, показно разточителен, но и неуверен, лъскав, но и вехт, зает със себе си, но и малко комплексиран, горд и самонадеян, мъжествен, героичен, но и трогателно носталгичен, уж непукист, но тайно следящ с ъгълчето на окото си останалия свят, дискретно имитиращ световните тенденции, никога неуспяващ да влезе в крачка, винаги малко встрани. Всичко в Пърт ми напомня театрална неубедителност на телевизионни сериали като "Завръщане в рая", "Далас", "Дързост и красота". Не ме напуска усещането, че съм статистка в евтина сапунка от осемдесетте. Което не е непременно неприятно. Има нещо позитивно и оптимистично в неистовия напън да се мериш с другите, да ги настигнеш, да надскочиш себе си, да поведеш. Има даже нещо симпатично в амбицията. Особено в момент, когато целият останал свят се е снишил, вторачил се е в пъпа си, отдал се е на самосъжаление и примиренчески чака да дойдат по-добри времена.\nЦентралната част на града е компактна чаровна бъркотия от колониална и модерна архитектура, исполински небостъргачи, огромни изкопи за още по-големи такива, пешеходни зони, свързани един с друг молове, покрити търговски пасажи, църкви, смешни имитации на по-стари архитектурни стилове, безброй светофари и неизброими пешеходни надлези, стълбища, ескалатори и естакади. Хващам се на бас, че Пърт има най-много издигнати над земната повърхност пешеходни съоръжения на глава от населението в Южното полукълбо. А вероятно и в Южната полугалактика. Центърът е оплетен в многоетажна паяжина от пешеходни пасажи и естакади от всевъзможни епохи и в разнообразие от стилове, но май най-много са тръбно-плексигласовите арки от 80-те, придаващи му вид на град от бъдещето (пак според визуалните интерпретации на осемдесетте). В цялата еклектична неразбория не мога да преценя кой печели вездесъщата архитектурна битка между старото и новото. Захласната пред грамадата от небрежно нахвърляни един връз друг бетонно-стъклени кубове на най-новия, още незавършен търговски център/правителствена сграда или пред съвършената елегантност на изкрящо белите извивки в непогрешим Хари Зайдлеров стил на мецанина на импозантния 38-етажен небостъргач QV1 си казвам, че тук определено залагат на новото, модерното, прогресивното.\nПосле се озовавам пред псевдо-елизабетинската декоративност на кованите порти и натруфени часовникови кулички на "Английския двор" - кокетна(и малко комична в преиграването си) търговска уличка имитираща в детайли архитектурата и атмосферата на британския Златен век, и озадачено си мисля, че не, може би все пак предпочитат да запазят и даже изфабрикуват старото, наблягат на историята и корените си. След това пък се изумявам от умелото инкорпориране на стари фасади в приземните етажи и фоайета на футуристични дворци от метал и стъкло, от смелите модернистични пристройки и разширения на автентични, добре реставрирани сгради от 19-ти век, на гениални стъклени кубове кристализирали между стогодишни тухлени калкани, на гротескно окепазените с ярка блажна боя детайли по Ар деко и Бел Епок фасади и пак се обърквам - ново или старо преобладава. Не мога да реша. Като че ли всяко архитектурно течение и стил от последните двеста години е представено и запазено в Пърт. В шарена мозайка от вкусове. В същинска архитектурна мелба. На слоеве, леко разбъркана, с черешка, бисквитка и с чадърче - забит високо в небесата исполински небостъргач.\nТъй като всяко описание на Пърт започва с неизбежното:"Разположен живописно край бреговете на река Суон.." моята туристическа програма естествено стартира от там - от реката. Всъщност точно в центъра на Пърт реката се е уширила и разляла в нещо по-скоро приличащо на езеро. И мирише на езеро. На Варненското езеро по залез. И има бяла пясъчна езерно-плажна ивица по края. С мидички. Чайки крещят и палми размахват приветствено корони. Вятърът вдига бели зайчета по синята повърхност. (Май отдавна не съм виждала истинска бистра синя река. Бризбънската такава има цвета и консистенцията на добре втасала боза. Мяза повече на разкалян горски път отколкото на източник на питейна вода.) Край дървения кей са строени фериботчета и туристически лодки. Гишета за продажба на билети, сувенирни магазини, кафенета и ресторанти, автобусни спирки, таксита, трамвай и множество туристи замърсяват крайбрежния пейзаж. И над цялата пристанищна суматоха се разнася бодряшки камбанен звън. Ясен и мелодичен. Всеки 15 минути. Това е пъртската Асамблея "Знаме на мира" или както е по-известна тук "Камбанарията". 86-метрова сграда(скулптора?) помещаваща впечатляваща колекция разнокалибрени камбани и звънци, някои донесени чак от църквата "Свети Мартин" на Трафалгар скуеър в Лондон. Много исторически и много символични. Силуетът на музикалното съоръжение (на много места го описват като един от най-големите музикални инструменти в света) е леко озадачаващ. Отдалеч прилича на гигантски неразцъфнал екзотичен цвят или зле нарисуван космически кораб. По-отблизо е просто стъклен обелиск в черупка (старателно отпъждам най-очеизвадните асоциации) и чак когато се опитвам да го заснема в профил ми се изяснява авторовата идея - кристална мачта с издути платна от кована мед. Май спинакери. Макар че това ще да е първият и вероятно единствен случай в историята на ветроходството, когато четири спинакера са вдигнати от една мачта(И пълни с разнопосочни ветрове). Архитектът явно си е нямал хабер от яхти и стъкмяване. Да не говорим, че има нещо натрапчиво плагиатско в платната - напомнят ми операта в Сидни. Но камбаните са истински и звънят красиво.\nВ съседство, досами мидения плаж намирам друго много по-скромно, но несравнимо по-реалистично платънце. Изработен от специална корабна неръждаема стомана(така пише на обяснителната плочица, не че аз съм някакъв експерт по стоманите) щормови стаксел(аз и от ветроходство нищо не разбирам, ама на такова ми прилича). Гикът сочи неотклонно точно към географският юг. Мачтата е забила стройна снага в центъра на бетонен цифрблат - цялото нещо е слънчев часовник. С метал в цимента са инкрустирани разни факти. Много полезни. Като например, че часовата разлика между Пърт и Амстердам е седем часа. (Което дори не е вярно. Разликата е или 6 или 8 часа, заради лятното часово време, ама спори ли се с бронз и бетон?!) И часовникът хитроумно, на две различни скали показва времето в двата града. Признавам, че би било много полезно да знам колко е часът в някой друг град, ако често ми се налага да организирам видео конференции с участници оттам и в този смисъл часовничето е супер ценно, особено пък във вечно слънчевия Пърт. Ама защо точно Амстердам? Защо не Париж? Москва? или Пекин?\nПрез далечната 1696-та година фламандският мореплавател Вилем де Фламинг потегля от Амстердам начело на флотилия от три кораба с абсолютно непроизносими имена(За тези читатели, които просто не могат да си легнат и да спят спокойно без да са научили точните имена на плавателните съдове - намерете си ги в Гугъл. Аз се измъчих достатъчно с името на капитана.) в посока към Южната земя на спасителна мисия за издирване на изчезнал плавателен съд на Холандската Източна Компания("Ридершап Ван Холанд", ако трябва да знаете точно кой) Оцелели корабокрушенци не намира, но успява да остане в историята като картограф на западния бряг на Австралия(Пардон! Нова Холандия), първооткривател и кръстник на днешния остров Ротнес - един от най-страхотните австралийски морски курорти, който капитанът намерил за много очарователен, направо райски и по този повод му дал романтично звучащо име означаващо всъщност Гнездо на плъхове(защото щъкащите дребни торбести му заприличали на плъхове), като кръстник и притежател на първия европейски крак стъпил на брега на река Суон и не на последно място първият бял човек срещнал черен австралийски лебед. Случило се така, че когато ветроходите с непроизносими имена навлезли в устието на реката тя била пълна с грациозни, елегантни, благородни, невероятно красиви дяволски изчадия. Съвсем като лебеди - с дълги шии, с повдигнати като кошнички крила, с ярки червени човки, великолепни плувци, гмуркачи и летци. Обаче съвършено черни. И агресивни. (Аз като майка на потърпевша мога да потвърдя, че черните лебеди са изключително проклети и зли пернати. Детето ми има непреодолима фобия от лебеди и други водоплаващи, развита вследствие на многократни стълкновения с гореспоменатите птици в езерото Пупуке, Нова Зеландия) Тук му е мястото да вметна, че още от времето на римския поет-сатирик Деций Ювенал (което време е в първи век от новата ера) изразът "черен лебед" в латинската, а от там и в западно-европейската литература означавал нещо несъществуващо. Поетът си го измислил. Като зелен хайвер да речем. И не стига това, ами даже имало израз "Всички лебеди са бели" в смисъл, че някои неща са неоспорими. Като: "Слънцето изгрява от изток." Сега си представете пак изражението на холандците. И иронията на срещата. Като не забравяте и дълбоко вкоренените средновековни суеверия срещу всякакви черни животни и птици, непременно свързвани с вещици, черна магия, еретизъм, служба на лукавия, нечестиви сеяния и лоши поличби. Де Фламинг бил толкова впечатлен от това чудо невиждано, че без колебание кръстил реката Цванен Ривиер(задобрявам с холандския), което на английски е Суон Ривър или река Лебед по нашему.\nСлед като разбива тотално хиляда и петстотин годишен научен фундамент и народно поверие (акт съизмерим по значимост с твърдението на Галилей, че Земята е кръгла) капитан де Фламинг делово залавя две черни птици за доказателство(те междувпрочем пристигат живи в Европа, но като цяло черните лебеди не успяват да се разпространят и размножат твърде на Стария континент, което е голям късмет за жителите му, иначе фобиите от водоплаващи щяха да са много по-масови)и се отправя към Батавия(днешна Джакарта) да докладва за безплодността на спасителната акция. По пътя обаче спира за един последен опит на остров Дърк Хартог (един от групичка острови край северозападния бряг на Австралия) и съвсем случайно намира там оловна плочица уведомяваща всеки който се интересува и може да чете холандски, че през 1616 година друг фламандски кораб с непроизносимо име е акостирал на този бряг. Забележете, това е същата година, в която римокатолическата църква обявява хелиоцентричната система на Коперник за „безсмислена, абсурдна, и официално еретична, тъй като отявлено противоречи на Светото писание…“ и забранява книгата му "За движението на небесните сфери", докато папата лично обвинява Галилео Галилей в хелиоцентрична ерес. Т.е земята е още официално плоска, когато Дърк Хартог обикаля австралийските брегове и оставя надписани плочки по плажовете. И той дори не е първият холандец по тези земи. Аборигените в Северните територии са увековечили в скални рисунки срещата си с друг фламандски кораб през 1606-та година.(проверете си го в Гугъл и ако някой може да транслитерира имената на кораба и капитана на кирилица, моля да ме уведоми. Покорно благодаря!) В този контекст изборът на Амстердам за слънчевия часовник в Пърт изглежда повече от подходящ. Скулптората е мемориал на епичното пътешествие на Вилем де Фламинг, който поставил Пърт(Е, не точно - само реката.) и Западна Австралия на световната карта. Черният лебед междувпрочем е приет за символ на града, плацика се в щатския герб, пъчи се от западноавстралийското знаме, от всевъзможни монети, медали, марки, печати и прочие. И не само, ами и в международен план белият и черният лебед се явяват символи на северното и южното полукълбо, колчем стане дума за подобни географски дискриминативни сравнения.\nМалко по-нататък сред зелената паркова морава се издига още една архитектурна заемка - стъклена пирамида, съвсем като тази във Франция, но тукашната май е пълна с тропически растения и зад нея се издига не Лувърът, а искрящата, паралелепипедно-стоманено-бетонно-стъклено-величествено-мъжествена снага на Пърт-сити. Гледката е тържествена. И вдъхновяваща.\nРавният зелен парк край реката е изкуствено насипан с пръст върху отнети от водата площи. Пясъкът прозира тук-таме в корените на дърветата, но тревата е поддържана в идеално състояние - съвършено подстригана, полята и подравнена като в стар английски двор. Проснала се е почти до хоризонта в поредица от десетина футболни игрища или като затревена самолетна писта. Всъщност не само, че е била самолетна полоса в миналото, но и до днес лявата страна на парка е лицензирана и в екстремни ситуации ползвана писта за приземяване. В центъра на града, досами скупчените небостъргачи! Трябва да му призная на Пърт, че това е оригинално. За разлика от крайречния булевард обточен с палми съвсем като изваден от телевизионен сериал за Маями.\nНа запад от ситито се издига единствен невисок хълм,който в контекста на равната като тепсия речна долина е оправдано може би да се величае като планина - Маунт Елайза. С мемориал на загиналите във войните на върха. От там започва просторният Кингс парк, т.е. Паркът на Краля, с пешеходни и велосипедни алеи, ботаническа градина, изкуствен водопад, цветя, полянки и издигнатата високо в короните на дърветата въжена пешеходна пътечка. Километри дълга. Пак! Тия западноавстралийци явно имат някакъв проблем с ходенето по земята. Всичко в парка ми се вижда леко повяхнало, сухо, жълтаво и като че ли неподдържано. Може би заради сушата. Може би, защото съм свикнала с пищната сочна зеленина на влажния субтропичен Бризбън(и още по-влажната Нова Зеландия). А може би така е нормално в Пърт, където мегаломански ултрамодерни сгради се издигат над мръсни пешеходни зони с хлопащи паважни плочки, пълни с ярки цветя кашпи съжителстват с умиращи от сушата дръвчета по тротоарите, преливащи от коледни украси и позлата магазински витрини (през септември!!! Бяхме чували, че септември ще бъде май, убедиха ме вече, че тук септември минава за октомври, но с концепцията "септември е декември"ще имам нужда от известно време да свикна.) контрастират с ниското качество на обслужване, несметните богатства на минните компании - с бездомниците нощуващи по пейките. Град на контрасти. И противоречия. Еклектичен, разнопосочен, необикновен и сякаш още несамоопределен. Като тийнейджър, който се щура насам-натам в търсене на себе си, опитва разни роли и стилове, хобита и интереси преди да намери истинската си същност и да избере съдбата си.\nДокато търся пътя си към хотела в притъмняващия град бивам нападната от глутници хищни разярени комари. Не ме спасяват нито вятърът, нито дългитеръкави и крачоли. Всяка минута, която прекарвам в съзерцание е платена с кръв. Затова отделям само по няколко мига на внушителната викторианска сграда на Върховния съд и на подстриганите като кенгурца храсти пред него (още от оная книга на Стивън Кинг ги недолюбвам храстите с форми на животни), на свръхестествената непостижимо елегантна антигравитационна платформа на козирката пред великолепната модерна сграда на Община Пърт, шведският хотел и ресторант с фалшивата северно-европейска архитектура и преливащи от лъснати медни готварски съдове прозорци, чуждоезичната книжарница с витрина пълна с руски книги, старата община, приличаща на двореца от емблемата на Дисниленд - с бойници, кулички, знамена, часовник. Дори не се спирам пред островърхите църкви, вдигнати високо на пръсти в напразен опит да се приближат до божиите уши. Загубили са отдавна състезанието с исполинските ярко-светещи индустриални грамади, подпиращи звездния свод. Ако близостта до небесата има наистина някакво значение то в Пърт Господ чува предимно гласа на минните компании. И явно се вслушва, ако съдим по покачващите се цени на златото.\nС атеистично безразличие решавам да посветя неделната сутрин не на Бог, а на жълтия скъпоценен метал. Посещение на златния монетен двор на Западна Австралия. Да си призная честно, не очаквах да е особено интересно. Представях си, че тежки шумни машини с яки стоманени мускули произвеждат с механично безстрастие лъскави жълти стотинки. Униформени и неинтересни. Не бих могла да съм по-далеч от реалностите на златната индустрия.\nЗлатото има изключително важна роля роля в историята на Австралия (пък и на много други страни в Новия свят), много по-съществена от затворническата колонизация например. Или овцевъдството. Златото, а не затворниците, още по-малко пък земеделието става причина за интензивното заселване на континента, за построяването на първите железопътни линии и телеграф, за формирането на австралийския национален дух и самоопределение, базирани на свобода, равенство, независимост (и расизъм), за икономическия просперитет на страната, за прогресивните социални промени, за разнообразния етнически състав на австралийското общество, и в крайна сметка за прекратяване на нелепата практиката на затворническа колонизация. Причиняваната от златото болест, съвсем основателно наричана треска има едни и същи симптоми навсякъде по света. Огромен брой хора (предимно млади мъже във върхова физическа форма) от всички краища на света се устремяват към слабонаселени, труднодостъпни терени в икономически недоразвити райони с често нечовешки климатични условия и топография, и се залавят трескаво (та от там "треска") да копаят дупки. Копачите не само донасят със себе си своята разнообразна култура, езици, обичаи и знания, обогатявайки по този начин местната култура, не само предизвикват неимоверно повишаване на търсенето на всевъзможни хранителни, битови и промишлени стоки и услуги, с което стимулират развитието на местната икономика, но и изваждат от недрата на земята огромни количества от лъскавия жълт метал, с който се хранят банките, осигурявайки по този начин икономическа и политическа стабилизация на местните правителства. Само през първата година след откриването на злато в Нов Южен Уелс през 1851-ва пристигат повече имигранти отколкото е цялото тогавашно население на континента, резултат от 70-годишна колонизация. Златните находища във Виктория довеждат още близо един милион заселници. После откриват злато в Куинсланд, а през 90-те най-после и в Западна Австралия - в Калгурли и Кулгарди (не ме питайте кое кое - непрекъснато ги бъркам), на около 350 километра на изток от скромната земеделска колония на бега на река Суон. Пърт никога повече няма да бъде фермерски град.\nОчакваната продължителност на живота в тъй наречената "златна миля", където са концентрирани златните депозити на Калгурли и Кулгарди била 28 години. Буквално "Забогатей или умри" (всъщност оригиналното английско заглавие на филма е:"Стани богат или умри опитвайки", което ми звучи по-подходящо в случая). Алувиалното злато свършило за по-малко от десетилетие и разочарованите търсачи на богатства се разотишли, но Пърт останал. Останала и препълнената златна хазна. И златната монетосекачница също. Все още съществува и златодобивната индустрия, но в днешно време редкият метал се добива с много по-различни методи. В чудовищно огромна открита мина ежедневно се взривяват и изкопават тонове скала, която се смила, стрива и обработва с химикали. Средно от един тон златоносна руда се извличат два грама злато. И това се смята за добър добив. В малкото вътрешно дворче има парче скала с тегло от един тон. Просто за илюстрация. Обикновена една такава, червеникава. Като всичко в Австралия. Колкото и да се взирам не виждам златните песъчинки в нея.\nЗатова пък витрините на музейните помещения са пълни само със злато. В най-различни форми и размери. Кюлчета, монети, олимпийски медали, бижута - каквото е скимнало на банките и частните притежатели да поискат. Също и с разни уж интересни факти: че Индия и САЩ са най-големите консуматори на злато(ползват го за бижута), че всичкото добито злато в света е само 150 хиляди тона и осемнайсет от тях са безвъзвратно загубени, предимно чрез изхвърлянето на отпадъци като електронни платки, например.(Представям си сега как иманярите хукват да мародерстват с металотърсачи по бунищата.) На мен не ми е интересно нещо.\nВ средата гори пещ. Затворена. Огнеупорната керамиа свети от високата температура и огънят бучи мощно, но невидимо. Няма климатици. В помещението е горещо. За удобството на туристите има дървени пейки. Нашияд гид зарязва историческите справки и изреждането на носителите на златни медали от олимпиадата в Сидни, препасва сияеща сребърна престилка - от кевлар, нахлузва дълги до раменете ръкавици от същия станиолово-лъскав материал, нахлузва сребърен шлем и се качва в космическия кораб. Не, бе. Вдига забралото на шлема и издокаран така като космонавт-оксиженист от марсианска мисия се впуска в подробности, касаещи леенето на злато. 1350 градуса. При стайна температура се втвърдява за 60 секунди. В миналото, когато и шестте пещи работели непрекъснато температура в леярната била 75 градуса. Златолеярите се дехидратирали толкова бързо, че не можели да работят повече от една смяна на ден. Смяната била 60 минути. Всичкото останало време прекарвали в бирарията от другата страна на улицата да наваксват с течностите. По лекарско предписание. Докато си декламира думичките звездният пътешественик изгася осветлението (за по-голям драматичен ефект предполагам, не вярвам да е за пестене на електроенергия), отваря тържествено пещта и с дълги чугунени щипки изважда неголяма керамична купа. Светеща. Обгърната в енергийно сияние. Нагорещена до бяло. Сега, предполагам, че ако сте леяр по професия и всеки ден ви се налага да надничате в пещи и да гледате втечнени метали гледката на светещата от свръх-излишна енергия керамика и пличкащият се в нея огнен метал няма да ви направят особено впечатление. Сред туристите в залата, обаче, леярите явно са малцинство. Публиката въздъхва шумно в захлас:"О-о-о!" Трябва да си призная, че гледката и на мен ми действа хипнотизиращо. Спомня ми как едно време топяхме олово от акумулатори и правехме тежести за чепарета. Хем при много по-ниски температури, в консервена кутия и на светло. Но пак имаше вълшебство в мазния блясък на течния метал, в бързото му застиване в хартиените фунийки (служеха за калъпи. После с тънък пирон и камък им пробивахме дупка в тънкия край), нещо божествено в акта на формиране - да придадеш форма и смисъл на свободната безметежна безформена течност, да превърнеш ненужните натрошени акумулаторни решетки в дузина лъскави конусчета с функция и предназначение. Не случайно има купища суеверия свързани с леенето на куршум - застиването на метала е магия. Никаква наука и факти не могат да ограбят романтиката на мига, на онази част от секундата в която течното става твърдо, неопределеното добива форма и смисъл. Неволно се навеждам напред - да съм по-близо до златната магия. Да не изпусна нещо от зрелището. Сякаш илюзионист прави фокуси и аз се опитвам да ги разгадая. През това време нашият сребърен рицар е отброил до 60 и обръща с ловко движение калъпа върху дървен плот. Нищо не се разлива, не пльоква и нито капка не пръсва и не се разпилява. На масата издрънчава с подобаващ тежък звук масивно златно кюлче. Публиката най-после си поема дъх. С известно разочарование примесено с възхищение - какъвто и да е номерът на този млад сияещ фокусник ние не можахме да го разкрием. Допреди секунди течното злато се люлееше още в огнената си чаша, а сега е твърда златна буца. Неподвижна. Горещичка вероятно. Но твърда и окончателна. Облечената в кевлар ръкавица я вдига високо и я предлага като награда на всеки, който пожелае да я отнесе вкъщи с голи ръце. Желаещи няма. Светлините се включват отново, златото се връща в пещта, кевлареното облекло е свалено и тумбичката туристи се разпилява да зяпа витрините.\nСлед сумрачната вътрешност на монетарницата слънцето на Пърт е ослепяващо. А, слънцето! Най-после да видя града в пълния му блясък - сияещ, бляскав, залян от светлина. Летен. И празничен. Надявам слънчевите очила и се отправям към реката, за да хвана ферибота до Фримантъл.\nДокато се отдалечаваме от Пърт и аз се опитвам неуспешно да хвана цялото сити в кадър - хем на височина, хем на ширина, си мисля колко много му подхожда емблемата с черния лебед. Уж като другите австралийски столици, ама не съвсем. Далечен и изолиран, загърбил светското шушукане на другите градове - скупчени в клюкарска близост по източния бряг. Уж жителите му са си все същите австралийци, ама не съвсем. Няма я аристократичната изисканост на Мелбърн и Аделаида, деловата припряност на Сидни, хлапашката преднамерена небрежност на Бризбън. Усеща се някаква свобода и добронамерена грубиянщина в общуването с непознати. Наследство от другарските нрави на златотърсачите? Уж голям град - богат и масивно строен, пък малко смешен с всичките си архитектурни имитации и заемки. Град сред пясъци. Като направен от стъклено лего край локва на детския пясъчник. Млад. И самотен. Лебед като другите, ама черен.\nКак Гърция се превърна в "черния ле...\n„Startup Weekend“ за всички хора с идеи ...\nМухи, Монаси, Марс, Махабхарата\nКак се готви артишок? (Подробни инструкции за аматьори артишоко-покорители)\n1. анонимен - Д-р Спок оставил информация в ко...\nД-р Спок оставил информация в корабния дневник.Затова е неясно.А Югът е неотменно курс.\n2. анонимен - А снимки?\nЧудесен репортаж, но не е лошо да го онагледите със снимки.\nБлагодаря за прекрасния очерк за град Пърт. Вече изпитвам желание да го посетя. Прекрасно.\n4. анонимен - Добър вечер от Варна\nОбръщам се така, защото наистина те познавам. Пише ти Красимира Божилова - инспектор стипендии от ВМЕИ-Варна. Аз съм първа братовчедка на Весито - майката на Борко Пенчев. Съжалявам, че не можах да те видя във Варна, купих си книгата ти, която много ми хареса - изключителен талант и хумор. Браво. Надявам се, че си останала с добри впечатления от ВМЕИ. Поздрави и успехи на теб, дъщеря ти и съпруга ти.\n5. bella2008 - Благодаря! Поздрави от Бризбън!\nБлагодаря за високата оценка за книгата! и пожеланията. Винаги се радвам да науча, че някой се е забавлявал с нея. И винаги е приятно да получиш поздрави от родния си град.\nцялата фамилия Пенчеви много ми липсват ( с все котката) и особено леля Веси с нейното критично око и прецизен речник. И тя като мен малко технофоб си пада и не ползва електронни медии за комуникация.\nЗа ВМЕИ-то - надявам се аз да съм оставила добри впечатления там. По едно време май бях най-младата студентка, нямах паспорт още като ми издадоха студентската книжка. И даже май имам спомен, че по някое време получавах стипендия, но няма да е била за висок успех - аз не бях отличничка.\n6. martiniki - здравей\nсилно зарибяващо четиво, почти ме нави да хвана пътя за Пърт,\n'ем пъртина с спретнала и 'ем не съм прочела всичко...ама много далече


Четенето отваря врати - Психична централа\nот admin | ное. 8, 2012 | Деца, Общество | 0 коментари\nЧетенето – ключ към добро писане и рационално мислене. Четенето отваря нови врати за вас!\n1. Четене. Ключът към доброто писане е четенето на колкото е възможно повече литература. Това не може да се постигне за една нощ, но бихте могли да започнете от днес. Когато четете, се старайте да откриете такива академични автори, чийто стил Ви допада. Приемете го като модел за Вашите собствени съчинения. Когато се готвите да пишете съчинение е добре да ползвате както първоизточници, така и вторични източници – коментари, анализи, отзиви и др. Първоизточниците осигуряват разбирането на основните теми и проблеми. Често те са по-приятни за четене. Вторичните източници Ви позволяват да сравнявате собствените си идеи с тези на други изследователи, които са разсъждавали върху същата тема.\n2. Избор на тема. Получаването на възможност за избор на тема Ви позволява както да задоволявате собствените си интереси, така и да изкажете мислите си относно важността на различни проблеми. И така, изключително важно е да изберете тема, която смятате, че е: · интересна · подходяща от гледна точка на изискванията за обем, Вашата среда, интереси и т.н. · дискусионна Подобни теми могат да бъдат открити само от хора, които се интересуват от даден проблем. Затова, ако се почувствате безразлични към темата, която сте избрали, опитайте се да си отговорите кои теми от курса привличат Вашето внимание и се постарайте да пишете върху тях. От друга страна, ако откриете, че приемате твърде емоционално някои теми, те също могат да се окажат твърде трудни за обективно изследване от Вас. И в двата случая, помнете, че целта е да се избере тема, която е интересна и може да бъде дискутирана рационално.\n3. Теза, защита и заключение. Тезата е твърдение, което изразява възгледите на автора по определен начин. Тезата може да бъде твърде обща (например: абортът е зло или добрата реторика се основава върху добра логика или много специфична (т.е. решението, което Люис дава на проблема на Нюкомб не отчита влиянието на доминацията). В едно философско съчинение е от съществено значение тезата да бъде философска и тя да бъде ясно и точно изказана. Втората съществена част от една философска разработка е защитата на тезата. В повечето случаи тази защита трябва да има следната форма: На първо място, пред читателя се излагат основанията, които са позволили на автора да приеме истинността на неговата теза. След това читателят се информира за основателните възражения срещу тезата, които са или известни на автора, или се допускат като възможни от него. На трето място, авторът представя своите аргументи за отхвърлянето на посочените възражения. Накрая първоначалната теза се преразглежда в светлината на представените доказателства и се прави заключение. Важно е при формулирането на заключението нито да преувеличавате, нито да омаловажавате резултатите, които сте постигнали.\n4. Цитати и позовавания. Във всяка писмена работа е от изключителна важност да се отдаде дължимото на всеки автор, чиито идеи или думи сте използвали. Това става в забележки под линия или в края на текста. Ако не сте сигурни как да направите това, консултирайте се с преподавателя или с някое от множеството стилистични ръководства, които съществуват. Във всеки случай, винаги когато цитирате друг източник, бъдете сигурни, че давате на читателя точната информация, която му е необходима, за да намери и провери оригиналния текст или идея, която цитирате. Също така, като израз на уважение към читателя, в края на съчинението е препоръчително да се включи списък на ползваните от Вас съчинения (литература).\n5. Представяне. Стилистичните ръководства ще Ви бъдат от помощ и относно това как да структурирате своето съчинение, за да бъде то ясно по съдържание и цели. Като общо правило е прието, че кратките съчинения (включително тези, които се пишат по повечето университетски дисциплини) започват с едно кратко въведение, което очертава целта и запознава читателя с предмета на изследване. Тази част е следвана от изложение, в което се формулира и защитава тезата на автора. Накрая съчинението завършва с част, в която обобщавате резултатите и излагате Вашия краен извод.\n6. Граматика и правопис. Преподавателите са редактори по принуда, но те са строги редактори. Ако Вие им представите съчинение, което е пълно с граматически и правописни грешки, те ще Ви върнат материала с множество второстепенни корекции и лоша оценка. Не мислете, че философите приемат правописа, граматиката и препинателните знаци като нещо, което не заслужава вниманието им. Тези неща са минималните условия, необходими за правилното изразяване на мислите. Затова те не бива да бъдат подценявани от никого.\n7. Простота. Написани са множество лоши съчинения от автори, които се опитват да използват концепции и термини, които не схващат добре. В тези случаи грешките са неизбежни и очевидни за всеки, който наистина разбира термините и идеите. Следователно, ако Вие не сте сигурни за значението на дадено изразно средство, или избягвайте неговата употре*а, или (още по-добре) разберете как да го използвате правилно. Запомнете също, че едно твърдение винаги става по-лошо, когато е облечено в жаргон или някакъв друг моден език.\n8. Последна бележка. Горните съвети, които насърчават яснотата, простотата и убедителността на аргументацията могат да създадат впечатлението, че съществува някаква механично приложима рецепта за писане на отлично съчинение. За щастие такава не съществува. Но ако Вие се наслаждавате както от писането, така и от четенето на собствената Ви творба, този факт може да се приеме като подходящ индикатор, че направеното от Вас ще бъде интересно и за Вашите колеги и преподаватели.


Вдъхновяващо и полезно – Страница 4 – Фондация "Искам бебе"\nВдъхновяващо: Доброто няма име\nот Вероника Михайлова Случи се преди три години да обикалям из града в търсене на автори, които да дарят свои ръчно изработени творби за каузата на фондация “Искам бебе”. Така, от врата на врата, се запознах с един човек, който преди тазгодишния базар отново пожела със своите изящни изделия да подкрепи двойки с репродуктивни затруднения. Освен благодарност, нищо в замяна…\nВдъхновяващо: Девет снопчета ангелско-руса надежда\nДенят е 18 юни. Момичето на снимката е на 10 години, казва се Елена и е ученичка във варненското ОУ “Добри Чинтулов”. От преди една година се заслушва в думите на една майка от “Искам бебе”, която дари косата си, за да бъдат направени перуки за онкоболни жени. И решава, че ще дари косичката си, за да може да бъде…\nВдъхновяващо: Табелката на вярата\nот Александра Велева Учител и творец съм по призвание. Двата пътя, които съм избрала, са наситени с много трудности, защото по-голяма част от обществото ни не желае да чувства, а да слугува на суетата. Моята работа в тези две посоки смятам за будителска, защото се старая да събуждам околните, но и себе си.Отварянето на очите и душата се случва при…


Филм на Роман Полански получи 12 номинации за „Сезар“ | Момичетата от града\n2 February 2020 19.01.2021 20:34\nФренската академия за киноизкуство обяви номинираните за наградата „Сезар“. Филмът на 86-годишния полско-френски режисьор Роман Полански „Офицер и шпионин“ има 12 номинации, превръщайки се в лидер сред другите филми. По единадесет номинации получават филмите „Славни времена“ на Никола Бедос и „Клетниците“ на Ладж Ли.\nФилмът на Полански е посветен на скандалния съдебен процес във Франция по делото „Драйфус“. Един офицер, евреин, е несправедливо осъден за шпиониране в полза на Германия. Лентата е базирана на едноименния роман на британския писател и журналист Робърт Харис. Той също така става и съавтор на режисьора при създаването на сценария.\nГлавните роли във филма се изпълняват от Жан Дюджарден и Луи Гарел. И двамата актьори получиха номинации за най-добра мъжка роля – главна и второстепенна. Роман Полански е номиниран за най-добър режисьор. Освен това филмът е номиниран за „Сезар“ и в категориите „най-добър сценарий“, „най-добър оператор“, „най-добра музика“, композирана от Александър Деспла, „най-добри декори“ и други.\nБългарските зрители сигурно си спомнят премиерата на филма у нас, която се състоя в Зала 1 на НДК по време на фестивала „Синелибри“ миналата година. А церемонията по връчването на наградите „Сезар“ ще се проведе за 45-ти път в Париж на 28 февруари тази година.


Тежка катастрофа до Созопол - News.bg\nТежка катастрофа до Созопол\nТежка катастрофа, станала около 18 часа днес, блокира пътя Созопол - Приморско, малко след село Равадиново, съобщи в. "24 часа".\nПо първоначални данни са се ударили 2 леки автомобила, единият от които е паднал в канавката. Все още към мястото пътуват екипи на полицията и Бърза помощ, а движението в отсечката е блокирано. Образувала се е колона, дълга около 2 км в посока от Приморско към Бургас.\nПо данни на полицията в произшествието са участвали 4 автомобила, а ранените са 4 сред които 2 деца. Отсечката е затворена, тъй като в момента се прави оглед на произшествието. От полицията призовават шофьорите да използват обходен маршрут през село Ясна поляна или да ползват стария път от Аркутино към Созопол покрай ваканционно селище Дюни.\nНачало / У нас / Региони / Тежка катастрофа до Созопол


Продукти » Грижа за лицето » Защитата ме прави по-красива\n* замърсяване на въздуха (фини прахови частици и изгорели газове)\nЛошият въздух в големите градове\nФините прахови частици и изгорелите газове сериозно увеличават негативния ефект, който замърсяването оказва върху здравето ни. Замърсяването на въздуха е широко обсъждана тема в градове като Париж, Лондон, Пекин, Мумбай и Банкок. Но и метрополните региони навсякъде отчитат увеличаване на степента на замърсяване. Вредните емисии засягат не само нашите дробове, но и нашия най-голям орган – нашата кожа.\nЕстественият защитен механизъм на кожата се уврежда и така клетките стават уязвими на външни атаки. Това води до загуба на влага и дехидратация, увреждане на кожата, хиперпигментация и ускоряване на процеса на преждевременно стареене. Защитната бариера на кожата отслабва. Какво означава това? Нашата кожа се нуждае от ефективна защита, която да ни предпази от увеличаващите се замърсявания.\nЗАЩИТЕНА И КРАСИВА\nНова серия lavera Hydro Effect с КОМПЛЕКС ПРОТИВ ЗАМЪРСЯВАНЕ\nПрез пролетта на 2017, серумът lavera Hydro Effect е първия продукт в света, сертифициран по NATRUE, който осигурява 24-часова защита от вредните околни влияния. Три нови продукта се присъединяват към серума и създават иновативна серия Hydro Effect с КОМПЛЕКС ПРОТИВ ЗАМЪРСЯВАНИЯ. Съдържащите се активни съставки – био водорасли и натурални антиоксиданти, забавят процеса на преждевременно стареене. Заздравяват естествените защитни функции на кожата, улавят свободните радикали и защитават кожата от вредните околни влияния.\nЗАЩИТА ОТ ЗАМЪРСЯВАНИЯ ПРЕЗ ЦЕЛИЯ ДЕН\nС Anti-pollution complex\nОтстранява излишния себум и замърсяванията без да уврежда защитната бариера на кожата.\nС дълготрайно хидратиращо действие, не допуска вредните околни влияния* да достигат до кожата.\nНеутрализира свободните радикали, изглажда кожата и създава красив сияен вид\nВъзстановява нивата на водно съдържание в кожата и действа като невидима бариера против вредните външни влияния.\nНАШИТЕ АКТИВНИ НАТУРАЛНИ СЪСТАВКИ\nНашите изследователи разработиха иновативен комплекс от активни съставки, които предпазват от вредните външни влияния и създават сияен свеж вид на кожата. Коктейл от интензивни хидратанти, био растителни съставки от нашите лаборатории и нашия иновативен КОМПЛЕКС ПРОТИВ ЗАМЪРСЯВАНИЯ създава формула, която се залепва върху кожата като създава невидим защитен слой и не позволява на замърсяванията да достигат до кожата. В същото време осигурява на кожата интензивна хидратация и грижа.\nКОМПЛЕКСЪТ ПРОТИВ ЗАМЪРСЯВАНИЯ съдържа натурални антиоксиданти, био водорасли и екстракт от пчелник. С тройно действие: защитава кожата от вредните външни влияния, улавя свободните радикали и забавя процеса на преждевременно стареене.\nНАУЧЕТЕ ПОВЕЧЕ ЗА НАШИТЕ АКТИВНИ СЪСТАВКИ\nКафявите водорасли (INCI: Fucus serratus extract) растат на скалистите брегове на Европа и се събират на ръка.\nКафявите водорасли защитават кожата, имат противовъзпалително действие и заздравяват естествената защитна бариера на кожата. Съдържащите се протеини във водораслите енергизират клетките и ги предпазват от изсушаване. Витамините (амино киселини, витамини A, B2, B12, C, D, E и K) активизират кожата, защитават от вредните външни влияния, борят се със свободните радикали и имат естествено действие като комплекс против стареене. Минералите и следите от редки елементи заздравяват структурата на кожата.\nХидратира кожата в дълбочина и така изглажда бръчките\nСтрана на произход: Гърция.\nОсигурява интензивна грижа и обгръща кожата с подхранващ защитен слой.\nМасло от абисиния\nМаслото от абисиния произхожда от Етиопските планини, плодороден и слънчев регион. Изобилието от слънце и хранителни вещества прави това масло изключително богато. Маслените семена узряват към края на сухия сезон. Те осигуряват работа и сигурен доход на местното население преди и след този период.\nМаслото от абисиния е студено пресовано и се извлича без добавени разтворители. То е прозрачно до леко жълто, без мирис и има много дълъг срок на годност.\nМаслото създава сияен блясък и мекота без да оставя мазен слой и да тежи на кожата. Тази натурална съставка спомага за запазването на хидратацията на кожата и заздравява естествения липиден слой. Така образува защитна бариера, която предпазва кожата от изсушаване, но и от абсорбиране на замърсители и от други вредни влияния на околната среда.


Вие сте тук: Home » Проучвания и статистика » Нямам диабет, а кръвната ми захар е висока?\nПубликувано 09:51, 11/07/2019 Публикувано от: Пациентски вестник\nНормата на захарта е еднаква за всички възрастни – както за мъже, така и за жени. Бременните жени са изключение: за тях има други норми, но в този случай увеличението на захарта е пряко свързано с хормоналната промяна в организма.\nОтклоненията от нормата може да бъдат причинени от други фактори, а обхватът им е изключително широк – някои от тях са доста безвредни, други възникват в ситуации, които представляват опасност за живота.\nВсяко увреждане на панкреаса – от възпаление до дифузни промени, може да доведе до повишаване на нивата на кръвната захар. Болести като хемохроматоза и кистозна фиброза също влияят върху кръвната захар.\nМного хормони могат да повишат нивата на кръвната захар. По принцип, те неутрализират действието на инсулина, по-рядко – намаляват неговото производство.\nД-р София Ангелова, пулмолог: Астмата може да се отключи и в по-късна възраст\nОтговор от д-р Илко Семерджиев – заместник министър-председател по социални политики и министър на з…\nTags: диабет,повишена кръвна захар,симптоми на диабет