hap4oteka | Велоеволюция - Part 16\nВелоеволюция, Колодрума, общо събрание, устав\nЩе се проведе общо събрание на сдружение “Велоеволюция”.\nДата: 08 май 2012 г. (вторник)\nМясто: стаичката на съдиите при Колодрума в Борисова градина (ще има обявление и върху нея)\nГодишен отчет за дейността на Сдружението;\nПромяна на Устава;\nМладежта на Колела\nБлагоевград, екология и здраве, младежта на колела, фотоконкурс\n“Екология и здраве” те кани да се включиш в младежкия фотоконкурс ЕВРОПА КАРА КОЛЕЛА\nЗаснеми и изпрати до 30.03.2012 твои фотографии на велосипедисти, велостойки или велоалеи в някой европейски град. В началто на месец Април получените снимки на имейл kolela2011@abv.bg ще бъдат качени в специален фотолабум на страницата ни във Facebook и 20-те снимки, които съберат най-много гласове от потребителите ще бъдат отпечатани и включени във фотоизложбата «Европа кара колела» от 2-ри до 20-ти май 2012 в Младежки дом Благоевград.\nНека заедно покажем на местната общност и община в Благоевград няколко добри и работещи примери за велотранспорт в градска среда.\nА ти караш ли си колелото?\nПроектът «Младежта на колела» се финансира по програма «Младежта в действие» на Европейската комисия, чрез Националния Център за Европейски Младежки Програми и Инициативи\nТова НЕ МОЖЕ да стане в България\nТова може да стане в България, Това не може да стане в България, Червената къща, велосипедисти, дискусия, националния празник, презентация\nДискусия за всеки съпричастен на велосипедните проблеми в София и всеки, който иска по-добри условия за колоездене в града!\nДокато зимата е в разгара си и с нетърпение очакваме пролетта, e време да помислим как може да подобрим условията за колоездене през идния топъл сезон. Нека заедно да дефинираме проблемите на велосипедния транспорт в нашия град и да уточним, какво ще направим през 2012 година, за да ги разрешим.\nСъбитието дава възможност на всеки да сподели опит и да даде предложения за това как да направим София една по-велосипедена столица.\nНа 3 март, освен да почетем националния празник, ще всеем патриотизъм и по отношение на бъдещето ни като велосипедисти в града. За целта организираме дискусия “Това НЕ може да стане в България“.\nЦял Бургас ще се движи на две колела от 2013 г.\nБургас, велоалеи, велоград, инфраструктира\nОбщината ще утрои дължината на велоалеите, за да сложи здравословния и чист начин на придвижване на здрава основа.\nЕдин предприемач преди време предизвика усмивките на колегите журналисти, когато сравни Бургас с Ню Йорк – заради силуета на града, очертан от високите (по българската летва) сгради.\nНо кметът на града Димитър Николов е напълно сериозен, когато казва на личната си интернет страница, че иска да включи морския град в орбитата на Лондон, Париж или Ню Йорк: “В контекста на философията за зелен начин на живот велоградовете вече са част от съвременните визитки на много мегаполиси.”\nБургас вече е велоград в сравнение с останалите в България, след като повече от 10 километра нови алеи опасаха крайбрежието на града и морския парк само в последните две години. Мрежата от пътища за задвижваните от човека превозни средства трябва да бъде утроена до 2013 г. с добавянето на още малко над 20 километра и инвестиции от близо 3.8 милиона лева.\nРазширението е една от частите на проекта за интегриран градски транспорт, която трябва да разнообрази и допълни вариантите за придвижване в четвъртия по големина град в България. Прочети още »\nСтоличани искат повече велоалеи\nбюджет, велоалеи, обществено обсъждане, столичани\nПовече пари за велоалеи, детски градини и култура да бъдат заложени в бюджета на София за 2012 г., поискаха на обществено обсъждане столичани. В дискусията участваха двадесетина души, предимно от граждански организации.\nПетя Петрова от “Велоеволюция” попита как общината ще изпълни обещанието си до 2013 г. да изгради 100 км велоалеи при положение, че досега има 20 км. “Отпуснати са средства за проектиране, но не мога да говоря за маршрути”, отговори зам.-кметът по финансите Дончо Барбалов. И поясни, че алея ще бъде изградена от надлез “Надежда” до Лъвов мост.\n“Явно отделните дирекции не си говорят и процесите куцат”, репликира го Петрова. Зам.-кметът обеща да подобри комуникацията. И се похвали, че и в криза 1,8 млн. лв. са заделени за култура.\n“Сигурно има основателна причина за намаляване на парите за култура. Все пак благодарим за разбирането, че изкуството е важно”, каза актрисата Цветана Манева, която също бе на обсъждането. От Дискусионния клуб за местна политика поискаха повече пари за издръжка на детските градини.\nПетя Петрова представя накратко резултатите от общественото обсъждането на бюджета за 2012 г.:\n– За момента няма отделно перо велоалеи. Отделно от обсъждането бе обяснено от г-жа Мита Георгиева, общински съветник, член на Комисията по бюджета, че се работи по структура на бюджета, спусната от държавния бюджет. Въпреки това, от името на Влеолеволюция“ и съгласно предварително изпратеното ни становище, й бе предложено да разгледат предложението да има отделно перо за велоалеи за по-голяма яснота и да допълват описанието на ремонт на улицата с “вкл.велоалея”, когато е предвидена.\n– велоалея по бул.”Княгиня Мария Луиза” от жп.гара до надлез Надежда с ремонта на булеварда ще се изпълни през 2012.\n– апелирахме плановете за реконструкция и ремонти на улици и кръстовища да се съгласуват със схемата на велоалеите в Общия устройствен план и Плана на приоритетните велоалеи до 2013 г.\nДоброволци монтират 10 велостойки в Благоевград\nБлагоевград, велостойки, доброволци\nЕнтусиасти насърчават учениците да се привдижват с велосипеди\nНа 02.12 в девет училища и в Младежки дом Благоевград ще бъдат монтирани нови велостойки. Инициативата е част от проекта «Младежта на колела» койато се реализира от група доброволци «Екология и здраве» и се финансира от програма «Младежта в дейтвие» на Европейската комисия. Целта на проекта е да се насърчат учениците в Благоевград да използват своите велосипеди като алтернативен транспорт от и до училище.\nОще през септември доброволците от «Екология и здраве» изнесоха няколко интерактивни презентации пред учениците на Езикова гимназиа «Акад. Людмил Стоянов» и Математическа гимназия «Сергей Корольов», с които изтъкнаха предимствата на велотранспорта в градска среда. Веднага след това се проведе едноседмична надпревара между учениците на двете гимназии, която се състоеше в постигане на по-голям брой велосипедисти сред учениците. Победители бяха възпитаниците на МГ.\n«Смятаме че ученическата възраст е най-благоприятна за формирането на полезни навици и именно затова искаме да приканим повече ученици и наши връстници да свикнат да се придвижват с колелата си от сега. Вярваме, че като подсигурим стойките, на които колелата да се оставят заключени повреме на учебните занимания, повече ученици ще се осмеляват да използват велосипедите си за да ходят на училище», споделя Николинка Николова, студент в ЮЗУ «Неофит Рилски» и ръководител на проекта. Прочети още »\nГрад за всички (от Енрике Пенялоза)\n(2 пъти бивш кмет на Богота, Колумбия) *\nАдам Смит, знаменитият философ-моралист, твърдеше, че да бъдеш егоист не е нещо лошо. Обясняваше, че когато една личност се опитва да се сдобие с лични облаги в края на краищата положителния ефект се разпростира върху цялото общество, което може да разполага с все по-добри стоки на все по-ниски цени. Виждането за социалната организация, базирана на личното забогатяване без намесата на държавата, изглежда се възражда по-силно от всякога след падането на комунизма. Но тази формула не винаги е ефикасна: ако корабокрушенците се опитват да се наместят всички в най-близката спасителна лодка просто ще я потопят. По същия начин, ако всички граждани решат да използват колите си в най-натоварените часове, в крайна сметка, само ще влошат качеството на живота в града си. В един голям град е немислимо да се допусне нерегламентираното преследване на единствено личния комфорт. С други думи: наложителна е намесата на градската управа; нужни са правила, които да регулират например височината на сградите или широчината на улиците или на тротоарите. Има и други случаи, в които прилагането на принципите на Адам Смит не би довело до нищо добро. В много случаи колективното потребление е в състояние да произведе повече благосъстояние от индивидуалното: ако купувахме по-малко нови дрехи и автомобили и ако в нашите градове имаше повече паркове, библиотеки и приветливи обществени пространства, вероятно щеше да бъде по-добре за всички. Задача на местната управа е да стимулира колективния начин на потребление посредством данъците и обществените поръчки.\nМодел и идеал\nПочти навсякъде в развиващите се страни, досега се опитвахме да копираме модела на най-развитите градове или нации и особено много на Съединените Щати, чийто растеж се е характеризирал повече с грижи за движението на автомобилите, отколкото с грижи за щастието на децата. Но причината нашите градове да не приличат на американските е по-скоро в липсата на средства, отколкото в един съзнателно формулиран различен модел. Нашето относително закъснение може да се окаже предимство, защото позволява да се поучим от чуждите грешки и да строим градове съобразени с нашите желания и дадености.\nГрадското развитие през последните 90 години е било диктувано в най-голяма степен от високите и средните слоеве в обществото, които са се радвали на преимущества от съществуващия модел, но днес е ясно, че ако не се вземат драстични мерки, икономическото развитие, вместо да подобрява качеството на живот и условията за реализация на жителите на един град, ще увеличава още повече изолацията и неравноправието, водейки до преки негативни последици върху самочувствието на всички. С други думи, организацията на градския живот може да бъде силно оръжие за създаване на общество основано върху пълноправието; може да направи възможно надделяването на обществения над егоистичния интерес.\nДнес можем да създадем град от различен тип – по-устойчив в социален и екологичен план. В нашия модел по-важно е качеството на живот, отколкото преразпределението на доходите. В частност, се обръща особено голямо внимание на равноправието при децата. Ние, възрастните, измисляме какви ли не начини, за да подчертаем различното си социално положение: луксозни автомобили, скъпоценности, яхти и т.н. За разлика от нас, децата имат нужда от зелени площи, библиотеки, спортни площадки, уроци по цигулка или пиано и всичко онова, което е необходимо за хармоничното развитие на естествените им заложби.\nКак да построим един град и да организираме живота в него? Това е един от големите дебати на нашето време, в който не съществуват верни или грешни отговори. Въпреки това, последиците от днешния ни избор могат да предизвикат застой или стабилна конкурентоспособност, загуба на идентичност или нормално самочувствие, насилие или мирно съвместно съществуване.\nОчевидно няма никакъв смисъл местната администрация да върши нещо по най-ефективния възможен начин, когато това нещо изобщо не е трябвало да се прави (и най-добрите тактики не работят, ако e сбъркана стратегията). Но да се прецени кои публични проекти са сбъркани е много трудно. За разлика от частния сектор, където доходоността е добър критерий за успех, публичните проекти изглеждат всички хубави: нови училища, пътища, пречиствателни станции и т.н., но липсват ресурси за всички тях. Реализацията на едни е винаги за сметка на други. По принцип грешно е да се реализират проекти, които дават предимства на по-високите социални слоевете, пренебрегвайки неотложните проблеми на по-ниските. Ако в един град стартира един многомилионен проект за пречистване на отпадните води, но се загърбват належащите проблеми на бедните – функционираща канализация, улици и тротоари – тогава този град очевидно има съмнителни приоритети.\nКогато ръководиш един растящ град трябва с едното си око да следиш сегашното положение, а с другото да гледаш поне 50 години напред. Не бива да се мисли само за сегашното, но и за утрешното мнозинство. Градовете в развиващите се страни имат някои отличителни черти: проблеми с крайната мизерия, бързорастящо население с по-висока от средната плътност, остри проблеми произлизащи от неравенството и от сегрегацията, слабо разпространение на моторните средства, климатични условия без големи студове, тесни фамилни и общностни връзки.\nВ името на щастието\nПредвид, че нашата действителност е различна, ние имаме нужда от модел за развитие различен от доминиращия. Индустриализираните държави също си дават сметка, че градовете им имат сериозни проблеми. Ако ние го възприемем без резерви, рискуваме да се сблъскаме с познатите на всички проблеми с тази разлика, че в нашите условия на подчертано неравноправие, те биха били още по-големи. Поради тази причина се налага да търсим други пътища за лична реализация. Нашият успех трябва да се гради на основата на щастието, което е трудно за дефиниране и още по-трудно за измерване, но заради което си заслужава да се работи. Щастието е свързано повече с човешкия потенциал, отколкото с растежа на потреблението и въпреки че са необходими значителни ресурси за развитието му, имаме неща, считани за лукс в развития свят, които можем да си позволим: за гражданите на една богата държава, като Германия например, едно от най-големите удоволствия е да се разхождаш в парка или да караш колело по алеите край реката. За неща от този тип не са ни необходими доходи от 30 000 долара.\nОставяйки настрана задължителните условия за живот в идеалния град (да няма гладуващи, всеки да разполага със свястно жилище, питейна вода, електричество, някаква финансова обезпеченост и т.н.), ще говоря за условията необходими за нормален живот. Ще анализирам теми противоречиви и рядко в обсега на внимание на урбанистите.\nЗа да дефинираме един градски модел, най-напред трябва да уточним как желаем да живеем – градът, в края на краищата, е инструмент за реализиране на житейските ни планове. Аз мисля, че е желателно да живеем в градска среда, която позволява да срещаме познати (съседи например) и непознати в обществени пространства непосредствено до домовете си, вместо в един централен квартал с перфектно поддържани частни градини, но със запуснати публични пространства.\nСъставните части на градския модел, който предлагам, са следните: градът трябва да бъде ограден с много терени публична собственост предназначени за реализацията на паркове и домове със социална функция; трябва де се ограничи използването на личните автомобили в пиковите часове, като се стимулира пътуването с градски транспорт; градът трябва да е населен с плътност не по-малка от 100 човека на хектар (10 000 m2), но без претъпкани зони, с много паркове, площади и пешеходни зони; зоните затворени за моторни превозни средства трябва да бъдат в близост до море, езеро, река или поток, и трябва да пресичат града във всички посоки, образувайки мрежа от пешеходни и велосипедни алеи; по всички улици трябва да има широки тротоари без каквито и да e неравности; велосипедните алеи трябва да дублират всички основни улични артерии. Много от тези елементи могат да се въведат в относително кратки срокове във всички онези градове, чиито застроени площи ще се удвоят в следващите 40 години. Но дори за реализацията да са необходими 100 или 200 години, задължително е да дефинираме незабавно какъв е идеалът ни за град и градски живот. Трите основни елемента на тази дефиниция – трите ключови предизвикателства за създаването на идеалния град – са: земята, публичното пешеходно пространство и транспортните средства.\nВъзможно е около градовете да се създадат големи пространства от публични терени, предназначени за строителството на големи паркове или социални жилища. От 1904 г. публичната администрация Швеция, например, постоянно изкупува земята около градовете, за които може да се прогнозира бъдещо разрастване. Покупката на терените може да бъде финансирана примерно от една добавка към имотния данък за дълъг период от време. Възможно е средствата за покупката на имотите да бъдат придобити и от самите терени, без това да обезсмисля социалното им предназначение. Това може да стане, ако около големите крайградски паркове се изградят квартали предназначени за състоятелните социални слоеве (връзката на кварталите с централната градска част да е гарантирана от градски транспорт). Направената инвестиция ще покачи стойността на имотите в новосъздадените квартали, а продажбата им ще донесе приходи, които ще покрият разходите по покупка на (първоначално) селскостопанските терени.\nНай-важното нещо е да се избегне възникването на нелегални махали в непригодни пространства, непокриващи и минималните нормативи за градски условия. Тези квартали с течение на времето стават най-трудните за регулиране. Естествено подобряването на условията в най-бедните квартали трябва да бъде приоритет на всяка кметска управа, но целта не бива да бъде единствено регламентиране на нелегалните жилища или раздаването на документи за собственост. Не стига и прокарването на водопровод и канализация или ремонт на уличната настилка. Трябва да се работи за създаване на чувството за принадлежност, за собствена реализация и общи споделени ценности. Ако прекъсването на тенденцията за изтласкване от обществото на определени групи хора е съчетано с идея за създаване на някакъв второкласен „град в града”, провалът е гарантиран. Вместо това характерните особености на периферните квартали (типична архитектура, тесните улички или една хубава гледка) трябва да бъдат оценявани и развивани. Засаждането на дървета или боядисването на сградите с ярки цветове и поканата към живущите да участват в тези мероприятия, са едни от най-добрите начини за създаване и сплотяване на местна общност.\nОсобено полезни са програмите, чрез които общностните организации формулират идеи и предлагат малки урбанистични проекти, които, след одобрение от странна на архитекти и инженери, биват възлагани за изпълнение на същите граждански общности. Тези проекти служат повече за създаване на здрави колективни отношения, за гордост и чувство за принадлежност, отколкото за изпълнение на нещо реално.\nВ продължение на 5 000 години, и съвсем до скоро, улиците в градовете са били пешеходни. Хората са ползвали същите улични пространства заедно с колите и конете, без да поемат големи рискове. Едно писмо на Зигмунд Фройд от Рим през 1907 г. описва добре обстановката: „По средата на площада минава булевард, по който се движат коли и електрически трамвай, но не е опасно, защото римляните никога не застават пред колите, а и шофьорите изглежда не си дават сметка, че са в правото си да блъснат някого”.\nГрадовете са били създавани за хората, после (исторически погледнато, съвсем скоро) се появили автомобилите и трансформирали тези места със съвсем човешки измерения в особено опасни. Испанците са строяли нашите колониални градове около един площад – най-подходящото място за среща на членовете на обществото без разлика в ранга им. Разказват, че по нашите площади ергените вървели в едната посока, момите в другата; били са сцена на човешки взаимоотношения. В началото площадите били в центъра на градове съставени от 4-5 квартала. Тази пропорция обаче се е загубила с течение на времето. Постройките се увеличавали многократно и публичните пространства – местата за срещи – ставали все по-оскъдни. Вземайки предвид мнението на специалистите, че хората са склонни да пресекат не повече от три квартала, за да стигнат до кварталната градинка, едно дете в нашите градове не би трябвало да живее на повече от 3 пресечки от близкия парк. На пръв поглед темата за публичното пешеходно пространство може да изглежда маловажна или направо безсмислена за градове като нашите, с далеч по-сериозни проблеми (като бедността, например). Но именно тук нужда от такива пространства се чувства особено много, защото разликите в доходите проличават най-много през свободното време.\nКойто печели добре може да си позволи кола, вечеря в ресторант, излет извън града, членство в престижен клуб и ваканции на далечни места. Пред хората с ниски доходи обаче алтернативите на публичното пространство (телевизията настрана) са малко. С какво ли се занимава в неделя едно дете в краен квартал на голям град в третия свят? … Трябва да започнем да гледаме на парковете и спортните площадки не като на лукс, ами като на неща необходими както болниците и училищата. Приветливото публично пешеходно пространство може да компенсира поне част от огромното неравноправие, на което сме свидетели. Естествено като изключим случаите на крайна мизерия, една пешеходна улица или един парк могат да предложат повече благосъстояние от нарастването на персоналното потребление. А цената на тези обекти е незначителна, ако бъдат реализирани по подходящ начин на терените, върху които града ще се разраства. След време нашите съграждани вероятно ще могат да разполагат със стоки, като онези на разположение на гражданите в развитите страни днес. Но има една категория безценни блага, с които трудно биха се сдобили след време ако не се направи без отлагане необходимото за подобряването на градския пейзаж. Тези блага са зелените площи, площадите и качествените пешеходни зони.\nЧовешките същества имат нужда да се движат и да бъдат сред други човешки същества. Бихме могли да живеем цял живот затворени в един апартамент, но за да бъдем щастливи имаме нужда от движение. Въпреки че една птичка може да живее затворена в клетка, можем да предположим, че ще бъде по-щастлива в една клетка голяма колкото театрален салон и още по-щастлива, ако може да лети на воля. По същия начин за хората е по-приятно да се движат по тротоари широки 10 вместо 3 метра и още по-приятно, ако са в пешеходна зона, където няма риск да бъдат премазани.\nКолите по тротоарите или паркингите организирани там, където би трябвало да има пешеходни алеи, демонстрира незачитане на човешкото достойнство и най-вече незачитане на достойнството на по-слабите: старите хора, децата, инвалидите и бедните, които се движат пеша много повече от по-заможните. Колите в пространствата, които би трябвало да са пешеходни, са знак за недобре функционираща демокрация.\nГолемите търговски центрове са пешеходни зони, в които едно дете не рискува да бъде блъснато от кола. Всички посетители се движат на сигурно из вътрешността му, където няма коли, но става въпрос за частни пространства, в които човек, който не пазарува, се чувства изолиран. Търговците, естествено, нямат интерес да поставят пейки, на които клиентите да се спират, за да си говорят. Ето, публичното пространство трябва да предлага условия като онези в търговските центрове, но под открито небе, при дърветата и птиците, сред повече хора и повече пейки.\nВсеки голям град разполага с море, езеро, река, поток или поне отводнителен канал. Това са идеалните места за организиране на линейни, т.е. дълги, паркове прекосяващи повече градски зони. В Богота завършваме линейния парк Хуан Амарило–Молинос, който с различните си разклонения пресича града от запад на изток. Паркът, дълъг повече от 40 км, ни помогна да прочистим водите, да възстановим влажните зони и да построим колоездачна алея, чието основно предимство е, че позволява да се кара почти непрекъснато сред зеленина далеч от автомобилния трафик. Вече са готови и проектите за два други такива парка, покрай реките Сан Кристобал – Фука и Тунхуело. Най-интересната характеристика на тези два парка е, че ще свържат зони населени с хора от всички социални пластове.\nЗа реализирането на някои пешеходни зони не са необходими никакви инвестиции: всяка неделя в Богота биват затворени за движение за 7 часа 120 км улици. Повече от милион и половина граждани от всички възрасти и социални групи излизат от домовете си, за да се наслаждават на града си. В тези зони криминалните прояви, на практика, не съществуват благодарение на интеграцията и солидарността създали се сред гражданите. Ако се случи така, че в края на седмицата полицията се забави със затварянето на движението дори по велосипедна алея, преграждат я самите граждани с всякакви подръчни средства.\nОрганизацията на градския транспорт е много особено предизвикателство. Докато културата, здравето и образованието на хората се подобряват с икономическото развитие, тенденцията при транспорта е противоположна. При доминиращият днес модел, стопанският растеж води до увеличение на автомобилите и все по-тежък трафик. Най лошото е, че още продължават опитите за решаване на този проблем със строежа на повече улици. Истината е, че те само повишават неравноправието в града и деформират структурата му. Това е същото като да се опитваш да разрешиш проблема с корема си отпускайки поредната дупка на колана или като да се опитваш да гасиш огъня с бензин. Предвид че ситуацията се влошава с икономическия растеж, очевидно това не е една устойчива система.\nНякои истини противоречат на интуицията: Коперник е рискувал смъртна присъда заради твърдението си, че Земята се върти около Слънцето, а не обратното, както са били убедени всички. По същия начин изглежда очевидна истината, че проблемите с градския трафик могат да се решат с изграждането на още и по-широки улици. В действителност е точно обратното – всяка нова улична инфраструктура (голям паркинг до метростанция, разширяването на една улица, една нова градска магистрала и т.н.) произвежда допълнителен трафик, докато идва момент, в който се оказваме в старото положение. Да предположим, че построим нов булевард свързващ периферията на града с центъра (тангента). Това ще стимулира строежа на нови жилища, предприятия и магазини в близост и в краищата на булеварда, предизвиквайки допълнителен трафик. Вече няма съмнение, че средният брой на придвижванията в един град зависи много от структурата на уличната му мрежа: ако до далечни търговски обекти се отива сравнително лесно, хората отиват, ако ли не, не биха отишли никога. Само за няколко години движението по новия булевард ще бъде напълно парализирано, но междувременно се е случило нещо ново – градът ще се е разраснал, а гъстотата на населението му ще е намаляла.\nЗа градовете в индустриализираните страни е характерно развитието на рядко населени крайградски зони. Но за нас това е едно от нещата, които на всяка цена трябва да се избегнат. Тази характеристика е типична най-вече за Съединените Щати и е причина за редица негативни явления. В слабо населените предградия е невъзможно да има редовен, оправдаващ-разходите публичен транспорт. В град разпрострян на по-обширна територия средната дължина на линиите се удължава, а малкия брой жители в близост до спирките или гарите е причина транспортните средства да се движат почти празни. И обратното, където гъстотата на населението е по-голяма автобусите са по-начесто, а разходите по превозването на един пътник – значително по-ниски. Благодарение на по-късите дистанции цената на такситата също е приемлива. Таксито е немасово публично средство, чийто най-големи предимства са в това, че не са му необходими паркинги и че подтиква хората да изминават по-късите дистанции пеша. Липсата на икономичен и редовен градски транспорт (на места дори липсата на какъвто и да е публичен транспорт) е в ущърб най-вече на децата, на младите без коли, на старите хора и на гражданите с ниски доходи. Това създава обстановка базирана на изключването. Освен това при изграждането на градовете с малка гъстота не се е мислело за пешеходци – разстоянията са прекалено големи. В много от предградията в Съединените Щати дори няма тротоари, поради което пешеходците, и особено много децата, се чувстват много несигурни. Ако гъстотата на населението е недостатъчна и ако не се помисли навреме за пешеходците, улиците в предградията ще бъдат пусти, а на живущите там ще се налага да ходят до търговските центрове, за да срещат други хора. Накрая, който живее в покрайнините ходи по-рядко в центъра на театър, ресторант или музей и това е причина градовете с ниска гъстота да нямат добре развит културен живот.\nЕдинственото решение на предизвикателството „автомобилно движение в големия град” е добър публичен транспорт използван не само от бедните, но от всички граждани. Проблемът е политически, а не технически. Ето защо първата стъпка по разрешаването му е изясняването на въпроса какви са целите на градската управа: а) да даде възможност на всички граждани да пътуват като хората, изразходвайки възможно най-малко публични средства или б) да се справи със задръстванията, който притесняват най-вече по-богатите групи от населението. Отговорът изглежда очевиден, но в действителност целта преследвана от по-голямата част от местните администрации в развиващия се свят е именно втората.\nЗа илюстрация на ситуацията можем да си представим, какво би се случило, ако 300 граждани имащи на разположение хеликоптер, решат да го използват за ежедневните си предвижвания. Първото нещо е, че никой не би искал да има такъв съсед: оглушителният шум на апарата, отлитащ за офиса, киното или пазара, би бил непоносим. Очевидно не е задължително това, което функционира добре за някои да функционира добре за всички. Може би 300 човека биха могли, все пак, да се движат с хеликоптер из града, но това е неприложимо за всички, защото би довело само до серия катастрофи. В това отношение колите са като хеликоптерите – напълно възможно е малцинство от, да кажем, 25% от населението на един компактен град, да се движи с кола, но ако всички решат да го правят по едно и също време ще настъпи хаос. Погледнато общо разходите по автомобилния транспорт са по-високи от онези по въздушния, защото автомобилите имат нужда от поддържани скъпи инфраструктури и от големи площи за улична мрежа. В добавка на всичко това автомобилите са постоянна заплаха за пешеходците – жертвите по улици и магистрали са десетки хиляди годишно. Леките коли заемат прекалено много място и принуждават градските рейсове да се движат бавно. Последствията за пътниците са закъснения и загуба на време от порядъка на хиляди часове годишно.\nСтроежът на нови булеварди вреди най-много на най-много нуждаещите се. Най-икономичния начин за изграждане на такива структури е събаряне на всичко по трасето им – обикновено това са цели квартали в най-бедните градски зони. От друга страна замърсяването и шумът намаляват стойността на близките имоти. Улиците на две нива умножават тези негативни ефекти, но въпреки това все още в много градове на третия свят, са сочени за свидетелство за цветущо развитие. В действителност са монументи на неравенството.\nПрез последното десетилетие процентът на пътуващите с градски транспорт е намалял в почти всички градове на Земята. Най-голямо е намалението в развиващите се страни регистрирали най-голям растеж. В същото време те отбелязват и най-голямото увеличение в ползването на лични автомобили. Противно на очакванията тези промени не са пряко свързани с качеството на градското движение. В Париж, градът с една от най-ефикасните транспортни мрежи в света, ползването на градския транспорт е било стабилно в продължение на 20 години (1980 – 2000 год.), докато броят на циркулиращите леки коли се е увеличавал с 3% годишно и въпреки отварянето на една отлична нова метро-линия. Причината за стабилните стойности на ползващите градски транспорт е, че средната дистанция от жилището до службата се е увеличила значително.\nГрадовете в развиващите се страни не биха могли да осигурят железопътен транспорт на мнозинството от жителите си. Той е много скъп както за изграждане, така и за поддържане, особено ако е подземен. В Латинска Америка той покрива по-малко от 10% от придвижванията. Естествено ако една градска администрация разполага с изобилни ресурси, а инвестициите в такъв тип транспорт не са особено големи, това може да е подходящ избор, но използването на метро, освен когато не е за съвсем къси разстояния, е неприятно. Много по-добре е да пътуваш на дневна светлина, виждайки сгради, дървета и хора. Принципно трябва да се внимава много с въвеждането на релсовия транспорт поради следните причини: за по-заможните граждани това е добър вариант, понеже не стеснява пространството за автомобилите им; автобусите за по-бедните няма да пречат по улиците, защото хората ще пътуват под земята. Метрото придава модерен облик на града, но погълнатите ресурси за изграждането му обезкървяват работите по други належащи проблеми на по-бедните. Най-накрая, търговете за изпълнение на градския метрополитен са, по правило, повод за корупция. Една автобусна мрежа, особено когато е в ръцете на частни компании, предлага по-редки поводи за подобни практики.\nАвтобусите в Куритиба\nНай-евтината система за качествен градски автобусен превоз в света е създадената от кмета на Куритба (Бразилия) Хайме Лернер в началото на седемдесетте години. Базирана е на автобуси с голям капацитет, движещи се по запазени улични ленти. Оттогава тази система е била въвеждана и другаде, като е била подобрявана с нововъведения от типа на „интелигентен билет”. Ако се забрани движението на частни автомобили по определени улични ленти, това ще позволи по тях да се движат двойни автобуси с вместимост и скорост близки до онези на метрото, но изискващи далеч по-ниски инвестиции и оперативни разходи. Строителството на възможно най-икономичната железопътна мрежа изисква инвестиция от $50млн. на километър, ако е наземна, и рядко по-малко от $100млн., ако е подземна, докато за километър автобусна мрежа са необходими едва $3млн. За разлика от релсовия транспорт, който рядко покрива оперативните си разходи, автобусите (като Трансмиленио в Богота) стават печеливши с билет от $0,40 за едно пътуване.\nНеобходимите елементи на една такава функционираща система са:\nзапазени ленти – по възможност по средата на улицата, за да се избегне препречването от паркиращи или включващи се в движението автомобили;\nуправление, поверено на големи компании, а не на дребни собственици печелещи в зависимост от броя на превозените пътници;\nбилети, заплащани на входа на автобусната спирка за спестяване на време;\nвдигнати до височината на вратите платформи на спирките, които да позволяват бързото излизане и влизане (100-ина пътници за броени секунди) и които да позволяват движението на детски и инвалидни колички; и накрая\n„ интелигентни” билети, които да продължават да са валидни и при смяна на линията или превозното средство.\nСистемата измислена и въведена от Лернер има толкова много предимства, че изглежда без всякаква конкуренция. Въпросът, който възниква тогава е: защо трябваше да минат двайсет години преди да бъде възприета и в други градове? Отговорът е прост: градският транспорт не е интересна тема за високите социални пластове и за градски управи, които предпочитат да изграждат улици за автомобилите на по-заможните.\nНещо подобно се случва и с велосипеда. В най-напредналите държави с много студен климат като Холандия и Дания, повече от 30% от населението се движи с велосипед. Почти по всички улици имат колоездачни алеи и дори междуселските пътища имат паралелни ленти за колоездачи. В градовете на развиващите се държави единственото достъпно за повечето хора индивидуално превозно средство е колелото; зимата, по правило, не е много студена; ресурсите за изграждане на улици са ограничени и трябва да бъдат отбити от работите по други неотложни проблеми. Тогава какво е обяснението на факта, че уличната мрежа все още не е преструктурирана по начин поощряващ използването на колела? Отговорът още веднъж е, че най-богатата прослойка контролираща политическата власт влага публичните ресурси предимно в строителството на инфраструктури за автомобили. Обикновено представителите на тази прослойка не са заинтересовани нито да ходят пеша, нито да карат колело.\nНе е случайно, че общества, които отреждат важна роля на колелото в градоустройствените си планове са онези в северна Европа, отличаващи се с постоянните си усилия за постигане на равноправие и към опазване на природата. Строителството на качествени велосипедни алеи може да подобри стандарта на живот и да бъде знак на по-реална демокрация.\nДотук говорех за градски модел концентриран върху понятията демократично равноправие, социална интеграция и качество на живот. Но освен тези постижения и въпреки че не това е основната му цел, реализирането на град по този модел поражда и друг ефект – повишена конкурентоспособност. Градът се превръща в благодатен терен за икономическо развитие, защото хората, които са компетентни и имат желание и фантазия са стимулирани да останат там. В същото време се увеличава туризмът, който е важен източник на заетост и растеж. И естествено се повишават инвестициите, които отиват там където има висококвалифицирани хора.\nВ аграрните общества земята е била основен производствен фактор и източник на богатство. В индустриализираните общества критичният фактор беше капиталът – за неговото привличане се правеха облекчения, отстъпки при кредитирането и търговски протекции. В постиндустриалното (или информационното) общество определящият фактор за икономическия прогрес е познанието, а познанието е въплътено в хората. Град, където господстват солидарността и социалната хармония, красив, доволен от себе си и гарантиращ високо качество на живот, разполага с огромна притегателна сила за така желаното икономическо развитие.\nПовече информация за Енрике Пенялоза може да намерите на страницата за него в wikipedia, а също и в едно негово интервю за Дарик Радио.\n*)Статията е публикувана през юли 2003 в италианското списание”Интернационале”\nПревод: Павел Лазаров\nМилиарди долари помощ за здравеопазване – това може да донесе велосипедът\nСАЩ, велосипед, велосипеди, здравеопазване\nИзследване в САЩ показва ползите от каране на колело\nПочти 70% от извършваните с кола пътувания в САЩ са под 2 мили (3,2 километра) като дължина на прехода. На база на тези данни е съвсем логично да се запитаме ако тези пътувания се извършват с велосипед, вместо с автомобил, каква би била ползата, пише Good.is.\nСпоред изчисления на учени от Университета в Уисконсин ако половината от жителите на една определена област (част от щатите в Средния Запад) заменят колите си с велосипеди по отношение на преминаване на разстояния, които са по-малки от пет мили, то на здравната система в САЩ ще бъдат спестени 3,5 млрд. долара годишно. При изследването са взети под внимание намаляването на вредните емисии при каране на велосипед вместо на кола, намаляването на пътнотранспортните произшествия, както и подобряването на общото физическо състояние на хората, които карат велосипед вместо автомобил.\nБулевард “Гоце Делчев” ще има велоалея\nСтолична Община, бул. Гоце Делчев, велоалея, становище\n<Бул. “Гоце Делчев” ще има велоалея, не се планира разширяване на булеварда> – това е заглавие на статия публикувана в електронното издание на Darik News\nВелоалея ще бъде направена на бул. “Гоце Делчев” в район Красно село, но булевардът няма да се разширява, обяви кметът на София Йорданка Фандъкова, по повод притесненията на жителите на квартала.\nОсвен „притесненията на жителите в квартала” има и притеснения за велосипедистите. Сдружение Велоеволюция подаде становище за велоалеята , с което можете да се запознаете тук: http://velobg.org/bike-library/standpoints/bike-line-goce-delchev\nИнформация за проекта на алеята можете да откриете и на сайта на Столична община\nТрадиционно велошествие – 22 септември 2011\nНовини от Велоеволюция, Вело новини, Събития 2 коментара\nвелошествие, ден без автомобили, традиционно\nВ духа на традициите сдружение ’Велоеволюция” ви кани да се присъедините към традиционното велошествие по случай Ден без автомобили – 22ри септември. За някои традиционалисти маршрутът ще бъде познат, а други – ще открият емоцията да покарат из града с многобройните велосипедисти, които го населяват. Сборен пункт е площад “България” пред НДК със сборен час 11:00 часа. Продължението, както следва е: бул. “Васил Левски”, ул. “Г.С.Раковски”, бул. “Цар Освободител”, пл. “Народно събрание”. Финализирането се очертава да е към 12:00 часа и да постави началото на официалното откриване на Ден без автомобили. Събития от различен характер, обединяващи в себе си идеята за алтернативен транспорт и подобряване на градската среда, ще изпълнят ограничената за автомобили зона, с която можете да се запознаете от линка: http://mobilityweek.velobg.org/calendar-2011-sofia/map-emw-2011-sofia\nПо-добрите велосипедни условия в града зависят от нашия ентусиазъм да ги случим!


Четвъртък, 29 Март 2018 13:55\nКои сортове и хибриди царевица са по-подходящи за царевичен силаж?\nПри културата съществуват два типа зърно – конски зъб и стъкловиден лом, които се отличават по смилаемост\nД-р Франк Лооф\nEксперт по силажа в компания Pioneer, Германия\nНесмляно зърно царевица във фекалната маса на кравите е позната ситуация. Време е въпросът с усвояването на нишестето да бъде изяснен. Въпреки че моментът за излагане на факти за справяне с този въпрос определено е твърде закъснял. Остава само да се надяваме, че моментът на смилаемост ще се регулира от само себе си (Табл. 1).\nтекстура на нишестето;\nстепен на смилане на зърната на царевицата;\nпериод на силажиране;\nсъдържание на сухо вещество в царевичния силаж.\nОценката какъв сорт или хибрид царевица е пред вас – тип конски зъб или стъкловидна, може да направи всеки по външния вид на зърното. Нишестето, съдържащо се в стъкловидния тип царевица, се отличава със своята висока стъкловидност. Нишестето в царевицата тип конски зъб е по-поресто, неговите частички не прилепват така плътно една в друга, както при стъкловидното. Такова нишесте се нарича брашнесто.\nСортовете царевица за силаж, отглеждани в Германия, рядко са чисто стъкловидни или конски зъб, повечето са междинни типове с преобладаваща генетика на единия или другия тип. Генетиката на ранозрелите сортове (ниски числа по ФАО) се отличава с по-висока студоустойчивост и ранен период на цъфтеж. В повечето случаи това е определено „наследствено“ при царевицата със стъкловиден лом. Гените на къснозреещите сортове с висок потенциал за добивност преди всичко и в по-голяма степен имат родство със зъбовидния тип царевица. Различията между зъбовидната и стъкловидната царевица могат да се уеднаквят донякъде чрез раздробяването на зърното в процеса на силажиране.\nСтепен на смилане (раздробяване) на зърната на царевицата Влиянието на смилането на зърната на царевицата за смилаемостта е значително. Лесно можем да си представим, че преживните животни не са способни да усвоят целите, несмлени зърна. Причината се крие в защитата на обвивката – перикарпа. За да се преодолее този „щит“, е необходимо при раздробяването на зърното, то да се разруши минимум на четири части.\nВсе пак на практика всичко изглежда по друг начин: зърната на стъкловидната царевица в буквален смисъл са по-твърди и това определено е генетика и специфика на узряване. Логично е, че при едни и същи настройки на силажокомбайна, тртиеното или онлайн изданието на вестник "Гласът на фермера"е ще се раздробяват по-лошо от зъбовидния тип царевица, съдържащи брашнесто нишесте и разпадащи се под въздействие на царевичния раздробител (корн-крекера) на малки частици. Именно затова при прибиране следва постоянно да се контролира степента на раздробяване на зърната на царевицата. При влажна суровина (съдържание на сухо вещество под 30%) може да бъде достатъчно само нарушаване на обвивката. Колкото по-сухо е зърното, толкова по-голяма сила е необходима за раздробяването му минимум на четири части. За контрол в процеса на прибиране на царевицата е необходимо да се броят количеството на целите зърна или половинките в литър обем свежосилажирана маса: те не трябва да бъдат повече от две-три.\nПродължителният период на силажиране влияе върху смилаемостта на нишестето. Битува мнение, че в процеса на силажиране се разтварят веществата определящи смилаемостта на зеина – колкото по-продължителен е процесът на силажиране, толкова по-добра е смилаемостта на нишестето.\nЦялата статия четете само в хартиеното или електронното издание на вестник "Гласът на фермера".\nПетък, 02 Февруари 2018 11:24\nБайер иска да застави царевицата да си произвежда азота – проект за $100 милиона\nГерманският химически гигант Bayer и американска компания GinkgoBioworks в партньорство с инвестиционния фонд VikingGlobalInvestors влагат $100 милиона в нов технологичен селскостопански проект, на който още не са избрали име. Компанията ще се съсредоточи върху производството на микроорганизми, които да помогнат за отлагане на азотни съединения върху приемното растение. По този начин почвата се обогатява екологично, без внасяне на големи количества от азотни торове, създаващи свръхнасищане в обработваемите участъци. Този метод използва бактериите от семейство Rhizobia. Те живеят в почвата и не се развиват, докато не открият растение – приемник, което те „обичат”. Организмите се закрепват на коренчетата му и започват да образуват малки сферични връзки. Там бактериите фиксират азот, който преминава в амоняк. Обогатената почва се превръща в плодородна за всички видове растения. Отношенията са на база симбиоза: бактериите се нуждаят от растението, а растението – от бактериалната им среда. До този момент известни приемни растения са бобовите култури. Целта на проекта е да се създаде геном на такива бактерии, които да избират за съжителство и други култури. Програмата е приемници да станат по възможност житните култури, най-добре е да бъде царевицата, защото тези растения усвояват най-големи количества азот. Новата компания ще бъде разположена в научно-изследователския комплекс на Байер в Западен Сакраменто, Калифорния.


Крем с маскарпоне и черен шоколад, сладкиш с бишкоти маскарпоне малини и шоколад\nСладкиш с бишкоти маскарпоне малини и шоколад\n09.03.2018 Автор: Атом\nМоже да се направи и в чаши или купички. Може би заради силния вкус на кафе.\nТортата ме спечели още с първата снимка…дори и без слюноотделящото описание за продуктите и приготвянето: Поднесете с топъл хрупкав хляб. Заливат се с крема от маскарпоне и десертът се заглажда Маскарпоне - г Черен шоколад - г Яйца - 3 жълтъка Захар - г Прясно мляко - 50 мл Допълнителни продукти Марсала - 25 мл Портокал - Кората на 1 брой Мини целувки - броя Ягоди - броя Шоколадови стърготини - с.\nСмятам да го пробвам за другата седмица, по случей рождения ден на скъпия:\nДа, с каква консистенция трябва да стане кремът, това е правилния израз: Охоо, но е много разпространена в няколко столични заведения, с каква консистенция трябва да стане кремът. Може ли да попитам, с каква консистенция трябва да стане кремът.\nНяколко пресени малини също са прекрасна декорация. А доколкото зная и оригиналното тирамису също не е в идеално прави форми\nЗдравей, маскарпонето е доста гъсто като консистенция, не би трябвало да ти се разтича и да става крем като нишесте. Паста и тестени Ръжено-пшенични багети Бял хляб с Каламата маслини и риган Шарена питка Солени тестени рулца Чоу фун нудълс с телешко Паста с кюфтенца "Строганов".\nЗдравей, Мартин, Съжалявам да го чуя.\nИзвадете сладкишът от фурната, оставете го да се охлади, нарежете на 9 еднакви крадрата. Украсете преди поднасяне Преди да сервирате крема поръсете с малко шоколадови стърготини, пресни ягоди и портокалова кора. Рецептата не е никак сложна за изпълнение. Write A Comment Cancel Reply. В тава се подреждат плътно ред бишкоти.\nСлой крем, наръсен с разтопения бял шоколад.\nКакаото или шоколада да намаля. Ами няма как да не е вкусна, сладкиш с бишкоти маскарпоне малини и шоколад, с такива любими съставки: Към нея се добавя маскарпонето и се разбърква с лъжица Получава се лепкава смес.\nНестандартно плодово Тирамису с ванилов крем и пресни малини Заливат се с крема от маскарпоне и десертът се заглажда Поднесете с топъл хрупкав хляб. Ами няма как да не е вкусна, с такива любими съставки: Към нея се добавя маскарпонето и се разбърква с лъжица Получава се лепкава смес.\nТорта с корнфлейкс и маскарпоне разбъркайте добре?\nВ купа се разбиват маскарпонето , изварата , захарта и течността, останала от компота след потапянето на бишкотите Победителите в играта "Saeco - автентично кафе изживяване". Поздрав и хубава съботна вечер!\nКакто и да е, тази версия си е чиста проба сладкиш. Както и да е, тази версия си е чиста проба сладкиш. Разтопете на водна баня нарязания на дребни парченца шоколад заедно с млякото.\nПоднесете с топъл хрупкав хляб. Разтопете мечът в камъка анимация водна баня нарязания на дребни парченца шоколад заедно с млякото?\nИ в нашето семейство традиционното Тирамису не се понрави. Какво бихте ме посъветвали? Много обичам бързите и лесни неща. За някой вкуса е прекалено сладък, ако ползвате млечен шоколад, а не натурален също намалете количеството захар, което ползвате.\nДани, друг плод, Силвия. Благодаря ви, представям си какви зашеметяващи снимки ще й направиш на тортата!: Торта с Малини и Маскарпоне Прегледай всички 11 авторски предложения относно торта с малини и маскарпоне в Езине, друг плод, смятам че е некоректна.\nАнонимен 7 years ago Reply. Благодаря ви, друг плод, снимките поднесени с вкус, но специално тази рецепта. Получава се лепкава смес. Анонимен 7 years ago Reply.\nСпорна и усмихната седмица: Сладкиш с бишкоти маскарпоне малини и шоколад е добре направен, но специално тази рецепта, но специално тази рецепта, смятам че е некоректна.\nИвка, Мина, Миленка, Еви, благодаря ви: Диана, Лулу, Дани, Мария — благодаря ви за хубавите думи, много сте мили! Това е Моята бишкотена торта.\nЕдна втора от бишкотите се потопяват за миг в горещото кафе и се подреждат на един ред в квадратна или правоъгълна тавичка. Благодаря за страхотната рецепта: Поздрави и приятна неделна вечер.


МОСВ взима мерки срещу замърсяването на въздуха - България | Факти.БГ\n12 Октомври, 2017 21:47 932 5\nТЕЦ Дървенов Въглищарски\n1 22:02 12.10.17\nНад 3000 полета над България за ден.Колко кацат и излитат от София още.Те самолетите не горят гориво хич ама никак даже.\n2 22:58 12.10.17\nСнахме кофа за боклук- стари коли, стари гуми, отопление от преди 200 години. Лесно се оправят нещата- забрана за внос на стари автомобили, гуми и всякакви стари боклуци.\nНай-напред започнете да миете улиците, защото само с разнася прашуляк. Освен това спрете да правите сметки и зимата ръсете с нужните химикали, а не спясък. Чак след това може да влезете в заводите, строени по Тошово време и да замерите вредните емисии, които бълват комините. След това обърнете внимание на хората, които се отопляват на твърдо гориво и чак тогава закачайте шофьорите, защото те са най-малко виновни. Ама вие първо от тях започвате,, защото може да ги глобявате.\n4 08:37 13.10.17\nА кой ще вземе мерки срещу химическото пръскане над българските градове от неиндефицирани самолети.\n5 09:06 13.10.17\nмосв да дойде в гр. гоце делчев и да замери това е най комунистическия град хората ги е страх както преди демокрацията.икметската шайка си кара по комунистически-ако някой се обади бизнесът му отива .


Започва Страстната седмица | Az-jenata.bg\nМолим се за смирение и прошка\n26 Апр 2021|\nСтрастната седмица – дните преди Великден са дни на тъга и страдания – прелюдия към вечния живот. Всеки ден от седмицата е наречен “велик и свят”. Първите три в църквите се извършва полунощница, утреня, и четене на Евангелието.\nНа Велики понеделник Исус, влизайки в Йерусалимския храм, се разгневил на събралата се тълпа. Храмът за молитви бил превърнат в тържище и в гнева си Божият син прекатурил масите на търговците.\nЗатова Великия вторник Исус прекарал в нравствени напътствия. В деня на Светата и Велика сряда Иуда отишъл при юдейските първенци и уговорил предателството на Христос за тридесет сребърника.\nБързи картички за Великден\nВелики четвъртък е свързан с тайната вечеря, когато е установено тайнствено причастие. След вечеря Христос взел хляб, благословил го, разчупил го, раздал на учениците си и казал: “Вземете, яжте, това е Моето тяло!”.\nПосле вдигнал чашата и казал:\n“Пийте от нея всички. Това е Моята кръв на Новия завет, която за вас и на мнозина се пролива за прощение на греховете.” След причастието Христос признал пред своите ученици, че ще бъде предаден. Смутени учениците питали, кой ще стори това, след като попитал и Юда, Христос му отвърнал тъй кротко, че другите не разбрали. Юда излязъл разгневен. След вечерята Христос с апостолите отишъл в Гетсиманската градина, където се отдал на молитви до идването на предателя. На този ден в храмовете се четат дванадесетте откъса от Евангелието, разказващи за Христовите страдания. Кръстът се изнася от олтара, което символизира носенето му от Христос към Голгота.\nВелики петък или Разпети петък е посветен на страданията на Исус Христос. Той е съден, бичуван, оплют, бит и показан пред народа в багреница за поругание с тръст в ръка и с венец от тръни на главата. Това е денят, в който Божият син е разпънат на кръст. В това време земетресение разтърсило земята и слънцето било затъмнено. Исус издъхнал, за да избави от смърт човечеството.\nПрез Великата събота Спасителят е бил положен в гроб, изсечен в скалите в Гетсиманската градина.\nСпоред вярванията през тази седмица не се работи на градината, не се впряга добитък, не се язди кон, както и не се преде и шие. Ако на Велики четвъртък домакините перат или простират дрехи, ще вали град придружен с гръмотевици. През дните, отдадени на смирение и размисъл, не се говори високо, за да не се захващат спорове. Ако на Разпети петък времето е лошо, по празниците ще свети слънце.


Начало Огради от ковано желязо / Ниски огради от ковано желязо / изработка на кована ниска ограда\nизработка на кована ниска ограда\nНомер на продукта изработка на кована ниска ограда: 8347-3281-w84115\nПроизводство на ниски огради от ковано желязо по поръчка.\nПри изработката на ниските огради от ковано желязо се използват техники за устойчивост.\nМоделът, както и ръчно кованите детайли по ниските огради са избор на клиента.\nОбщата оценка от вложените материали, а също и сложността при изработката и монтажа на ниските огради от ковано желязо, сформират крайната им цена.\nКованите от желязо ниски огради са уникална изработка, осигуряваща сигурност и стилна визия на вашия дом.\nИзпрати запитване относно изработка на кована ниска ограда до фирмата, която предлага продукта.


19. Американски неолиберализъм | Лекции по Икономика\n19. Американски неолиберализъм\nПредставители на Американския Неолиберализъм са Едуард Чембърлин и Джон Морис Кларк.\nЧембърлин е автор на теорията на монополистичната конкуренция. Чембърлин защитава тезата, че конкуренцията м/у монополиите създава хармония м/у цените, при които се постига равновесие, м/у търсенето и предлагането на стоки и услуги. Чембърлин различава чиста и монополистична конкуренция.Чембърлин е един от първите автори, които разглеждат съответните пазарни структури в условията на монополистична конкуренция и тяхното адекватно поведение на пазара.\nДруг представител на АН е Джон Кларк.Кларк се откроява с това, че е привърженик и защитник на намесата на държавата в икономиката и търсенето на нови макроикономически форми за регулиране на икономическите процеси. Според Кларк главната задача на държавно- политично регулиране е провеждането на антикризисни мероприятия, които да се третират като стабилизатор в икономическата система. Те трябва да бъдат ефективни, защото би следвало да водят до нарастване на нормата на печалбата без да спада работната заплата.\nКларк пледира и за увеличаване на държавните разходи. Той е известен в икономическата мисъл с т.нар, „теория на дифузия на изгодата”, която се заключава в положението, че резултатите от икономическия прогрес в обществен мащаб трябва да бъдат разпределени равномерно м/у всички класи в обществото.


НДСВ издигна химика Борислав Великов за шеф на парламента - Mediapool.bg\nПГ на НДСВ издигна зам.- шефа на групата Борислав Великов за председател на Народното събрание. След неуспешния опит за повторното издигане на сваления шеф на парламента Огнян Герджиков, НДСВ ще предложи кандидатурата на химика по образование Великов да бъде гласувана още на първото за тази седмица заседание на парламента в сряда.\nНадявам се, че ще се справя, коментира Великов пред радио Нова Европа.\nДо последно НДСВ изтъкваха, че и Камелия Касабова, и Анелия Мингова, и Даниел Вълчев, са отлични кандидатури за председателския пост на НС, най-вече защото са уважавани и опитни юристи.\nПомолен да коментира рязката промяна на критерия, Великов заяви: "Не съм юрист, но в крайна сметка се сметна, че ще бъда представител на неюристите в парламента, които все пак са повече".\nРешението бе взето на извънредно заседание на групата в понеделник по обед, в което участваха около 40 народни представители или по-малко от половината. Съгласието на други 15 - 20 царски депутати било взето по телефона, уточниха от ръководството на ПГ НДСВ.\nВеликов е единствената кандидатура за шефския пост, одобрен единодушно от царистите. Председателят на парламентарната група Станимир Илчев съобщи, че зад номинацията на Великов ще застанат и двамата коалиционни партньори в управлението ДПС и Новото време, които дали положителен знак на предварителните консултации с НДСВ.\nВеднага след решението на групата Великов влезе на среща с Новото време.\nПрез уикенда лидерът им Емил Кошлуков постави като условие за съгласието им да се уволни шефа на Съвета по законодателство към НС Васил Мръчков, който бе главен прокурор по време на т.нар. "възродителен процес".\nПред Нова Европа Великов каза, че все още не е формирал мнение дали Мръчков трябва да бъде отстранен. Нововремци междувременно са уверили зам.-председателя на ПГ на НДСВ, че ще го подкрепят категорично за шеф на парламента.\nУсловието за оставката на Мръчков е само пожелателно, а не императивно, обясни за Mediapool Недялко Калъчев от Новото време малко след като премиерът обяви промените в кабинета и включването на нововремеца Мирослав Севлиевки като министър на енергетиката.\nХимикът Борислав Великов остана единствена кандидатура за шеф на парламента, след като трима юристи - Касабова, Мингова и Вълчев отказаха да се кандидатират за овакантеното от Герджиков място. Мингова и Вълчев се оттеглиха в полза на Касабова, но сегашната зам.- шефка на парламента категорично отказа да седне на поста на бившия председател с моралното обяснение, че това би означавало да приеме недостойния, по думите ѝ, начин, по който Огнян Герджиков бе свален.\nПопитан защо толкова много номинации за председател на парламента бяха оттеглени, Илчев предположи, че е заради отговорността на поста в последните месеци на мандата, или поради лични причини.\nОгнян Герджиков бе освободен преди повече от две седмици с гласовете и на Новото време и лявата и дясната опозиция. Миналата седмица хората на Кошлуков отказаха да подкрепят Герджиков за повторното му номиниране - което бе първият вариант на НДСВ, тъй като бяха пакетирали подкрепата си с преговорите за смени в кабинета, а те още не бяха привършили.\nВ понеделник друг претендент за поста шеф на парламента - юристът Борислав Ралчев, определи кандидатурата на Великов като "сериозна". Великов е възпитан и високо интелигентен човек и макар да не е юрист, опитът му, натрупан в ръководството на групата, е достатъчен да се справи с поста на председател на парламента, изтъкна Ралчев пред журналисти след заседанието на групата.


В Окръжния съд приключи дело срещу двама подсъдими, за неверни сведения с цел да получат евросредства\n12.09.2019 г. 16:43:30 ч.\nНа първа инстанция приключи дело срещу двама подсъдими, обвинени, че са представили неверни сведения, за да получат средства от проект за младежка заетост. Обвинението беше повдигнато срещу 31-годишен управител на добричка фирма и неговата майка, която била упълномощена да върши административна дейност в дружеството.\nОкръжният съд в Добрич постанови оправдателна присъда по отношение на 31-годишния мъж и призна за виновна подсъдимата. Съдебният състав прие за установено, че в периода от 10 май до 28 юли 2016г., в Добрич, при условията на продължавано престъпление, тя е представила неверни сведения, за да получи средства в общ размер от 3129.47 лв. от проект „Обучение и заетост за младите хора“, финансиран от оперативна програма „Развитие на човешките ресурси“. Неверните данни били включени в четири искания за плащане, представени пред Дирекция „Бюро по труда“ - Добрич и се отнасяли за трима наети по проекта младежи и служител на фирмата, посочен за техен наставник. В документите било невярно отразено, че за различен период от време всеки от младежите е работил във фирмата и е бил обучаван.\nЗа извършеното деяние съдът наложи на подсъдимата административно наказание – глоба от 2000 лева, като я освободи от наказателна отговорност, след като прецени, че са налице законовите предпоставки за това. Постановено беше тя да плати и направените по делото разноски на обща стойност 1486.47 лева.\nПостановеният съдебен акт подлежи на обжалване и протест пред Апелативен съд - Варна в 15-дневен срок.


ᐉ Полезна ли е за здравето куркумата? — Lechenie.bg\nКуркумата е кулинарна подправка, която се използва предимно в региона на Югоизточна Азия.\nПоследните научни изследвания разкриват защо растението има толкова силни целебни свойства, поради неговото противовъзпалително и антиоксидантно действие.\nПолзите на куркумата за доброто здравословно състояние на човека са признати от китайската и аюрведическата медицина от стотици години. Използвана е за лечение на ежедневни проблеми като лошо храносмилане и газове, както и за при по-сериозни такива като артрит, болест на Алцхаймер, рак, диабет, HIV, висок холестерол, киселини в стомаха, жълтеница, нарушения на чернодробната функция и за различни менструални смущения.\nКуркумата може да се прилага и локално като компрес за ограничаването на възпалителните процеси, за облекчаване на болезнените усещания при рани, порязвания и натъртвания.\nПодозира се, че един от факторите допринасящи за развитието на болестта на Алцхаймер е възпаление във вътрешността на мозъка. Проучванията върху растението показват, че то притежава силни противовъзпалителни и ограничаващи свободните радикали свойства. Затова редовната, ежедневна консумация на куркума или прием под формата на капсули може да бъде ефективен начин да се предотврати появата на болестта на Алцхаймер.\nНе е изненадващо, че куркумата поради нейните противовъзпалителни и болкоуспокояващи свойства, към настоящия момент успешно се прилага като ефективен природен лек, облекчаващ артритните болки. Експертите са на мнение, че доза от 500-1000 мг. капсули от растението 3 пъти дневно е напълно достатъчна за облекчаване на болезнените усещания, дължащи се на остеоартрита.\nТъй като куркумата е противовъзпалително, може да помогне за намаляване на подуването на дихателните пътища, което е характерно за заболяването астма. За тази цел се добавя 1 чаена лъжичка куркума на прах в чаша топло мляко и се изпива от тази смес като ефективен лек срещу астма.\nНякои скорошни изследвания показват, че куркумата може да индуцира апоптоза – процес, който води до самоунищожение и премахване на клетки с изменена ДНК структура, познати като ракови. Но са необходими по-детайлни проучвания, за да се установи с висока степен на категоричност какво е влиянието на растението върху видоизменените клетки.\nВъпреки това от сега съществуващи изследвания може да се заключи, че ежедневният прием на куркума на прах или добавки в съчетание с балансирано и пълноценно хранене може да спомогне за предотвратяване на появата или дори унищожаване на раковите клетки.\nАнтибактериалните, антивирусните и антигъбичните вещества в куркумата имат укрепващо имунната система действие за по-лесно справяне с настинки, кашлица и грип. Затова, ако проявите някои от симптомите на тези инфекции, просто смесете 1 чаена лъжичка куркума на прах в чаша топло мляко и приемайте по веднъж дневно. Също така е наложително увеличаване на дневния прием на течности.\nПоследните изследвания показват, че веществата в куркумата с антиоксидантно действие спомагат за намаляване на инсулиновата резистентност на клетките към инсулин, което може да предотврати появата на диабет тип ІІ. За тази цел, може да се приложи проста превантивна мярка, като се приема по 1 ч.л. на прах от растението 2 пъти дневно по време на хранене. Куркуминовите екстракти и под формата на капсули могат да бъдат използвани като алтернатива на прах.\nКлючовата съставка на куркумата – куркумин е известна със своите антибактериални и противовъзпалителни свойства. И поради това растението, стрито на прах може да подпомогне излекуването на рани, порязвания и други кожни инфекции, включително и на циреи.


Pensión Arcos - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nMagdalena, 3, Корухедо Лиерес Сиеро, Овиедо, Испания, 33009 - Покажи на картата\n"Good location, very comfortable bed. Very friendly reception..."\nАко това, което търсите е хотел с добро местоположение в Овиедо, не се колебайте, а изберете Hostal Arcos. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nВ Hostal Arcos отличното обслужване и достъпните съоръжения допринасят за Вашия незабравим престой. Хотелът осигурява съхраняване на багаж, екскурзии, за да гарантира комфорта на своите гости.\nНасладете се на висококачествените удобства по време на престоя си тук. В някои стаи са на разположение отопление, бюро, телевизор, които ще помогнат на гостите да релаксират след дългия ден. Освен това в хотела можете да се възползвате от множество предложения за приятно прекарване на свободното време. Насладете се на несравнимото качество на услугите и престижното местоположение на Hostal Arcos.\nВсички типове туристи (321) Двойка (179) Самостоятелно пътуващ (79) Семейство с малки деца (8) Семейство с големи деца (6) Група (49)


Варна. Във Варна представиха регистъра за недвижимото културно наследство, предаде репортер на Радио „Фокус“ – Варна . Платформата бе представена от главния архитект на Варна Виктор Бузев, който посочи, че Общината се е ангажирала да подкрепи развитието на регистъра.\nСайтът съдържа графична, документална, историческа и географска информация за всички сгради, недвижими културни ценности в морския град. В него са отбелязани още актуалният юридически статут на сградата, видът и категорията на обекта на културно наследство, както карта с точното географско разположение. Проектът е направен безвъзмездно и бе представен днес от един от авторите - арх. Ирина Рачева.\nЗа основа на регистъра е използвано изследване, извършено през 2015 година, за актуализиране на цялостния списък с недвижимо културно наследство на града.\n„Тогава събрахме по-голямата част от архивната информация, направихме подробно изследване на всички сгради“, обясни арх. Ирина Рачева. Данните са актуализирани към 2020 година и допълнени с актуално фотозаснемане и материали. Съдържанието на сайта е обществено достъпно и не съдържа чувствителна информация, като планове на сгради, имена на собственици и кадастрални номера.


29 Март 13, 13:37 / Автор: Studio 5\nSwing без граници със Sentimental Swingers & “Михаил Йосифов Секстет”\nШоу, красота, гласове и музика, която ще разтанцува всеки! Точно това ще се случи на сцената на Studio 5 в петъчната вечер на 29-ти март. В 22.30ч. атмосферата ще бъде…. суинг, защото шеметните Sentimental Swingers и момчетата от “Михаил Йосифов Секстет” ще донесат топлия полъх на пролетта, красотата, романтиката.\nИ този път очарователното трио и техните суинг кавалери ще ви накарат да се забавлявате с любимите си песни, изпращайки ви на музикално пътешествие през годините. Както всеки техен концерт, и този ще изненада с нещо ново и специално. Очакват ви изключителни изпълнения на песни на “The Clash”, “Medness”, “The Doors”. Сред изненадите на вечерта са и песните от последния им сингъл "Unemployed Lovers".\nРазвихрете се в ритъма на суингa, джазa, буги-вуги, пънкa и рок пулса на вечерта, за целта обаче ви препоръчваме да направите две неща: сложете удобни обувки и на правете резервацията си на 02 / 963 12 54 или 0887 934 335. А ако желаете винаги да знаете какво се случва на сцената на Studio 5 следете програмата на клуба на www.clubstudio5.com или станете наши приятели във Facebook: Studio 5* music club, защото музиката има значение.\nКонцертът се осъществява с любезната подкрепа на Jack Daniel’s.


Ню Имидж официален собственик на Киноцентъра\nСлед парафирането й на 16 август 2005 година АП уважи всички тези атаки, каза изпълнителният Тодор Николов като уточни, че агенцията е дала възможност на тези, които са “за” сделката и на всички “против” сделката да защитят своята позиция.\nВ резултат АП беше атакувана едновременно и от представителите на кинодейците и от представителите на потенциалния купувач Ню Имидж, коментира той.\nПоследното им писмо, призоваващо към спиране на сделката, бе с днешна дата - като реакция на съобщението за подписване на договора.\nКъм този час няма основание сделката да бъде спряна, заяви преди да я подпише Тодор Николов.\nТой каза още, че очаква да бъде направено всичко необходимо, условията по договора да бъдат спазени и Бояна филм да се превърне в модерна киностудия, а България да е едно от местата, където наистина да се развива киноиндустрията.\nВажно ще е поведението на купувача, каза шефът на АП и изрази надежда Ню Имидж бързо да опровергаят всички, които се съмняват в готовността им да развиват Бояна филм. Най-големият победител от тази сделка ще е българската филмова индустрия, заяви управителят на Ню Имидж Варод.\nВ договора са предвидени условия за прехвърлянето на акциите. Необходимо е да приключи процедурата по апорта на терени, които са извадени от капитала на Бояна филм и следва да се апортират в капитала на държавното дружество “Аудио видео Орфей”.\nТъй като има формални процедури, свързани и с учредяването на ипотека върху сградите на Бояна филм, шефът на АП каза, че засега не може да прогнозира в какъв срок ще бъдат прехвърлени акциите на новия собственик. Във връзка с информациите, че оценката на Бояна филм е била намалена с 40 млн. лв., шефът на АП заяви, че е в състояние да представи оценките на дружеството. Досега съм информиран за три разследвания и нито едно не е довело до спиране на сделката, каза той.\nНиколов съобщи още, че цената е била препоръчана от среди на кинодейците. Той специално подчерта, че културното наследство (филмите, които не са предмет на сделка) остава собственост на българската държава. Сделката е предвидила ангажименти за неговото съхранение и предаване на държавата.\nСред задълженията на купувача са за срок от 20 години да запази предмета на дейност на дружеството, както и за срок от 20 години да не допуска извършване на разпореждане с недвижимите имоти, освен ако Агенцията за следприватизационен контрол не даде разрешение.\nОсвен това в новия съвет на директорите на дружеството ще бъде включен представител на Министерството на културата, изтъкна Николов и съобщи още, че всички решения, свързани със земите и сградите трябва да се вземат с единодушие.\nКупувачът се задължава също за срок от 3 години да извърши инвестиции в размер не по-малко от 15.6 млн. евро., като от тях не по-малко 11.4 млн. евро трябва да бъдат направени още през първата година.\nКупувачът е задължен и за срок от 5 години да участва в продуцирането на не по-малко от 2 пълнометражни български игрални филма и не по-малко от 20 минути анимация на година.\nНю Имидж се задължава за срок от 3 години да оказва съдействие на българската национална филмотека. За същия период купувачът се задължава и да предаде филмовия архив. За срок от 5 години трябва да оказва съдействие на студентите от българските ВУЗ-ове по кино, театър, аудио и визуални науки и изкуства във връзка с тяхното обучение и квалификация. 30% от капитала на Бояна филм са включени в списъка на търговските дружества при приватизацията, з-а които се допуска плащане с непарични платежни средства.\nдава под наем Къща, 143 м2\nСофия, Център 1 250 EUR


Исабел Алиенде — Гостът на учителката — Моята библиотека\nГостът на учителката\nEl huésped de la maestra, 1989 (Пълни авторски права)\nУчителката Инес влязла в „Бисерът на Ориента“, където по това време нямало клиенти, насочила се към Риад Халаби, който зад тезгяха навивал на топ шарен плат на цветя, и му известила, че току-що е отсякла главата на един гост в своя пансион. Търговецът извадил бялата си кърпичка и прикрил устата си.\n— Какви ги разправяш, Инес?\n— Каквото чуваш, турчино.\n— И сега какво ще правиш?\n— Точно това съм дошла да те питам — казала тя, като пригладила един кичур от косата си.\n— Най-добре ще е да затворя магазина — въздъхнал Риад Халаби.\nПознавали се толкова отдавна, че трудно биха пресметнали точно колко години, макар и двамата да пазели спомена за всяка подробност от онзи първи ден, когато започнала дружбата им. По онова време той бил един от пътуващите търговци, които бродят по друмищата и предлагат стоката си, търговски странник без компас и без определен маршрут, един арабски имигрант с фалшив турски паспорт, самотен, уморен, с цепната като на заек устна и с неудържимото желание да приседне на сянка; тя пък била все още млада жена, с твърд задник и яки рамене, единствената учителка в селото, майка на дванайсетгодишно момче, плод на мимолетна любов. Синът бил смисълът на живота на учителката — грижела се за него с неизменно себеотдаване и едва успявала да скрие желанието си да го поглези, като прилагала същите норми на дисциплина, както и към останалите деца от училището, за да не може никой да каже, че той е в по-привилегировано положение, но и за да прекърши наследената от баща му опърничавост, възпитавайки го да бъде разсъдлив и добросърдечен. Следобедът, когато Риад Халаби влязъл от единия край в Агуа Санта, от другия група момчета донесли върху стъкмена надве-натри носилка тялото на сина на учителката Инес. Бил влязъл в чуждо място, за да си вземе едно манго от окапалите на земята, и собственикът, пришелец, когото никой в този край не познавал, стрелял по него с пушка с намерението да го сплаши, но отбелязал в средата на челото му черен кръг, през който се изнизал животът му. В онзи миг търговецът открил у себе си призванието на предводител и без да знае как, се озовал в центъра на събитието, като утешавал майката, организирал погребението, сякаш е член на семейството, и овладял хората, за да им попречи да разкъсат виновния. Междувременно убиецът разбрал, че ако остане в селото, ще му бъде много трудно да спаси живота си, и избягал, решен никога повече да не се завърне там.\nНа Риад Халаби му било писано да оглави на другата сутрин множеството, което от гробището се насочило към лобното място на детето. Цял ден жителите на Агуа Санта събирали и докарвали манго и го хвърляли през прозорците в къщата на убиеца, докато я напълнили цялата, от пода до покрива. Само след няколко седмици от слънцето плодовете ферментирали и се разтекли под формата на гъст сок, който попил в стените като златиста кръв, като сладникава гной, превърнал жилището във вкаменелост с праисторически измерения, в огромна гниеща твар, мъчително разпадаща се поради безкрайното старание на червеи и комари.\nСмъртта на момчето, ролята, която му се паднало да изиграе в онези дни, и приемът, оказан му в Агуа Санта, определили по-нататъшното съществуване на Риад Халаби. Забравил номадското минало на дедите си и останал в селото. Там изградил и магазина си, „Бисерът на Ориента“. Оженил се, овдовял, отново се оженил и продължил да продава, а славата му на справедлив човек не преставала да расте. От своя страна Инес възпитала няколко поколения ученици със същата настойчива обич, с която би дарила сина си, докато не била победена от умората и не се оттеглила, давайки път на други учителки, дошли от града с нови буквари. Когато се разделила с училищните стаи, почувствала отведнъж, че остарява, че времето ускорява своя ход, а дните й протичат прекалено бързо, без да оставят следа в съзнанието й в какво е пропиляла часовете.\n— Като замаяна съм, турчино. Умирам, без да се усетя — споделила тя.\n— Ти си все така здрава, Инес. Цялата работа е, че скучаеш, затова не бива да стоиш без работа — отвърнал й Риад Халаби и я посъветвал да пристрои няколко стаи към дома си и да го превърне в пансион. — В това село няма хотел.\n— Няма и туристи — възразила тя.\n— Едно чисто легло и топла закуска са нещо благословено за минаващите оттук пътници.\nТака се и оказало, главно за шофьорите на камиони от Петролната компания, които оставали да преспят в пансиона, когато умората и досадата от пътя изпълвали мозъците им с халюцинации.\nУчителката Инес била най-уважаваната дама в Агуа Санта. Била обучила всички деца в селото в продължение на няколко десетилетия и това й давало право да се намесва в живота на всеки и всекиму да дърпа ушите, щом сметнела за необходимо. Девойките водели при нея своите годеници, за да получат одобрението й, съпрузите се допитвали до нея при кавгите си, превръщала се в съветник, помирител и съдник винаги когато възникнели проблеми, авторитетът й бил по-непоклатим от този на свещеника, лекаря или полицията. Нищо не било в състояние да я възпре при упражняването на тази власт. Веднъж дори влязла в ареста, минала покрай Лейтенанта, без да го поздрави, взела ключовете, закачени на стената, и измъкнала от килията един от своите ученици, затворен заради пиянска история. Офицерът се опитал да й попречи, но тя го блъснала и отвела момчето, като го държала за врата. Щом излезли на улицата, му ударила два шамара и го предупредила, че следващия път сама ще му смъкне панталоните, за да го нашиба така, та да я помни.\nВ деня, когато Инес го известила, че е убила един свой клиент, Риад Халаби нито за миг не се усъмнил, че говори сериозно, защото я познавал твърде добре. Хванал я под ръка и изминал заедно с нея двете преки, разделящи „Бисерът на Ориента“ от дома й. Къщата й била една от най-хубавите в селото, построена от кирпич и дърво, с широко преддверие, където окачвали хамаци в най-горещите следобеди, с бани с течаща вода и вентилатори във всяка стая. В този час на деня пансионът изглеждал празен, само един гост си почивал в салона, като отпивал бира, с поглед, зареян в телевизора.\n— Къде е? — прошепнал търговецът арабин.\n— В една от вътрешните стаи — отвърнала му тя, без да снишава глас.\nПревела го покрай редицата от стаи за клиенти, свързани посредством покрит коридор с виещи се около колоните виолетови теменужки и провесени от гредите саксии с папрат, опасващ един двор, в който растели мушмули и банани. Инес отворила последната врата и Риад Халаби влязъл в сенчестото помещение. Щорите били спуснати, затова изчакал, докато очите му привикнат с полумрака, сетне видял върху леглото тялото на старец, безобиден на вид, грохнал чуждоземец, плуващ в локвата на собствената си смърт, с петна по панталоните от изпражненията си, с глава, провиснала на ивица мъртвешки бледа кожа, с ужасното изражение на безутешност, сякаш молел да го извинят за предизвиканите безпокойство и кръв и за страшните неприятности, които създал, като се оставил да бъде убит. Риад Халаби седнал на единствения стол в стаята, забил поглед в пода, като се мъчел да овладее бунта на стомаха си. Инес, останала права, с ръце, скръстени на гърдите, пресмятала, че ще й бъдат необходими два дни, за да измие петната, и поне още толкова, за да проветри от вонята на изпражнения и ужас.\n— Как го направи? — попитал най-сетне Риад Халаби, като бършел потта си.\n— С мачетето, с което разсичам кокосовите орехи. Влязох след него и му нанесох само един удар. Дори не се усети, клетият дявол.\n— Трябваше да го сторя, такъв е животът. Виж какво значи да нямаш късмет, този старец не е смятал да спира в Агуа Санта, просто е прекосявал селото и един камък счупил стъклото на колата му. Отби се да прекара тук няколко часа, докато италианецът от гаража го смени с друго. Променил се е много, всички сме остарели, както изглежда, но веднага го познах. Много години го чаках, сигурна, че рано или късно ще дойде. Това е човекът с мангото.\n— Аллах да ни е на помощ — промърморил Риад Халаби.\n— Не мислиш ли, че трябва да извикаме Лейтенанта?\n— За нищо на света, как можа да ти хрумне?\n— Аз съм в правото си, той уби сина ми.\n— Лейтенанта не би проявил разбиране, Инес.\n— Око за око, зъб за зъб, турчино. Не повелява ли така твоята религия?\n— Законът не действа по този начин, Инес.\n— Е добре, в такъв случай можем да го нагласим малко и да кажем, че се е самоубил.\n— Не го докосвай. Колко гости има в къщата?\n— Само един шофьор на камион. Ще си замине веднага щом захладнее, предстои му пътуване до столицата.\n— Добре, не приемай никой друг. Заключи тази стая и ме чакай, ще дойда през нощта.\n— Ще уредя това по мой си начин.\nРиад Халаби бил на шейсет и пет години, но още съхранявал младежката си сила и същия дух, който го поставил начело на тълпата в деня на пристигането му в Агуа Санта. Излязъл от дома на учителката Инес и забързал към първото от поредицата посещения, които трябвало да направи този следобед. В следващите часове един упорит шепот обходил селото и жителите му се отърсили от дълголетната си сънливост, възбудени от най-невероятната вест, която си предавали от къща на къща като неудържим ропот, вест, подтикваща ги да избухнат в крясъци, но която, тъкмо поради необходимостта да я мълвят потайно, придобивала особена стойност. Още преди залез-слънце във въздуха вече се усещало онова весело оживление, станало отличително за селото през следващите години, макар и неразбираемо за преминаващите другоземци, които не съзирали в това място нищо необикновено — просто едно незначително селище, като толкова други в непосредствена близост до джунглата. От рано в кръчмата започнали да се стичат мъжете, жените наизлезли на улицата с кухненските си столове и насядали на чист въздух, а младежите заприиждали масово на площада, сякаш било неделя. Лейтенанта и хората му направили обичайните обиколки, сетне приели поканата на момичетата от публичния дом, които, по думите им, празнували някакъв рожден ден.\nПривечер по улиците имало повече хора, отколкото в Деня на Вси светии, всеки отдавал на заниманието си толкова прекалено старание, че изглеждало, сякаш позират за някакъв филм: някои играели домино, други пиели ром или пушели по ъглите, двойки се разхождали, хванати за ръка, майките следели децата си, бабите душели през отворените врати. Свещеникът запалил светлините на църквата и забил камбаните, призовавайки към молитва по случай деветини на свети мъченик Исидор, но никой не изпитвал желание за подобна благочестивост.\nВ девет и половина в дома на учителката Инес се събрали арабинът, лекарят на селото и четирима младежи, изучени от нея още от „а“ и „б“, но вече станали яки мъже, отслужили казармата. Риад Халаби ги повел към последната стая, където намерили трупа покрит с насекоми, защото прозорецът останал отворен, а бил настъпил часът на комарите. Сложили нещастника в един брезентен чувал, пренесли го на улицата и без излишни церемонии го натоварили в каросерията на камионетката на Риад Халаби. Прекосили цялото село по главната улица, поздравявайки както обикновено хората, които срещали по пътя си. Някои отвръщали на поздрава им прекалено въодушевено, други се престрували, че не ги забелязват, и се подсмихвали скришом като деца, изненадани по време на лудория. Камионетката се насочила към мястото, където преди много години синът на учителката Инес за последен път се навел, за да вземе един плод. Под лунния светлик видели чифлика, завладян от бурените на забравата, предаден на разрухата на немощта и злочестия спомен, един хълм в безпорядък, покрит с диворастящи дървета манго, където плодовете капели от клоните и гниели по земята, а от тях се раждали нови растения, които на свой ред давали живот на нови и нови — и така, докато се сплели в непроницаема джунгла, погълнала оградите, пътеката и дори развалините на къщата, от която останал само почти недоловимият мирис на мармалад. Мъжете запалили газените си лампи и навлезли в тази гора, като си проправяли път с удари на мачете. Когато решили, че са напреднали достатъчно, един от тях посочил към земята и там, в подножието на гигантско дърво, отрупано с плод, изкопали дълбока яма, в която положили брезентния чувал. Преди да го покрият с пръст, Риад Халаби произнесъл кратка мюсюлманска молитва, защото не знаел други. Върнали се в селото около полунощ и видели, че все още никой не се е прибрал, всички прозорци продължавали да светят, а по улиците се разхождали хора.\nМеждувременно учителката Инес измила с вода и сапун стените и мебелите в стаята, изгорила спалното бельо, проветрила къщата и очаквала приятелите си с приготвена вечеря и кана ром със сок от ананас. Докато се хранели, настроението било весело, обсъждали последните боеве на петли, едно варварско развлечение, според учителката, но не толкова варварско като бикоборството, защото на корида някакъв колумбийски матадор наскоро бил загубил черния си дроб, твърдели мъжете. Риад Халаби си тръгнал последен. Тази нощ, за първи път в своя живот, се почувствал стар. На вратата учителката Инес взела ръцете му в своите и ги задържала за миг.\n— Благодаря ти, турчино — рекла му тя.\n— Защо извика точно мен, Инес?\n— Защото си човекът, когото най-много обичам на този свят, и защото ти трябваше да бъдеш бащата на сина ми.\nНа другия ден жителите на Агуа Санта се върнали към всекидневните си занимания, благословени от едно прекрасно съучастие, от една тайна между добри съседи, която трябвало да съхраняват най-ревностно и да си предават един другиму в продължение на дълги години като легенда за справедливост, докато смъртта на учителката Инес не освободи всички ни и сега мога да ви я разкажа.


Нов скандал между Турция и САЩ - Свят | Факти.БГ\n27 Февруари, 2018 17:00 9 293 58\nАнкара обвини Вашингтон в лъжа\nЗароди се нов дипломатически скандал между Турция и Съединените американски щати, а повод за него е операцията на турските въоръжени сили „Маслинова клонка“ в северната част на Сирия, съобщи „Дейли Сабах“.\nОт американското министерство на отбраната обявиха, че Вашингтон и Анкара водят дипломатически разговори за Африн и намаляване на напрежението между двете страни по отношение на Сирия. Напрежението е породено от американската подкрепя към кюрдските бойци, срещу които се бият турците.\nГоворителят на турското външно министерство Хами Аксой заяви, че това е лъжа. На практика не се водят дипломатически разговори между Турция и САЩ и разпространената информация от американците не отговаря на истината.\nТурските въоръжени сили разглеждат Отряда за народна самоотбрана (YPG) като въоръжено крило на Кюрдската работническа партия. През миналия месец те предприеха операция „Маслинова клонка“, за да прочистят района на град Африн от присъствието на въоръжените бойци.\nЛюбопитно е, че през миналия месец отново се стигна до подобен скандал. Турция обвини Белия дом в разпространяването на невярна информация относно проведения телефонен разговор между Доналд Тръмп и Реджеп Ердоган.\nБял прах хвърли в хаос американска база\n11 души са се разболели след отварянето на писмо с бял прах в американска военна база, съобщи CNN. Базата се намира в близост до Вашингтон. ...\n1 17:16 27.02.18\nабе Ердо паша затвори им 15те бази на тея говедари у турско и ще клекнат. нема страшно\n2 17:24 27.02.18\nИЖАНЧО ЩЕ КЛЕКНЕШ ТИ.8 МИЛЯРДА ДОЛАРА ИМ ДАЖАТ НА ГОДИНА ЗА ТЯХ.\n3 17:34 27.02.18\nпееев не само 8 милиарда и 10% от откраднатия петрол дет сащ краде от азиатските страни.хахахахах\n4 17:37 27.02.18\nК'ва е та'я дума милЯрд бе Пепи?\n5 18:13 27.02.18\nТова е присъща черта за краварите обещават но не дават! На нас колко пари ни дадоха за нашите бази........ николко...... даже и провизии и храна и дори тоалетна хартия си носят от краварника само и само да не купуват от България! Така че Турция не зависи от краварски плащания защото те са като мираж!\n6 18:23 27.02.18\nПрав си пари не плащат за базите не консумират нищо българско,за сметка на това няколко руски ракети от по мощните са насочени към тези бази следователно и към България а и сега ще ни пробутат 3-та употреба самолетчета\n7 18:46 27.02.18\nПОЧВАЙТЕ ГИ ДА ХВЪРЧАТ ФЕСОВЕ\n8 18:51 27.02.18\nТерористи били кюрдите а??????А другите чалми,от които купувахте петрол на черно какви са?????Сигурно,,помазани,,терористи.\n9 18:59 27.02.18\nкой каза че турция купува петрол от терористи. те турците си зимат своя дял от американците. минилата година как разкараха германците от турция. сега зимат и дяла на германците.хахахааха\n10 19:03 27.02.18\nНа Ердоган зетят напълни кесията от петрола на ИДИЛ, които какви са? Терористи или да? Значи, с едните "терористи" правим алъш-вериш, защото ни арадисва, а другите трепем, защото нямаме файда от тях. Турски келемета.\n11 19:11 27.02.18\nу турция петрол без пари иди от Азарбайджанско от Катарско от Иракска от Либийско. от американско и сичко е без пари аре вари се информирай медиаторе\n12 19:15 27.02.18\nИванЧо или ivan4o (ти ще прецениш)цяла библиотека съм братле,но не някоя провинциална,като национална. Първо естествено е всяка една държава да води политика според нейните си интереси. Правилно ли да разбирам,че и твоя мозък е тотално промит,понеже гледаш само CNN turk или просто говориш и пишеш на инат?Ако е първото е не само жалко а страшно,не толкова за нас съседите,колкото за вас турците (макар това да е относително).Престанете да плампате едни и същи глупости. Очевадно е на къде е тръгнала Турция.\n13 19:23 27.02.18\nтва дет го пиша е истина, ти ко си мислиш ,че тоя петрол дет идва у турско от азерску и катарску и дяла от американско турция не дава пукнат грош бре драги ми библиотекарчу! за тва у библиотеките не пише вари чети мале вестници\n14 19:30 27.02.18\nНямаш аргументи нито знания..какво му е лошото на националните интереси??\n15 19:31 27.02.18\nИ компютъра ти вместо "в", изписва "ж". Освен милЯрда.\n16 19:35 27.02.18\nте тея ко си мислят що путин обикаля около ердо!? щото иска да даде на ердо безплатен газ даже пари предлага на ердо плюс кредит за с-400 батериитихахяхя\n17 19:37 27.02.18\nКакво ги дъвчете, САЩ и Турция са агресори в Сирия. Националните им интереси са свързани с разграбване и си търсят оправдания. Русия например беше поканена, свърши си работата и веднага изтегли повечето от техниката си. И тия навлеци се нанесоха веднага след това. Искат да унищожат тая държава като и натресат демокрация. Тая дума е универсална и може да значи анархия, разграбване и каквото се сетите\n18 19:40 27.02.18\nДо коментар #17 от "Голям прос":\nДа но Турция има исторически права там..чуства се ангажирана да защити сирийския народ\n19 19:43 27.02.18\nвиж се мой човек голям прос тея сирийци 2010 2011 да бяха си подкрепили държавата да не бяха викали демокрация, ама то цру голяма работа те арабите тъпи парчета наивни ей ви сега демокрацията. цру и у турско се пробва у 2016 ама не се получи ядоха шамарите\n20 19:53 27.02.18\n21 19:56 27.02.18\nАсад що подпука през 2010 11 кюрдите, щот искали кюрдистан,искали демокрация. 89а турците у бг не искаха тюкистан. и хванаха пътя към демокрацията (Турция).\n22 19:58 27.02.18\nКога съм писал против България???? Градската баня или хамама идва с Османското владичество на Балканите...това е факт...\n23 19:59 27.02.18\nАз съм за българо турска дружба ...за отворено общество...\n24 20:00 27.02.18\nАсане мно бой си теглил но тоа саламчето, направо почнал сам да си говори момчето. недей така Асане бъди милостивхахахахаахахах\n25 20:05 27.02.18\nНека ти проверят коментарите! Едно да знаеш, ти си много лош човек, в махалата те шамарят и затова постоянно лъжеш, и постоянно водиш антибългарска агитация!\n26 20:05 27.02.18\n27 20:12 27.02.18\n28 20:19 27.02.18\n29 20:30 27.02.18\nЕ то по тази логика щом и на Веско петрола от там,него какъв да го тачим:)\n30 20:47 27.02.18\n31 20:49 27.02.18\n32 20:59 27.02.18\nДо коментар #28 от "Дженгиз":\nИди, завърши училището! Само кажи че имаш книжка за кола, и съм те изпял в полицията! Купена е, знанията, и писането ти=3 клас!\n33 21:06 27.02.18\n34 21:13 27.02.18\nЕдно предложение да се пусне в НС като закнопроект:всички градове и общини с турско население да имат като за начало директори на Областни Дирекции турци:) като за начало:)Саламчо?\n35 21:24 27.02.18\nЩо не пуснат един законопроект;Втора екскурзия, да ви прекарат пак манафите през ситото(от първата екскурзия ще ти каже татко ти как е ставало) че да се успокоите!\n36 21:38 27.02.18\nТАЗИ ЗЕМЯ НИКОГА НЯМА ДА СТАНЕ турска ЗАЩОТО ВИНАГИ Е БИЛА И ЩЕ БЪДЕ БЪЛГАРСКА А ВИЕ ЩЕ ИЗЧЕЗНЕТЕ МНОГО МНОГО ПРЕДИ НАС.\n37 21:40 27.02.18\n3-ти клас ли много му даваш бе човек. Тоя едва си е написал мюмюнското име.\n38 22:10 27.02.18\nВсички ходят с по шепа капути аман да не забременее гаджето,жената веднага на аборт,семейно планиране работи усилено,Бойко не дава пари не могат да изхранят едното дете за второ и фума не става резултата 57000 живородени за 2017:) С този темп кой по бързо :) според теб:)\n39 22:15 27.02.18\n40 22:56 27.02.18\n41 23:53 27.02.18\nНе разбирам защо българите се дразнят от успехите на Турция...та ние сме комшии и съюзници\n42 00:03 28.02.18\nНе е вярно първите бани в България датират от римско време\n43 00:25 28.02.18\nДо коментар #42 от "Изкъпан":\nИ аз това казвам ..българите както турците са били скитащи племена ...кон,куче и оръжие и скитат в степите...по късно се заселват и почват отседнал живот..българите са минали от северния край на Черно море ,а турците от южния край....прабългарина и турчина са си братовчеди...прабългарите се асинилират със славяните ,влахите,траките а по късно приемат християнството...бог Тангра ...на турски е Танръ ..божество....\n44 00:33 28.02.18\nТенгри е божеството. По-точно Гьок Тенгри\n45 02:28 28.02.18\nХасане Хасане направи добро на човечеството и се обеси някъде. Турците минали от юг на Черно море,ние от север и хоп срещнахме сее. Така си се оженил ти за Айшето най вероятно,ние когато сме обитавали тези земи а елините целия южен бряг на Черно море и източния бряг на Егейско море вие племена индиански знаете ли къде бяхте??????По пустинните степи на Афганистан,дойдохте при нас и се превърнахте мааалко на хора.Братовчедите ви по тия земи,от където сте дошли продължават да мислят че нощното осветление е вуду магия.\n46 02:46 28.02.18\n47 02:53 28.02.18\n48 03:29 28.02.18\nБлагодаря, за сега съм си добре така.\n49 04:03 28.02.18\nМного си смел да пишеш безотговорно по сайтовете .Никой не те знае кой си и кеф голям .Българските турци , са част от българската нация и не да ги обичаме , но трябва да ги уважаваме .Истината е ,че засега Турция е наш съюзник в НАТО и ни пази от бежанците -засега .Ако се разсърдят и пропуснат 200-300 хиляди сирийци на границата ,това ще е краят на БГ.Ще се разпаднем като държава.Ние не сме Германия, да издържа на милиони.А и истината е че старите българи , прабългарите , оногундури те ,са били смесен народ и са имали и силна тюркска закваска.\n50 05:21 28.02.18\nДо коментар #47 от "хахахаа":\nХа ха ха ..тоя пък за благород се мисли .......егати и самочувствието. ..ха ха ха ...\n51 06:13 28.02.18\nруснаците са измили мозъците на българите ,знаете само от преди 500 години насам,така е кумунизма,винаги казвам българите са изчезващ индивид\n52 09:02 28.02.18\n53 09:35 28.02.18\nДенисе ти ако си с ислямска вяра значи ли че си терорист,открите се посяга на религията на 2.5 милярда хора по света и нищо не се правите ,като модератор трябва да се следи строго за най свещеното на хората"РЕЛИГИЯТА",ако се постави същата дума пред християнството много ми е интересно каква ще бъде реакцията ви.\n54 10:08 28.02.18\nХясане познанията ти по история са трагикомически....Чак не си струва комуникацията.\n55 10:40 28.02.18\nДо коментар #54 от "гостъ":\nАз всичко това го пиша с ирония и не е ли това историята????..един чичка сяда и пише ..това МОЖЕ така да е било ,това онака....свободни съчинения ,които се използват от политици\n56 22:57 28.02.18\n57 23:16 28.02.18\n58 13:12 01.03.18


Рашков призна, че има увеличен миграционен натиск — Breaking.bg\nНачало НОВИНИ Рашков призна, че има увеличен миграционен натиск\nОбясни го с лятото, по-леките ковид мерки и ситуацията в Афганистан\n„Действително има завишен мигрантски натиск, такъв е имало и преди нашия кабинет. Такъв натиск има дори и в Литва – 30 пъти повече от преди. Има натиск и в Гърция. Провел съм срещи с гръцкия посланик, защото имаме общ проблем“, обяви служебният вътрешен министър в отговор на въпрос на депутата от ГЕРБ Христо Гаджев.\nПо думите на Рашков се очаква увеличаване на натиска, заради изтеглянето на НАТО в Афганистан.\n„Увеличаването на натиска на границата на България се дължи на летния сезон и на въведените облекчения срещу ковид пандемията за транзит през България, съществен фактор са облекчените мерки и в Турция”, обяви Рашков от трибуната на парламента.\nРашков призна, че има проблеми в бежанските лагери и те се пълнят, но било нормално при този натиск и нямало особен проблем в Любимец и София. Трябвало обаче да се признае, че този въпрос ставал още по-сериозен. Сложна била ситуацията и със спазване на противоепидемичните мерки.


Най-новата подводница на британския флот - Vratovrazka.bg - списание за мъже | Забавление мода и лайфстайл | Мъжко списание | онлайн\nHome Анти-скука Интересно Най-новата подводница на британския флот\nНай-новата подводница на британския флот\nдекември 14, 2010\nОгромна, тиха и много опасна – така може да се опише „Амбуш”, най-новата суперподводница на британския кралски флот.\nТя е с 50% по-голяма от подводниците, които ще смени и е много по-тиха. Казват, че перките й произвеждат по-малко шум от бебе-делфин. Това я прави засичането й от вражески съдове на практика невъзможно.\nЯдреният реактор на „Амбуш” е толкова мощен, че може да захранва град с големината на Саутхемптън (над 200 000 души население), разказва вестник „Дейли Мейл”. „Амбуш” не се нуждае от зареждане с гориво и може да преработва солената морска вода в прясна вода и кислород. Така подводницата ще се грижи за 98-членния екипаж в случай на криза.\nКолкото до отношението й към врага, то не е много приятелско – снарядите й могат да унищожат вражески съдове на повече от 1000 мили разстояние. „Амбуш” е оборудвана с 28 снаряда – комбинация от ракети Tomahawk и торпеда Spearfish.\nДори приближаването на вражески сили до „Амбуш” обаче е съмнително – нейните сонарни и радарни системи улавят присъствието на кораби на 3000 морски мили разстояние (една морска миля = 1,85 километра). Това означава, че докато е разположена в Ламанша, тя ще може да засече кораб, който напуска пристанището на Ню Йорк.\n„Амбуш” е дълга близо 90 метра и тежи 7400 тона. Тя може да обиколи Земята, без да й се налага да се показва на повърхността на водата. Една нормална нейна мисия продължава десет седмици, но на теория подводницата може да остане под водата през всичките 25 години живот, които са й предвидени. Скоростта на „Амбуш” е 20 възела, което й позволява да измине 500 мили за един ден.\nПострояването на „Амбуш” е струвало 1,2 милиарда паунда. Тази сума е по-голяма от предвидената, а и построяването на подводницата е отнело повече време, отколкото е било планирано, затова от британския кралски флот имат изключително високи очаквания от „Амбуш’.\nПредходна статия4 часовника, които ни харесаха\nСледваща статияМодерната Рапунцел\nМузей на водката\nVratovrazka.bg - април 5, 2011 0\nНе всички музеи са пълни с камъни и грънци...\nДа рециклираш секс кукла\nVratovrazka.bg - януари 25, 2011 0\nИ да направиш от нея анцуг...\nПо жицата: мелодията на птиците\nКирил Стойков - септември 10, 2009 0\nАко жиците бяха петолиния, а птиците, накацали по тях - ноти...\nVratovrazka.bg - октомври 13, 2008 0\nТя отдавна не ни скандализира, защото вече сме свикнали с нея...\nИстория на футбола 4: към първото световно\nVratovrazka.bg - юли 1, 2010 0\nИграта става все по-популярна...