Джийн М. Оел — Долината на конете (13) — Моята библиотека\nДолината на конете (13)\nАйла изпадна в затруднение, когато стигна долината. Тя бе планирала да нареже и изсуши месото на брега и да спи навън, както бе правила по-рано. Но за раненото пещерно лъвче тя можеше да се погрижи добре само в пещерата. То бе по-голямо от лисица и далеч по-масивно, но тя би могла да го пренесе. Напълно порасналият елен обаче беше друга работа. Върховете на влачещите се след Уини две копия, които поддържаха носилката, бяха твърде далеч едно от друго, за да се вместят в тясната пътечка. Тя не знаеше как да закара тъй трудно добития елен до пещерата, а не се осмеляваше да го остави без наглеждане на брега, защото хиените я следваха отблизо.\nОказа се, че има основание да се тревожи. За този къс отрязък от време, който и бе нужен, за да занесе бебето лъв в пещерата, хиените вече ръмжаха над покрития с тревна рогозка елен на носилката, въпреки че Уини нервно се отдръпваше. Преди да слезе и на половината път, Айла развъртя прашката и един хвърлен със сила камък се оказа фатален. Тя повлече хиената за задната лапа край каменната стена и през ливадата, макар да се отвращаваше да докосва животното. То миришеше на мършата, с която се бе хранило напоследък, и тя изми ръцете си в потока, преди да насочи вниманието си към коня.\nУини се потеше, трепереше и размахваше нервно опашка. Да търпи миризмата на пещерен лъв толкова наблизо бе повече, отколкото можеше да понесе. А мирисът на хиена по петите и бе още по-лош. Тя се опита да направи кръг, когато животните приближиха убития от Айла елен, ала единият крак на носилката бе попаднал в скална цепнатина. Малко и оставаше да се паникьоса.\n— Тежък ден, нали, Уини? — размаха ръце Айла, после прегърна кобилата през врата и просто я подържа, както би подържала изплашено дете. Уини се прислони към нея и потрепери, дишайки тежко през носа, но близостта на младата жена най-накрая я успокои. Айла винаги се бе отнасяла към коня с любов и внимание и той и отвръщаше с доверие и съзнателно усилие.\nАйла начена да развързва импровизираната носилка, без да е наясно как ще закара елена до пещерата, но когато единият прът се освободи, той се извъртя близо до другия така, че върховете на двете копия застанаха съвсем наблизо. Проблемът и се беше решил от само себе си. Тя пак привърза пръта тъй, че да се задържи, и поведе Уини към пътеката. Товарът не бе закрепен много стабилно, но разстоянието беше малко.\nЗа Уини това бе голямо изпитание. Северният елен и конят тежаха приблизително еднакво, а пътеката беше стръмна. Така Айла видя силата на коня в нова светлина и си даде сметка за изгодите, които бе получила от използването му. Когато стигнаха входа в скалата, Айла махна цялата сбруя и с благодарност притисна младата кобила. Влезе в пещерата, очаквайки Уини да я последва, и се извърна при тревожното конско цвилене.\n— Какво не е наред? — зажестикулира тя. Малкият пещерен лъв лежеше точно където го беше оставила. Лъвчето, помисли. Уини подушва лъвчето. Тя излезе навън.\n— Всичко е наред, Уини. Това бебе нищо няма да ти направи — тя потри мекия нос на Уини и като обгърна с ръка якия врат, внимателно поведе коня в пещерата. Доверието в жената отново преодоля страха. Айла заведе коня до малкия лъв. Уини с подозрение го подуши, дръпна се назад и изцвили, сетне сведе муцуна, за да подуши отново неподвижния малчуган. Макар да миришеше на хищник, младият лъв явно не я заплашваше. Уини пак подуши лъвчето и го побутна с муцуна, като по този начин изглежда се насили да възприеме новата придобивка в пещерата. Отиде до своето място и захрупа сено.\nАйла насочи вниманието си към раненото бебе. Те беше малко рошаво създание с леки кафеникави петна, но като цяло по-светлобежовата кожа. Изглеждаше съвсем малко, но Айла не бе сигурна. Пещерните лъвове бяха степни хищници, а тя бе изучавала само месоядните животни, които живееха в гористите местности край пещерата на Клана. По онова време тя никога не бе ловувала в откритата равнина.\nОпита се да си спомни всичко, което ловците от Клана говореха за пещерните лъвове. Този изглеждаше по-светъл от другите, които бе виждала, и тя се сети, че мъжете често предупреждаваха жените, че е трудно да забележиш пещерен лъв. Те се сливаха с цвета на сухата трева и прашната земя тъй добре, че човек можеше да се спъне в тях. Едно лъвско стадо, спящо в сенките на храстите или между скалите и камънаците близо до неговото леговище, изглеждаше като група огромни камъни — дори и съвсем отблизо.\nКато си помисли за това, си припомни, че стените в тази област като цяло бяха по-светлобежови и околните лъвове се сливаха добре с общия фон. По-рано не бе размишлявала за това, но изглеждаше логично, че ще бъдат с по-светла козина от лъвовете на юг. Може би все пак трябваше да отдели малко време да изучава пещерните лъвове.\nС ловко уверено докосване младата лечителка се опита да открие колко големи са нараняванията на животинчето. Имаше едно счупено ребро, но то не заплашваше да причини други наранявания. Спазматичните контракции на мускулите и слабите мяукащи звуци показваха къде е ранено, можеше да има и вътрешни увреждания. Най-лошият проблем беше една отворена рана на главата, без съмнение от твърдо копито.\nОгънят и отдавна бе угаснал, но това не я тревожеше. Беше свикнала да разчита на огнените си камъни и ако имаше добра прахан, можеше много бързо да запали огън. Изчака водата да заври и плътно и здраво уви една кожена лента около ребрата на пещерното лъвче. Обели тъмнокафявата кожа на корените от зарасличе, които бе събрала на връщане, и от тях се процеди лепкава течност. Хвърли в кипящата вода цветове от невен и, щом течността стана златиста, потопи в нея мека абсорбираща кожа, за да промие раната на главата. Като изтри засъхналата кръв, кръвотечението започна отново и тя видя, че черепът е пукнат, но не е строшен. Наряза белия корен на зарасличето и наложи меката субстанция направо върху раната — тя спираше кървенето и щеше да помогне за зарастването на костта. После я уви с още мека кожа. Когато обработваше кожите на почти всички убити от нея животни, нямаше идея за какво би могла да ги използва, но и в най-развихреното си въображение не би могла да предвиди, че ще употреби някои от тях точно по този начин.\nАма как би се изненадал Брун, ако можеше да ме види, помисли тя с усмивка. Той никога не позволяваше да взимам животни, които ловуват, дори не ми разреши да донеса в пещерата онова малко вълче. А виж ме сега с пещерно лъвче! Май ще трябва да побързам да науча доста за пещерните лъвове, ако то оживее.\nСложи да заври още вода за листата от зарасличе и лайков чай, макар да не знаеше как ще накара лъвчето да поеме оздравителното лекарство. Тя го остави и отиде да одере северния елен. Когато първите тънки, изрязани като езици ивици месо бяха готови за окачване, изведнъж установи, че нещо и липсва. Върху каменната площадка нямаше никаква почва, нищо, в което би могла да забоде пръчките за опъване на вървите. Както се бе разтревожила как да закара елена до пещерата изобщо не бе помислила за това. Защо като че ли всички дреболии се опитваха да и пречат? На нищо не можеше да разчита със сигурност.\nВ объркването си не можеше да намери решение. Беше уморена, напрегната и развълнувана от това, че бе донесла у дома пещерен лъв. Не бе уверена, че е трябвало да го направи, но какво можеше да стори с него? Захвърли пръчката и стана. Отиде до оттатъшния край на входа и погледна към долината, а вятърът духна в лицето и. За какво ли си мислеше — да докара лъвче бебе, което има нужда от грижи точно когато трябва да се подготвя да замине и да продължи да търси Другите? Може би сега просто трябва да го занесе обратно в степта и да го остави да умре като всички отслабнали диви животни. Дали самотният живот не я бе отучил да мисли правилно? И без друго не знаеше как да се грижи за него. Как щеше да го храни? А какво щеше да стане, ако оздравееше? Нямаше да може да го върне в степта. Майка му никога не би го взела обратно и то щеше да умре. Ако възнамеряваше да задържи малчугана, тя трябваше да остане в долината. За да продължи търсенията си, пък трябваше да го отнесе обратно в степта.\nВърна се в пещерата и застана до младия пещерен лъв. Той не бе и помръднал. Докосна гръдния му кош. Беше топъл и дишаше, а пухкавата му козина и напомни за козината на Уини, когато тя беше бебе. Беше сладък и изглеждаше толкова смешен с превързана глава, че тя се усмихна. Но, напомни си тя, това сладко бебе ще стане много голям лъв. Изправи се и отново го погледна отвисоко. Нямаше значение. Тя не би могла да отнесе това бебе и да го остави да умре в степта.\nИзлезе навън и се загледа в месото. Ако смяташе да остане в долината, трябваше да започне да мисли как да събира храна. Особено след като трябваше да храни още една уста. Вдигна пръчката и се опита да измисли някакъв начин да я накара да стои изправена. Забеляза една купчина трошляк до стената в далечния край на площадката и се опита, да забучи пръчката в нея. Тя остана изправена, но нямаше да издържи тежестта на вървите с месо. Това обаче и даде идея. Влезе в пещерата, докопа една кошница и хукна надолу към брега.\nСлед няколко опита откри, че една пирамидка от речни камъни може да поддържа и по-дълга пръчка. Направи няколко разходки, за да събере камъни и да нареже подходящи парчета дърво, преди да може да опъне няколко върви през цялата площадка, на които да суши месото и да се заеме с нарязването му. Близо до мястото, където работеше, запали малък огън и набучи един бут на шиш, за да го изпече за вечеря, докато пак се замисли с какво ще храни малкото животно и как да го накара да погълне лекарството. Имаше нужда от храна за бебе лъв. Бебетата могат да ядат същата храна като възрастните, припомни си тя, но по-мека и по-лесна за сдъвкване и поглъщане. Може би месен бульон с много фино нарязано месо. Беше го правила за Дърк, защо да не го направи и за лъвчето? Всъщност защо да не сготви бульона в чая, който бе приготвила като лекарство?\nХвана се веднага за работа и наряза следващото парче еленово месо. Занесе го, за да го сложи в дървения съд за готвене и реши да добави малко от останалия корен от зарасличе. Лъвчето не се бе помръднало, но и се стори, че спи по-леко.\nСлед известно време чу някакво шумолене и се върна пак да го погледне. Беше будно и нежно мяукаше, но не можеше да се извърти и да стане. Въпреки това, когато доближи възголямото котенце, то се озъби, изсъска и се опита да се дръпне назад. Айла се усмихна и клекна до него.\nБеден уплашен малчуган, помисли си тя. Не те упреквам. Да се събудиш ранен в странно леговище и да видиш някой, дето изобщо не прилича на майка ти и братята ти. Тя протегна ръка. Виж, няма да ти сторя нищо лошо. Оу! Зъбките ти са много остри! Хайде, малкия. Вкуси ръката ми, помириши ме. Така по-лесно ще свикнеш с мен. Сега аз ще трябва да ти бъда майка. Даже и да знаех къде е твоето леговище, майка ти не би знаела как да се грижи за теб — ако изобщо си те вземе обратно. Не знам много за пещерните лъвове, но и за конете не знаех много. В края на краищата бебето си е бебе. Гладен ли си? Не мога да ти дам мляко. Надявам се, че ще ти хареса бульон с фино нарязано месо. А пък от лекарството ще се почувстваш по-добре.\nТя стана да провери съда за готвене. Здравата се изненада, като видя колко се е сгъстил изстуденият бульон, а когато го разбърка с една рибя кост, откри, че месото е станало на буца на дъното на съда. Най-накрая тя го набоде с един заострен шиш и го извади от втвърдилата се маса, от която се проточиха дебели полутечни нишки. Изведнъж проумя какво е станало и избухна в смях. Смехът и така изплаши лъвчето, че то почти събра сили да се изправи.\nНищо чудно, че коренът на зарасличето е толкова добър за раните: Ако той задържа разкъсаната плът също тъй добре, както бе слепил това месо, няма начин да не помогне за оздравяването!\n— Бебчо, мислиш ли, че можеш да пийнеш малко от това — зажестикулира тя над пещерния лъв. Наля малко от изстудената желирана течност в по-малка чиния от брезова кора. Лъвчето се бе изтъркулило от тревната рогозка и се опитваше да стане. Тя тикна чинията под носа му. То изсъска и се дръпна назад.\nАйла чу тропота от копита нагоре по пътечката и миг по-късно влезе и Уини. Тя забеляза лъвчето, което сега бе съвсем будно и се движеше, и реши да го проучи. Наведе глава да подуши пухкавото създание. Младият пещерен лъв, който като възрастен би вселявал ужас у всеки от роднините на Уини, вместо това сега бе ужасен от новото непознато голямо животно, което се бе извисило наблизо. Той изфуча, озъби се и се задърпа назад, докато почти не се настани в скута н Айла. Почувства топлината на бедрото и, припомни си малко по-познатата миризма и се сви на топка. На това място имаше прекалено много странни нови неща.\nАйла вдигна бебето лъв в скута си, прегърна го и започна да мърка по начина, по който би успокоявала всяко бебе, както бе успокоявала и своето собствено.\nВсичко е наред. Ще свикнеш с нас. Уини разтърси глава и процвили. Пещерният лъв в ръцете на Айла не изглеждаше застрашителен, макар инстинктите и да и казваха, че миризмата му е точно такава. Тя вече бе променяла начина си на държане заради жената, просто защото живееше с нея. Може би точно този пещерен лъв би могъл да се толерира.\nМладото животно реагира на погалването и гушването като зарови муцуна, за да потърси откъде да бозае. Май си гладно, а, бебе? Тя се протегна за чинията с гъстия бульон и я постави под носа на малкото. То я подуши, но не знаеше какво да я прави. Тя топна два пръста в купата и ги сложи в устата му. Сега то вече разбра какво да прави. Като всяко друго бебе то засмука.\nСедейки в малката си пещера с малкия пещерен лъв в скута си, Айла се люшкаше напред-назад, докато той смучеше двата и пръста, и бе така обзета от мисълта за своя син, че не забеляза сълзите, които се стичаха по лицето и и падаха върху пухкавата козина.\nПрез тези първи дни и нощи, когато тя взимаше бебето лъвче в леглото си да се гушне и да засмуче пръстите и, между самотната млада жена и малкия пещерен лъв се образува връзка. Подобна връзка никога не би могла да се получи между лъвчето и неговата родна майка. Природата беше жестока, особено към малките на най-могъщите хищници. Макар лъвицата да кърмеше своите малки през първите им седмици и дори от време на време им позволяваше да бозаят до шест месеца, лъвчетата започваха да ядат месо още щом си отвореха очите. Но йерархията на храненето в едно лъвско стадо не позволяваше никакви сантименталности.\nЛъвицата беше ловецът и, за разлика от другите членове на котешкия род, ловуваше в група. Три или четири лъвици заедно образуваха забележителен ловен отбор. Те можеха да повалят и здрав гигантски елен или мъжки зубър в разцвета на силите. Единствено възрастните мамути бяха неуязвими за атаките им, макар че младите и старите често падаха жертва. Но лъвицата не убиваше заради малкото си, тя убиваше заради мъжкаря. Водачът винаги получаваше лъвския пай. Щом се появеше, лъвиците се отдръпваха и получаваха своя дял, едва след като той се нахранеше. След това идваше ред на по-старите възрастни лъвове и едва тогава, ако нещо бе останало, малките получаваха шанс да се дърлят за огризките. Ако някое малко лъвче, доведено до отчаяние от глад, опиташе да се втурне, за да отмъкне някой залък, преди да му е дошъл редът, бе твърде възможно да получи фатален удар. Майката често отвеждаше малките си далеч от плячката, въпреки че те можеха да гладуват, за да избегне тази опасност. Три четвърти от малчуганите никога не достигаха зряла възраст. Повечето от тях биваха прогонвани от стадото, за да станат номади, а един номад никъде не беше добре дошъл, особено, ако беше мъжкар. Женските имаха известно предимство. Можеха да им позволят да стоят в периферията на стадото, ако ловците в него не стигаха.\nЕдинственият начин, по който един мъжкар би могъл да извоюва приемането си, беше да се бие за него, често пъти до смърт. Ако водещият мъжкар в стадото беше остарял или ранен, някой по-млад член на същото стадо или, по-вероятно, скитник можеше да го прогони и да вземе властта. Задачата на мъжкаря бе да защищава територията на стадото — маркирана, от неговите ароматни жлези или урината на водещата женска — и да осигури продължението на стадото като размножаваща се група.\nПонякога двама скитници — мъжкар и женска — се събираха, за да оформят ядрото на ново стадо, но те трябваше да си извоюват своя собствена ниша от съседните територии. Това бе едно несигурно съществувание.\nНо Айла не беше лъвска, а човешка майка. Родителите човеци не само защищаваха своите малки, те се грижеха за храната им. Към Бебчо, както тя продължаваше да го нарича се отнасяха така, както не се бяха отнасяли с никой пещерен лъв. Той не бе принуден да се бие за огризки с братята си, нито пък да избягва тежките удари на по-възрастните. Айла му осигуряваше храна. Тя ловуваше за него. Но макар че му даваше неговия дял, тя не се отказваше и от своя собствен. Когато той се нуждаеше, го оставяше да смуче пръстите и и обикновено го взимаше в леглото със себе си.\nТой бе по природа научен да ходи по нужда на определено място и винаги излизаше извън пещерата, освен в началото, когато не му стигаха силите. Даже и тогава, когато изцапаше, той правеше такава отвратена гримаса, че караше Айла да се усмихва. И това не бе единствената причина тя да се усмихва. Щуротиите на Бебчо често предизвикваха у нея истински смях. Той обичаше да я преследва, а още повече обичаше тя да се прави, че не забелязва намерението му, и да се преструва на изненадана, щом скочеше на гърба и, макар понякога тя да го изненадваше, като се извръщаше в последния момент и го улавяше.\nВ Клана децата винаги биваха глезени. Наказанието рядко включваше нещо повече от съзнателно пренебрегване, предназначено да привлече вниманието. Щом пораснеха и започнеха да осъзнават по-добре своето положение спрямо по-големите деца и възрастните, децата започваха да се съпротивляват на глезенето като на нещо бебешко и да се държат, както се държат възрастните. Тъй като това неизбежно предизвикваше одобрение, обикновено те продължаваха да се държат по същия начин. В началото Айла глезотеше пещерния лъв, но щом той порасна, понякога неговите игри несъзнателно и причиняваха болка. Ако в необузданата си игривост той я одраскаше и я събореше на земята в лъжлива атака, обичайната и реакция беше да спре да играе и често се приближаваше до жеста на Клана „Спри!“. Бебчо бе чувствителен към нейните настроения. Отказът и да играе на дърпане на въже с някоя пръчка или стара кожа често го караше да я омилостивява така, че тя се усмихваше или да се опита да лапне пръстите и за да ги посмуче.\nТой започна да отговаря на нейния жест „Спри!“ със същите действия. С обичайната за Айла чувствителност за действията и позите тя забеляза държанието му и започна да използва сигнала, колчем поискаше той да прекрати това, което правеше. Не толкова че тя го тренираше, колкото воден от взаимно чувство за отговорност, той се научи. Можеше да спре по средата на крачката си или при неин сигнал да се опита да прекъсне един игрив скок насред въздуха. Когато стоп сигналът бе предаден със заповедна категоричност, той обикновено изпитваше нужда да посмуче пръстите и, сякаш знаеше, че е направил нещо, което не и е приятно.\nОт друга страна тя бе чувствителна към неговите настроения и не му поставяше физически ограничения. Той бе също тъй свободен да влиза или да излиза, както беше тя или конят. Никога не и дойде наум да затвори или да върже някой от своите животински компаньони. Те бяха нейното семейство, нейният Клан, живи създания, които споделяха пещерата и живота и. В нейния самотен свят те бяха единствените и приятели.\nАйла скоро разбра колко странно би се видяло на Клана, че с нея живеят животни, но не престана да се удивлява на връзката, която се развиваше между коня и лъва. Те бяха инстинктивни врагове, жертва и нападател. Ако се бе сетила за това, когато намери раненото лъвче, може би не би го донесла в пещерата, която споделяше с един кон. Не би си помислила, че могат да живеят заедно, камо ли нещо повече.\nВ началото Уини просто понасяше лъвчето, но след като то се вдигна на крака и зашари наоколо, вече бе трудно да го игнорира. Когато видя как Айла дърпа единия край на парче кожа, а бебето лъв държи другия в зъбите си, тресе глава и ръмжи, вроденото любопитство на коня се показа от добрата си страна. Уини дойде да открие какво става. След като подуши кожата, тя я захапа и дърпането стана тристранно. Когато Айла пусна кожата, играта се превърна в дърпане на въже между кон и лъв. С времето Бебчо придоби навика да влачи кожата под себе си между предните си крака — така, както някой ден щеше да влачи плячката си — на пътя на коня, опитвайки се да го прилъже да захапе единия край и да си поиграят на дърпане на въже. Уини често отстъпваше. Тъй като нямаше други лъвчета, с които да играе лъвските си игри, Бебчо трябваше да се задоволява със създанията, които му бяха подръка.\nДруга игра — която Уини не обичаше чак толкова, но на която Бебчо не можеше да устои — беше хвани опашка. По-специално опашката на Уини. Бебчо я дебнеше. Присвит, той я наблюдаваше как се размахва и движи тъй подканящо, докато той безшумно се прокрадваше, треперейки от възбуда. После с едно предвкусващо по-шавване той се хвърляше и побягваше щастливо с пълна с косми уста. Понякога Айла бе сигурна, че Уини си играе с малчугана и напълно съзнава, че нейната опашка е обект на толкова силно желание, но се преструва, че не забелязва. Младата кобила също бе игрива. По-рано тя не бе имала с кого да играе. Айла не си падаше много по измислянето на игри. Никога не се бе учила на това.\nНо на Уини бързо и омръзваше, тя се обръщаше към нападателя на опашката си и захапваше Бебчо за задницата. Макар тя също да бе снизходителна, никога не отстъпваше водещата си роля. Бебчо можеше да бъде пещерен лъв, ала си беше само едно бебе. И ако Айла беше майка му, Уини стана неговата гувернантка. Докато с времето игрите на двамата се усложняваха, промяната от толерантност към активна грижа беше в резултат на една особена очерта: Бебчо обичаше фъшкии.\nИзпражненията на месоядните животни не го интересуваха, той обичаше единствено фъшкиите на тревопасните и листоядните и когато излезнеха в степта, се търкаляше в тях, където ги намереше. Както повечето му игри и тази беше подготовка за бъдещото му ловуване. Собствените изпражнения на животното можеха да скрият миризмата на лъва, но от това Айла не се смееше по-малко, когато го видеше да открие нова купчина фъшкии. Особено хубави бяха мамутските. Той прегръщаше големите топки, разтрошаваше ги и лягаше върху тях.\nНо най-прекрасните фъшкии бяха на Уини. Когато за пръв път откри купчината сухи изпражнения, които Айла използваше като гориво, той не можеше да се насити. Влачеше ги из пещерата, търкаляше се в тях, играеше си с тях и цял се зарови вътре. Когато Уини влезе в пещерата, тя надуши върху него собствената си миризма. Това сякаш я накара да го усеща като част от себе си. От този момент нататък у нея изчезна всяка следа на нервност, свързана с младото лъвче, и тя го прие като своя собствена грижа. Насочваше го, пазеше го и ако и той понякога да реагираше по озадачаващ начин, това не намаляваше нейното внимание и грижа.\nПрез това лято Айла беше по-щастлива, отколкото когато и да било от напускането на Клана. Уини и беше добра компания и повече от приятел. Айла не знаеше какво би правила без нея през дългата самотна зима. Но пристигането на лъвчето в нейната кошара донесе ново измерение. Лъвчето донесе смеха. Между игривия малчуган и пазещия го кон винаги се случваше нещо забавно.\nЕдин топъл слънчев ден в средата на лятото тя беше на ливадата и наблюдаваше как малчуганът и конят играят нова игра. Те се преследваха един друг в широк кръг. Отначало младият лъв се забавяше точно толкова, колкото Уини да го настигне, сетне се втурваше напред, а тя се забавяше, докато той не изминеше целия кръг и не я настигнеше. На свой ред Уини спринтираше напред, а той намаляваше скоростта си, докато тя не го настигнеше. Айла реши, че никога не е виждала по-забавно нещо. Смя се, докато не се срути към едно дърво, държейки се за стомаха.\nЩом смехът и затихна, по някаква причина тя се замисли за самата себе си. Какъв беше този звук, който издаваше, когато нещо и се видеше забавно? Защо го правеше? Беше толкова лесно да го издава, когато наоколо нямаше кой да и напомня, че не е прилично. Защо не беше прилично? Не можеше да си спомни да е видяла когото и да е от Клана да се усмихва или смее с изключение на сина си. Въпреки това те разбираха хумора, забавните истории предизвикваха утвърдителни кимания и израз на задоволство, който проличаваше най-вече в очите. Сети се, че хората от Клана всъщност правеха една гримаса, която донякъде напомняше нейната усмивка. Но тя изразяваше нервен страх или заплаха, а не изпитваното от нея удоволствие.\nНо ако смехът я караше да се чувства толкова добре и излизаше толкова лесно, как би могъл да бъде нещо лошо? Дали другите като нея се смееха? Другите. Топлото и щастливо усещане се изпари. Не обичаше да мисли за Другите. Това и напомняше, че е престанала да ги търси и я изпълваше със смесени чувства. Иза и бе казала да ги намери и че животът в самота може да бъде опасен. Ако се разболееше или нещо и се случеше, кой щеше да и помогне?\nА тя бе тъй щастлива в долината със своето животинско Семейство. Уини и Бебчо не я поглеждаха неодобрително, когато тя се забравяше и се затичаше. Никога не и казваха да не се усмихва или да не плаче, или какво може да ловува, или кога, или с какво оръжие. Тя можеше да избира сама, а това я караше да се чувства свободна. Не взимаше предвид, че времето, което и бе нужно, за да обезпечи физическите си нужди от храна, топлина и укритие, ограничава свободата и и че това отнема повечето от усилията и. Точно обратното. Това и даваше увереност, че може и сама да се справи.\nС времето, особено, откакто бе дошъл Бебчо, мъката, която изпитваше за обичните хора, я напусна. Празнотата, нуждата и от човешки контакти представляваше такава постоянна болка, че изглеждаше нормална. Всичко, което я отслабваше, бе радостно събитие, а двете животни изминаха дълъг път, за да запълнят празнотата. Тя обичаше да си мисли, че се е устроила както някога, когато беше малко момиче, с Иза и Креб, като се изключи, че те с Уини се грижеха за Бебчо. И колчем лъвчето увиеше лапите си с прибрани нокти около нея, когато тя го гушнеше нощем, тя почти можеше да си въобрази, че това е Дърк.\nНямаше желание да напусне и да търси непознатите Други. Другите с техните непознати обичаи и ограничения. Другите, който можеха да и отнемат смеха. Няма да могат, рече си тя. Няма да живея отново с никого, който няма да ми разрешава да се смея.\nЖивотните се бяха уморили от играта. Уини пасеше, а Бебчо, задъхан, си почиваше наблизо с провесен език. Айла свирна и Уини и лъвът тръгнаха след нея.\n— Трябва да ида на лов, Уини — махна тя. — Този лъв яде толкова много и расте такъв голям.\nСлед като малкият пещерен лъв оздравя, той винаги следваше Айла или Уини. Стадото никога не оставяше малките сами, нито пък Клана оставяше бебетата, така че неговото поведение изглеждаше съвсем нормално. Но пък изникваше един проблем. Как да отиде на лов с един пещерен лъв по петите? Когато обаче защитните инстинкти на Уини проговореха, проблемът се реши от само себе си. За една лъвица майка бе нещо обичайно да образува подгрупа със своите малки и по-младите женски, докато те още не бяха пораснали. По-младите женски се грижеха за малките, когато лъвицата тръгнеше на лов, и Бебчо прие Уини в тази роля. Айла знаеше, че никоя хиена или друго подобно животно няма да се осмели да опита тежките копита на кобилата, когато тя реши да защищава своя подопечен, ала това означаваше, че ще трябва отново да ловува пеша. Броденето из степта в близост до пещерата в търсене на подходящи за прашката животни и предостави една неочаквана възможност.\nДосега винаги бе избягвала стадото пещерни лъвове, които обитаваха територията на изток от долината. Но първия път, когато забеляза няколко лъва да си почиват в сянката на закърнелите борчета, тя реши, че е крайно време да научи нещо повече за създанията, които олицетворяваха тотема и.\nЗаниманието бе опасно. Макар да бе ловец, лесно можеше да стане плячка. Тя обаче бе наблюдавала хищниците и по-рано и се бе научила как да не им изглежда подозрителна. Лъвовете знаеха, че тя ги наблюдава, но след първите няколко пъти решиха да не и обръщат внимание. Това не отстраняваше опасността. По всяко време някой лъв можеше да се нахвърли върху нея без друга причина, освен раздразнителното си настроение, но колкото по-дълго ги наблюдаваше, толкова по-очарована оставаше.\nТе прекарваха повечето време в почивка или сън, ала когато ловуваха бяха целите бързина и ярост. Глутница вълци бе в състояние да убие голям елен, една едничка пещерна лъвица можеше да го направи по-бързо. Ловуваха само когато бяха гладни и можеха да ядат само веднъж на няколко дни. Не се нуждаеха да складират храна като нея, защото ловуваха през цялата година.\nЗабеляза, че през лятото, когато дните бяха горещи, бяха по-склонни да излизат на лов през нощта. Зимно време, когато природата сгъстяваше козината им и я избелваше до слонова кост, за да се слеят с по-светлия пейзаж, ги бе виждала да ловуват през деня. Свирепият студ пречеше на ужасната енергия, която изгаряха по време на лова, да ги прегрее. Нощем, щом температурите паднеха, те се скупчваха и заспиваха един до друг в някоя пещера или под надвиснала скала, която ги пазеше от вятъра, или сред разпръснатите камъни на някой каньон, които през деня поемаха малко топлина от далечното слънце и я излъчваха в тъмнината.\nСлед един прекаран в наблюдение ден, който я накара да зауважава още повече животното от нейния тотемен дух, младата жена се връщаше в долината си. Беше наблюдавала как лъвиците повалиха един стар мамут, чийто бивници бяха тъй дълги, че се извиваха назад и се кръстосваха. Цялото стадо бе пирувало с плячката. Как изобщо бе успяла да избяга от пещерния лъв, когато е била само петгодишна и се е отървала само с няколко белега, мислеше си тя, разбирайки по-добре удивлението на Клана. Защо ме е избрал Пещерният лъв? За миг изпита странно предчувствие. Нищо определено, но я накара да си мисли за Дърк. Щом наближи долината, един бързо хвърлен камък осигури заек за Бебчо, а тя изведнъж се усъмни в разумността на решението си да донесе малкия лъв в пещерата, защото си го представи какъв ще стане, когато порасне напълно. Съмненията и траяха само докато младият лъв изтича към нея, игрив и доволен, че се е върнала, и се опита да засмуче пръстите и и да я лизне с грапавия си език.\nВечерта, след като одра заека и го наряза на парчета за Бебчо, след като почисти на Уини и и донесе малко прясно сено, и след като приготви вечеря за себе си, тя се заседя, пиейки горещ чай и зяпайки огъня, като си мислеше за събитията през деня. В дъното на пещерата, далеч от пряката топлина на огъня спеше младият лъв. Мислите и се върнаха към обстоятелствата, при които тя бе осиновила малкото, и единственото и заключение беше, че такова е било желанието на нейния тотем. Тя не знаеше защо, но духът на Великия пещерен лъв и беше изпратил да отгледа едно от неговите малки. Пресегна се за амулета, провесен на връвта около врата и, и напипа предметите вътре, а после на безмълвния официален език на Клана се обърна към тотема си:\n— Тази жена не разбираше колко могъщ е Пещерният лъв. Тази жена е благодарна, че и бе показано. Тази жена може никога да не разбере защо е била избрана, но тази жена е благодарна за бебето и за коня — тя замлъкна, сетне добави:\n— Някой ден. Велики пещерни лъве, тази жена ще разбере защо и бе изпратен малкият лъв…, ако нейният тотем реши да и каже.\nОбичайното лятно работно натоварване на Айла в подготовката за студения сезон бе допълнено с пристигането на пещерния лъв. Той си беше чисто месоядно животно и имаше нужда от големи количества месо, за да задоволи нуждите на бързия си растеж. Ловът на малки животни с прашка и отнемаше твърде много време. Тя трябваше да улови нещо по-голямо както за себе си, така и за лъва. Но за това имаше нужда от Уини.\nБебчо разбра, че Айла е намислила нещо специално, когато тя извади сбруята и свирна на коня, за да може да я нагоди така, че той да е в състояние да влачи двата яки дървени пръта. Импровизираната шейна бе доказала качествата си, но Айла искаше да разработи по-добър начин за прикрепянето и, тъй че да може да използва товарните кошове. Искаше и да направи единия прът подвижен та конят да може да закарва товара чак до пещерата. Беше се оказало, че на площадката месото също се суши добре.\nНе, бе сигурна какво, ще, направи Бебчо, нито пък как ще ловува заедно с него, но се налагаше да опита. Щом всичко бе готово, тя се качи на гърба на Уини и потегли. — Бебчо я последва, както би последвал майка си. Бе се оказало толкова по-удобно да стигне до местността на изток от реката, че с изключение на няколко разузнавателни излизания никога не отиваше на запад. Стръмната западна стена се простираше на много километри, преди да премине в камениста урва и да открие път към равнините в тази посока. Откакто можеше да обикаля много по-далеч на конския гръб, бе опознала добре източната страна, а това улесняваше и лъва.\nБе научила много за стадата в тези степи: времето на миграцията им, обичайните пътища и местата, където пресичаха реката. Но тя все още трябваше да копае ями-капани на познатите животински пътеки, а това не беше работа, която печелеше от намесата на едно игриво лъвче, мислещо си, че младата жена току-що е измислила прекрасна нова игра само за негово забавление.\nТо се промъкна до ямата, срути ръба с лапи, прехвърли се през него, скочи вътре и също тъй лесно се измъкна навън. Изтъркаля се в калната купчина, натрупана връз стария кожен навес, който тя все още използваше да отнася настрани пръстта. Щом помъкна кожата, Бебчо също реши да я влачи. Получи се дърпане на въже и всичката пръст се изсипа на земята.\n— Бебчо! Как ще изкопая тази яма? — рече тя, насилвайки се да бъде сериозна, но се разсмя, а това го окуражи. — На, ето ти нещо за влачене. Тя почна да рови в товарните кошове, които бе свалила от Уини, за да може да пасе на спокойствие, и намери еленовата кожа, която и служеше като покривало в случай на дъжд.\n— Влачи това, Бебчо — заръкомаха тя и придърпа кожата по земята пред него. Той нямаше нужда от повече. Не можеше да устои на една кожа, влачена по земята. Бе тъй доволен от себе си, като мъкнеше кожата между предните си крака, че тя се усмихна.\nВъпреки помощта на лъвчето, Айла успя да изкопае ямата и да я покрие с донесената с тази цел кожа и с един слой пръст. Кожата едва се крепеше на място с четири колчета и когато бе нагласена за първи път, Бебчо реши да я проучи. Той падна в капана, сетне изскочи навън, шокиран от възмущение, след което вече стоеше настрани.\nКато приготви капана, Айла свирна на Уини и направи широк кръг, за да заобиколи едно стадо онагри. Тя не можеше да се насили отново да лови коне и дори онагрите я караха да се чувства неловко. Тези полу магарета приличаха твърде много на коне, но стадото бе в толкова удобна позиция да бъде подгонено към капана, че тя не можеше да го пропусне.\nСлед лудориите на Бебчо около ямата тя започна още повече да се опасява, че той ще бъде пречка при лова, но щом се озоваха зад стадото, държанието му се промени. Той започна да се прокрадва към онагрите така, както дебнеше опашката на Уини, сякаш наистина можеше да повали някоя, макар да бе твърде млад за това. Айла със закъснение осъзна, че игрите му са хлапашки варианти на ловните умения на възрастните лъвове, от които той щеше да се нуждае. Беше ловец по рождение и инстинктивно разбираше нуждата от незабелязаното промъкваме.\nЗа своя изненада Айла откри, че лъвчето наистина и помага. Щом стадото доближи ямата достатъчно, така че миризмата на човека и лъва го накара да свърне, тя отпусна Уини напред, ревейки и пищейки, за да причини паника. Лъвчето почувства, че това беше сигналът и също се втурна след животните. Миризмата на пещерния лъв увеличи паниката на онагрите. Те се насочиха право към клопката.\nАйла се плъзна от гърба на Уини с копие в ръка и с все сили хукна към пищящата онагра, която се опитваше да се изкатери от ямата. Бебчо обаче я изпревари. Той скочи на гърба на животното — без още да е научил фаталната лъвска задушаваща хватка за гърлото на жертвата — и въпреки че млечните му зъби бяха твърде малки, за да имат кой знае какъв ефект, захапа отзад врата на онаграта. Това обаче за него бе малко преждевременен опит.\nАко той все още живееше със стадото, никой възрастен не би позволил да му се пречка между него и жертвата.\nВсеки подобен опит незабавно би бил спрян с убийствен замах. При цялата си бързина лъвовете бяха само спринтьори, докато техните жертви бяха бегачи на дълго разстояние. Ако лъвовете не успееха да убият плячката в началото на нападението си, имаше голям шанс да я изпуснат изобщо. Не можеха да позволят на едно лъвче да развива ловните си умения другояче, освен на игра, докато то почти не пораснеше.\nНо Айла беше човек. Тя не притежаваше скоростта нито на жертвата, нито на хищника, нямаше големи нокти и зъби. Нейното оръжие беше мозъкът и. С него тя изобретяваше начини да преодолее липсата на естествени ловни дадености. Капанът, който позволяваше на по-бавния и по-слаб човек да ловува, даде и на лъвчето възможност да опита. Когато Айла пристигна задъхана, онаграта се беше ококорила от страх, заловена в една яма с малко пещерно лъвче, което гризеше врата и, опитвайки се да я захапе смъртоносно с бебешките си зъби. Жената приключи борбата на животното със сигурен удар с копието си. С увисналото на нея лъвче — острите му малки зъби бяха продупчили кожата и — онаграта се свлече на земята. Бебчо я пусна едва когато тя престана да шава. Усмивката на Айла беше майчина усмивка на гордост и одобрение и застанал върху едно много по-голямо от самия него животно, изпълнен с гордост и убеден, че той го е убил, пещерният лъв се опита да изреве. Сетне Айла скочи в ямата при него и го избута настрани.\n— Махай се, Бебчо. Трябва да завържа това въже около врата му, та Уини да може да го издърпа навън.\nКогато конят напъна ремъците и задърпа онаграта от ямата, лъвчето се превърна във вързоп от нервна енергия. Бебчо скачаше и изскачаше от дупката и когато най-накрая онаграта беше напълно извлечена, скочи връз нея и пак отскочи. Сам не знаеше какво да прави със себе си. Обикновено лъвът, който убиеше жертвата, първи получаваше дял, само че не лъвчетата бяха тези, които убиваха. По обичайния ред на старшинство те бяха последни.\nАйла натисна онаграта, за да направи коремен разрез. Разрезът започваше от ануса и свършваше до гърлото. Един лъв би разкъсал животното по същия начин, начевайки с меката коремна област Под лакомия поглед на Бебчо Айла разряза долната част, а сетне се обърна и обкрачи животното, за да довърши разреза.\nБебчо не можеше да чака повече. Той се гмурна в зейналата коремна кухина и докопа кървавите вътрешности, които напираха да излезнат. Острите му като игли зъби продупчиха меките вътрешни тъкани и успяха да захванат нещо. Той го стисна по-здраво и го дръпна назад, сякаш това бе дърпане на въже.\nАйла довърши разреза, обърна се и усети как смехът и напира отвътре. Тя се тресеше от веселие, докато по бузите и не потекоха сълзи. Бебчо бе докопал едно черво, но за негова изненада, като се задърпа назад, то не му оказа съпротива, а продължи да излиза. Той продължила дърпа разтревожен, докато опъна дълго въже от разгънатите черва, а видът му бе тъй забавен, че Айла не можа да се сдържи. Тя падна на земята и се хвана за корема в напразен опит да възвърне достойнството си.\nПонеже не разбираше какво прави жената на земята, лъвчето дойде да проучи. Като я доближи, тя му се ухили, хвана главата му и потри буза в козината му. После го потърка зад ушите и край леко окървавените челюсти, докато той лижеше ръцете и и се извиваше в скута и. Намери двата и пръста и като натискаше бедрото и ту с единия, ту с другия преден крак, ги засмука, издавайки дълбоко гърлено ръмжене…\nНе знам какво те доведе, Бебчо, помисли Айла, но така се радвам, че си тук.


БЪЛГАРИЯ И ТЕОРИЯТА НА СВОБОДНИТЕ НАЦИОНАЛНИ ВАЛУТИ, ИЗВЕСТНА КАТО МОДЕРНА МОНЕТАРНА ТЕОРИЯ (ММТ): РАЗДЕЛЕНАТА НАЦИЯ И ОБЕДИНЕНАТА ПЛУТОКРАЦИЯ: НАКЪДЕ ОТИВА БЪЛГАРИЯ? /Проф. Кръстьо Петков/\nКратките отговори обаче, дори да са близо до истината, не носят особена полза. Мислещите хора са устроени така, че искат сами да проумеят събитията, които се случват с тяхно участие или безучастие. „Истината, пише Махатма Ганди, е Господ!”. Всеки цивилизован човек предпочита сам, без посредници да се докосне до Него. После взема решенията – правилни, грешни, гупави, наивни...\nМоята статия е провокирана от растящата тревога на мнозина българи, че противопоставянето в обществото е достигнало критична точка, отвъд която ни чака гражданска война. Свършва четвъртвековният мирен преход–криминален, несправедлив, изпълнен с конфронтации, но без масово насилие. Вече не минава денонощие без жертви – жени и деца, имигранти и бежанци, православни и друговерци. Разнасят се черни списъци на инакомислещи интелектуалци, придружени със закани за саморазправа; лепят се плакати с черепи; от подземията изпълзяват наказателни бригади. От тук до първите изстрели и взривове е само една крачка.\nОткакто съществуват човешки общества, те винаги са били разслоени - на социална и биологична/расова основа. Българското постоталитарно общество изживя исторически катаклизъм, като премина от състояние на идеологически прокламирано равенство към дълбоко разделение на материална основа. При първия („социалистически”) модел иронията се състоеше в това, че в реалния живот едни групи бяха „по-равни от другите!” (по Джордж Оруел). Соцпатологията беше заменена с друга, квази- капиталистическа. Формално изравнената общност на българите беше заместена от постмодерна социално поляризинана конструкция.\nРазделителната линия се вижда и с невъоръжено око: между приказно богати и крайно бедни, свръхосигурени и социално зависими, властимащи и лишени от власт. Така стигнахме до онова патологично състояние, характерно за глобализацията, при което всяка нация неизбежно се разполовява на два неравни блока: „плутономия” и „прекариат” (според определението, дадено от проф. Ноам Чомски, в неговата книга „Окупирай”). Първите ( 1%) живеят в суперлукс; вторите, без т.нар. салариат (обслужващите властта и корпорациит) са обречени на несигурност и мизерия.\nТук обаче свършва социалното разделение и започва биологичното. Лишените от сигурна работа и достойно заплащане, от елементарни медицински грижи и добро образование за децата, от социални грижи за увредените, от заработени пенсии, от равни шансове за професионална кариера и пр. вече не гледат на себе си, на себеподобните и на „другите” като на социални/човешки същества. Инстинктът за оцеляването измества нормите и навиците за социално общуване и взаимно подпомагане. В обществото се разпорежда не добрият, а злият дух на капитализма: животинският нагон.\nЗа неговата разрушителна енергия предупреждава още преди десетилетия великият Кейнс; наскоро тази опасност , възродена сякаш от страната на мъртвите, беше обрисувана от Джон Куигин в нашумялата книга „Зомби икономикс”.\nНека да се обърнем към сериозните анализи. Нашият ерудиран сънародник Цветан Тодоров описва по следния начин подмяната на западната демократична и хуманна цивилизация (виж: „Интимните неприятели на демокрацията”, Изток-Запад, 2013): научният либерализъм зае мястото на научния комунизъм; а от началото на 21 век светът премина към нова фаза- на т.нар. ултралиберализъм. Идеологията на комунизма проповядва, че правилно е онова, което говори партията-държава; философията на неолиберализма насажда култ към необуздания предприемаческия дух - притежание на малцинството.Този култ е неразривно свързан с последователно, фанатично прилагане на принципа на индивидуализма; което, преведено на достъпен език, означава: всеки да се оправя както може в социалната джунгла. И понеже „моженето” е различно, неуспелите започват да търсят виновника за собствените си беди в другите до себе си: българите-в циганите и турците и обратно; мюсюлманите-в неверниците; младите-в старите; интелигентните- в непросветените и т.н.\nНякой може да възрази, че тези реакции се отнасят за външния свят и не са валидни за България. Не съм съгласен. Тъкмо у нас неолиберализмът пусна най-дълбоки корени- в сравнение с всички останали страни от бившата съветска зона. Както преди 1989 г. бяхме най-болшевизирани, така след смяната на режима станахме най-ревностните радетели на пазарния либерализъм, вкл. и ултралиберализмът, задушаващ вяка проява на групова солидарност и повик за справедливост.\nВ началото на 90-те години Р адой Ралин идваше в моя кабинет в сградата на КНСБ, за да си поговорим за...плутокрацията! Тогава тази дума не беше на мода; рядко се споменаваше и за олагархията. Големият сатирик се тревожеше в какво общество ще живеем и ме питаше, ще се възстановят ли социално-осигурителните/ взаимни фондове от царско време-на чиновници, занаятчии и други съсловни групи. Интересуваха го не само паричните и материалните активи, одържавени след 1944 г., но и дали ще се възстанови социалната икономика, която е дала възможност на българите със свободни професии да натрупат колективно състояние за милиарди златни франкове (част от тях и досега лежат на депозит в швейцарски банки). Тази идея беше провалена – със задружните усилия на бившите комунисти и новите демократи. Как победи заговорът е дълга история, която се надявам в бъдеще да разкажа.\nТук става дума за друго: зараждането на българската постоталитарна олигархия, показала завиден нюх и способности за интеграция в името на котерийните си интереси? Мнозина коментатори и досега твърдят, че зачеването е станало преди 1989 г.; раждането-след 1990 г.; а родителите и наследниците са все от червено потекло. За първото и второто са прави, но за третото- вече не. В края на 90-те години червената олигархия беше обогатена цветово и биологично: чрез смяна на боята, съешаване с инородни субекти и обогатяване с пришълци. Днес олигарсите „Марка БГ”, са пъстроцветни- червени и сини, жълти и оранжеви, турсосини. Само че цветовите нюанси нямат никакво значение, стигне ли се по подялба на власт и ресурси.\nБГ-олигархията си извади важни поуки от несполуката да създаде публична институция за контрол върху държавата, довела да взаимно изтребване (справка-съдбата на Г-13). Ориентира се към покупка на политици (връщането на бившия монарх с парите и подкрепата на т.нар. биг.бизнес). Влезе в съдружие с влиятелни политици, разделяйки богатството с тях (главно от върхушката на БСП и ДПС). Последната олигархична иновация е покупката/поръчката на цели партии-креатури , чиито предизборни листи и следизборни назначения се одобряват не в политическите, а в бизнес-централите.\nТака двете власти-финансова/скрита и публична- се сляха в едно.\nОт „редовата” олигархия се откъсна и извиси плутокрацията: кликата на по-най-богатите. Междувременно те превзеха водещите медии и правосъдието и ги превърнаха в свое оръдие за манипулиране и поддръжка. На практика - превзеха държавата!\nИзводи за недоволните и протестиращитe:\n-по-чести демонстрации на политически компромис, какъвто е съвместният апел на държавния глава и премиера за толерантност и солидарност.\nСтатията е предадена за публикуване в "Преса" / 12.11.2013/\nPosted by Райчо Марков at 9:58 ч.


Няколко инструмента за успешен онлайн маркетинг - BEKYAROV.NET\nНяколко инструмента за успешен онлайн маркетинг\nВ наши дни всеки се стреми към успешен онлайн маркетинг, но за да бъде наистина такъв си има някои тънкости като подходящи онлайн инструменти. Без тях нещата няма как да се получат. Но по какъв начин да разберем дали инструментите си струват? За целта идваме на помощ ние, които направихме едно проучване по въпроса и ви представяме списък с пет приложения за онлайн маркетинг, които със сигурност ще ви донесат нужните резултати:\nAppear е един доста полезен инструмент за провеждане на видео конферентни разговори от разстояние. За начина на функциониране няма какво толкова да се каже, защото е изключително лесен за използване. Определено си струва!\nПреди да ангажираме социалните мрежи с нашата дейност, препоръчително е преди това да сме в крак с най-новите тенденции и новини около онлайн маркетинга.\nЗа тази цел едно от приложенията, които е успешно е Zest – безплатно разширение за Chrome, което при всеки нов отворен таб ще ви предложи последните тенденции от дигиталния маркетинг от най-авторитетните източници в света. Каква по-хубаво от това?\nВсички статии са ръчно одобрени и споделени от маркетинг специалистите, част от общността на Zest, което превръща съдържанието в много отбрано.\nБихте могли да си подредите новинарския поток както ви харесва. В момента може да разполагате с цели 29 различни теми, от които да избирате.\nPiktab е инструмент, който обединява най-добрите безплатни ресурси от няколко десетки специално подбрани сайта.\nНай-хубавото от това:\nМоже да си настроите източниците както вие пожелаете!\nТъй като най-често може би имате нужда от безплатни снимки, иконки и векторни графични файлове, точно и такива източници може подберете да ви излизат по всяко време!\nИ изненадите на свършват до тук! Piktab има и още много полезни възможности,които можете сами да пролучите. Ще останете очаровани!\nRefind е един от основните източници, който често се използват, за да се изпращат някои от най-полезните материали в интернет чрез мейл бюлетин.\nИ ако и вие издирвате подходящ ресурс за т.нар. „Content curation“ – начин да се натъкнете на идеи и да споделяте вече създадено добро съдържание във вашите социални профили – това безплатно приложение определено е точно за вас!\nОсвен уеб вариант, инструментът има и разширение за Chrome, което често е за предпочитане.\n#5. Adobe Spark – създаване на Facebook видео кратко време\nМного хора като имат следния проблем:\nПрофесионалният софтуер за създаване на видео е твърде сложен и отнема време да бъде овладян. Ако сте one man show няма как да се захванете и с това!\nЗатова е на лице и една лесна алтернатива, която само за минути да ви съдейства да създадете ефектно видео за Facebook, в което да обедините най-важното от своето съдържание.\nАлтернативата се нарича Adobe Spark – безплатен нструмент, чрез който много лесно ще създавате видео истории чрез снимки, клипове, текст и иконки, за да подобрите своя маркетинг си в социалните мрежи и най-вече във Facebook.\nПовечето подобни безплатни инструменти поставят своето лого в края на всеки килп, което създавате чрез тях. В този случай това го няма, което е плюс и видеото ще изглежда на по-високо ниво!\nОсвен че много лесно и бързо ще успеете да споделите готовият клип в различни социални платформи, ще имате шанс и да изтеглите видео файла на десктопа си.\nТова е един доста практичен и предпочитан вариант, на който и вие трябва да се спрете.\nОсвен видеото, gif-четата са другия медиен формат, които наистина ще ангажира посетителите на социалните мрежи.\nGifs е сайт, който ще ви предложи варианта да си създавате персонализирани гифчета от видео, снимки с опция да добавите и текст.\nМоже да вземете каквото и да е видео (Facebook, Twitter, Instagram, YouTube и т.н.) и много бързо да си създадете гифче, което веднага да споделите.


Хиляди остават без шофьорски книжки заради COVID мерките - Sevastopol.bg\nHome›България›Хиляди остават без шофьорски книжки заради COVID мерките\nКурсистите ще трябва да изчакат, въпреки че са покрили изпитите по кормуване и теория. “Лошото е, че в момента почти никъде не може да си намерите работа, ако не притежавате шофьорска книжка.\nМного хора са записали този курс, защото са си намерили работа и в момента не могат да започнат заради това, че нямат шофьорска книжка”, заяви Красимир Георгиев, председател на УС на Асоциацията за квалификацията на автомобилистите в България.\nКурсовете са спрени и при водните спасители. Подготовката за сезона започва още през февруари. До момента в Бургас са записани 36 човека, които чакат. “Ще създадем такава организация май и юни, че до 15-ти юни да завършат всички тези, които проявяват желание и интерес. Имаме намерение за втора поредна година да извършим подготовка на водни спасители на морето, директно на плажа”, допълни Виолета Радева, директор на БЧК-Бургас.\nВ условия на затегнати COVID мерки курсистите ще могат да се подготвят онлайн на сайта на БЧК, където е разработена електронна платформа, която покрива теорията. След успешно положен тест остават само практическите занимания, които са между три или четири часа.\n“Не очаквам да имаме голямо струпване и невъзможност да откликнем на нуждите, които ще се съберат в периода, който предстои”, заяви д-р Тодоровска. От БЧК информираха, че са изпратили молба до здравното министерство да възстановят курсовете по-рано от предвиденото, като предлагат това да стане след 11 април.\nТаговеcovid 19Sevastopolsevastopol.bgбчккоронавирусновининовини от българияновини от странатаСевастополсевастопол.бгстраната\nОбвиняем за контрабанда на марихуана през ГКПП Кулата ще се изправи пред ...


Весела Тотева и Елин Топузаков с парти на световно ниво за рождения ден на сина им\n09 Март 2017, 13:00\nОт известно време в световен мащаб се наблюдава тенденция, според която родителите се стараят да организират много оригинални партита за рождените дни на наследниците си.\nТази тенденция вече осезаемо се налага и у нас, като футболното семейство - Елин Топузаков и очарователната му съпруга Весела Тотева, са сред звездните родители в България, които нагледно демонстрираха какво се нарича класно детско парти.\nСинът им Виктор стана на 3 годинки, а рожденият ден се състоя в един от най-утвърдените детски центрове - "Тринити", където наред с малките приятелчета на Вико, празнуваха и приятелите на родителите му. Веси освен поздравления за личния празник, обра комлименти и за стайлинга си, който бе нейно дело - стилна рокля от последната й колекция.\nДизайнерката бе избрала също така и темата на декорацията за рождения ден да бъде с акцент - любимия заек на Вико от Baby TV. Именно това е и специфичното в тази детска парти тенденция - украсата, която е обособена в така наречен Candy Bar.\nРожденикът получи много подаръци от малките си гости, с които часове наред играха в бутиковия център, в който преди няколко месеца Никол Божинова засне първата си професионална фотосесия.\nТоп дизайнерката Весела Тотева стъписа феновете. Обикновено перфектната съпруга на Елин Топузаков..\nВесела Тотева чете мръснишки книги (Вижте на какво..\nСъпругата на футболиста Елин Топузаков – Весела Тотева, признава, че в момента чете продължението..\nВесела Тотева с анорексия! Вижте шокиращото 39-килограмово..\nВесела Тотева е станала кожа и кости. Футболната половинка хвърли в потрес всички с последните..\nВесела Тотева си пусна селфи от плажа и СГРЕШИ! Лъсна..\nИ футболната съпруга Весела Тотева се радва на жарките лъчи на слънцето. Жената на Елин Топузаков..\nУжасно неприятни хора и какво значение има и кой го вълнува детето им\nхахахаха, ще почина от смях :) От известно време в световен мащаб се наблюдава тенденция, според която родителите се стараят да организират много оригинални партита за рождените дни на наследниците си.\nhaha svetovni nivo ot tiq dvamata mizernici sudrani\nРожден ден на дете на световно ниво-толкова превзето и глупаво ми звучи това! Като се празнува рожден ден на дете в обикновено клубче,с дечица,торта и подаръци ,значи че родителите не са се постарали,че детето няма да порасте,що ли! И непременно трябваше да вмъкнете и Никол на Лозанова,и голяма работа........смешни сте,ама вие си знаете идеално добре,защо го правите!


Текущи оценки на прекъсвача\nИзбор на токов прекъсвач\nПри сглобяване на електрически панел или при свързване на мощни домакински уреди към домашна мрежа, което създава допълнително натоварване, капитанът е изправен пред задачата да избере правилните защитни автоматични устройства. Тези устройства осигуряват защита на веригата и всички елементи, включени в нея, така че е важно да не направите грешен избор. Как да изберем правилните оценки за текущите прекъсвачи? Това ще бъде разгледано в представения материал.\nПрисвояване на прекъсвач\nРазновидности на защитни устройства\nОстатъчни токови устройства\nКак да изберем тел?\nИзчисляване на номинален ток\nПреди да се заемем с въпроса как да изберем прекъсвач, нека да решим за какво е това устройство. Инсталирането на машината в електрическа верига предотвратява прегряване на окабеляването и неговата повреда. Всички кабели са проектирани за определено количество ток, излишъкът от който води до факта, че температурата на проводника се увеличава значително. Ако това не бъде предотвратено своевременно, проводникът скоро ще започне да се топи. Резултатът, като правило, се превръща в късо съединение (SC), което може не само да повреди електрическите проводници и домакинските уреди, свързани към него, но и да причини пожар.\nЗа да се предотврати това, е инсталиран прекъсвач (AB), който в случай на опасна ситуация ще обезвреди мрежата.\nДруга функция на прекъсвача е да изключи захранването, когато по някаква причина вече е възникнало късо съединение.\nТокът на късо съединение може да надвишава номиналния стотици пъти. Нито проводниците, нито домакинските уреди не могат да издържат на такова натоварване и е много важно да изключите захранването навреме, щом токът надхвърли допустимата граница.\nЗа надеждна защита на домашната мрежа е необходимо правилно да изберете рейтингите на прекъсвачите, инсталирани в апартамент или в частна къща.\nЯсно за прекъсвачите във видеото:\nИма няколко вида AV, които са свързани към мрежата, за да се следи състоянието на окабеляването и, ако е необходимо, да се прекъсне текущото захранване. Те могат да бъдат както следва:\nМини модели (малки размери).\nОстатъчни токови устройства (съкратено име - RCD).\nЗатворено (елементите на устройството са разположени във формован калъф).\nДиференциал (автоматични превключватели, комбинирани с RCD).\nТези машини са проектирани да работят в вериги с ниско натоварване. Те обикновено нямат функция за допълнителна настройка. В тази серия са устройства, които могат да издържат на ток на изгаряне от 4,5 - 15А. Те не са подходящи за производствените мощности, тъй като настоящата сила в предприятията е много по-висока от рейтинга им. Следователно, те обикновено са свързани с домакински кабели.\nМашините, включени в производствената линия на френската компания Schneider Electric, са много популярни. Оценките на AB, произведени от тази компания, могат да бъдат 2 - 125A, така че можете да изберете чанта за домашни линии с различна мощност.\nАко общата мощност на устройствата, свързани към мрежата, е голяма и оценките на гореспоменатите машини са недостатъчни, трябва да се изберат устройства за защита на въздуха. Номиналният ток на прекъсване на чанти от отворен тип е порядък по-висок от този на мини-моделите. Най-често те са триполюсни, но наскоро много компании установяват производството на четириполюсни машини.\nЗащитните устройства от отворен тип трябва да бъдат монтирани в разпределителни шкафове, оборудвани със специални DIN релси отвътре.\nАко класът на защита на шкафа е от IP55, тогава той може да бъде поставен извън сградата. Корпусът на това оборудване е изработен от огнеупорен метал и е надеждно защитен от проникване на влага, което гарантира високо ниво на сигурност на машините, разположени вътре в него.\nВъздушните АБ имат голямо предимство пред миниатюрните. Той се състои във възможността за регулиране на номиналните им характеристики с помощта на специални вложки, които се поставят върху активния контакт.\nМашините, принадлежащи към този модел, се различават един от друг само по ширина, което зависи от броя на полюсите в устройството (два или повече). За останалите размери те напълно съвпадат.\nКорпусът на тези устройства е формован от огнеупорен метал, което осигурява перфектно уплътняване и ги прави подходящи за използване в тежки условия. Максималното напрежение, което могат да издържат такива машини, е 750V, а токът е 200А. Затворените AV са класифицирани според вида на действието в следните групи:\nОптималният тип трябва да бъде избран въз основа на задачите, които трябва да бъдат решени.\nНай-високата точност се притежава от затворени електромагнитни автомати, които определят с минимална грешка индикатора на корен-среден квадрат на активен електрически ток и незабавно обеззаразяват мрежата в случай на късо съединение, избягвайки сериозни последици.\nЕлектромагнитните машини успешно се използват за контрол на работата на двигателите на фабричните машини, както и на друго мощно оборудване, тъй като те могат да издържат на ток до 70 kA. Цифрата, обозначаваща текущата оценка на машината, е отпечатана върху нейното тяло.\nВсички видове прекъсвачи в затворен тип могат да имат два до четири полюса. Поради това те могат да се използват за защита на електропреносните мрежи на всякакви сгради и конструкции от жилищен и нежилищен тип.\nУстройствата с остатъчен ток не трябва да се използват като независими защитни устройства, тъй като основната им задача е да предпазят човек от внезапен електрически удар. Затова се препоръчва да ги инсталирате заедно с AB или да закупите диференциална машина, която вече включва RCD. В първия случай трябва да вземете предвид, че на първо място трябва да бъде инсталирано устройство с остатъчен ток и след това автоматични машини.\nАко промените реда за инсталиране, тогава късо съединение ще доведе до отказ на RCD поради твърде голямо натоварване.\nНе са редки случаите, когато към окабеляването на стара къща са свързани нов прекъсвач и глюкомер, инсталиран е RCD, но самият кабел не е променен. В този случай изборът на автоматичната машина за ток се прави правилно, като се вземе предвид общата мощност на домакинските уреди, инсталирани в къщата. Но след известно време изолацията започва да пуши и да се топи, а защитното устройство не реагира на това.\nПричината е, че въпреки че изборът на прекъсвача и свързаните с него устройства е направен правилно, окабеляването не е в състояние да издържи такова натоварване.\nЕто защо, когато свързвате допълнителни домакински уреди, трябва да сте сигурни, че окабеляването в неговото напречно сечение е подходящо за такива мощности.\nПо-долу е дадена таблица, според която можете да разберете какво трябва да бъде напречното сечение на проводника при различни натоварвания.\nИзборът на прекъсвача се прави, като се вземе предвид общата мощност на електрическите уреди, включени във веригата (P), и мрежовото напрежение (U), съгласно формулата I = P / U... Това отчита всички елементи, включени в електрическата мрежа (осветителни устройства, домакински уреди, електрически нагреватели).За удобство и яснота ще ви дадем още една табела, като се консултирате с която, можете лесно да определите колко ампера да поставите машината в този или онзи случай. Той съдържа параметри както за еднофазни, така и за трифазни връзки.\nЗа мощни електрически инсталации с реактивно натоварване (те включват трансформатори, електродвигатели), изборът на прекъсвачи не се извършва по отношение на мощността. Класификацията на защитното устройство в този случай се избира въз основа на стойността на работния, както и на стартовия ток. Тези данни са дадени в листа с технически данни на устройството.\nПример за изчисляване на номиналния ток за прекъсвач в следния видеоклип:\nВ тази статия говорихме за това защо са необходими устройства за защита на електрическата мрежа, какви видове са тези устройства, а също така разбрахме как правилно да изберете рейтингите на текущите защитни прекъсвачи. Тази информация ще ви бъде полезна, ако има нужда да изберете машини за вашия апартамент или частна къща.


Неуспешен опит за атентат с автомобил срещу пешеходци в Антверпен - Mediapool.bg\n16:36 | 23 март 2017 | 4 коментара\nВъв втория по големина белгийски град Антверпен шофьор е насочил неколкократно автомобил срещу пешеходци на главната търговска улица, съобщи местната полиция. Хората са успели да избегнат удар, въпреки високата скорост на автомобила, съобщават белгийските медии в четвъртък.\nОпитът за атентат е бил забелязан от патрулиращи военни. При последвалото преследване полицейските сили за бързо реагиране са задържали Мохамед Р. (40 г.), роден във Франция, с френски адрес на пребиваване, от северноафрикански произход.\nТой бил облечен в камуфлажни дрехи. В превозното му средство били открити оръжия - огнестрелни и хладни, както и наркотици. В багажника е открит бидон с вещество, което още не е изследвано. На мястото са изпратени сапьори.\nСцената се е разиграла около 10.45 часа местно време (11.45 ч. българско време), а извършителят е задържан на паркинг в района на пристанището в града.


ПЪРВИ УЧЕБЕН ДЕН В ПРОФИЛИРАНА ГИМНАЗИЯ „Д-Р ИВАН ПАНОВ“ - Община Берковица\nПЪРВИ УЧЕБЕН ДЕН В ПРОФИЛИРАНА ГИМНАЗИЯ „Д-Р ИВАН ПАНОВ“\nЗа 107 път Профилирана гимназия „Д-р Иван Панов“ отвори врати, за да посрещне своите ученици. Новата 2019/2020 учебна година беше открита от директора на училището – господин Григор Григоров, в присъствието на госпожа Ася Велиславова- заместник-кмет на Община Берковица, госпожа Димитрана Каменова – общински съветник, госпожа Димитрана Витанова – общински служител, господин Румян Горков – дългогодишен директор на Берковската гимназия, учители и родители. Директорът и всички гости пожелаха успешна учебна година на гимназистите. Водосвет за здраве извърши отец Захарий. А изпълненията на Елина и Никол от 10.Б клас и танцьорите от Клуб за български народни танци и хора „Българка“ при Профилирана Гимназия „Д-р Иван Панов“ с ръководител Ирина Стоянова бяха поздрав за всички присъстващи. Подарък за добре дошли в ПГ „Д-р Иван Панов“ получиха всички осмокласници.\nNewer ЧЕСТВАМЕ МЪЧЕНИЦИТЕ ВЯРА, НАДЕЖДА, ЛЮБОВ И СОФИЯ\nOlder ПЪРВИ УЧЕБЕН ДЕН В ДГ „ПРОЛЕТНА ДЪГА“


МЕБЕЛНИ САЛОНИ ЕМ ДИЗАЙН МАГАЗИН В ЛОВЕЧ\nОТВОРИХМЕ БЛИЗО ДО ВАС - МАГАЗИН В ЛОВЕЧ\nНОВ МАГАЗИН ЕМ ДИЗАЙН В ГРАД ШУМЕН 12/24/18 02:59 am\nКаква емоция влагаме в мебелите и как ги избираме? 9/26/18 10:50 am\nУважаеми клиенти през месец Май предстои откриване на магазин в град Ловеч. На площ от 550кв/м ще откриете при нас голямо разнообразие на дивани, кухни, спални, матраци, трапезни маси и сто Уважаеми клиенти през месец Май предстои откриване на магазин в град Ловеч. На площ от 550кв/м ще откриете при нас голямо разнообразие на дивани, кухни, спални, матраци, трапезни маси и сто 2018-04-08T03:13:00-04:00 2018-12-24T02:58:00-05:00\nУважаеми клиенти през месец Май отворихме врати в град Ловеч. На площ от 550кв/м ще откриете при нас голямо разнообразие на дивани, кухни, спални, матраци, трапезни маси и столове и още много модели на мебели за дома. Очакваме ви!


Дневник Снимки Видео\nТърси в MySportal\nМоля, попълнете формата за да станете регистриран потребител на sportal.bg.\nРегистрацията е лесна и позволява достъп до всички ексклузивни секции на сайта.\nВсички регистрирани потребители могат да ползват архива на сайта, да участват в игрите и промоциите, да пишат коментари и да правят лични настройки.\nСтъпка 1: Потребител и парола\nПотребителското име и паролата трябва да се състоят най-малко от 4 символа\nСтъпка 2: Снимка на профил и корица\nЗа да обновите аватара на профила, кликнете върху нея и изберете подходящо изображение\nСтъпка 3: Информация за потребителя\nСтъпка 4: Избор на цветна схема\nСтъпка 5: Абонамент за новини\n* Съгласен съм с условията за ползване на сайта Sportal.bg.\nНа e-mail адреса, който сте посочили ще получите линк за активиране на регистрацията.\nАко желаете да изтриете данните си:


Индустриални секционни врати - автоматични или ръчни\nНие влагаме единствено качествени материали в произвежданите от нас секционни врати. Сами внасяме всички компоненти от проверени и реномирани европейски производители. Индустриалните врати са много ключов елемент от едно предприятие и нашата философия, че това, което предлагаме, трябва да е възможно най-надеждно и дуракоустойчиво.\nПри проектирането на секционните врати е много важно да се избере подходящ за сградата и целите на инвеститора модел на отваряне - нарича се контур на отваряне. Вратата може да се отваря по тавана точно над светлия отвор (нисък контур на отваряне), на 20см над светлия отвор на помещението (стандартен контур), на повече от 20см над светлия отвор (висок контур) или вертикално нагоре. Избира се контур, при който секционната врата няма да пречи на нормалната работа в сградата.\nСекционните врати могат да се отварят ръчно (само с дръжка ако не са много високи), ръчно посредством вериен механизъм или автоматично. Автоматичното отваряне става с помощта на индустриален страничен мотор или таванен гаражен мотор. Управлението при индустриалните секционни врати е най-често от бутониера, монтирана отвътре в помещението. Има опции да се задейства посредством секретен ключ, дистанционно управление и други.\nЗа да се гарантира безопасността е препоръчително индустриалните секционни врати да бъдат окомплектовани с фотоклетка или сензорна гума в долния панел на вратата.\nВсяка секционна врата е оборудвана с пружини, които я балансират. С тяхна помощ отварянето и затварянето на вратата е лесно.\nИма възможност за вграждане на пешеходна врата в паното на секционната. В секционните врати може да се вгради прозорец, също да се направи цяла остъклена секция Full Vision.\nЗа да получите цена за секционна врата е добре да се консултирате с наш представител, тъй като при тях има доста специфичности. Ние ви гарантираме, че ще ви дадем най-оптималната и изгодна цена за вашата секционна врата. Свържете се с нас, за да се убедите.\nЗащо да изберем секционна врата?\nПоради ред причини. Накратко: надеждност, сигурност, добра изолация.


Новини от България – За трети път управляващите ще опитат да узаконят сечта в горите.\nАвтор: Н. Колев, от 13.02.2018 0\nТова ще стане с приемането на промени в Закона за горите, които са внесени от депутати на ГЕРБ и "Обединени патриоти".\nПарламентът ще опита отново да узакони сечта в планините и да улесни изграждането на нови лифтове и ски писти. Това ще стане с приемането на промени в Закона за горите, които са внесени от депутати на ГЕРБ и “Обединени патриоти”. Подобни промени, поискани от ГЕРБ през 2012 г., доведоха до масови протести. През миналата година бе направен опит те да бъдат прокарани през промени в Закона за туризма, вкарани потайно и без обществено обсъждане. След остра реакция от страна на еколозите текстовете бяха оттеглени. Сега управляващите правят трети опит да приемат спорни промени в режима за строителство в горски територии.\nПредлаганите поправки в Закона за горите разрешават строителство и реконструкция на “ски писти, станции и стълбове на лифтове и влекове, включително за нуждите на основен ремонт и реконструкция на съществуващи такива”, без да се минава задължителната процедура за смяна на предназначението на горските територии, върху които е предвидено да се строи. Отпада ограничението в закона, според което не е позволена промяна на предназначението на горски територии за ски писти и стълбове за лифтове и влекове, когато изграждането им не е предвидено в приетите областни планове за развитие на горските територии.\nВ мотивите на вносителите пише, че “има нужда от спешни законодателни мерки за създаване на адекватни и равни условия за развитие на ски и планински туризъм в зимните курорти на страната предвид нарастващата роля на зимния туризъм, както и налагането на България като лидер в този вид спорт на Балканите”. Според депутатите сегашният режим, при който се изисква нови писти да се строят, след като съответните земи се изключат от горския фонд, създавал “вътрешни противоречия”.\nПо повод острите нападки на Патриотите срещу Ска Келер председателят на Европейската комисия Жан-Клод Юнкер е разговарял още в петък с председателя на групата на зелените в Европейския парламент, както и с българските власти, заяви на пресконференция говорителят на Еврокомисията Мина Андреева. “Последва съобщение до медиите от българското правителство, което според нас изясни нещата. Затова за нас случаят е приключен - съобщението разграничи правителството от позицията на вицепремиера Валери Симеонов”, добави Андреева.\nСка Келер разказа пред сайта BulgarianPresidency.eu, че още от България позвънила на Юнкер и председателя на Европарламента Антонио Таяни, за да ги запознае с арогантното отношение на Валери Симеонов към нея. “Алармирах и двамата, защото това не е случаен човек, а вицепремиер, което ги ангажира да направят нещо по въпроса. Това доведе до изявлението на българското правителство, в което декларира, че казаното (от Валери Симеонов) не е негова позиция. Много хубаво е, че бе направена такава декларация, но наистина не разбирам какви са отношенията им с коалиционните партньори, щом текстът (на Валери Симеонов) заплашва с насилие,” казва Келер.\nЗапитана доколко Юнкер е проявил загриженост от случая, като се има предвид, че обикновено подкрепя силно Борисов, Ска Келер отговаря: “Юнкер бързо ме защити и нямам впечатлението, че се стреми да брани Борисов - ни най-малко. А изявлението (на Симеонов) изглежда още по-зле заради факта, че България в момента е председател на Съвета на ЕС.” Тя добавя, че останала със същото впечатление и от разговора си с Таяни. Той погледнал на въпроса много сериозно и не показал желание да омаловажи случката с цел да помогне на политически приятел.


Гид за пазаруване по време на намаления: Няколко неща, които си заслужава да купим с намаление в Massimo Dutii за предстоящия есенно-зимен сезон. | Момичетата от града\nГид за пазаруване по време на намаления: Няколко неща, които си заслужава да купим с намаление в Massimo Dutii за предстоящия есенно-зимен сезон.\n17 July 2013 19.04.2021 3:38\nВ разгара на намаленията е хубаво внимателно да обмислим от какво имаме реална нужда. Често в устрема си да купим нещо изгодно не отделяме достатъчно време да преценим действителните си потребности и възможности да обновим качествено гардероба си.\nИстината е, че това е много лесно да се каже, но е много трудно да се приведе в действие. Обикалянето на всички магазини отнема изключително много време и енергия, поставя на изпитание нервите ни и ни лишава от удоволствието от пазаруването.\nТочно затова ми хрумна, че мога да споделя с вас всичко, което грабна вниманието ми тази седмица в част от любимите ми магазини.\nПредлагам ви първата си селекция от предложения подходящи за предстоящия есенно-зимен сезон от Massimo Dutii.


Английски играчки шпаньол - Породи Кучета\nТегло: 8 - 14 паунда\nПогледът на английски играчки шпаньол\nEnglish Toy Spaniels имат малки, копринени рамки с копринени, вълнообразни палта, които се предлагат в четири цветови комбинации: Blenheim (червено и бяло, често с червен отпечатък на палеца на челото), The Prince Charles (черен, бял и тен) , Крал Чарлз (черен и тен) и Рубин (червен махагон). Техните заоблени глави имат къси, подобни на мопс муцуни и висящи уши, които са поставени високо и леко пернати. Те имат дълги вратове, наклонени рамене и прави предни крака. Опашките им обикновено са скачени и пернати.\nАнглийските играчки шпаньоли са весели спътници. Обичащи, без да ревнуват, енергични, без да са буйни, те са превъзходни приятели за игра около къщата, гушкане на дивана и хвърляне на топка в двора.\nВъпреки че се разбират с всички в семейството, те са склонни да се свързват със своите господари. English Toy Spaniels са много добри партньори за деца, търпеливи и игриви, и правят добро първо впечатление с непознати. Понякога може да са срамежливи пред нови хора.\nКато кучета, ориентирани към хората, английските играчки шпаньоли жадуват за приятелство и внимание. Не ги пренебрегвайте и не ги оставяйте на мира твърде дълго: Те могат да изпаднат в депресия, самота и понякога палави.\nАнглийските играчки шпаньоли може да изглеждат като очарователни кучета, които със сигурност са, но те също произлизат от дълга редица кучета птици. Затова им е необходимо място за бягане - за предпочитане в ограден заден двор. Когато ги развеждате в парка или около блока, обаче, не забравяйте каишката: Те обичат да преследват коли, птици и малки същества.\nАнглийските играчки-шпаньоли могат да живеят до 13 години. Честите здравословни проблеми включват сърдечно заболяване, наречено заболяване на митралната клапа, дисплазия на тазобедрената става и ушни инфекции. Те се нуждаят от ежедневно четкане, почистване на ушите и от време на време подстригване.\nИстория на английски играчки шпаньол\nАнглийският играчки-шпаньол е възникнал преди хиляди години в Китай, като си проправя път към Европа през Средновековието. Отглеждан главно за приятелство - особено сред заможните - английският Toy Spaniel също имаше репутацията на добро птиче куче.


Холандия: Привлекателна дестинация за инвеститори - Блог на ICS\nХоландия има рядка комбинация от характеристики, които насърчават международните инвестиции и образуват страната като конкурентен и изключително популярен бизнес център.\nХоландия е със стратегическо местоположение в Западна Европа, което позволява на инвеститорите да създадат подходящи бази за своите корабоплавателни и търговски операции. Нещо повече, изключителната инфраструктура и достъпност правят страната изключително популярна дестинация за европейски, американски и азиатски инвеститори, които са избрали създаването на офис в Холандия.\nПриложими принципи на данъчното облагане\nДанъчната система в Холандия предлага на международните инвеститори данък върху печалбата 16.5% за печалби до EUR 200 000 годишно и 25% за суми, надвишаващи този праг. Той също така гарантира сигурност и яснота по отношение на бъдещите данъчни задължения. Инвеститорите могат да се възползват от някои обезщетения, свързани с роялти, лихви, дългове, облагане на дивиденти и структуриране на загубите. Холандия предлага различни приспадания на инвестициите и данъчни облекчения. Специалният данъчен режим, наречен "кутия за иновации", предвижда преференциални данъчни ставки за доходите, генерирани в резултат на развитието на интелектуалната собственост. Освен това, товарните дружества се ползват от режим на данък върху тонажа.\nХоландия сключи множество договори за избягване на двойното данъчно облагане (> 95 споразумения). Следователно субектите, които получават доходи от Холандия и страна, която е подписала договор за двойно данъчно облагане с Холандия, могат да бъдат облагани с преференциални ставки.\nЗдрави правни и финансови системи\nВ допълнение към горепосочените данъчни облекчения, Нидерландия има пряка правна система, която позволява на международните инвеститори ефективно да се занимават с правни въпроси, произтичащи от различни сделки, например патент / търговска марка или данък. Съдебните решения от други държави могат да бъдат прилагани в Холандия при определени условия. Като член на ЕС Холандия отговаря на всички европейски закони, имащи отношение към търговията и бизнеса.\nВ района на Амстердам се намират множество световно признати финансови институции и банки. Различни банки създадоха клонове в Холандия, като по този начин допринесоха за добрия финансов климат. Много инвеститори на частни капиталови инструменти и мениджъри на доверителни фондове са избрали Нидерландия за своя оперативна база.\nВисокообразована работна сила\nВ случай, че възнамерявате да установите бизнес в Холандия, вие сте свободни да избирате от различни видове компании. Ако обхватът на дейностите ви включва споделени услуги, грижа за клиентите или дистрибуция / логистика, Холандия е идеалният избор, тъй като предлага несравнима бизнес среда за такива операции.\nОсвен това работната сила на Холандия е сред най-квалифицираните, мотивирани и гъвкави в света. Повечето холандски служители имат добри познания по два чужди езика, така че те са перфектно съвпадение за чуждестранните компании във всеки отрасъл.\nГоляма логистика и инфраструктура\nХоландия е популярна европейска дестинация за компании благодарение на превъзходната си транспортна мрежа. Страната разполага с най-голямото пристанище в Европа, пристанището на Ротердам и най-доброто европейско летище за превоз на товари - летище Шипхол.\nЩо се отнася до иновациите и технологиите, Холандия направи инвестиции в електронната търговия, комуникациите, аутсорсинга и високоскоростните цифрови системи за комуникация и интернет. Страната е приела най-новите технологии за клетъчни телефони и компютърни технологии, създавайки идеални условия за компании, нуждаещи се от съвременни технологии за своите операции.\nАко възнамерявате да учредите холандска компания и да се възползвате от възможностите за бизнес предлагани от страната, моля, свържете се с нашите местни агенти при формирането на компанията. Те ще ви помогнат да изпълните необходимите процедури.\nСептември 6, 2018 /by Ева Радева\nhttps://intercompanysolutions.com/wp-content/uploads/2017/11/Logo-ICS-300x102.jpg 0 0 Ева Радева https://intercompanysolutions.com/wp-content/uploads/2017/11/Logo-ICS-300x102.jpg Ева Радева2018-09-06 09:00:242019-10-20 23:12:43Холандия: Атрактивна дестинация за инвеститори


Наруто: 10 неразгадани загадки към днешна дата - otakukart\nОсновен Анимеблог Наруто: 10 неразгадани мистерии към днешна дата\n1. Режим на мъдрец на Hashirama Senju’s / Sage Training / Sage Master\nТова е друга загадка. Какъв режим на мъдрец използва Hashirama Senju? Защото е напълно различен от режима на Наруто и Мъдреца на Кабуто. Кой мислите, че някога е учил мъдрец джуцу на Хаширама или го е научил сам. Също така какво обучение е направил Хаширама, за да постигне своя режим на мъдрец, тъй като е очевидно, че това е един от най-силните режими на мъдрец, който има това страхотно джуцу (Шиншу-сенджу), това дървено нещо от Титаник, което може да задържи Кюби в дланта си. нали Хаширама го е използвал срещу Десетте опашки.\n2. Ринотон на Нагато\nAnimeBlog 14 февруари 2018 г. 1 минута четене\nЕ, всички знаем колко е Badass Nagato Uzumaki, но всички знаем и как функционират трансплантираните очи (пример: Kakashi). Така че, за да работи Rinnegan / Sharingan в най-добрия случай, ние се нуждаем от потребителя да има ДНК на Uchiha или (Uchiha + Senju), иначе точно както Kakashi, използването на Rinne dojutsu ще окаже голямо влияние върху потребителя (следователно Kakashi винаги покрива своя Шаринган). Мозъкът на Uchiha произвежда специален вид чакра, която прави / управлява Sharingan. По същия начин, Uchiha + Senju чакра (Raikudou) дава Rinnegan. Като далечен роднина на Сенджу, Узумаки Нагато има само половината от съставките за Ринеган.\n3. Татко на Какаши, над легендарния Санин? Сакумо Хатаке се смяташе за един от най-силните шиноби на Коноха. Казват, че той е бил толкова мощен, че е засенчил Легендарния Санин. Но дори веднъж не станахме свидетели на страхотността на Сакумо Хатаке. Той също е смятан за един от най-силните потребители на Кенджуцу, поради което печели името „Белият зъб“ на листата. 4. Kakashi’s 1000 Jutsus? Ясно беше посочено, че Какаши е копирал над 1000 джуцута. Досега сме били свидетели само на шепа джуцу на Какаши Хатаке дори по време на 4-тата война в Шиноби. Казва се, че тъй като Какаши е имал Шаринган, по-голямата част от чакрата му ще бъде направена, дори ако използва Дуджуцу за кратко. Така че не сме видели пълния обхват на юначеството на Какаши. 5. Наруто-Саске Мъдрецът от силите на Шест Пътеки? Да, всички искаме да знаем, защо Саске запази силата си на SO6P, докато Наруто не е бил показан да ги използва още от войната. Това е доста загадъчно, нали? 6. Смъртта на Хаширама Сенджу Моля, кажете ми, когато човек, който е в състояние да върви пети до петите заедно с Мадара Учиха и Кюби, е починал в някаква война на нинджа. Дори Цунаде оцеля в битката с Мадара Учиха (без Кюби), така че е наистина загадъчно как е умрял Богът на Шиноби. 7. Действията на Итачи към Саске Итачи е една от най-мощните и най-мъдрите нинджи във вселената на Наруто. Но това, което не разбирам, е защо Итачи се държеше така, както той със Саске? Да, той защити малкия си брат, като сам уби целия му клан, а по-късно се присъедини към Акацуки и други подобни. Но Итачи напълно отблъсна Саске, добре, може би той го направи, защото беше в Акацуки, но нямаше причина той да емоционално да наранява / тласка Саске до степен да се бие с най-добрия си приятел (Наруто) и да го кара да желае властта толкова лошо че е отишъл на Тъмната страна (Орочимару). 8. Обито срещу Какаши в измерението Камуи Една от най-епичните сцени на битка в Наруто беше битката между Какаши Хатаке и Обито Учиха. Битката им беше по-ангажираща, защото беше в измерението Камуи и имаше битка както психически, така и физически. Но една от най-големите загадки е, че защо Обито не използва пълния обхват на Ринеган, докато се биеше с Какаши, тъй като лесно би могъл да го превъзмогне, ако беше използвал силата на Ринеган. 9. Данзо използва Шаринган? Отново тази точка е много подобна на Нагато, използвайки Ринеган. Така че Данзо имаше около десетина или повече очни ябълки на Шаринган, вградени в дясната му ръка, и той също имаше дясното око на Шисуи Учиха. И така, както знаем за това как Шаринган източва чакрата на Какаши. Така че основно Данзо, използвайки толкова много Шаринган, трябва да го убие. 10. Ринеган> Шаринган> Бякуган? Хогоморо Оцуцуки имаше Ринеган, Хамура Оцуцуки имаше Бякуган. По-големият син на Хогоморо имаше Шаринган, а потомците на Хамура - Бякуган. Хогоморо и Хамура бяха Близнаци, те бяха на същото ниво на власт, преди Хогоморо да запечата десетте опашки в себе си. По-големият син на Хогоморо имаше Шаринган, който на първо ниво беше по-нисък от Бякуган, но по-късно се появиха Мангекьо и вечният Мангекьо и оставиха Бякуган на прах. И така, защо има толкова голяма разлика в мощността между доджуцу на два братовчедски клана? Странно е, тъй като Бякуган е по-нисък от Шаринган и никъде не е до Ринеган. Няма ли Byakugan подобрения като Sharingan? Да, Tenseigan е там, но той е ограничен само до членовете на клана Otsutsuki. Така че, момчета, това е само моето мнение. И моля, поправете ме, ако греша за нещо. Също така, моля, уведомете ме за вашите мисли за това в раздела за коментари по-долу.\nзелена книга цифрова дата на издаване\nпреливник сезон 2\nsongland сезон 1 епизод 7\nМного страшни хора Сезон 2: Дата на издаване, епизоди и подробности за актуализацията


Консултации по красота\nПотърсете съвета на нашите Консултант/ки по красота, за да изберете най-подходящия продукт или подарък.\nКонсултантите в beauty|zone са обучени от престижните марки в спецификата на продуктите, както и в приетата европейска практика на консултиране според конкретните необходимости на Клиентите.\nПрестижнияt бизнес за красота създава многобройни новости както в дамскaта, така и в мъжката парфюмерия. Иновативни продукти в сферата на козметиката и нови колекции грим се представят всеки сезон. Промоции, подаръци с покупка, изгодни предложения се предлагат непрекъснато от Марките.\nАко търсите парфюм, Нашите консултанти могат бързо да покажат най-подходящите продукти според Вашето търсене, както и да Ви запознаят с новостите и специалните предложения.\nВ областта на бялата козметика ще Ви бъде направена цялостна консултация съобразена с Вашия тип кожа, нужди, сезон, възраст, възможности. Продуктите ще бъдат демонстрирани пред Вас, за да усетите тяхната консистенция и аромат. В края на консултацията ще Ви бъде предложена програма за цялостна грижа, мостри за тестване на продуктите, брошури с допълнителна информация.\nОгромното разнообразие при грима, многото нетрадиционни, но ефектни видове продукти за грим, осмислят нуждата от демонстрация и консултиране дори и при най-запознатите Клиентки. Как да бъде нанесен един продукт, как да се избере подходящия цвят и консистенция, как да получите желаната визия… Обърнете се към Нашите консултанти.\nОбърнете се към нашите консултанти за съвет. Вашето мнение за обслужването в beauty|zone е важно за нас. Вашето мнение за нас.


Миома на матката – това е доброкачествен тумор, развиваща се от мускулния слой на матката (миометрий). Тя е една от най-разпространените заболявания на женската полова система и според някои данни, честотата на нейната поява в женската популация е 15-25%. Заболяването най-често засяга жените на възраст 30-40 години. Какво да правя ако бъде открит такъв проблем?\nПричините за образуването на миома\nПоследиците след отстраняване на миома\nПричини за появата на миома на автентично не са известни. В съвременната гинекология разполага с няколко теории за нейното формиране:\nДисгормональные нарушение – тази теория доскоро беше доминиращата. Тя се основава на това, че увеличаването на концентрацията на естроген в организма на жената помага за образуването на тумори, по тази причина миома могат да изчезнат и без лечение в периода на менопауза (намаляване на съдържанието на естроген). Въпреки това, в днешно време тази теория е отхвърлена;\nЭмбриональная теория – се основава на предположението за нарушаване на развитието на плода, което води до врожденному дефекту мускулна лигавицата на матката, в последствие води до развитие на болестта. В момента е основен, макар и да не е под доказателствена база;\nГенетично предразположение (претрупани с анамнеза за наследствени);\nЧести възпалителни процеси на половите органи;\nАденомиоз (разновидност на ендометрит);\nЗатлъстяване, физическа, неправилно хранене;\nНегроидная раса. При африканските жени се среща по-често и в по-млада възраст;\nХронични заболявания на други органи и системи;\nНарушение на обменните процеси в организма (захарен диабет);\nНараняване, в следствие на аборт, внутриматочных контрацептиви, други методи на контрацепция;\nНедоволство полов акт (липса на оргазъм);\nПри нерожавших жените риска от възникване на значително по-горе;\nПрочети още Лечение на човешки папиломен вирус\nТака или иначе, за да се определи точно этиологический фактор успява в редки случаи.\nРазпознава миому е доста трудно, това се дължи на факта, че в ранните етапи на формирането тя не дава никакви ярки симптоми, а на по-късен етап може да се маскира менструалния цикъл. Така че повечето превозвачи на този заболяване дори не подозират за наличието му.\nСимптомите се появяват при достигане на тумор с големи размери:\nМаточно кървене (може да бъде обилна и да доведе до анемия);\nТеглене на болки в долната част на корема, чувство на натиск (распирания);\nБолка по време на коитуса (полов акт);\nУвеличаване обема на корема, несвързани с бременността и затлъстяване;\nНарушена функция на съседните органи (пикочен мехур, на ректума).\nПри наличието на един или няколко от горепосочените симптоми, е необходимо да се консултирате с лекар и да прекарат скрининговое ултразвуково изследване на органите в малкия таз.\nВ лечението на миома има няколко подхода:\nВыжидание – ако тя не се проявява с никакви симптоми и жената се приближава до менопаузата. Лечението не се провежда, тъй като след менопаузата трябва да дойде самоизлечение. Се извършва под контрола на УЛТРАЗВУК.\nКонсервативен подход (лекарствена терапия);\nИзползват в ранните етапи на протичане на болестта, когато симптомите липсват или са слабо изразени.\nАгонисти на гонадотропин-освобождаващия хормон;\nПрилагането на лекарства, насочени към корекция на хормонални смущения, намаляване на выраженности възпаление, премахване на болката, нормализиране на менструация и предотвратяване на внутриматочных кръвоизливи.\nСе отнася до консервативните методи на лечение. Фокусированная ултразвукова (FUS) аблация е прицельную коагуляцию миоматозных възли с помощта на ултразвук под контрола на ядрено-магнитен резонанс. Процедурата е отлична алтернатива на оперативното лечение, тъй като е много по-безопасно и по-удобно. Единственият минус на този метод е, че може да се използва само при някои видове заболявания като миоми.\nПрочети още Рициново масло от папиллом\nХирургично отстраняване на миома се провежда по определени причини:\nМиома на повече от 12 седмици;\nНарушена функция на близките органи;\nОбилни и чести маточни кръвотечения;\nНекроза (разрушаване) на възел;\nПерекручивание крака възел;\nМестоположението на тумора под лигавицата и субмукозно.\nВ зависимост от локализацията, размера и протичане на процеса се използват следните методи за отстраняване на:\nЛапароскопия – провежда чрез малка пункция на коремната стена, под контрола на УЛТРАЗВУК.\nХистероскопия – С помощта на специални инструменти произвеждат внутривагинальное отстраняване;\nХистеректомия – Пълно отстраняване на тялото на матката, я използват при невъзможност за запазване на тяло (множество възли и т.н.).\nЕмболизация на маточните артерии – най-обещаващ метод в хирургията. Той е эмболизации артерия енергийната миому, в резултат на това тя решава. Може да се използва при всички видове заболявания като миоми.\nАко е необходимо оперативно лечение се препоръчва да прекарват по-малко травматичными методи (лапароскопия, емболизация).\nПоследици от операции могат да бъдат най-различни, всичко зависи от метода на премахване. Най-честите следоперативни усложнения:\nБелези върху матката. В бъдеще може да повлияе неблагоприятно бременността и раждането;\nСпаечные процеси в матката и тръбите. Да доведе до стерилитет;\nРецидив на тумора (по някои данни в 50% от случаите);\nБезплодие (в случай на отстраняване заедно с матката).\nЗа предупреждение на посочените по-горе последици трябва да премине курс на рехабилитация след операцията.\nМиома – това е заболяване, което може да се промъкне незабелязано, трябва да се вслушваме в тялото си и при най-малкото съмнение се обърне към лекар. Това заболяване може да доведе до загуба на детородной функции, което е много силно, може да окаже влияние върху женската психика. Погрижете се за здравето си!\nПрочети още Полипи в носа


Статията, която четеш, е посветена на някои от най-характерните примери за вирусен маркетинг, подбрани според вкуса на автора си. Така че, ако си попаднал тук, воден от нездрав интерес към свинския грип и основните методи, чрез които да го направиш още по-смъртоносен от сега, можеш да не продължаваш надолу, Сергей. Бойко беше прав, че си злият гений зад всяка конспирация!\nТази статия е публикувана от Юри Иванов на 28 март 2010 г. в 15:43 часа. Юри Иванов е автор на 770 материал/а на този сайт.\n6 805 прочитания за тази статия


Кая Гербер, самоизолацията и с кого прекарва дните си моделът - Lifestyle.bg\nКая Гербер, самоизолацията и с кого прекарва дните си моделът\nИзточник: Instagram / Kaia Gerber\nТрудно ни е да повярваме, че Кая Гербер може да остане без приятна компания, с която да прекарва дните на самоизолация у дома.\nВ случая обаче не говорим за поредното й гадже, а за нов четириног любимец. Дъщерята на Синди Крауфорд се похвали в профила си в Instagram с малко кученце, чието име така и не спомена.\nНаправи обаче важното уточнение, че двамата си остават у дома, сгушени така сладко на дивана, както са и на снимката.\nПубликация, споделена от Kaia (@kaiagerber) на Мар 25, 2020 в 9:08 PDT\nВсъщност, кученцата, които вече се разхождат в дома на Гербер, са не едно, а две. Благодарение на специална организация, занимаващата се с тази дейност, моделът стана поредната известна личност, която осигури подслон на бездомни животинки по време на епидемията от коронавирус.\nИ ние можем да последваме примера й\nТака Кая не само направи едно добро дело, но и си гарантира безкрайни забавления и много любов в дните, които ще трябва да прекара у дома. Надяваме се кученцата да останат при нея не само временно, а за постоянно.\nЛайфстайл / Звезди / Кая Гербер, самоизолацията и с кого прекарва дните си моделът


Защо с възрастта отслабваме по-трудно - Здравословно - Дух и тяло - Edna.bg\n06.01.2014 19:00 22580\nВ организма на човек най-общо казано има два типа мазнини - кафяви (добри) и бели (лоши). С напредването на възрастта добрите мазнини в тялото забавят действието си и това пречи на бързото отслабване.\nУчените твърдят, че са на крачка от това да установят причината за забавения метаболизъм с напредването на възрастта. Хората на средна възраст срещат проблем със свалянето на килограми, защото техните добри мазнини произвеждат по-малко топлина в тялото и това понижава скоростта на изгаряне на лошите мазнини.\nОсвен белите съществуват и кафяви мазнини, чиято функция е да генерират топлината в тялото и по този начин да подпомагат забързването на метаболизма и изгарянето на белите подкожни мазнини.\nОтдавна е известно например, че докато са в утробата на майката, около раменете на бебетата има кафяви мазнини, които отговарят за поддържането на постоянната телесна температура, след като се родят.\nЯпонски лекари пък са установили, че с напредването на възрастта произвеждането на топлина от кафявите мазнини се забавя драстично. Това означава, че те намаляват дейността си, а с това и изгарянето на белите мазнини под кожата.\n"Мъжете и жените в напреднала възраст трябва да спазват диетите си много по-стриктно и да спортуват активно", съветват изследователите от страната на изгряващото слънце.\nмазнини напълняване отслабване диета спортуване напреднала възраст