Уважаеми дами и господа народни представители, съгласно нарочно решение на Народното събрание днес се провежда извънредно пленарно заседание с предварително обявен дневен ред.\nПреминаваме към точка първа от него:\nЗаконопроектите са разгледани и гласувани на първо четене в пленарното заседание на 12 април 2012 г. Законопроектът на Министерския съвет е приет. Законопроектът на Огнян Стоичков е отхвърлен. Законопроектът на Христо Бисеров е приет.\nИзлиза, че това, което е посочено като точка първа, е гласувано.\nПоради това преминаваме към втора точка:\nЗа процедура – господин Татарски.\nНа основание чл. 39, ал. 2 от нашия правилник предлагам да бъде гласуване допускането в залата на Лазар Лазаров – председател на Управителния съвет на Изпълнителна агенция „Пътна инфраструктура”.\nПрипомням на народните представители, че първото четене на законопроекта започна в предходно пленарно заседание. Изслушани са докладите на Комисията по регионална политика и местно самоуправление и на Комисията по транспорт, информационни технологии и съобщения. Започнаха се разисквания, които не са приключили. В процедура сме на разисквания по първото четене на Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за пътищата.\nМоля народните представители, които желаят да вземат отношение, да дадат знак за това.\nГосподин Захари Георгиев, заповядайте.\nУважаема госпожо министър, уважаеми господа народни представители! Първо, моля да удължим времето, ако не е удължено.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Удължавам времето.\nЗахари Георгиев: Моето мнение за този законопроект е, че в голяма степен е противозаконен. Начинът, по който е внесено изменението на Закона за движение по пътищата чрез Закона за пътищата, заобикаля компетентните ведомства и министерство, свързани със Закона за движението по пътищата.\nНа мен лично не ми е съвсем ясно защо и по какви причини Изпълнителна агенция „Пътна инфраструктура” е решила да предложи тези промени в Закона за движение по пътищата, след като те касаят във висока степен безопасността на движението по пътищата. В някои от докладите и изказванията на колегите преди мен беше изтъкнато, че увеличаването на скоростта за движение по магистрали от 130 на 140 км в час е едно с нищо необосновано предложение. Точно обратното – всички логични разсъждения водят дотам, че това би било вредно за участниците в движението по пътищата. Не е подобрено физическото състояние на магистралите и пътищата, не е подобрено обучението и поведението на шофьорите при тяхното участие в процеса на движението. Няма нито един аргумент в плюс. В това число да не забравяме, че във висока степен ще се наруши и екологичната  обстановка в страната. Единственият аргумент в плюс е да могат тези, които имат възможност и необузданост, да шофират своите мощни коли по магистралите със скорост от 150 км в час, без да бъдат санкционирани. Казвам „150”, защото допустимото надхвърляне е в рамките на 9 км и 99 в период. Поне се вслушайте в това, което казват компетентните органи от „Пътна полиция” от Министерството на вътрешните работи.\nЖертвите на пътя, повтарям, жертвите, а не катастрофите, са правопропорционални на скоростта на движение по пътя. Не допускам, че Агенция „Пътна инфраструктура” има желание да влоши отново статистиката за броя на жертвите по пътищата на България. Но ако някой има желание да увеличи броят на жертвите, то той ще допусне безнаказано да се увеличи и скоростта за движение по пътищата.\nЗатова моето предложение е, че този законопроект като цяло, независимо че в основната му част Законът за пътищата има резон – не казвам, че е безспорно, но като цяло не бива да бъде подкрепен, защото е вреден и опасен за българските граждани.\nДимитър Чукарски (независим): Уважаема госпожо председател, дами и господа народни представители, госпожо министър! Моята реплика е свързана с изявлението, че жертвите по пътищата са право пропорционални като бройка на увеличението на скоростта. Аз смятам, че е много по-важно да обърнем внимание на това какво е техническото състояние на пътната инфраструктура – на първо място, на второ място – промяната в автомобилния парк,  който се движи по тези пътища и в никакъв случай да не се превръщаме в хора, които си затварят очите пред това, което се случва около нас. Няма ситуация, в която по един нормален път да не се стига до това да се изпада в състояние на нарушения, съблюдавайки на сто процента пътните знаци, говорим специално за ограничението, сигурно за което говори и господин Георгиев, на който правя репликата, за магистралите.\nСмятам, че това, което Вие казвате, е много малка част от целия фактически състав, който е свързан с пътната настилка, с обозначенията, свързани с маркировката, с техническото състояние на автомобилите и не трябва да се прави генерализиране на това, което Вие казахте, защото смятам, че то просто не отговаря на истината, а трябва да дадем възможност по пътищата хората да се придвижват съобразно възможностите, които имат.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Втора реплика – заповядайте.\nВеселин Давидов (ГЕРБ): Уважаема госпожо председател, уважаема госпожо министър, уважаеми колеги! Правя кратка реплика на господин Георгиев, за да коментирам специално скоростта 140. Смятам, че другата крайност, в която никога нищо не би се случвало като пътнотранспортни произшествия е нула километра в час, тоест никаква мобилност. Да, в предисторията винаги се е развивала скоростта от едни по-ниски нива на по-високи, но това, което чисто технически мога да споделя, са 2-3 неща. Едно от тях е въвеждането на тази скорост, която касае по-малко от 2% от републиканската пътна мрежа или това е под 1% от отсечките като цяло на пътната мрежа.\nДруг основен аргумент е техническата част за всички тези скорости. Техническите характеристики, на които един път отговаря в България, се базират на базата на нормите на проектиране от 2000 г., които пък се базират до голяма степен на немската нормативна уредба, в която проектната скорост се изчислява чрез скоростта, така наречената V-85, максималната скорост, която тези 85% от количеството автомобили по дадената отсечка при мокра настилка достигат, се фиксира като тази горна граница. Повтарям, при мокра настилка, защото важно е да се знае, че технически сцеплението при суха настилка е поне осем пъти по-високо от сцеплението при мокра настилка.\nТук може би следва да се помисли наистина между първо и второ гласуване дали при определени условия и в определени отсечки е резонно да бъде въведена скоростта в този формат. Като цяло други примери мога да дам, че тенденциите във всички останали европейски държави са за повишаване на тази скорост. Факт е, че се водят такива дискусии – в Италия за 160, на други места – за други скорости, има на земята примери за автомагистрални отсечки с водене на 160 км/час, в Полша – 140, и в крайна сметка смятам, че икономиката на една държава се свежда и до икономия на време. Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Трета реплика – Станислав Иванов.\nУважаеми господин Георгиев, уважаеми колеги! Абсолютно не съм съгласен с Вашето изказване, господин Георгиев, защото Вие говорихте много общо, много абстрактно за ситуацията, за загиналите хора по пътя. Явно не сте вникнали малко повече в детайлите, за да може да се аргументирате по-правилно във Вашето изказване.\nТова, което искам да кажа е, че наистина огромна част от загиналите са на пътя, но има статистика, в която статистика е записано, че поради несъобразена скорост при ограничение с пътни знаци загиналите са около 1%, около 40% са загиналите поради неспазване на пътната маркировка или неспазване на знаците, които ограничават скоростта.\nКакво ще направим ние? Ще въведем максимална разрешена скорост 140 км/час. В участъците, в които не може да бъде достигната тази скорост, поради различни причини, ще има ограничителни знаци, които ще намалят тази скорост.\nТова, че казвате, че се променя Законът за движение по пътищата, няма никакво отношение. Извинявайте, господин Георгиев, в момента компетентното министерство променя Закона за пътищата, вследствие на него ще бъде променен Законът за движение по пътищата, но това не е незаконно – първо.\nВторо, недейте да се безпокоите толкова за магистралите, които  са направени или ще бъдат експлоатирани, защото по Ваше време знаем какво направихте – откривахте магистрала „Люлин” няколко пъти, някакви отсечки там от по 4-5 км и така нататък. (Реплика от народния представител Любен Корнезов.)\nВ момента ние откриваме магистрали и увеличаваме скоростта, защото имаме пътища, където да експлоатираме тази скорост – досега това нещо не беше възможно, така че първо прочетете нещата, аргументирайте се и тогава говорете. Благодаря Ви.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Дуплика – господин Георгиев.\nУважаема госпожо министър, уважаеми дами и господа народни представители! Господин Иванов, честно казано, надали някой успя да разбере какво искахте да кажете. (Реплика от народния представител Станислав Иванов.) Толкова объркано изказване не съм чувал до този момент. Вие ми говорите, че аз не съм вникнал в статистиката на жертвите по пътищата. Аз Ви казах преди това, но Вие не слушате, че главен комисар Стратиев даде тези данни в заседанието на нашата водеща комисия.\nСтанислав Иванов (ГЕРБ, от място): Има ги в интернет.\nЗахари Георгиев: Няма какво да чета в интернет, аз Ви говоря за хората, които са компетентни за безопасността за движение по пътищата. В тази посока Вие се явявате един защитник на убийствата по пътя. Колкото е по-висок класът, толкова са повече убийствата по пътя. Всичко друго е една измислица – да си говорим как щяло да бъде много по-бързо придвижването, по-голяма пропускателната способност и не знам си какво оттук нататък...\nГосподин Чукарски, това беше и отговор на Вашия въпрос.\nВ своето изказване засегнах тезата, че нищо от компонентите на безопасност за движение по пътищата като техническо състояние на пътищата, подготвеността на участниците в този процес не се е подобрило – напротив, все по-лошо става, за да отидем на крайния вариант да увеличим скоростта, за да може по-бързите автомобили да използват тези пистови площадки за проба на своите скорости на автомобилите.\nАбсолютна неистина е, когато, господин Давидов, говорите, че в страните в Европа имало тенденция за увеличаване на скоростта по пътищата. Има обратната тенденция, ако не знаете, има тенденция за намаляване на скоростта по пътищата и тя е повсеместна, защото навсякъде тя е до 130-120 километра, и оттам насетне недейте да сравнявате Германия и други страни, които са с четири-петлентови магистрали. Как ще ги сравнявате с разбитите двулентови пътища на България?\nСтанислав Иванов (ГЕРБ, от място): Защо не ги направихте досега?\nЗахари Георгиев: Как може да правите въобще такова сравнение, че било много перспективно да се увеличава скоростта в света – точно обратното е. И независимо че сме сигурно 100 години след откриването на първия автомобил, хората, които мислят за населението и държавите си, не си позволяват да правят експерименти с високоскоростни, небивали скоростни отсечки, за да увеличават броя на невинните жертви по пътищата.\nАз не говоря за тези, които се убиват вследствие на това, че са увеличили скоростта по пътищата, говоря за тези, които загиват невинно, попадайки в ситуации, които те предизвикват. Ако искате повече жертви – гласувайте го!\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: За изказване са се записали народните представители Ремзи Осман, Павел Шопов и господин Татарски.\nИмате думата за изказване, господин Осман.\nРемзи Осман (ДПС): Уважаема госпожо председател, госпожо министър! Не виждам никакъв проблем – председателят на комисията щеше да внесе яснота и щях да се изкажа след него. Вие така решихте.\nУважаеми колеги, може би, защото сме в началото на дискусията, обръщаме внимание само на възможността за увеличаване на скоростта по автомагистралите. Не бих искал да изземвам тази възможност на председателя на комисията – след малко да внесе яснота, но все пак ще се спра на няколко момента в законопроекта.\nЕдиният въпрос, колеги, са билбордовете по автомагистралите – не е само скоростта, по първи клас, втори клас, трети клас пътища. Не казвам, че това е нещо, което веднага трябва да стане и че е най-важното, което е свързано с безопасността на движението. България е от малкото страни, където пътищата, освен за движение на пътни превозни средства, служат и за рекламни цели.\nОпределени среди говорят, че билбордовете не влияят отрицателно върху водача. Това не е вярно. Не е вярно, защото въпросът не е колко пътнотранспортни произшествия са станали, колко пътни превозни средства директно са се ударили в билборда. Важното е съдържанието на самия билборд. Може и след една година да върне мисълта на водача, да мисли за този билборд; може и след една минута неговата мисъл, вместо да следи автомобила пред него, да отиде към билборда отзад, който е бил покрай пътя преди минута.\nВсъщност се сетих за нещо положително. Между другото, още в началото ще кажа, че ще подкрепим законопроекта, въпреки нашите забележки към него. Не твърдя, че те трябва да бъдат премахнати, но специално билбордовете не бива да остават в този си вид, защото под всякаква критика е покрай пътищата масово да се слагат билбордове. Няма никакъв контрол.\nДруг е въпросът дали това трябва да се отнася само за автомагистралите или и за другите пътища. Понякога даже по второкласните и третокласните пътища е много по-опасно, отколкото по автомагистралите. Тоест проблема го има при всеки клас пътища.\nДругият въпрос, който бих искал да засегна, може би другите колеги ще вземат отношение, е забраната три километра преди пътния възел да няма търговски обекти. Не смятам, че това е много правилно. Три километра преди пътен възел – не знам защо се слага тази забрана. Опасяваме се, че някой ще наруши правилата и ще влезе в насрещното движение, за да отиде до търговския комплекс ли? Тоест тази забрана нито ще вреди, нито ще пречи. Може би ще пречи по-скоро на комфорта на шофьорите, защото може на два километра преди пътния възел да има някакъв обект или място за отдих за водачите.\nТрябва да се помисли тази забрана дали да остане, госпожо министър. Между първо и второ четене Вие ще имате възможност текстът да бъде променен. В този вид не е много приемлив и изглежда малко като защита на статуквото (тези, които днес имат обекти покрай автомагистралите) – да не би някой да вмъкне един текст нови комплекси да не се строят. Разбира се, всички нови комплекси, които се строят по автомагистралите, ще отговарят на съответните условия.\nПо време на обсъждането в комисията казах, че има технически пропуски в законопроекта – убеден съм, че наистина са технически. Те ще бъдат отстранени. Примерно бих искал да посоча забраната днес да има пешеходни алеи покрай автомагистралата, но се дава възможност покрай друг клас пътища да има пешеходни алеи.\nТъй като в законопроекта се въвежда понятието „скоростни пътища”, те са почти като автомагистралите и не е нормално покрай скоростен път да има алея за велосипедисти. Това не е възможно да стане. Убеден съм, че това е техническа грешка – пропуск, който ще бъде отстранен между първо и второ четене.\nУважаеми колеги, що се отнася до скоростта – тук вече не съм съгласен с колегите, които защитават. Нашата група има различно мнение за тази възможност. Не само че не съм убеден, но знам, че ще вреди – увеличаването на скоростта ще допринесе за повече жертви.\nТези примери, че някъде имало възможност да се допуска по-висока скорост по автомагистралите, да сравняваме нашите автомагистрали с тези в другите европейски държави не е сериозно. Тук не упреквам нито сегашното, нито предишното правителство. Може би ще бъде много дълъг процес – в продължение на 10-15 години, докато станат добри нашите магистрали и пътища, искат се много средства. Но да се допуска възможността за по-висока скорост, колеги, при сегашното състояние на пътищата не е сериозно.\nНие очакваме всички водачи да спазват правилата за движение, но в същия момент знаем, че всички водачи няма да ги спазват. Знаем последствията след високата скорост – пътнотранспортно произшествие, сблъсък, резултатът е такъв. В повечето случаи на магистралата последствията са много тежки.\nМисля, че тази дискусия за увеличаване на скоростта трябва да продължи още дълго време. Само това, че гражданите ще се придвижват по-бързо от едно населено място до друго, не бива да бъде аргумент в полза на увеличаване на скоростта, а трябва да се гледа повече какво ще предотврати оставането на сегашното статукво, тоест скоростта в сегашните граници.\nКъм края на моето изказване, уважаеми колеги – може би е време да се помисли, защото всеки от нас обръща сериозно внимание, ако някой близък загине в пътнотранспортно произшествие. Само тогава обръщаме внимание на пътищата и на Закона за движението по пътищата.\nМоже би тук е мястото, госпожо министър: вече е време след толкова години преход да се намерят начинът и подходът, по телевизията и по медиите, държавна политика в тази област, както го правят в много държави – нарочно показват резултатите от пътнотранспортните произшествия, за да видят колко са тежки последствията от тях. Тази практика я има в много държави. Мисля, че е време и при нас нещо да се направи в тази посока.\nС тези забележки ще подкрепя законопроекта. Надявам се, че между първо и второ четене ще има промени, които ще бъдат инициирани от вносителя.\nПавел Шопов (Атака): Уважаема госпожо председател, уважаема госпожо министър, уважаеми колеги! Общо взето са две основните теми, по които ще спорим. Те се отнасят до магистралите в двата подвъпроса: „за” и „против” билбордовете по магистралите и пътищата и предвижданото увеличение на максималната скорост по българските магистрали.\nПо първия въпрос ние от „Атака” много пъти сме говорили от тази трибуна, задавали сме въпроси на Вашите предшественици, включително, госпожо министър, на министъра от правителството на тройната коалиция. По въпроса за билбордовете сме абсолютно категорични, че това не е решение – да бъдат изместени по-навътре от тази линия, а изобщо да ги няма.\nГоспожо министър, където и да идете в Европа...\nМИНИСТЪР ЛИЛЯНА ПАВЛОВА: Аз съм „за”.\nПавел Шопов: Щом сте „за”, е чудесно – хайде да махнем билбордовете.  Където и да идете в Европа,...\nПавел Шопов: ...ще видите, че такова нещо като билбордове там няма.\nМИНИСТЪР ЛИЛЯНА ПАВЛОВА: Така е.\nПавел Шопов: Щом е така, и тук е редно да бъде така.\nПоначало пътищата, магистралите са драстично посегателство над човека, над природата. Преминава се през едни площи, през едни територии с асфалт, бетон и съоръжения. Колкото по-малко е това вмешателство, толкова по-добре. Допълнително тези съоръжения биват накичвани с билбордове на всеки няколко десетки или стотина метра. Броил съм от Пловдив до София – само в едната посока билбордовете са някъде около 180-190. Броил съм ги, когато съм задавал въпрос по конкретен повод. Това е неекологично, много грозно – изоставени билбордове ръждясват, загрозяват. Да не говорим, че отвличат вниманието на шофьора, който чете непрекъснато или се взира в други, по-пищни гледки, каквито много често изобилстват по българските пътища.\nДа не говорим за опасността за минаващите. Инцидентите (това, което казвам, не е хипотетично) са няколко. Последния път общественото мнение беше взривено – тук беше поставен въпросът за смъртен случай, и той не беше първият.\nАко направите справка, ще видите, че от всичките тези хиляди билбордове по българските пътища се получават някъде около – такава Ви е сметката, 3-4 милиона. Можете да ме поправите. Пет, казвате, е сега, но преди две години бяха 3-4 милиона. От тях не се събират всичките. Непрекъснато имате проблем да гоните, да, с триста зора, но всичките не се събират – това също е факт. Това е нещото, което е от полза за обществото, всичко друго е в пълна вреда, в ущърб. Всичко друго – и европейската практика, и екологичните съображения, сочи, че билбордовете трябва изобщо да се премахнат. Ползата от билбордовете е за една група фирми, те са знайни, които са монополизирали този бизнес. Особено по време на политически кампании, знаете, щедро се плаща и се печели от тях. Още стоят видни политици, които ритат шутове, вкарват топки във вратите и така нататък, знаете го. Това е нашето мнение по първия въпрос.\nВторият основен въпрос, въпреки че въпросите са още повече, не са само два, е за увеличението на скоростта по магистралите. Те и сега си карат не само със 140, ами със 150, 160, 170, пък и 180. Когато се качи скоростта с още 10 км, ще карат със 140, 150, 160 и ще стигнат до 200 км, защото границата на санкцията се увеличава, а оттам и самонадеяността на водачите. Всъщност това увеличение на скоростта се отнася до водачите с най-марковите, най-мощните,  най-луксозните и най-новите коли. Това увеличение на скоростта се прави заради тях, за да постави под съмнение и под угроза сигурността на огромната част от българските водачи, които карат обичайните, нормалните или под тях коли.\nВсе пак нека имаме предвид, че по-голямата част от досега съществуващите български магистрали са планирани и осъществени несъобразно съвременните изисквания и норми за строеж на магистрали – по времето на социализма и комунизма. За преодоляването на участъка по магистрала „Тракия” до след тунелите и за преминаване през Стара планина са такива наклоните, виражите и завоите, че не можем да говорим за съвсем съвременни магистрали в пълния смисъл на думата, защото – Вие много           по-добре знаете от всички тук, в залата, има едно стеснение чисто нормативно на пътя, което макар и със сантиметри все пак е по-малко като платно на пътя.\nСъщите тези магистрали в момента се намират в окаяно състояние, в много тежко положение. Те са целите в кръпки, напукани, изкъртени, да не говорим за мантинелите, които трябва да спасят положението при евентуален инцидент. Обяснението, че може би на тези места ще се сложи ограничение, което да бъде по-малко, няма да върши работа, защото ще започне една битка, една борба за спазването на това ограничение. Аз съм сигурен, че представителите на Министерството на вътрешните работи няма да се изкажат и няма да бъдат съгласни в тази връзка, така че тук става въпрос за сигурност.\nНякои резултати в каквато връзка бяха постигнати в последните години – с триста зора, разбира се, хайде, да не ги торпилираме. Да не правим това – да се отива отново към по-голяма конфликтност на пътя. Всички шофьори, колеги, знаят, че само 10-километрово увеличение на скоростта от един момент нататък, когато се кара с 30-40-50 км, това няма значение, но за скоростите, за които говорим, 10 км – това ще го кажат и от КАТ, и всички специалисти в тази материя, могат да се окажат много фатални, още повече при състоянието на българските магистрали.\nМежду двете четения считам и се надявам и на изказаното от Вас преди малко мнение по отношение на билбордовете – да бъде променен проектозаконът в тази връзка, като се премахнат билбордовете и да не се увеличава скоростта с 10 км, което ще ползва много малка част от водачите. Тук на колегите, които карат от тези скъпи, луксозни, маркови коли, също може би им се иска. За тях това няма значение, но нека да мислим в случая за средно статистическите възможности на българските возила, които никак не са на европейското ниво.\nЛюбен Татарски (ГЕРБ): Уважаема госпожо председател, уважаема госпожо министър, уважаеми колеги! Основната цел на законопроекта, който разглеждаме, беше да дефинира и да въведе разпоредби, които да определят характеристиките на едно ново понятие, а именно „скоростен път”. За съжаление, дискусията тръгна в малко по-друга посока, но това беше основната цел, с която беше създаден този законопроект. В изказванията досега не се обръща внимание на този факт, но аз искам да обърна на него повече внимание.\nЗащо се налага да създаваме такъв нов тип пътища? Уважаеми колеги, през следващия програмен период средствата от Европейския съюз ще бъдат не толкова много – малко под 9 милиарда е бюджетната рамка за България, а тези средства са и за различни други неща. Ако искаме да продължим с политиката за изграждане на безопасни, нови пътища, отговарящи на изискванията, такива каквито една европейска държава трябва да има, е необходимо да бъде създадена регламентация и изграждане на такъв нов тип пътища.\nНе на последно място, колеги, тези скоростни пътища, които отговарят на всички параметри и изисквания за безопасност, каквито имат магистралите, са с 30 процента по-евтини, така че това съвсем не е маловажно. Ако ние искаме, освен магистрала „Струма” и магистрала „Хемус”, да строим нови съвременни пътища, трябва да приемем този факт и този закон с условията, които той показва.\nВторият въпрос, засегнат в законопроекта, също важен, е въпросът с рекламните съоръжения и крайпътните търговски обекти.\nКолеги, има становища на различни институти и организации, които недвусмислено показват, че ако има такива съоръжения, те трябва да бъдат сложени на максимално отдалечено от ръба на пътя място – на разстояние, така че то да не допуска възникването на пътнотранспортни произшествия. В закона е записано, че това ще бъде зоната извън обхвата на пътя. Това е малко неточно прецизирана като размер зона, но пък минимума, който тези организации посочват и на който трябва да бъде оптималното разстояние, е 13 м, а минимално – 10 м. Не на по-малко от това разстояние трябва да бъдат разположени тези крайпътни обекти, ако искаме да постигнем такива условия за безопасност. За пътищата първи, втори и трети клас оптималното разстояние е 6 м,  минималното е 4,5 м.\nТук някой се изказа, че най-добре е да ги забраним. Да, но извън обхвата на пътя, извън телената ограда, всеки в своята собствена територия може да поставя каквото си иска, стига да спазва съответните закони. Това значи, че ние не изключваме изобщо възможността за поставяне на рекламни съоръжения, а ограничаваме разстоянието до ръба на пътя, до магистралата.\nЗа крайпътните търговски обекти, наистина господин Осман е прав и ще го подкрепя в неговото изказване. Не знам кой измисли тези три километра, но ми се струва, че не са оптималният вариант. Да не говорим, че в момента има много преписки в движение и ние сериозно ще попречим на хората, които са стигнали донякъде, но няма да могат да реализират инвестиционните си намерения. Смятам, че специално това разстояние би могло да се промени.\nОтиваме на най-дискутирания въпрос, свързан със скоростта на движение по автомагистралите и скоростните пътища – от 130 на 140 километра. Сигурно имат основания колегите, които казват, че със скоростта се увеличава рискът от пътнотранспортни произшествия. Колеги, дали обаче е само това? Дали по-бавно движещите се МПС-та по магистралите не създават по-голям риск за движещите се по тях други моторни превозни средства? Дали културата на водачите, дали качеството на обучението им е достатъчно добро, за да кажем, че само скоростта е важна? \tНаистина, навсякъде в Европа максимално допустимата скорост е 130 километра, но има и държави, като Германия, както се каза, където няма горна граница. Слагайки 140 километра, това не означава, че утре движението по всички магистрали ще бъде с тази скорост.\nИскам да подчертая, че в Закона за движението по пътищата, чл. 21, ал. 2 казва, че: „когато условията на пътя не позволят съответно допустимата скорост, се слагат такива ограничения”. Следователно, когато пътят не е в такова състояние и не може да отговори на изискванията за пътна безопасност, ще бъдат сложени такива знаци и такава скорост няма да се допуска. Възможността обаче остава там, където и когато има такива условия. Затова смятам, че е коректно този текст да остане. Той е една възможност, не е задължителен. Мисля, че не трябва да залитаме в тази посока.\nИмаше изказани мнения, че видиш ли, държавата ще изгуби много средства, много пари, много приходи от това. Справката, която съм получил за последните години, показва, че приходите за Агенция „Пътна инфраструктура” са около 4-5 милиона. Колкото и да са те, едва ли могат да се сравнят с погубения на пътя човешки живот, така че това също не бива да бъде определящо.\nМога да посоча статистика за различните държави в Европейския съюз, но почти никъде няма разрешение за поставяне на рекламни съоръжения в такава близост до пътя. Има задължителни отстояния, но те са твърде големи.\nКогато говорим за безопасност на пътя, трябва да помислим и може би в законопроекта да добавим между първо и второ четене и други изисквания към пътищата – всеки пътен възел да има осветление. Знаете какво се случи на автомагистрала „Люлин” – трябваше по-късно да правим осветление на пътния възел. Това трябва да бъде задължително изискване, ако искаме нашите магистрали и скоростни пътища да са европейски.\nКолеги, три са основните моменти в този законопроект, които трябва да имаме предвид при вземането на решение за гласуване.\nПърво, въвеждането на дефиниция, определение, понятие „скоростен път”. Вече обяснихме защо трябва да има такава категория пътища с параметри на магистрала по отношение на сигурност, на безопасност на движение, с по-малко разходи за изграждането й и съобразено с нашите финансови възможности като държава.\nВторият момент са рекламните съоръжения и крайпътните търговски обекти. Моето лично мнение е, че рекламните съоръжения трябва да бъдат извън обхвата на пътя, за да не пречат на движението по магистралите и по пътищата първи, втори и трети клас. За крайпътните търговски обекти това разстояние трябва да се прецизира – през колко и какви точно крайпътни обекти.\nГоспожо министър, тук искам да напомня следното. Никъде в закона не е казано какво става и какво се случва с рекламните съоръжения, които вече ги има по пътя. Казано е, че трябва да бъдат обезопасени, т.е. ще си останат там. Ще се създаде неравнопоставеност между тези, които вече са изградили такива, и тези, които възнамеряват тепърва да поставят такива съоръжения, ако им се разреши по закон.\nТретият основен въпрос е скоростта. Моето мнение е „за”, с всички изисквания към пътните органи, към агенцията, първо, за изграждането и поддържането на пътищата на такова ниво, че да не се допуска пътнотранспортно произшествие поради тези причини. Второ, да се сигнализира, когато е необходимо ограничаване на скоростта в рамките на възможното, така че да не се допуска пътнотранспортното произшествие поради по-висока скорост. Нека оставим тази възможност, когато изградим такива пътища и те отговарят на изискванията, всички шофьори да могат да се движат с по-висока скорост. Иначе, колеги, по тази логика дайте да въведем 100 километра, тогава нашите пътища ще бъдат още по-безопасни. Или автомобилите да се произвеждат с възможности за скорост не повече от 130 километра и тогава няма да има проблем. Ако не можем да се справим с проблема, не значи, че трябва да го ограничаваме. Нека потърсим възможности така, че това да стане. Благодаря Ви, колеги.\nПавел Шопов (Атака): Господин Татарски, много често използвахте думите „трябва”, „да бъдат” – пожелателни какви трябва да бъдат пътищата. Да, така е, защото в момента магистралите са далеч от това, което те представляват в Европа и каквито наистина трябва да бъдат.\nАко започнем да правим анализ на магистралите, да правим характеристики какво трябва да представляват, знаете, че средната мантинела не е такава, че да може да спира преминаващи от едната лента на движение в другата, в насрещното движение. Знаете, че не съществуват съоръжения, които да пречат нощем за заслепяването – нещо, което знаем, че съществува навсякъде в Европа. Няма съоръжения, които да намаляват шума и вредните последици за живеещите наоколо граждани, в къщите, кварталите, селищата, както е в нормалните държави. По-високата скорост, която се разрешава, ще има неблагоприятно въздействие в това отношение. Няма прегради и с по-високата скорост, която предвиждате, ще се пречи на живеещите покрай магистралите.\nКогато тези неща станат и бъдат направени – от сегашното или от следващите правителства, защото се касае за дългосрочна програма, а не за еднократно действие, и сега съществуващите магистрали се поправят и се приведат в нормален вид, тогава увеличавайте скоростта. Вие сам казахте преди малко, че навсякъде има ограничения и те са най-вече до 130 километра, и то в държави, където магистралите са много по-добри, отколкото са в България. Само в Германия няма ограничения, но знаете, че при тях това е един многогодишен тежък обществен дебат. Недейте да се сравняваме и да отиваме към това как е в Германия.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Благодаря, господин Шопов, времето изтече.\nУважаема госпожо председател, първо, искам удължаване на времето на парламентарната група.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Удължено е времето на всички парламентарни групи по искане на господин Захари Георгиев.\nУважаеми господин Татарски, аз също не разбирам част от логиката, която използвахте, за да аргументирате Вашата подкрепа за основните тези на законопроекта. Мисля, че логиката не трябва да бъде: дайте да повишим скоростта, пък съобразно пътните условия, знаем реалността на нашите пътища, ще въведем съответни ограничения.\nСтанислав Иванов (ГЕРБ, от място): Така е и сега.\nЧетин Казак: Не е така, господин Татарски. Логиката трябва да бъде обратната. Първо, ако ще се сравняваме с Германия, нека се сравняваме за качествата на пътя, дисциплината на водачите в двете страни и тогава да видим можем ли да се мерим по максимално допустима скорост или не. Не слагайте каруцата пред коня. Нека първо да си оправим пътищата, на първо място магистралите, да направим истински магистрали, добре поддържани, без дупки, без неравности, без възможност нещо да изскочи ненадейно на пътя и когато имаме вече такива пътища, тогава да предвидим хипотетично, при идеални метеорологични и пътни условия увеличаване на максимално допустимата скорост. Но при сегашното състояние на нашите пътища мисля, че е малко преждевременно това увеличение на скоростта. Логиката просто не го допуска. Благодаря.\nУважаеми господин Татарски, вземам правото на реплика, тъй като изказалите се преди мен колеги подходиха някак емоционално към въпроса. Казаха, че не сте изложили добре аргументите си в защита на този законопроект.\nУважаеми колеги, правим магистрали и увеличаваме скоростта. Там, където не може да се достигне тази скорост, ще има ограничителни знаци. Това е и в момента.\nПитам: преди 8 години, ако не ме лъже паметта, когато вдигнахте скоростта на 130 км в час, колко завършени магистрали имаше, за да имате аргументацията да вдигнете скоростта на 130 км в час? Колко завършени магистрали имаше в България? Нито една. Сега ще има магистрали.\nИскам да кажа и нещо друго. При новите коли, за да може да се включи шеста предавка, а повечето са с шест предавки, трябва да се достигне тази скорост.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Господин Иванов, само да Ви припомня, че репликирате господин Татарски. Аз лично не намирам разлика в тезите, които изказа господин Татарски и Вие.\nСтанислав Иванов: Така че нека господин Татарски в дупликата си да използва тези аргументи по-подробно и по-задълбочено, за да Ви убеди в това, което искаше да каже. (Реплики от КБ.)\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Дуплика – заповядайте, господин Татарски.\nЛюбен Татарски (ГЕРБ): Благодаря Ви, госпожо председател.\nБлагодаря на колегите за репликите. Съгласен съм с Вас, че в момента пътищата не позволяват такава скорост. Но на това положение ли искаме да останем, или работим за подобряване условията на движение по пътищата, качеството на пътната настилка, качеството на пътищата изобщо? Не смятам, че е редно да стоим на ниво, на което сме били преди 10-20 години. Неслучайно казах, че това е пожелателно. Когато пътищата, които сега изграждаме, станат факт, когато е възможно допустимата скорост да бъде по-висока, тогава това ще се случи. На този етап едва ли някъде ще се случи, докато тези пътища не станат факт. Така че бъдете спокойни.\nПредложението на закона е „допустима скорост”, а не задължителна от утре нататък. Защо отиваме в тази крайност и защо акцентираме само върху тази част от закона, свързан със скоростта? Това е максимално допустима скорост, а не задължително от утре.\nНие ще приемем далновиден закон с няколко години напред и когато тези пътища станат, ще имаме закон, който ще позволи по-висока скорост на движение – такава, каквато вероятно е в много други европейски държави, без да правим отново промяна в закона. Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: За изказване господин Четин Казак.\nУважаема госпожо министър, уважаеми дами и господа народни представители, искам да засегна двата основни аспекта на законопроекта.\nПовишаването на максимално допустимата скорост – единият аспект, който надълго се дискутира. Към вече изказаната от мен теза на несъгласие с това предложение искам да добавя, уважаеми колеги, специално господин Татарски, във всяка законодателна инициатива, която засяга условията за движение по пътищата, на първо място трябва да изхождаме от загрижеността за безопасността на участниците в пътното движение независимо дали са водачи, или пътници. От тази гледна точка за мен най-меродавно е становището на онези организации и институции, които пряко са ангажирани с осигуряване и защита на безопасността на движението.\nЕто защо се обръщам към Вас с въпроса: Вие видяхте ли становището на Асоциацията на роднините на загиналите и пострадалите при пътнотранспортни произшествия? Видяхте ли, че тяхното становище е крайно отрицателно именно от гледна точка на загрижеността им като хора, като роднини на загинали, пострадали при пътнотранспортни произшествия? Видяхте ли, че там категорично е записано: „... всяко увеличение на максимално допустима скорост на пътя увеличава рисковете за предизвикване на нови и още по-тежки пътнотранспортни произшествия и увеличаване броя на жертвите”? Защо?\nАз вече казах: първо, ние нито имаме пътищата на Германия, като ще се сравняваме само с тази страна, нито имаме манталитета и дисциплината на германските участници в движението, за да правим няколко години напред, както Вие преди малко казахте, с няколко години изпреварваме реалното развитие на пътната обстановка и отсега приемаме закон с няколко години напред. Защо го правим? Нима е толкова трудно, когато бъде достигнато това състояние на пътищата и когато бъде изградена култура на движение, тогава да приемем това увеличение? Защо трябва няколко години предварително, както Вие сам признахте, да пристъпваме към това увеличение? Абсолютно няма логика и не е оправдано с никакви аргументи.\nЗа мен категорично това предложение е неприемливо. Всички знаем колко дисциплинирани са нашите шофьори, как те системно сами си увеличават скоростта с още 10 км/час отгоре към максимално допустимата в рамките на така наречения толеранс и така нататък.\nИскам да засегна най-вече втория основен аспект на законопроекта, тъй като за мен той е тенденциозен и крайно показателен за това как специално в това Четиридесет и първо Народно събрание се прокарват текстове без никаква реална и рационална, повтарям, рационална обосновка – онази част от закона, която касае премахването и стриктното ограничаване на крайпътните рекламни съоръжения, така наречените билбордове.\nПърво, основната теза, с която се излиза и се защитава това предложение, е, че безопасността на пътя е хипотетичната заплаха за участниците в движението за предизвикване на пътнотранспортни произшествия.\nУважаеми колеги, нито един в изказванията си по време на дискусиите в съответните комисии не е показал ясна статистика каква част от пътнотранспортните произшествия в страната са предизвикани пряко или косвено от тези рекламни съоръжения. Няма такава статистика. Това – първо.\nВторо, отново повтарям: национално представителната организация на роднините на загинали и пострадали при пътнотранспортни произшествия е категорична в своето становище, че билбордовете са последният проблем и последното нещо, което те приемат като заплаха за безопасността на пътя. В тяхното становище ясно е записано, че не билбордовете, а всички останали аспекти – превишена, несъобразена скорост, шофиране в пияно състояние, шофиране под влияние на употреба на наркотични вещества, пътни условия, качество на пътя и така нататък, са основните причини за пътнотранспортните произшествия, а не рекламните съоръжения. Така че категорично този основен аргумент за мен е абсолютно несъстоятелен. В момента обаче се използва като знаме, за да се обоснове – видите ли, на първо място безопасността, животът, сигурността на гражданите, без да има приведени рационални аргументи.\nНа второ място, искам да се обърна към министъра на регионалното развитие и към председателя на Агенция „Пътна инфраструктура”. Нима е тайна за някого от Вас или за някого от нас какво е състоянието с бюджета на Агенция „Пътна инфраструктура”? Нима за някого е тайна, че има крещящ недостиг на средства по бюджета на Агенция „Пътна инфраструкутра” за капитално строителство, за ремонти, за пътно строителство извън магистралите.\nЗащо с лека ръка сте готови да се лишите от тези 5 млн. лева годишно, които идват като чист приход по бюджета на агенцията? Ако наистина се достигне до окончателно и безвъзвратно разбиване и премахване на рекламите по пътищата и бюджетът на Агенция „Пътна инфраструктура” бъде лишен от тези 5 милиона, аз мисля, че това ще бъде допълнителен удар върху възможностите на агенцията да изпълнява своите функции и да финансира крайно належащите ремонтни дейности по националната пътна мрежа на страната.\nАз не разбирам защо с лека ръка Вие сте готови на това! От една страна, споделяте, че има недостиг на средства в бюджета на агенцията, а от друга страна, сами внасяте предложение, с което реално ще се ощетите с тези 5 млн. лв., ще ги отрежете от бюджета на агенцията.\nЕдно е ясно. Ако промените останат в този си вид, те ще ударят по безпардонен, абсолютно необоснован начин сфера от бизнеса в страната, която дълги години се е развивала. От рекламната дейност в България се печелят пари. Има предприятия, на които единственият начин да рекламират своята продукция е именно чрез реклами по пътищата. Те нямат друг начин за рекламиране на своята продукция освен този по пътищата. Ако ги лишите от тази реклама, това означава да ги осъдите на фалит още отсега.\nЗа мен е категорично сигурно, че може да има проблеми – да има незаконни съоръжения, да има проблем с тяхната честота, с близостта им до пътя, но нека законът да се концентрира върху решаването на тези проблеми. Ако трябва – да се регламентират по стриктно разстоянията от пътя, ако трябва – да се регламентират по-стриктно разстоянията между отделните съоръжения, за да не са толкова нагъсто, но по такъв категоричен и едностранен начин да се премахнат тези съоръжения, и то от автомагистралите и скоростните пътища, които ще бъдат създадени, които по принцип са най-сигурните пътища в страната, за мен е абсолютно необосновано.\nАко този закон бъде приет, между първо и второ четене вместо да се отива към тези крайности, да се пристъпи към регламентация, която да усъвършенства условията, ако трябва – да ги направи по-стриктни, но не и да се нанася такъв безпричинен удар върху сфера от стопанската дейност на страната. Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: За първа реплика има думата господин Осман.\nРемзи Осман (ДПС): Господин Казак, казвате, че е несъстоятелно рекламните пана, билбордовете да влияят отрицателно на водачите. Вашата теза е, че непременно трябва да видим някаква статистика – колко пътнотранспортни произшествия са предизвикани, колко коли са ударени и прочие. Това не отговаря на истината. Проблемът е, че билбордовете действат чисто психологически на водача. Не всеки водач има добро периферно зрение. Отдалечавайки билбордовете от пътя, целта е те да останат извън периферното зрение. Това е целта.\nГолемият проблем е, че билбордът влияе отрицателно на водача, даже след един, след два, след десет километра. Много просто е да кажеш, че няма ударени коли в билборда. Това не е състоятелно. Защото, ако видите на билборда една приятна дама, ако сте в настроение, в каквото всеки достоен мъж изпада, в продължение на 10-15 минути той мисли за тази хубава снимка на билборда. (Смях и оживление в залата.) Не е ли така? Така е. Това влияе отрицателно на водача. Казах това в кръга на шегата.\nНо всяка снимка, всеки рекламен материал влияе отрицателно на водача. Представете си, че се движите със 100 км/час и Вашето внимание само за четири секунди е отишло на друго място. Не е казано, че това може да стане непременно пред билборда. Много грешно е да се смята колко коли са се ударили в билборда. Преди малко в моето изказване казах, че трябва да се помисли билбордовете да излязат извън обхвата на пътя, да се погледне ограничителната строителна линия, която изобщо не се спазва покрай пътищата в България. Има я само формално.\nГосподин Казак, прочетете чл. 2, където изрично пише за какво служи пътят – за превоз на пътници и товари. Направете си сметка за какво служи един път – дали за рекламни цели или за превоз на пътници и товари.\nГосподин Казак, Вие си противоречите. Важно е и трябва да се стремим да повишаваме пътната безопасност. Вие казвате, че по високата скорост влияе зле като фактор, като елемент за предизвикване на пътно-транспортни произшествия, затова трябва да бъде намалена. От друга страна, казвате, че билбордовете не влияят зле, че те трябва да останат, защото трябва да бъдат рекламно пано на цяла България.\nПърво, никой не забранява поставянето на рекламни съоръжения, само че определяме къде да бъдат поставени – извън обхвата на пътя, на 5-10-15 метра според границата на този обхват. Никой не пречи на тези фирми да си разполагат рекламните съоръжения, но малко по-далеч от пътя, за да не влияят негативно.\nВторо, смятате ли, че пътната мрежа в България в момента е толкова добра, че да допуска 130 км/час, каквато е сега допустимата скорост? Защо не предложите да я намалим? Нима пътната мрежа, пътната настилка и условията за движение са толкова добри, та допускат движение 130 км/час?! Не е така, нали? Защо не предложите да бъде примерно 100 км, ако защитавате искрено тази теза?\nСмятам, че в тези две постановки Вие си противоречите. Затова би трябвало законът да се приеме във вида, в който е предложен.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Трета реплика – Георги Андонов.\nГеорги Андонов (ГЕРБ): Уважаема госпожо председател, госпожо министър, уважаеми колеги!\nГоспожо председател, първо искам да декларирам конфликт на интереси като шофьор. Имам право да управлявам автомобил, отговарящ на категория „В”.\nРепликата ми, господин Казак, е по-отношение на това кой конкретно може да даде статистика.\nЩе Ви дам конкретен пример от моя 10-годишен опит като шофьор. Имам зад волана близо 550 хиляди километра. Лично аз съм пострадал един-единствен път от неправилно поставен билборд на второкласен път от републиканската пътна мрежа.\nПодкрепям текстовете, поставени в Законопроекта за движение по пътищата от страна на министерството. Мисля, че билбордовете трябва да се махнат от магистралите и да се сложат на максимално далечно разстояние от второстепенните и третостепенните пътища от републиканската пътна мрежа, за да не затрудняват движението.\nИма статистика – над 50% от държавите в Европа и Бразилия забраняват поставянето на рекламни материали и рекламни табели върху магистралите и ограничават минимум на 40 м (във Франция) и максимум на 100 м (във Великобритания, Словакия, Австрия и Лихтенщайн) за второстепенната и третостепенната пътна мрежа. Затова аз подкрепям текстовете в закона и мисля, че те са правилни. Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Дуплика – господин Казак.\nЧетин Казак (ДПС): Уважаема госпожо председател, уважаема госпожо министър, уважаеми колеги! Благодаря за направените реплики. Възприемам ги като добронамерени и така ще отговоря на тях.\nУважаеми колеги, не виждам в своето изказване каквото и да  било противоречие. Първо, не аз съм предложил увеличаването на скоростта от 120 на 130 км, та да се налага сега да предложа тя да бъде върната на 120 км/час. За мен обаче е ясно, че когато влезете през пункт Капитан Андреево в съседна Турция, след като видите широката магистрала от Одрин до Истанбул – трилентова плюс още една резервна допълнителна лента, когато видите идеалните пътни условия, още в началото ще видите огромна пътна табела с ограничение 120 км/час. За мен това е достатъчно. Щом нашите съседи, сравними с нас по манталитет, по дисциплина на пътя и така нататък, са сметнали, че това е максимално допустимата скорост по техните много по-добри по качество и условия пътища, значи ние не трябва да се правим на по добре стоящи на пътя, на по-дисциплинирани. За мен е категорично преждевременно увеличаването на скоростта по автомагистралите.\nЩо се отнася до втория въпрос – за билбордовете, аз и по време на изказването си подчертах, че също съм „за” въвеждането на ред в регламентацията на тази дейност.\nАко Вие, господин Андонов, сте се ударили, както сам казахте, в едно незаконно или неправомерно поставено рекламно пътно съоръжение, това е проблем, но то е проблем именно защото е незаконно. Затова трябва да бъдат предвидени и такива норми, които да предотвратят в максимална степен хипотетично тези рекламни съоръжения да създават опасност за безопасността на движението, но не и чрез тяхното безапелационно премахване, и то от най-сигурните пътища в страната – магистралите, където, първо, те наистина са на доста сериозно отстояние. Второ, там в по-голямата част от пътя има мантинели, има други предпазни съоръжения. Така че да се премахнат точно от магистралите, ми се струва абсолютно несъстоятелно.\nУважаеми колеги, призовавам ви и министерството да не се лишава така от този приход към и без това оскъдния бюджет на Агенция „Пътна инфраструктура”, а всички заедно да подходим по един конструктивен начин и да намерим оптималния вариант, при който хем да се гарантира безопасността, хем да не се застрашава този бизнес, който освен друго създава и работни места, и носи приходи и на Агенция „Пътна инфраструктура”. Благодаря.\nДумата поиска министър Павлова.\nМИНИСТЪР ЛИЛЯНА ПАВЛОВА: Уважаеми господин председателстващ, уважаеми дами и господа народни представители! В рамките на дебата по законопроекта, предложен от Министерството на регионалното развитие и благоустройството по отношение на Закона за пътищата и респективно предложените промени в Закона за движението по пътищата, бих искала да дам няколко аргумента и разяснения по основните предложения, които са включени в този законопроект, и по част от коментарите, които бяха направени към момента.\nКато начало бих казала, че с този законопроект ние предлагаме четири категории основни групи промени, които считаме, че е изключително важно да бъдат направени.\nПървата група промени са във връзка с въвеждането на понятието „Скоростен път”. Разбира се, понятието „Скоростен път” изисква след себе си промени и в Закона за движение по пътищата. Това е и първият ми аргумент защо чрез този закон променяме и другия. Нормално е! Двата закона са взаимно обвързани, защото, за да можем да направим промени в Закона за пътищата, за да можем да въведем нов вид път – скоростният път е нов вид път, за който ще трябват нов вид обозначения, нови знаци, съответно ограничение в скоростта и ограничение в изискванията за движение по този тип път, нормално е да се направят промени в Закона за пътищата.\nНеобходимостта от това да имаме скоростен път е обусловена, първо, от гледна точка на финансирането. Безспорно всички искаме да се движим преди всичко по магистрали и по магистрален тип пътища, но това е изключително скъпо и в условията на криза, в условията на бюджетните дефицити, в които се намира пътният сектор, не можем да си позволим изграждането на скъпи магистрали. Именно затова, за да можем да спестим поне 30% от средствата, които са необходими за една магистрала, ние предлагаме да бъдат въведени тип пътища – скоростни. Те отговарят изцяло на изискванията за магистрала по отношение на безопасност, по отношение на разделителни мантинели и заграждения. Единственото, което всъщност тук не се изгражда, това са аварийните ленти, а има само места за отбиване. Пак казвам, от една страна, това довежда до 30% по-евтино изграждане и в същия момент осигурява така нареченото безконфликтно придвижване или движение в една посока с нормална скорост, която осигурява добра проводимост и бързо придвижване.\nВъвеждането на скоростния път съответно изисква промени в Закона за движение по пътищата, с които да регламентираме табелите и начините за обозначение.\nВтората промяна, която предлагаме със законопроекта, това е по отношение на Закона за държавната собственост, както и на Закона за опазване на земеделските земи, Закона за горите, Закона за устройство на територията и Закона за държавната собственост, така че това не е единственият закон, който променяме. Тук целта е да улесним изграждането на тези обекти, особено на обектите с национално значение. Защото, както е предвидено в  момента в закона, за да изградим една магистрала – да кажем, магистралата е с национално значение и ние нямаме проблем да отчуждим земи, да имаме необходимите разрешения за строителство, но в същия момент всички съоръжения около магистралата, включително и изместването, да кажем, на електропроводи излиза от този обхват и много трудно се извършва строителството. Това забавя и строителството, и издаването на документи.\nТретият пакет нормативни промени, които предлагаме с този закон, е именно темата с билбордовете по протежение на пътя. Тук трябва да разясним няколко елемента, които до момента мисля, че не бяха коментирани правилно от гледна точка на това, което е записано в законопроекта. Разбира се, вие сте законодателят, който ще реши какъв да е окончателния текст на предложените промени.\nНие предлагаме билбордовете да бъдат махнати от сервитута или от обхвата на пътя – да не бъдат на самия път, да бъдат изнесени на определено разстояние, на определени метри от пътя, започвайки от магистралите. Не искаме те да бъдат изобщо в обхвата на пътя. По отношение на втори и трети клас пътища предлагаме да бъдат на 8 м. Пак казвам, разбира се, дискусионно е и винаги може да бъде разгледано предложението, което чух, тези метри да бъдат намалени от 8 на 6.\nТук целта преди всичко, пак казвам, е безопасност на движението, защото въпреки всичко – данните, с които разполагаме, статистиката показва, че много често пътно-транспортните произшествия стават по-тежки и жертвите съответно са повече или по-тежки са нараняванията именно тогава, когато имаме сблъсък със съоръжение. В повечето случаи сблъсъкът е именно с тези билбордове.\nИменно затова приходите от 5 млн. лв. не са решаващи за нас. За нас е по-важен човешкият живот, за нас е по-важна безопасността на движението по пътя. С 5 милиона няма да решим проблема на пътищата и, така или иначе, лимитираният бюджет. По-важен е човешкият живот. С 5 милиона можем да рехабилитираме 3 км от стария участък на магистрала „Тракия”. Със сигурност няма да решим проблема.\nСъщо така това, което предлагаме, е във всички новоизградени магистрали и скоростни пътища да няма билбордове. Това е практика, която, независимо че не е в закона, ние прилагаме и в момента. Ако сте забелязали, по магистрала „Люлин” няма нито един билборд, защото ние считаме, че на новоизградените съоръжения не следва да има билбордове, които застрашават движението по пътищата.\nПо отношение на съществуващите билбордове в законопроекта е предвидено да бъдат обезопасени, а в един определен гратисен период да бъдат изместени на определено разстояние. На колко метра ще бъдат изместени, разбира се, това ще може да решите вие между първо и второ четене.\nПо отношение на обслужващите комплекси и темата, която повдигнахте. Нашето предложение е тогава, когато имаме пътен възел за включване или излизане съответно от магистрала – най-опасно е в момента, в който се включваш в магистралата или трябва да излезеш от нея, ако наблизо има заведение, бензиностанция или друг тип обект, защото там се движат с много по-бавна скорост. Изведнъж, в последния момент, водачът решава да влезе или да излезе от съответното заведение или магистрала, което застрашава движещите си по магистралата. Това е нашият основен аргумент да предложим първият възможен обект, независимо дали е крайпътно заведение или бензиностанция, да бъде на минимум 3 км от пътния възел, единствено и само с цел безопасност. Разбира се, тези метри могат да бъдат намалени. В момента разстоянието е около 600 м. Ние предлагаме да се увеличи на 3 км с цел безопасност. Пак казвам, във ваши ръце е да се прецизира и да се прецени дали 3 км са много или малко.\nТова е нашето становище, защото законопроектът, независимо от всички аргументи, които чух в момента или по-скоро критики, е именно с цел да намалим жертвите и да осигурим безопасност на движението.\nПоследната, най-обща тема въпроси, това е предложеното увеличение на скоростта. Тук отново искам да отбележа, че не искаме самоцелно увеличение на скоростта по пътните участъци. Това, което предлагаме, предвид изграждащите се нови магистрални участъци и новите скоростни пътища, е на тези нови участъци, които имат добро качество на пътя, да се позволи скорост до 140 км. На съществуващите пътища, на старите пътища, на пътищата, където има рискови зони, разбира се, ще останат и сега съществуващите ограничения от 90 км, включително и по магистралите. Тук ние няма да правим промяна. Със сигурност нямаме желание и нашата воля не е да жертваме по някакъв начин живота на хората за сметка на увеличената скорост. Безспорно – не!\nИменно затова в Закона за движение по пътищата сме предложили конкретни нововъведения от гледна точка на ограничения, като например: забрана за спиране на пътното превозно средство за престой, освен на обозначените места; забрана за извършване на маневри върху платната. Всичко това отново е с цел безопасност.\nНашето мнение е, пак казвам, позволявайки само на определени места увеличената скорост, но с цел дисциплиниране – увеличение на глобите, по-добър контрол, въвеждане на по-строги мерки за движение по останалите пътища, и преди всичко безопасност на движение и ограничаването на произшествията. Безспорно човешкият живот е по-ценен и това за нас е изключително важно.\nИменно затова се обръщаме към вас да подкрепите предложения законопроект. Ние оставаме на разположение между първо и второ четене, заедно с вас да прецизираме текстовете, които споменах преди малко. Благодаря ви за вниманието.\nЗа изказване има думата народният представител Иван Николаев Иванов.\nИВАН Н. ИВАНОВ (СК): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги! Предложените промени в Закона за пътищата представляват всъщност една симбиоза, за мен неудачна, на промени в два закона. Има пет страници предложени промени – две страници и половина са промени в Закона за пътищата, две страници и половина са промени в Закона за движение по пътищата. В това отношение считам, че нормалната практика изискваше промените в Закона за пътищата да бъдат предложени като самостоятелни текстове и след това да се направи Законът за движение по пътищата.\nМинистър Павлова каза, че от едните промени следват вторите промени, но това наистина не пречи да бъдат представени отделно.\nКазвам това с искрено съжаление, защото по-голямата част от въпросите, които бяха дискутирани, касаят Закона за движението по пътищата, а той няма да бъде разглеждан в ресорната комисия – Комисията по транспорт, информационни технологии и съобщения. На второ четене ще се разглежда само във водещата комисия – комисията на господин Татарски. Там ще се разглеждат всички текстове. Казвам това, за да защитя компетентността на колегите от Комисията по транспорта, информационни технологии и съобщения. Именно те би трябвало да разгледат промените на второ четене.\nГоспожа Павлова изброи четири важни аспекта в предложените промени, за мен те са всъщност три. Единият е свързан с рекламните съоръжения по пътищата, вторият – с въвеждането на скоростния път, и третият – с промяната на максималната скорост по магистралите.\nПо отношение на рекламните съоръжения, ако действително се счита, че има сериозна опасност за живота и здравето на пътуващите при сегашното разположение на рекламните съоръжения, аз съм готов да подкрепя всяка промяна, която ще защити здравето и живота на пътуващите. Казвам това съвсем ясно.\nПоначало целият този панаир по българските пътища с различни по размери и като конструкция рекламни съоръжения, с нестабилни рекламни съоръжения, някои от които паднаха по време на силен вятър, показва, че съоръженията трябва да се стандартизират. Това – първо.\nВторо, рекламните съоръжения в близост до магистралите и до другите пътища отклоняват вниманието. Не само погледа отклоняват, отклоняват вниманието. Няма да забравя, че през есента, когато обикалях из страната в качеството си на народен представител, почти на всеки километър виждах физиономията на един кандидат-президент, който заявяваше: „Ще уволня Бойко Борисов!”. Минути след това аз продължавах да мисля как този кандидат за президент в парламентарната Република България, ако бъде избран за президент, ще уволни Бойко Борисов. Това не допринася човек да е концентриран и да се поддържа безопасността при движение по пътищата.\nНе зная дали няма да настъпят някакви промени между първо и второ четене относно отстоянието на рекламните съоръжения – 50 м за автомагистралите, 25 м – за пътищата първи и втори клас, и мисля – 8 м, за последната категория пътища. В крайна сметка бих ги подкрепил, ако това е добро за пътуващите. Освен това България ще има по-добро лице чрез подредените пътища, включително чрез рекламните съоръжения.\nВсе пак в мен остава съмнение, че тук има намесени финансови въпроси, защото натискът, който беше упражнен в едната и другата посока, оставя в мен някакво такова чувство, без да мога наистина категорично да го потвърдя.\nМинавам към другите два въпроса – въвеждането на скоростния път. Преди всичко искам да кажа, че в момента в Закона за движение по пътищата има път с близки характеристики до предлагания скоростен път – това е автомобилният път, който не само е разписан в Закона за движение по пътищата, но се сигнализира със специален пътен знак. Въвежда се скоростен път. Аз питам: автомобилният път ще остане ли такъв? Ще бъде много странно да останат и автомобилният път, и скоростният път. Те са над досегашните категории.\nНа второ място, не би ли могло вместо да се въвежда скоростен път, да се усъвършенства дефиницията за автомобилен път? Той има същата идея – да даде възможност за по-висока скорост при определени изисквания на съществуващите пътища първа и втора категория и така нататък. С други думи, не да въведем скоростния път и да зачеркнем автомобилния, тъй като водачите са свикнали с понятието „автомобилен път”. Струва ми се, в момента той е въведен в участъка Драгичево - Долна Диканя. Той е точно такъв – за 90 км в час, въпреки че през целия път там има принудителна лента. Това го различава от предлагания скоростен път, но това не пречи да бъде пример за автомобилен път. Единствено, разбира се, скоростта за автомобилен път в момента е 90 км в час и трябва да бъде повишена на 120 км в час. Това е напълно допустимо за този участък, за който говоря –  от Драгичево до Долна Диканя. Още повече, така като въвеждаме скоростен път без пътен знак и без другите отправки към скоростния път, реално той не може да се приложи, докато останалите аксесоари за този скоростен път не бъдат въведени.\nМинавам на третия въпрос – въпросът за разрешената скорост за движение по магистралите. Категоричен противник съм на повишаване скоростта по магистралите. Заявявам го съвсем директно. В подкрепа на това мое становище ще Ви покажа официалното писмо от Министерството на вътрешните работи, подписано от заместник министъра господин Веселин Вучков, а той реално е член на правителството. Заместник-министрите се назначават от министър-председателя. Нали така, господин Корнезов?  Точно така.\nИ тук господин Вучков заявява така: „анализът на пътно-транспортните произшествия показва, че основната причина за тежки пътно-транспортни произшествия е превишаването на скоростта”. Това е причина номер едно за тежките пътно-транспортни произшествия.\nПриоритет на Европейския съюз е намаляване на загиналите с 50% и казват: „Обръщаме внимание, че увеличаването на скоростните режими ще доведе до увеличаване на пътно-транспортния травматизъм, както и ще постави България отново в неизгодно положение спрямо останалите страни в Европейския съюз”.\nУважаеми колеги, първото, с което трябва да се съобразим, е наистина безопасността на движение, защото няма нищо по-ценно от човешкия живот и човешкото здраве. Има световна практика да се счита, че повишаването на скоростта с 10% води до повишаване на пътно-транспортни произшествия с 20% и повишаване на смъртните случаи с 30%. Напомням на колегите да знаят, че днес, когато гласуват повишаване скоростта с 10%, ще увеличат смъртните случаи по българските автомагистрали с 30%. Това заявявам съвсем директно и не е мое изследване. Беше съобщено и от комисар Стратиев. Има го във всички материали, свързани с безопасност на движение по пътищата.\nКогато говорихме за билбордовете, министър Павлова заяви, че първият приоритет е безопасността на движението – билбордовете да бъдат отстранени на по-голямо разстояние. Аз питам: как се връзва нейното твърдение, че няма нищо по-важно от човешкия живот, казано тук преди пет минути, и че целта е да се намалят жертвите по пътищата и се повиши безопасността с искането за повишаване на тази скорост по магистралите? Това просто е нонсенс!\nБеше заявено от господин Андонов по друг повод, свързано с билбордовете, че над 50% от автомагистралите в Европа имат забрана за билбордовете. Е, добре, защо господин Андонов и неговите колеги не кажат така: „В повече от 50% от страните на Европейския съюз максималната скорост е 120-130 километра”?\nВинаги се дава за пример Германия. Защо винаги?! Защото няма друга страна, която да се даде за пример. Но в Германия автомагистралите са като изгладени с ютия, както каза моя колега Асен Агов. Нека постигнем това качество на българските автомагистрали и тогава нека повишим скоростта не на 130, а на  150 километра.\nАз питам: защо не се каже как е положението във Великобритания, във Франция, в Испания, където преди две години от 120 километра беше намалена максималната скорост на магистралите на 110 километра, а ние от 130 на 140 километра? Защо не кажем как е в Съединените американски щати, където има три режима 106-112-118 километра в час? Те са преизчислени от допустима скорост в мили в час. Може в Съединените щати, където има участъци в някои от щатите стотици километри прави линии – това са автомагистралите, да имат строго ограничени 118 километра. Защо те не се вдигнат на 140 или 150 километра? Защото, уважаеми колеги, това не е въпрос на волунтаризъм, на желание: „Дайте да повишим скоростта”, а това е въпрос на едно много сериозно изследване и доказани всъщност резултати как човешкият живот става много по-уязвим при повишаване скоростта над 130 километра в час – и искаме въвеждането в България!\nАз преди малко се връщам от избирателния си район в Стара Загора. В участъка след Пазарджик до Траянови врата колата се тресе непрекъснато от кръпки по пътищата. Е, това ли е магистралата, за която можем да въведем 140 километра?!\nНека си припомним – господин Татарски каза: „Тогава да намалим на 100 километра”. Господин Татарски, само преди година и половина на автомагистрала „Тракия” катастрофира автобус. Вие си спомняте този случай, когато загинаха осем души поради дупка на пътя на автомагистрала „Тракия”, а автобусът се движеше със 100 километра в час. Осем души загинаха! Е, това е нивото на българските автомагистрали! Защо стреляме във въздуха, когато не стреляме в целта, а то е повишаване качеството на българската пътна инфраструктура.\nИзвън всичко това мога да Ви кажа, че повишаването на скоростта от 130 на 140 по експонента повишава изразходваното гориво, отделените газове, вредата за околната среда, а заедно с това в България трябва да се има предвид, че има изискване по отношение на радиусите на хоризонталните криви, сцеплението на пътищата, които към всички досега проектирани участъци в автомагистрали не са съобразени със скорост 140. Мога да приема като хипотеза единствено за тези нови автомагистрали, които обаче сега влизат в проектна фаза и по проект им бъде заложена скорост, която може да бъде максимална 140 километра. Във всички останали случаи не мога да поема отговорност за това, че ще предизвикам жертви по българските автомагистрали, както имаше от много дълго време един термин „волунтаризъм” – искането да се повиши, не съответства на това, което в момента ни предлагат българските автомагистрали.\nАз не искам да се намали, защото обратното, което каза господин Татарски... Не, нека следваме европейския пример – именно европейския пример, 25 страни от Европейския съюз имат скорости, допустими не по-високи от 130 километра. Нека останем в рамките на европейската практика, тя е достатъчно добра. Нещо повече, считам че, ако сега се вземе такова решение, след това ще го коригираме при някаква следваща промяна на Закона за движение по пътищата. Няма смисъл от това безсмислено занимание.\nНяма да подкрепя закона дори и само заради тази разпоредба. Благодаря Ви.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Първа реплика – господин Станислав Иванов, след това господин Давидов.\nУважаеми колеги! Уважаеми господин Иванов, Вие в началото на своето изказване изразихте своето убеждение, че е неправилно това, тъй като голяма част от Закона за пътищата, който в момента дискутираме – промени на Закона за движение по пътищата, да бъде разглеждан в нашата Комисията по транспорт, информационни технологии и съобщения, считате че това е по-добре.\nАз мисля, че може би има резон, но не е съвсем така, защото, господин Иванов, въвеждаме ново понятие „скоростен път”. Това понятие „скоростен път” ще бъде дефинирано в този законопроект – Закона за пътищата, няма да бъде в Закона за движение по пътищата. Поради това, че се създава нов проект, тъй като скоростният път ще бъде в тялото на този закон считам, че е по-добре да остане тук, а ние като народни представители на второ четене може да внесем своите предложения за изменения на предлагания ЗИД, така че ще го направим – първо.\nВторо, казахте, че не виждате къде е разликата между автомобилен път и скоростен път. Разликата се състои в това, че финансиране от европейските фондове се получава за пътища по TNT-мрежата. Такива са и автомобилните пътища, но те, за разлика от новосъздаваните скоростни пътища, се пресичат на едно ниво – конфликтно, докато скоростните пътища ще бъдат, както са магистралите, няма да се пресичат на едно ниво, ще има безконфликтно преминаване и това ги отличава от автомобилните пътища. Има огромна разлика в двата вида път. Наличието на единия не означава, че другият не трябва да съществува.\nПо отношение на скоростта отново искам да кажа, уважаеми колеги, уважаеми господин Иванов, ще бъде разрешена скоростта изцяло за магистралите в България, но със знаци, както е в момента, може да бъде ограничена до много по-ниски стойности, пак казвам, както е в момента – максималната скорост е 130, а съществуват много участъци, където скоростта е ограничена дори до 80 километра в час и по-ниска, което считам, че не е правилно.\nЗатова нека гледаме напред. Правим ги магистралите – вече съществуват, можем да си позволим лукса да караме с малко по-висока скорост. Благодаря Ви.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Господин Давидов, заповядайте за втора реплика.\nВеселин Давидов (ГЕРБ): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги! Уважаеми господин Иванов, ще коментирам накратко, споменахте конструктивната устойчивост на рекламните съоръжения, че някои от тях падали и така нататък, не знам в крайна сметка между първо и второ гласуване в какъв обхват това ще се прецизира – специално при магистралите, както в момента е извън обхвата на пътя, което е една действително голяма зона. Има конкретни отстояния за първи, втори и трети клас, както Ви е известно. Вие споменахте за радиусите и кривите – хоризонтални и вертикални криви, споменахте за отсечката Драгичево - Долна Диканя. Между другото, съмнявам се, че в по-голямата си част тази отсечка ще остане с ограничение                         90 километра в час поради простата специфика на проектирането. Този път до голяма степен, когато е бил подготвян при предните правителства, преповтаря трасето на стария път Е-79, а хоризонталните и вертикалните криви са основната специфика, която обуславя скоростта, която е възможно да бъде въведена. Това по този параграф.\nОт друга страна, искам да коментирам – споменахте за човешкия живот. Нека споменем, че ако Пътната агенция има приходи около четири милиона и половина на година от тази дейност, без в това да начисляваме какъв ресурс от тях отива реално за администриране на тази дейност, за премахване на други незаконни, реално в повечето държави от Европейския съюз има направена една така наречена оценка на човешкия живот, като щета за икономиката на дадена държава, вследствие пътнотранспортни произшествия. Колкото и грешно и некрасиво да звучи – при съпоставянето на човешкия живот с дадена стойност, в повечето държави той е над 3 млн. евро, може би в България би бил минимум 1 милион. Статистиката показва, че в рекламни или крайпътни съоръжения само 11 са загинали на фона на 100 в дървета край пътя, но всеки един човешки живот, който бива загубен по този начин на пътя, е един в повече, което държавата не бива да си позволи и затова предложенията следва да бъдат подкрепени в този си вид. Благодаря.\nЧестно казано аз винаги съм се чудил, като е разрешена скоростта до 130 километра, защо правят автомобилите да развиват повече от допустимата скорост, примерно? (Реплики.) До 140 километра да ги направят.\nИВАН Н. ИВАНОВ (СК): Ще бъда максимално кратък в отговора си, но все пак ще използвам трите минути.\nПо казаното от господин Станислав Иванов, моят въпрос е: ще се запази ли автомобилният път? И автомобилите, и скоростният път натоварва цялото многообразие от пътища.\nЩо се касае до отсечката Драгичево - Долна Диканя, да, ако действително няма дублиращ път, по европейските директиви не може да бъде магистрала. Построяването на магистрала изисква дублиращ път. Тогава ще приема, но може да бъде скоростен или автомобилен път с допустима скорост до 130 км.\nПо отношение на това, че скоростта може да бъде ограничена на места, където това е недопустимо, питам: някой задава ли си въпроса защо в 25-те страни от Европейския съюз не подходят по същия начин – да вдигнат 140-150 км в час? Да кажат: „на определени отсечки ще ограничим скоростта”. Оставам с впечатление, че ние се мислим за по-умни от цялата Европейска общност?!\nМоето мнение е по-различно. Пак казвам: доказано е с огромен статистически материал в областта на пътнотранспортния травматизъм и произшествия, че скорост над 130 км рязко повишава смъртните случаи при катастрофите.\nПо заявеното от господин Давидов – че всеки човек има своята стойност. Точно така, господин Давидов, аз не отчитам в милиони евро човешкия живот в България, говоря на един милион жители какъв е броят на загиналите в пътнотранспортни произшествия в България. И макар че бройката намалява, ние сме далеч от средната бройка в Европейския съюз.\nЗа увеличението на скоростта над 130 км, това и в момента се практикува от колите, които се движат със сини буркани. Моят въпрос е: кой контролира и кои са тези, които се движат така, без да имат право на специален режим на движение? Всякакви мутри, мутреси и всякакви други индивиди, като си сложат син буркан на колата, се движат или профучават покрай останалите със скорост от порядъка на 150-160 км. Те са най-опасни за предизвикване на пътнотранспортни произшествия. Е, добре, ние заради техния пример трябва ли да повишаваме скоростта за всички останали?! Когато те профучават, всеки един от движението заявява: „Боже, с тази скорост ще се претрепят.”\nСините буркани, които са поставени незаконно, в нарушение на Закона за движение по пътищата, поставят друг сигнал – че трябва да се повишат контролните функции и на Пътна полиция, и на КАТ, защото безобразията в страната с неправилното използване на специалния режим за движение стават повсеместни. За това можете да прочетете всяка седмица във вестниците. Благодаря Ви.\nЗа изказване – народният представител Милена Христова.\nМилена Христова (КБ): Уважаеми господин председател, уважаеми дами и господа народни представители! Ще си позволя да разчупя досегашното мъжко присъствие в изказванията по този законопроект, за да кажа своите аргументи в подкрепа на това, че няма да подкрепя този законопроект.\nНай-напред ще се спра на така наречения скоростен път. Уважаеми колеги, строежът на скоростните пътища, както вече и министър Павлова обяви, ще стартира, защото са по-евтини и се изграждат по-бързо. Уважаеми колеги, това, че министър Павлова каза, че са с 30% по-евтини от автомагистралите, определено не е вярно. Те са по-евтини с от 10 до 20% в зависимост от терена. Този аргумент не издържа и защото съгласно техническите характеристики на скоростния път се оказва, че той ще бъде същото нещо както автомагистралата, с изключение на това, че няма да се изгражда аварийна лента.\nНаскоро министър Павлова понижи автомагистрала „Хемус” в скоростен път. Аз питам: доколко целесъобразно е това? Доколко е правилно, основен пътен възел, основна пътна артерия, свързваща София и Варна, да бъде понижена по този начин? Истината – целта е да се усвоят европейските средства и да не се доплаща никакво национално финансиране, за да се изпълни и останалата част от магистралата от Велико Търново до Шумен.\nЩе се спра и на промяната, която касае билбордовете. Аз съзирам лобистки интереси в нея и ще Ви каза защо. Принципно подкрепям билбордовете да бъдат премахнати от автомагистралите и нововъведените скоростни пътища. Бих стигнала дори и по-далеч – както каза колегата Ремзи Осман, да бъде преосмислено тяхното съществуване въобще и на пътищата от първи и втори клас. След изказването на министър Павлова преди малко се оказа, че билбордовете ще останат за сега съществуващите автомагистрали, а няма да присъстват в обхвата на пътя само за новостроящите се скоростни пътища и автомагистрали. Наистина текстът на законопроекта подкрепя точно тази позиция. С това категорично не съм съгласна. Смятам, че ако приемем идеята по автомагистралите и пътищата да няма билбордове, това трябва да бъде ясно записано не само за новостроящите се, но и за сега съществуващите.\nПо отношение на скоростта, уважаеми колеги, ако погледнете мотивите на законопроекта, ще видите, че там няма нито една дума или едно изречение за подкрепа на увеличаването на скоростта от 130 на 140 км за автомагистралите. Не мога да разбера в този случай защо колегите от управляващата Партия ГЕРБ така яростно защитават увеличението на скоростта. Когато в Комисията по регионална политика и местно самоуправление попитах господин Лазаров – председател на Управителния съвет на Агенция „Пътна инфраструктура”, защо се прави това увеличение на скоростта, той каза следното, цитирам: „Цели се увеличаване на пропускателната способност на магистралите”. Това означава ли, че на магистралите има задръствания и със скоростта от 140 км в час ще се увеличи тяхната пропускателна способност?! Създава се прецедент с това увеличаване на скоростта. В целия Европейския съюз е възприета скорост до 130 км в час. Пример: Холандия – 120 км, Испания –    120  км, Англия – 112 км, Франция – 130 км. Нашите ли магистрали са по-добре от техните? Нашата култура на шофиране ли е по-добра от тяхната, че решаваме да увеличим скоростта на шофиране на 140 км?! Категорично не съм съгласна. Не съм съгласна това увеличение на скоростта да важи дори за новостроящите се скоростни автомагистрали.\nУважаеми колеги, нека не забравяме, че пътнотранспортно произшествие на автомагистрала почти винаги означава загинал. (Единични ръкопляскания и възгласи: „Браво!” от КБ.)\nПърва реплика – Станислав Иванов.\nУважаеми колеги, уважаема госпожо Христова! Госпожо Христова, правилно казахте, че при съотношението цена на магистралата спрямо скоростния път разликата е от 10 до 20%. Да, защото скоростният път няма аварийна лента. Това е разликата от магистралата.\nОбаче когато Вие сте се готвили за това изказване, е трябвало да погледнете малко по-обширно на нещата. Една автомагистрала има и дублиращ път. Колко струва този път, за да направим магистрала? Скоростният път няма да има дублиращ път. Значи цената отива може би и над 30%. Първо.\nВторо, когато говорим за скоростен път и автомагистрала, не е само аварийната лента. Когато отчуждаваме по-малко, защото е по-тесен пътят, оттам разликата в цената също се променя. Нека да бъдем коректни и да не хвърляме така просто едни 10 до 20%! Аз мога да кажа, че е 40%, защото ей така си мисля! Нека малко по-експертно да разсъждавате и експертно да излагате нещата, а не просто така – както казахте: „Според мен трябва да се махнат всички билбордове”. Защо да ги махнем? Има двама души загинали през миналата година от удар в билборд. (Реплики от КБ.) Затова ли трябва да ги махнем – защото Вие така мислите?\nКогато се излиза и се говори, когато се защитават тези, трябва да се борави с аргументи и с точност, с експертиза в изказванията, а не просто ей така някакви 10-20%! Не е така – над 30% е по евтин скоростният път. Благодаря Ви.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Втора реплика – господин Давидов. (Реплики между народни представители от КБ и народния представител Станислав Иванов.)\nМоля без размяна на реплики от място.\nВеселин Давидов (ГЕРБ): Уважаема госпожо председател, уважаеми колеги! Уважаема госпожо Христова, за едно нещо съм съгласен с Вас – може би е концептуално правилно да се обмисли някакъв срок за тяхното премахване в дългосрочен план, на съществуващата мрежа. Това следва да се прецизира.\nСпециално за скоростния път бих могъл да коментирам, че може би има дори опции за неговото още по-голямо поевтиняване. В момента габаритът Г-20, който е в нормите за проектиране, формулира разделителна ивица от два метра. В много държави има опции за такава разделителна ивица, по-малко от два метра, която още повече ще стесни платното за движение, което би могло да се направи, но на ниво технически нормативни регламенти.\nОтносно Вашата загриженост за пътната безопасност и за това какви са концепциите в този аспект на това правителство, а какво било при Вас, бих искал да обърна внимание на колегите, че в настоящия законопроект всъщност ние говорим до голяма степен за билбордовете, но освен тях, има множество други видове рекламни съоръжения. Едни от тях са различни пана покрай тунелите и мостовете.\nИскам да обърна внимание на нещо, което е пропуснато в законопроекта, но може би за второ гласуване е редно да се включи. В чл. 25, ал. 3 от Закона за пътищата са изпълнени изискванията на европейските директиви, където е казано, че по трасетата на трансевропейската транспортна мрежа на 300 м около тунелите не бива да има рекламни съоръжения. Удобно, през 2008 г., когато са вписани поправките в члена, в ал. 4 се допълва, че тази забрана за поставяне на рекламни съоръжения покрай тунели важи само за тунелите по трансевропейската мрежа, които са с минимална дължина от 500 м. Такива тунели в България са два от над 40. Тоест позволили сте навсякъде да съществува, а знаем, че рекламата става все по-агресивна. Специално при автомобила концентрацията на водача трябва да е на 100% фокусирана върху управлението му именно в тунелите. Благодаря.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Трета реплика – господин Мутафчиев.\nПетър Мутафчиев (КБ): Уважаема госпожо Христова, аз не можах да разбера защо Ви репликираха от ГЕРБ, след като Вие се съгласихте с тяхното предложение да няма билбордове. И аз съм съгласен. Но с другите неща не мога да се съглася.\nТук искам да Ви репликирам за нещо. Не бъдете против скоростните пътища, защото такива пътища трябва да има и трябва по някакъв начин да са регламентирани. Това са четирилентови пътища, по които ще се разреши малко по-голяма скорост. Такъв път примерно, много необходим за България, е Русе - Търново. Такъв път може да има между Русе и Бяла. Такъв път трябва да има между Варна, Мездра и автомагистрала „Хемус”.\nДруг е въпросът, че това правителство, ясно, няма добра политика по отношение на автомагистралния пръстен. Защо? От обясненията, които досега ни даваха, че по автомагистрала „Струма”, тъй като било направено така и така, кривите били недостатъчно допустими за висока скорост, там също ще бъде някакъв тип скоростен път.\nДосега се оправдаваха, че тази скорост от 90 км била за това, че нямало Акт 16. Сега чуваме, че между Велико Търново и Шумен ще изграждат четирилентов път, вместо магистрала. Кой им дава това право? Това, че те нямат политика по автомагистралите, не значи, че ние трябва да сме против скоростните пътища. (Реплики от народните представители Станислав Иванов и Владислав Димитров.)\nГоспода, не използвайте закона, за да прикривате безсилието си по политиката Ви, защото автомагистрала „Тракия” няма да я довършите – гарантирам Ви. (Реплики от ГЕРБ.)\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Дуплика – госпожа Христова.\nЩе започна по реда на направените реплики.\nУважаеми господин Иванов, вярно е, че аз нямам професионално образование по отношение на пътищата – моето образование е юридическо. Но съм се постарала и се старая винаги когато вземам отношение по даден въпрос, то не е често, да бъда подготвена. Старая се да чета много – на хора, които имат професионално образование в тази област, които са направили социологически изследвания, проучвания, за да се информирам и да формирам своята позиция.\nУважаеми господин Давидов, разбирам, че явно няма логика в законопроекта, който е внесен, по отношение на билбордовете. Вие сте съгласни – и вносителите, доколкото разбирам, и колегите от ГЕРБ, и приемате съобразно безопасността на автомагистралите и скоростните пътища да няма билбордове, но само в тези участъци, които ще бъдат новопостроени! Но също така сте съгласни, че пак съобразно безопасността на пътищата може да има билбордове на старите, съществуващи в момента магистрали! В това няма никаква логика.\nГосподин Мутафчиев, ще отговоря и на Вашата реплика. Наистина в изказването си може да съм криво разбрана, но не съм изцяло против строежа на скоростни пътища. Неслучайно визирах понижаването на автомагистрала „Хемус” в скоростен път. Именно това, което Вие казахте – изграждането на скоростен път от Велико Търново до Шумен, с оглед на това, че няма визия за бъдещото развитие на пътната инфраструктура в страната, поглед в бъдеще и строеж било на автомагистрали, било на скоростни пътища.\nНяма нищо лошо в строежа на скоростни пътища. Въпросът е: дали ще бъде направена правилна, обоснована преценка къде да бъдат скоростните пътища и къде – автомагистралите?\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Благодаря, госпожо Христова.\nДруги народни представители желаят ли да участват в разискванията? – Господин Михалевски.\nКолко е времето? Две минути.\nСлушаме Ви, господин Михалевски.\nДимчо Михалевски (КБ): Уважаема госпожо председател, аз само ще направя една бележка – трябва да ни е ясно с измененията, които въвеждаме за скоростните пътища, че нищо съществено няма да се промени, защото парите са недостатъчни. Трябва много добре да помислим между първо и второ четене – да въведем текстове, които според мен са по-правилни в предвидените скоростни пътища по стратегията, която беше предложена миналата година, а те са с дължина 913 км, при сега съществуващи 252 км четирилентови пътища. Значи, представете си, колко време ще ни е необходимо да ги строим. Трябва да въведем текстове, с които тези пътища да бъдат класифицирани с автомагистрален тип. Давам пример със София - Калотина, който не бива да оставяме в този габарит на скоростен път, който се предвижда, защото по цялото трасе от Истанбул по Коридор № 4 ще бъде магистрален тип, а точно там, в тези около 50 км, ще бъде скоростен път.\nНие трябва да си дадем много ясна сметка и да въведем такива допълнения между първо и второ четене, които да бъдат полезни напред за България, и най-важното – да намерим пари. Благодаря Ви.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Благодаря, господин  Михалевски.\nЗа изказване – господин Давидов.\nВеселин Давидов (ГЕРБ): Благодаря, госпожо председател.\nУважаеми колеги, ще се опитам да бъда максимално кратък.\nИзцяло в контекста на коментара към скоростните пътища бих допълнил, че между първо и второ гласуване би могло да се помисли и за един друг също икономически вариант, който съществува в много държави като практика при подобен сорт пътища, а той е преминаването не винаги на различни нива. Аз лично съм на мнение, че и преминаване например на кръгово кръстовище, при което се приоритизира едното направление, е също удачен вариант, защото основната концепция при скоростния път, България е подписала Споразумението към ООН, е именно скоростният път да осигурява безпрепятствен автомобилен трафик. В този аспект и скоростният път в много отсечки е удачен, защото габаритът на пътя е пряко зависим като функция от автомобилния поток. Не навсякъде е икономически изгодно да бъде магистрала, разбира се, и е редно да се разглежда винаги и икономическият аспект.\nИмам маркирани доста други неща, няма да ги коментирам. Мисля, че доста теми се засегнаха.\nМисля, че между първо и второ гласуване единствено изключение при билбордовете или при рекламните съоръжения би могло да се направи за така наречените тотеми при бензиностанциите, според мен, защото те са свързани пряко със задоволяване нуждите на ползвателите на пътна инфраструктура.  На човек, шофирайки, свършва бензина, научавайки своевременно къде се намира дадена бензиностанция, му се дава възможност своевременно да се престрои. Същите, ако останат, защото самите тотеми и пинове могат да се третират като рекламни съоръжения, би следвало да бъдат обезопасени, но в останалите случаи също не подкрепям обезопасяване, а подкрепям отстраняването в по далечен обхват от пътя. Благодаря Ви.\nПоставям на първо гласуване Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за пътищата.\nГласували 124 народни представители: за 93, против 23, въздържали се 8.\nПроцедура – господин Анастасов.\nАнастас Анастасов (ГЕРБ): Уважаема госпожо председател! На 11 април 2012 г., колеги, гласувахме началния час и програмата за днешното заседание, но не взехме предвид кога трябва да приключи. Затова правя формално предложение – заседанието да приключи днес в 18,00 часа.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Поставям на гласуване направеното процедурно предложение за приключване на заседанието в 18,00 часа.\nПродължаваме в 15,35 часа.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Продължаваме.\nПЪРВО ЧЕТЕНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТИ ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА СЕМЕЙНИ ПОМОЩИ ЗА ДЕЦА.\nПо първия законопроект вносители са Цветан Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г. По втория законопроект вносители са Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.\nИма три доклада.\nПървият е на водещата Комисия по труда и социалната политика. Той ще ни бъде представен от председателя на комисията господин Стойнев.\nпо законопроекти за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-16, внесен от Цветан Костов и група народни представители на 16.02.2012 г., и № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13.03.2012 г.\nКомисията по труда и социална политика на свое редовно заседание, проведено на 4 април 2012 г., разгледа и обсъди законопроекти за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, както следва: № 254-01-16, внесен от Цветан Костов и група народни представители, и № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска.\nНа заседанието присъстваха: господин Ивайло Иванов – изпълнителен директор на Агенцията за социално подпомагане, и госпожа Елена Кременлиева – директор на дирекция „Социално включване” в Министерството на труда и социалната политика.\nІ. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-16, внесен от Цветан Костов и група народни представители на 16.02.2012 г.\nЗаконопроектът бе представен от господин Цветан Костов, който подчерта, че с предложените изменения се цели да се подкрепят семействата с един жив родител, като се предлага те да имат право на месечни помощи за дете до завършване на средно образование, но не повече от 20-годишна възраст, независимо от дохода на член от домакинството. Според вносителите предоставянето на месечна помощ без прилагането на доходен критерий ще повиши социалната справедливост и ще създаде предпоставки за по-добър живот на децата полусираци.\nВ хода на представянето господин Костов информира народните представители за трудностите, свързани с прогнозния брой бенефициенти и необходимите средства за изпълнението на законопроекта, които произтичат от липсата на статистическа информация за евентуалните бенефициенти. Бе подчертано, че законопроектът е подкрепен от представители на всички опозиционни парламентарно представени политически партии и движения.\nНа основание чл. 69 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание законопроектът е изпратен за становище от съответните ресорни министри, национално представителните организации на работниците и служителите и на работодателите и други организации на гражданското общество.\nМинистерството на труда и социалната политика подчертава, че доходният критерий, въз основа на който се предоставят семейните помощи за деца, е въведен за по-добра насоченост на финансовата подкрепа и максимална ефективност на мерките. Изтъква се, че именно подпомагането на семействата с деца е най-големият по размер разход в бюджета на Министерството на труда и социалната политика, като за 2011 г. е оказана финансова подкрепа на 554 883 семейства за 820 892 деца. Същевременно административната статистика на Агенцията за социално подпомагане не разполага с информация за броя на децата с един починал родител, но към месец март 2012 г. децата, които получават наследствена пенсия, са 25 977.\nПо-нататък в становището се посочва, че при запазване размера на месечната добавка за реализирането на предложената мярка ще бъдат необходими допълнително 11 млн. лв. за година над утвърдените с бюджета на министерството. В този смисъл Министерството на труда и социалната политика подкрепя предложения законопроект при осигуряването на допълнително необходимите средства за неговото прилагане.\nСдружението „Настоящи и бъдещи майки” подкрепя законопроекта по принцип, но счита, че следва да се прецизира обхватът на семействата, за които няма да се прилага доходният критерий при предоставянето на месечни помощи за деца, като се уредят хипотезите, при които единият от родителите е починал или е с неизвестен произход.\nЗаконопроектът среща подкрепата и на Българската търговско-промишлена палата.\nВ хода на дискусията народните представители подчертаха предимствата на двата законопроекта и се обединиха около мнението, че притесненията за финансовите измерения на предложените мерки са преувеличени.\nСъщевременно с консенсус бе подкрепено предложението за обединяване на законопроектите, като в процедурата по приемането им между първо и второ гласуване те да се прецизират, за да се гарантират социалните права на бенефициентите, както и да се избегнат евентуални злоупотреби.\nСлед проведено гласуване с резултати: „за” - 19 гласа, без „против” и „въздържали се”, Комисията по труда и социалната политика прие следното становище:\nПредлага на Народното събрание да подкрепи на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-16, внесен от Цветан Костов и група народни представители на 16.02.2012 г.\nІІ. Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13.03.2012 г.\nЗаконопроектът бе представен от госпожа Станка Шайлекова, която подчерта, че с предложените изменения се цели да се подобри нормативната уредба, свързана с подкрепата за деца, които се отглеждат от един жив родител, както и за деца с увреждания. Във връзка с това се предлага месечната помощ за дете до завършване на средно образование, но не повече от 20-годишна възраст, да се предоставят без прилагане на предвидения за целта доходен тест за деца с един жив родител. Според вносителите с тази мярка ще се постигне по-добро обвързване на семейните помощи за деца с грижите за детето, полагани от родителя.\nДопълнително са развити и мерките за ограничаване незаписването в първи клас поради имуществени затруднения, като се предлага да не се прилага доходен критерий при отпускането на така наречените „еднократни помощи за първокласници”, за деца с трайни увреждания и деца, които се отглеждат от един жив родител.\nЗа финансово обезпечаване на предвидените мерки се предлага законопроектът да влезе в сила от следващата бюджетна година, с изключение на предоставянето на еднократните помощи за първокласници, с оглед началото на новата учебна година 2012/2013.\nВ своето становище Министерството на труда и социалната политика подкрепя законопроекта при осигуряване на необходимите средства. Министерството на финансите, Министерството на вътрешните работи, Асоциацията на индустриалния капитал и Сдружението „Настоящи и бъдещи майки” подкрепят законопроекта. Конфедерацията на независимите синдикати се въздържа от подкрепа на законопроекта, като счита, че той ще създаде предпоставки за противопоставяне на различни групи от обществото. Същевременно се предлага подкрепата за семействата да се осъществява чрез премахването на подоходния тест за всички семейства и възстановяване на семейното подоходно облагане.\nСлед проведено гласуване с резултати: „за”- 19 гласа, „против” и „въздържали се” – няма, Комисията по труда и социалната политика прие следното становище:\nПредлага на Народното събрание да подкрепи на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова Найденова, Станка Лалева Шайлекова и Галина Димитрова Банковска на 13 март 2012 г.” Благодаря.\nотносно разглеждане на първо четене на Законопроект заизменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 250-01-59, внесен от Цветан Костов Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г.; № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.\nНа свое редовно заседание, проведено на 28 март 2012 г., Комисията по образованието, науката и въпросите на децата, младежта и спорта разгледа Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 250-01-59, внесен от Цветан Костов Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г. и Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.\nВ началото на заседанието единодушно бе прието процедурното предложение да се обедини дискусията по двата законопроекта като уреждащи едни и същи обществени отношения.\nНа заседанието присъстваха: госпожа Елена Кременлиева – директор на дирекция „Социално включване” в Министерство на труда и социалната политика; госпожа Вилма Петкова – началник отдел „Стандарти и лицензиране”, дирекция „Държавна политика за закрила на детето”, Държавна агенция за закрила на детето и госпожа Антония Тилкова – старши експерт в дирекция „Държавна политика за закрила на детето”, Държавна агенция за закрила на детето.\nЗаконопроект № 250-01-59 бе представен от страна на вносителите от господин Цветан Костов, който разясни основните причини за разработване на законопроекта за изменение и допълнение. Предлага се отпадане на доходния тест при предоставяне на месечна помощ на деца с един жив родител до завършване на средно образование, но не повече от 20-годишна възраст. Изменението цели облекчение на условията за отпускане на семейни помощи за деца полусираци. Посочено бе, че загубата на родителя е трагично обстоятелство, което освен неблагоприятно въздействие върху детската психика, често е съпроводено от финансови затруднения за семейството.\nПолучени са писмени становища по Законопроект № 250 01 59 от Министерство на труда и социалната политика, Държавна агенция за закрила на детето, Българска търговско-промишлена палата и Сдружение „Настоящи и бъдещи майки”, които подкрепят предложения законопроект. Министерство на финансите не подкрепя така предложения законопроект за изменение и допълнение във връзка с липса на информация относно броя на лицата, които се очаква да бъдат обхванати от промените, и прогнозен разчет на необходимите финансови средства.\nЗаконопроект № 254-01-39 бе представен от името на вносителите от госпожа Галина Банковска. Предлаганите промени имат за цел подобряване на нормативната уредба в областта на предоставяне на семейни помощи за деца с оглед осигуряване на по-целенасочена подкрепа на уязвими групи деца, а именно децата полусираци и децата с трайни увреждания. Предлага се премахване на доходния тест за получаване на семейни помощи за деца, отглеждани от един жив родител.\nСъществена промяна е и отпадането на доходния тест за получаване на целева помощ за първокласници и за деца с трайни увреждания с оглед включването им в общообразователния процес.\nПредвижда се и предоставяне на месечна помощ на деца до навършването им на 18 години, в случаи когато са завършили средното си образование преди достигане на пълнолетие с цел подкрепа на децата с изявени дарби и способности. Предложените промени се предвижда да влязат в сила от 1 януари 2013 г. с оглед финансовото им обезпечаване чрез държавния бюджет.\nПо законопроекта са получени писмени становища от Министерството на труда и социалната политика, Министерството на финансите, Държавна агенция за закрила на детето, Национална мрежа за децата, Сдружение „Настоящи и бъдещи майки” и Асоциация „Родители”, които го подкрепят. Конфедерацията на независимите синдикати в България не подкрепя измененията и допълненията поради необходимостта от прилагане на универсален критерий за определяне на нуждаещите се, а именно „доходният тест”.\nВ дискусията взеха участие народните представители Валентина Богданова, Галина Банковска, Снежана Дукова, Георги Терзийски, Лилия Христова.\nНародните представители се обединиха около мнението, че предложените законопроекти са стъпка в правилната посока за подпомагане на семействата и децата в сложна социална и финансова ситуация.\nЧаст от народните представители изразиха становище, че проект № 254-01-39 е по-обстоен и всеобхватен и доразвива по-изчерпателно обществените отношения във връзка със семейните помощи за деца. Изразено бе опасение относно непълнотата на дефинирането и в двата законопроекта на понятието „един жив родител”. Посочена бе необходимост за прецизиране на този текст с оглед ограничаване на възможности за злоупотреби с разпоредбите на предлаганите нови текстове. Обсъдена бе евентуалната възможност за влизане в сила на промените в момента на приемането им от Народното събрание, а не в посочения срок.\nГоспожа Кременлиева потвърди подкрепата на Министерството на труда и социалната политика и за двата законопроекта при осигуряване на необходимите финансови средства. Тя обясни, че към момента не е възможно да бъде направен финансов разчет поради липсата на изисквания за събиране на статистически данни относно броя на децата полусираци, както и такива относно децата, които са завършили средното си образование преди навършване на 18 години. Беше изяснено, че се работи съвместно с Националния статистически институт в посока получаването на необходимата информация.\nСлед приключване на дискусията и проведено гласуване с резултати: „за” - 17 гласа, „против” и „въздържали се” – няма, Комисията по образованието, науката и въпросите на децата, младежта и спорта предлага на Народното събрание да подкрепи на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 250-01-59, внесен от Цветан Костов Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г.\nСлед проведено гласуване с резултати: „за” - 17 гласа, „против” и „въздържали се” – няма, Комисията по образованието, науката и въпросите на децата, младежта и спорта предлага на Народното събрание да подкрепи на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.”\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Благодаря Ви, госпожо Банковска.\nС доклада на Комисията по бюджет и финанси по двата законопроекта ще ни запознае госпожа Донева.\nДОКЛАДЧИК ВАНЯ ДОНЕВА:  Благодаря, господин председател.\nпо законопроекти за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за\nдеца № 254-01-16, внесен от Цветан Костов и група народни представители на\n16 февруари 2012г., и № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.\nНа заседание, проведено на 5 април 2012 г., Комисията по бюджет и финанси разгледа законопроектите за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца.\nНа заседанието присъстваше Елена Кременлиева – директор на Дирекция „Социално включване” в Министерството на труда и социалната политика.\nЗаконопроектите бяха представени от вносителите – първият от народния представител Кирчо Димитров и вторият от народния представител Станка Шайлекова.\nИ двата законопроекта предлагат отпадане на изискването за максималния доход при предоставяне на месечна помощ за деца, които се отглеждат от един жив родител.\nЗаконопроектът, внесен от народния представител Станка Шайлекова и група народни представители, предвижда месечната помощ да продължи да се дава до навършване на 18-годишна възраст в случаите, когато преди навършването й детето е завършило средното си образование. Същият проект предлага и отпадането на доходния тест за получаване на целева помощ за първокласници и за децата с трайни увреждания.\nИзказано бе и становището на Министерството на труда и социалната политика, което е в подкрепа на двата законопроекта.\n- по законопроект № 254-01-16, внесен от Цветан Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г., „за” – 18 народни представители, без „против” и „въздържали се”;\n- по законопроект № 254-01-39, внесен от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г., „за” – 18 народни представители, без „против” и „въздържали се”.\nВъз основа на гореизложеното и резултатите от гласуването Комисията по бюджет и финанси предлага на Народното събрание да приеме на първо гласуване законопроектите за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца внесени от Цветан Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г. и от Светлана Ангелова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.”\nГосподин Цветан Костов – от името на вносителите, заповядайте по Вашия законопроект.\nЦветан Костов (СК): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги, според Законът за семейните помощи за деца, месечни помощи за дете до завършване на средно образование, но не повече от 20-годишна възраст, се предоставят, при условие че средномесечният доход на член от семейство за предходните 12 месеца не надвишава дохода, определян ежегодно със Закона за държавния бюджет. За тази година той е 350 лева – непроменен в сравнение с 2011 г.\nНяма спор, че смъртта на родител е трагично обстоятелство, което освен неблагоприятно отражение върху детската психика нерядко е съпроводено от финансови сътресения за семейството. Поради това ние от Синята коалиция подготвихме и внесохме Закон за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, с който да отпадне изискването за максимален доход за деца с един жив родител. С това целим както подкрепа за такива семейства, така и създаване на условия за по-добър живот на децата полусираци.\nЗаконопроектът бе подписан от народни представители от всички парламентарни групи без тази на ГЕРБ, както и от независими народни представители. Месец по-късно колеги от ГЕРБ внесоха свой законопроект, в който видяхме вграден нашият проект.\nАз няма да коментирам случилото се от етична гледна точка, но не мога да не отбележа конфузната ситуация, в която изпадна Министерството на финансите. След даденото негативно становище по нашият законопроект, по този на ГЕРБ оттам вече считат, че необходимите средства за прилагане на направените предложения биха могли да бъдат осигурени, при това в разширен формат с изменение и допълнение в чл. 8 и чл. 10а на закона.\nА уж социални теми не бива да се политизират, както обичат да се изразяват някои колеги, включително и от ГЕРБ. Но както се казва: „Всяко зло – за добро”.\nИменно тази диаметрална противоположност във визията на Финансовото министерство вероятно ще позволи реализирането на една добра идея – стъпка към повече социална справедливост.\nНаистина е трудно да се определи размерът на допълнителните разходи. В Министерството на труда и социалната политика бяха направени изчисления, според които са необходими близо 11 млн. лв. Но тъй като те са направени на базата на отпуснатите наследствени пенсии и при липса на статистически данни за броя на децата полусираци, които сега получават месечни помощи, не биха могли да претендират за точност.\nАз продължавам да смятам, че тези разходи няма да имат съществено бюджетно отражение, защото почти сигурно е, че броят на децата с един жив родител, които сега получават такива месечни помощи, превалира над тези, които не получават заради превишаване на средномесечния доход на член от семейството.\nПостигнатото пълно съгласие за подкрепа на двата законопроекта в комисиите ми дава увереност, че те ще бъдат приети на първо гласуване. Тъй като и двата законопроекта не си противоречат, вярвам, че между първо и второ четене ще успеем да прецизираме текстовете и да създадем един наистина добър законопроект. Благодаря ви.\nОт името на вносителите на втория законопроект – заповядайте, госпожо Ангелова.\nСВЕТЛАНА АНГЕЛОВА  (ГЕРБ): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги, предлаганите промени в Закона за семейните помощи за деца имат за цел да подобрят нормативната уредба в областта на семейните помощи с оглед по-добра и по-целенасочена подкрепа на едни от най-уязвимите групи деца, а именно това са децата полусираци и децата с трайни увреждания.\nПромените са подчинени на принципа, че най-добрата среда за отглеждане на децата това е семейната, независимо от това дали те се отглеждат от един или от двама родители. Трудностите при отглеждането на деца, които са загубили единия родител, са по-големи както за самите родители, така и за самите деца. Финансовата отговорност за издръжката на тези деца изцяло пада на единия родител, защото доходите, които постъпват в семейството, са почти изцяло от приноса на този родител.\nВ тази връзка ние предлагаме да отпадне доходният тест за достъп до месечните помощи за деца и такова подобно за децата полусираци. Такова подобно предложение има и в законопроекта на д-р Цветан Костов и група народни представители, който беше представен преди малко на вашето внимание. Ние подкрепяме тази идея, която лансират колегите с този законопроект, но си направихме труда да направим цялостен преглед на законодателството, свързано със семейните помощи, и преценихме, че когато се касае за деца полусираци, които се отглеждат от един родител, е добре да се премахне доходният тест за всички помощи, които се дават по Закона за семейните помощи за деца. Затова ние надградихме и разширихме това предложение, което правят и колегите. Както казах, преди малко този законопроект беше представен от д-р Костов.\nДруга съществена промяна, която предлагаме, е отпадането на доходния тест за получаване на целева помощ за първокласници, както за децата полусираци, така и за децата с трайни увреждания. В целия Закон за семейните помощи за деца няма доходен тест за получаване на тези помощи, когато става въпрос за деца с трайни увреждания. Единствено целевата помощ за първокласници е визирана с доходен тест. Това е една несправедливост, която с нашия законопроект ще се премахне. По този начин децата с трайни увреждания ще имат право на тази целева помощ за първокласници в размер на 150 лв. без подоходен тест. По този начин ще облекчим родителите им и ще насърчим децата с увреждания да бъдат включени в общообразователния процес.\nПредлагаме да се махне и доходният тест за получаване на месечната помощ за отглеждане на дете до 1-годишна възраст с неосигурени майки, когато става въпрос за деца полусираци, отглеждани от един жив родител. С цел постигане на равноправие между всички деца, предлагаме месечна помощ да продължи да се дава до навършване на 18-годишна възраст в случаите, когато преди детето да е навършило 18 години, то е завършило своето средно образование. Това са случаи на талантливи деца, които завършват по-рано средното си образование. Има такива случаи, има такива казуси. По този начин детето няма да бъде лишено от подкрепа поради факта, че е по-талантливо и по-рано е завършило средното си образование.\nПредлагаме законът да влезе в сила от 1 януари 2013 г. с цел финансово обезпечаване чрез средства от държавния бюджет, а единствено по отношение на § 4 в нашия законопроект, който касае премахването на доходния тест за полусираци и деца с увреждания, целевата помощ за първокласници да влезе в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник”. Ако този законопроект бъде приет, още от новата учебна година ще могат да получат целевата помощ за първокласници без подоходен тест. Благодаря Ви.\nИзказвания?  Няма изказвания.\nМоля, народните представители да влязат в залата. Предстои гласуване.\nПодлагам на първо гласуване Законопроект за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-16, внесен от Цветан Костов Костов и група народни представители на 16 февруари 2012 г.\nПодлагам на гласуване Законопроекта за изменение и допълнение на Закона за семейни помощи за деца, № 254-01-39, внесен от Светлана Найденова, Станка Шайлекова и Галина Банковска на 13 март 2012 г.\nМожете да седнете, не е необходимо да сте прави през цялото време. (Обръща се към народни представители, които гласуват прави.)\nКрасимир Велчев (ГЕРБ, от място): Вълнуват се.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Да, от напрежение.\nГласували 106  народни представители: за 106, против и въздържали се няма.\nЗаконопроектът е гласуван на първо четене.\nУважаеми колеги на основание чл. 73, ал. 1 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание правя процедурно предложение за удължаване срока за предложения между първо и второ гласуване на Законопроекта за изменение и допълнение на Гражданско-процесуалния кодекс, № 254-01-13, внесен от народните представители Ивайло Тошев, Емил Радев и Даниела Миткова с още 7 дни.\nЗа процедурно предложение – госпожо Ангелова, заповядайте.\nСВЕТЛАНА АНГЕЛОВА (ГЕРБ): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги, правя процедурно предложение. На основание чл. 73, ал. 1 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание срокът между първо и второ четене за внасяне на предложения по Закона за семейните помощи за деца да бъде максимален, а именно 21 дни.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Гласуваме направеното процедурно предложение.\nПредложението е прието, въпреки че мисля, че предложението Ви не е коректно, защото това са два отделни законопроекта и ще има общ законопроект за второ гласуване. Удължаването на срока трябва да се гласува по двата законопроекта поотделно, а не за двата заедно. Така или иначе, гласуването вече мина.\nВТОРО ЧЕТЕНЕ НА ЗАКОНОПРОЕКТА ЗА ВИНОТО И СПИРТНИТЕ НАПИТКИ.\nВносител – Министерският съвет на 6 януари 2012 г. Приет е на първо четене на 9 февруари 2012 г.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Уважаеми господин председателстващ, уважаеми колеги народни представители! Първо правя процедурно предложение в залата да бъде допуснат Красимир Коев – изпълнителен директор на Изпълнителна агенция по лозата и виното.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: „Доклад относно Закон за виното и спиртните напитки, № 202-01-1, внесен от Министерския съвет на 6 януари 2012 г., приет на първо гласуване на 9 февруари 2012 г.,  проект, второ гласуване.\n„Закон за виното и спиртните напитки”.\n„Глава първа – Общи разпоредби”.\nПодлагам на гласуване наименованието на закона по вносител и на Глава първа – „Общи разпоредби”, които се подкрепят от комисията.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: По чл. 1 има постъпило предложение на народните представители Юнал Тасим, Гюнер Сербест и Петя Раева, което беше оттеглено.\nПостъпило е предложение на народните представители Десислава Танева, Стоян Гюзелев, Христо Христов и Христина Янчева, което комисията подкрепя.\n„Чл. 1. Този закон урежда условията и реда за производството, получаването, преработката, етикетирането, търговията и контрола на гроздето, предназначено за производство на вино, вината, продуктите, получени от грозде и вино, плодовите вина, етиловия алкохол и дестилатите от земеделски произход, и на спиртните напитки, както и управлението и контрола на лозаро-винарския потенциал.”\nПодлагам на гласуване редакцията на комисията за чл. 1 така, както е по доклад.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: „Глава втора – Органи за управление”.\nГласуваме по вносител наименованието на Глава втора –„Органи за управление”, което се подкрепя от комисията.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: По чл. 2 на вносител има постъпило предложение на народните представители Юнал Тасим, Гюнер Сербест и Петя Раева, което беше оттеглено.\n„Чл. 2  (1) Министърът на земеделието и храните осъществява държавната политика в лозаро-винарския сектор.\n(2) Министърът на икономиката, енергетиката и туризма осъществява държавната политика по отношение на производството на етилов алкохол от земеделски произход, дестилати от земеделски произход и на спиртните напитки.\n(3) Контролът по спазване изискванията на закона по отношение на лозовите насаждения и лозаро-винарските продукти се осъществява от Изпълнителна агенция по лозата и виното (ИАЛВ) към министъра на земеделието и храните, която е юридическо лице на бюджетна издръжка със седалище София.\n(4) Средствата за извършване дейността на ИАЛВ се осигуряват ежегодно чрез бюджета на Министерството на земеделието и храните, както следва:\n(9) Изпълнителната агенция по лозата и виното администрира мерките за подпомагане на лозаро-винарския сектор.”\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Господин Чукарски, заповядайте за изказване.\nДимитър Чукарски (независим): Уважаеми господин председател, уважаеми дами и господа народни представители! Аз моля залата да обърне внимание на този текст, предложен за редакция на чл. 2, и ще помоля госпожа Танева да ми обясни закона, Конституцията, Закона за нормативните актове, правилникът предвижда изменения за второ четене да бъдат правени с предложения от народни представители. Тук има само едно предложение от господин Юнал Тасим и Гюнер Сербест, където се казва за гроздето и плодовете, а изведнъж се появява чисто нова редакция на чл. 2. Как се получава и по каква процедура законодателно се е случило това нещо и от кого е предложението? По-нататък в текста на много места ги има тези неща и за да не се налага да задавам пак въпроса, просто да ми отговори госпожа Танева.\nЗаповядайте за изказване, госпожо Танева.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Уважаеми господин Чукарски, Комисията по земеделието и горите разгледа предложения законопроект на вносителя, както и всички предложения на народни представители на второ заседание за приемане на окончателните текстове, които тук се представят за окончателно гласуване. Тези окончателни текстове са редактирани от самата Комисия по земеделието и горите, така както е правено с много други законопроекти. Не виждам нищо различно от това, което сме правили като процедура и по останали законопроекти. Въпросът е, че е оттеглено предложение. Това е решение, което в хода на Комисията по земеделието и горите съответните вносители правят. Не виждам нищо странно в това.\nДимитър Чукарски (независим): Уважаеми господин председател, уважаеми колеги! Аз все пак искам, така или иначе, тук има стенограма, да бъде ясно, че законодателната процедура е за постъпване на предложения между първо и второ четене, с оглед на които да бъде формулиран текст на чл. 2 в нова редакция, но няма постъпили. Това го правя като реплика на госпожа Танева. Би трябвало някой народен представител да е предложил изменение и тогава комисията да излезе с нова формулировка. Това е моето становище.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Да, и в хода на заседанието също.\nДимитър Чукарски: В хода на заседанието няма как между първо и второ четене да възникне нов текст, при условие че в срока между първо и второ четене не е направено предложение. Това искам да Ви го кажа правно.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Господин Чукарски, аз обясних и първия път, в хода на провеждането на заседанието на Комисията по земеделието и горите за второ четене се получава дебат по окончателните текстове. Казвам, че това е абсолютно законосъобразна процедура, редакция от юристите, които присъстват, вносителите от всички страни – в този смисъл са предложените редакции и те са гласувани от Комисията по земеделието и горите. Нещо повече: различни законодателни предложения могат да станат и в хода на самото пленарно заседание тук.\nДимитър Чукарски (независим): Уважаеми господин председател, уважаема госпожо Танева! Открих, че съществува такава практика и по други законопроекти.\nУважаеми колеги, искам да Ви кажа, че юридически такава процедура е недопустима. Когато на първо четене е приет текст, за второ четене няма постъпило редакционно предложение, няма как между първо и второ четене при самото второ четене той да бъде изменен по инициатива независимо на кой, ако няма постъпило в предвидения срок предложение от народен представител – единствено и само. Това правя като процедура – оттук нататък просто да се има предвид при работата на комисиите.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Всички законопроекти търпят редакция.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Бих Ви възразил определено, тъй като според Вашето изказване, ако има пълно безумие по някой законопроект и никой не се сети между първо и второ четене да направи предложение за промяната му, трябва да остане и така да влезе за гласуване. (Реплики от народния представител Димитър Чукарски.) Това е формализъм, който не мога да си представя. Има зала, тя решава.\nПодлагам на гласуване редакцията на комисията за чл. 2, както е по доклад.\nГласували 76 народни представители: за 67, против 2, въздържали се 7.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: „Глава трета – Организации на производителите и междупрофесионални организации”.\n„Раздел I – Организации на производителите”.\nПодлагам на гласуване предложенията на вносителя за наименованието на Глава трета и Раздел I, които се подкрепят от комисията.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на чл. 3:\n„Чл. 3. Организация на производители може да бъде всяко юридическо лице или кооперация, в които членуват производители на лозаро-винарски продукти”.\nПодлагам на гласуване редакцията на комисията за чл. 3, както е по доклада.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на чл. 4.\n„Чл. 4.  (1) Организациите по чл. 3 се признават от министъра на земеделието и храните при условията и по ред, определени с Правилника за прилагане на закона.”\nПодлагам на гласуване редакцията на комисията за чл. 4, както е по доклада.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Комисията не подкрепя текста на чл. 5 на вносителя и предлага да бъде отхвърлен.\nПодлагам на гласуване предложението на комисията чл. 5 по вносител да бъде отхвърлен.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: „Раздел II – Междупрофесионални организации”.\nПРЕДСЕДАТЕЛ Анастас Анастасов: Гласуваме предложението на вносителя за наименованието на Раздел II, което се подкрепя от комисията.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Комисията подкрепя по принцип текста на вносителя и предлага следната редакция на чл. 6, който става чл. 5:\n„Чл. 5. (1) Междупрофесионални организации на производителите, преработвателите, търговците на лозаро-винарски продукти и на спиртни напитки са:\n4. организации по чл. 3, признати за междупрофесионални при условие и по ред, определени с правилника за прилагане на закона.\n(2) Организациите по ал. 1 предлагат практики за социално-отговорна консумация и предприемане на действия по ограничаване на злоупотребата с вино и спиртни напитки.”\nПодлагам на гласуване редакцията на комисията за чл. 6, който става чл. 5, както е по доклада.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: Комисията предлага да се създаде нов чл. 6:\n„Чл. 6. (1)  Националната лозаро-винарска камара е юридическо лице, регистрирано по реда на Закона за юридическите лица с нестопанска цел, със седалище София.\n(3) Регионалните лозаро-винарски камари са юридически лица, които се учредяват по решение на Общото събрание на Националната лозаро-винарска камара въз основа на подадено заявление, утвърдено от председателя на НЛВК. В решението за учредяване на регионално лозаро-винарска камара се определя нейното седалище и териториален обхват.\n(4) Право на наименование „Регионална лазаро-винарска камара” имат само юридически лица, отговарящи на условията по този закон. Регионалните лозаро-винарски камари осъществяват дейността си при спазване решенията на Общото събрание на НЛВК, като информират за дейността си Управителния съвет и Общото събрание на Националната лозаро-винарска камара.”\nДимитър Чукарски (независим): Уважаеми господин председател, искам да коментирам създаването на нов текст, който въобще не фигурира за първо четене. Не става въпрос за редакция, за която току-що говореше председателят – като имало някаква глупост, трябвало да се редактира. Става въпрос за абсолютно нов текст на член с четири алинеи, който дава структура на Националната лозаро-винарска камара, и за това нещо няма постъпило предложение между първо и второ четене. Отговорете ми в кой закон, в кой нормативен акт фигурира орган „комисията”? Такъв орган няма. Има народни представители, а не служители в Комисията по земеделието и горите, които да пишат текста, независимо кой им го възлага. Народните представители го внасят с името, подписа си и носят отговорност за това, което е предложено и ние гласуваме.\nИскам отново да Ви обърна внимание върху това, че не само редакции, но са вкарани и нови текстове, без да се обърне абсолютно никакво внимание, че не е спазена процедурата между първо и второ четене.\nПодлагам на гласуване предложението на комисията за създаване на нов чл. 6, така както е по доклада.\nПРЕДСЕДАТЕЛ ЦЕЦКА ЦАЧЕВА: Гласували 79 народни представители: за 74, против 1, въздържали се 4.\nДОКЛАДЧИК Десислава Танева: По чл. 7 има постъпило предложение от народния представител Меглена Плугчиева, което комисията подкрепя по принцип.\nПредложение от народните представители Венцислав Върбанов, Тодор Великов и Димитър Чукарски, което комисията подкрепя по принцип.\n„Чл. 7.\t(1) Организациите по чл. 5, ал. 1, т. 1, 2 и 4 могат да:\n3. разработват и предлагат за приемане от министъра на земеделието и храните задължителни за регистрираните винопроизводители добри практики за производство и предлагане на пазара на лозаро-винарски продукти;\n6. предлагат на министъра на земеделието и храните начини за разпределяне на средствата от Държавен фонд „Земеделие”, предназначени за развитие и подпомагане на лозарството;\n8. оказват съдействие и сътрудничат на министъра на земеделието и храните, министъра на финансите, министъра на икономиката, енергетиката и туризма, министъра на здравеопазването, както и на второстепенни разпоредители с бюджетни кредити по въпроси, свързани с развитието на лозаро-винарския сектор;\n10. утвърждават състава на регионалните дегустационни комисии за извършване на органолептична оценка на вина, гроздови ракии и бренди и/или изготвят предложения за техния състав при условие и ред, определени с правилника за прилагане на закона;\n2. участва в разработването на проекти на нормативни актове, свързани със сектора на спиртните напитки и изготвя становища по нормативни актове, свързани със сектора на спиртните напитки;\n5. оказва съдействие и сътрудничи на министъра на земеделието и храните, министъра на финансите, министъра на икономиката, енергетиката и туризма, министъра на здравеопазването, както и на второстепенни разпоредители с бюджетни кредити по въпроси, свързани с развитието на пазара на спиртни напитки;\n6. изготвя предложения за състава на регионалните дегустационни комисии за извършване на органолептична оценка на гроздови ракии и бренди при условие и ред, определени с правилника за прилагане на закона;\n11. изпълнява и други функции, възложени със закон или посочени в устава й.”\nГласуваме чл. 7 в редакцията му по доклада на комисията.