Мисли от Учителя за Музиката - Страница 2 - Мисли от Учителя по теми - Порталът към съзнателен живот\nTрябва да знаеш, от кой автор ще свириш: от Шопен, Моцарт или Бетовен.\nКойто е малко груб, твърд по характер, да свири Шопен. Той ще му предаде мекота.\nКойто е изгубил смисъла на живота, да свири Бах.\nКойто не иска да чете и не обича да мисли, да свири Бетовен.\nКойто не обича поезията, да свири Моцарт.\nВсеки музикант представя едно хубаво ядене. Ще ядеш от едно или друго ядене, според разположението си.\n(Утринни Слова, 09.05.1937 05:00 Неделя, София)\nСтремете се към големите работи, но прилагайте малките.\nБъдете свободни в стремежите си, както и в прилагането на нещата.\nДобре е да свирите Бетовен, Моцарт, но започнете от малките работи.\nМного музиканти свирят Бетовен и Моцарт, но малцина дават верен превод на тяхната музика. Слушал съм такива музиканти, и намирам, че някои места не са вярно преведени. Животът, през който минаваме сега, е превод на Божествения живот. Колкото по-верен е преводът, толкова по-добър е животът. И Бетовен, и Моцарт са превеждали от Божествената музика. Още много Бетовеновци ще дойдат. Новият век ще донесе нови музиканти, които ще пишат като Бетовена. Той е започнал от малкото и постепенно е вървял към голямото. Затова, именно, неговата симфония расте, а не се смалява. Всички неща, които се смаляват, вървят по пътя на инволюцията; тия, които растат, вървят по пътя на еволюцията.\nИзучавайте музиката, както аз съм я изучавал. Като изучавах музиката, намерих погрешките на музикантите, разбрах, де грешат. Питат ме, свиря ли Бах, Бетовен или Моцарт. Намирам, че не съм дошъл до тях. Свиря някакъв Бетовен или Бах, но мой Бетовен, мой Бах. Въпреки това, аз познавам класическата музика, зная, отде Бетовен е черпил своята музика. Аз се интересувам от истинския оригинал, а не от преводите, които музикантите са направили. Бетовен, Бах, Моцарт са направили сполучливи преводи. И аз свиря мои, оригинални работи; понякога правя преводи, по-близки или по-далечни от оригинала.\nКато работих върху музиката, намерих доста музикални времена, от които разбрах, дали свиря правилно, или не. Когато попадах точно на музикалното време, достатъчно беше да посвиря 10–15 минути, за да се оправи времето: облаците се разпръсваха, и небето ставаше чисто, ясно. Ако има голяма суша, пак свиря. Тогава небето се заоблачава, дохожда дъжд. Със свиренето си мога да примирявам хората. Ако не мога да примиря двама души, които се карат и бият, не съм свирил хубаво. Доброто свирене е в състояние да подобри нещата, да премахне мъчнотиите и противоречията в пътя на всеки човек.\n(Утринни Слова, 24.10.1943 05:00 Неделя, София)\nВсяко полюляване на листата на дърветата е тон, който, за неразвитото още ухо, се схваща като шум. Днес посещавате концерти, да слушате музиката на Шопен, на Моцарт, на Бетовен. Ако ухото на сегашния човек беше развито, той би предпочел да слуша музиката на люлеещите листа, отколкото тая на великите музиканти. За да свири добре, цигуларят трябва да вкара душата си в самата цигулка. Но така малцина свирят. Когато казваме, че някой музикант е вещ, разбираме, че той свири с душата си, т. е. по четирите формули.\nОсвен вътрешните качества на- цигуларя, нужно е и цигулката да има качества. Четирите струни на цигулката отговарят на четирите темперамента на човека. Между тях трябва да има правилно съчетание. Иначе, ще свириш без никаква хармония. Бъдещата майка, трябва да разбира от това съчетание, за да създаде здрав, добре развит организъм на своите деца.\n(Неделни Беседи, 08.01.1920 Четвъртък, София)\nРассвет и Milena reacted to this\nМузиката принадлежи на умствения свят.\nВ твоите разумни чувства и там има музика, и в постъпките, и във волята ти, като направиш нещо хубаво, и там има музика.\nВие не можете да бъдете музикални, ако не мислите, не чувствувате и не постъпвате добре.\nАко не мислите, ако не чувствувате и ако не постъпвате, не учете музиката.\nМузиката е един правилен начин как да постъпва човек.\nТуй, което наричаме добро, е отмерено, музикално.\nВсеки един тон е мярка, има съчетание.\nИ вие сте все музиканти, които не знаете как да свирите.\nЧовек мисли, ако бутне правилно една правилна мисъл.\nНе постъпва добре, значи не знае да свири.\nНеговите чувства – не знае как да нагласи арфата си.\nПосле дойде до постъпката, човек не знае как да постъпи, не знае как да командува.\n"В Любовта законът е, както в музиката.\nБог е светлината в нас и ни опитва какви сме.\nЕдно време Бог пращаше ангелите, да ни опитва какви сме.\nИ понеже ангелите не можеха да Му предадат, Той Сам дойде да ни изпита.\nМузиката е душата на Любовта. Тя е родена от Любовта в Божествения свят.\nТя представя най-красивото в света, което може да бъде достигнато от хората.\nМузиката е история, която показва как е създаден Божественият свят в битието вътре.\nИ ако искаш да знаеш как е създаден светът, трябва да слушаш музиката. Това е историята на човешкия живот.\nИ за да разберем живота, трябва да слушаме тази музика. Онзи живот, който е съграден на дисонанс, това не е живот."\nРедактирано Август 21, 2012 от Лъчезарна\nДъгата, Рассвет, Велина Василева и 1 other reacted to this\nСега нашата радост се обуславя на нещо материално.\nОбект на нашата радост е всякога нещо материално.\nА като се разруши обектът на нашата радост, и всичката ни радост се разрушава.\nОбектът не трябва да бъде материален.\nПонеже Любовта е субстанция на Божествения свят,\nто всички неща в Божествения свят са направени от Любов, тя е субстанцията там.\nТуй, което за нас на Земята е най-възвишеното, то съставлява полето, почвата, върху която живеят всички същества в Божествения свят. Следователно Любовта е над нас, а там Божествените същества ходят отгоре на Любовта.\nИ казвам: Краката на тия същества мислят повече от нашите глави.\nТия, които ходят на Любовта, техните крака мислят повече, отколкото нашите най-видни философи тук на Земята.\nВсички тия неща трябва да ги съзнаем от Любов. Субстанция трябва да има.\nТогава ще имаме вещи и предмети, които няма да се разрушават.\nЛюбовта ще бъде основа, един вечен принцип, и тогава няма да скърбим, всякога ще бъдем радостни.\nЗатуй ние изучаваме Любовта като една велика реалност, а не като нещо отвлечено.\nТя е една велика реалност, към нея се стремим, в нея има музика.\nИнструментите ще ги направим от Любов. С нея ще пеем, ще свирим.\nИ като влезете в Божествения свят, там ще разберете по-възвишените работи, там ще ги изучавате като ученици.\nТа затуй ние взимаме пеенето и музиката само като едно спомагателно средство към постигане на тази Божествена цел.\nРассвет, Пламъче, Лъчезарна и 1 other reacted to this\nАко ти пееш една любовна песен в мажорен или в минорен тон, какъв ще бъде ефектът на пеенето? Минорният тон ще показва, че си изгубил любовта, която си имал. Казваш: „Изгубих те, не знаех как да те ценя.“ Това означава, че постигаш дълбочина, когато търсиш любовта долу. Когато я намериш, влизаш в мажорна гама и веднага възлизаш нагоре. И тъй, всички минорни гами показват, че сме изгубили нещо, и посочват начина, по който трябва да го намерим. А мажорните гами показват, че сме намерили това, което сме изгубили.\nВ днешната музика много елементи липсват, например в нея постоянно се сменят гамите. Във всички оперетки аз виждам постоянни рушения и творения: в даден момент композиторът съгражда, а в друг – разрушава. Това явление навежда на мисълта, че каквато е културата, такава е и музиката. Музикантът в даден момент бива обхванат от силна страст, написва нещо, след което стига до едно отчаяние и разрушава написаното, после пак го съгражда. И така няма завършена цел в музиката – от единия ѝ край са налице разрушения и съграждания, а в другия се завършва с разрушение. Такава е съвременната музика – новата музика, не класическата. Обаче окултната музика и окултното пеене се различават от нея. И те започват с един момент на разрушение и чистене, но след това съграждат и никога не рушат. Първоначално рушат, после съграждат, а съградят ли веднъж, те остават цялостни, за да цъфнат. В музиката има живот. Окултната музика чрез една песен може да трансформира най-лошите настроения: в отчаяния човек тя може да възбуди едно прекрасно чувство и да му даде импулс за възвишен и благороден живот.\nТрябва не само да имаш стремеж, но да прилагаш и да работиш. Най-възвишеното чувство, най-възвишеното състояние на музиката – това е Любовта. Да любиш означава да пееш. И всички, които залюбват, започват да пеят. Даже и волът, когато започне да люби, той мучи. Няма животно, което да не изразява някакъв глас. Жабите, които са толкова студенокръвни, когато дойде пролет, започват да крякат, не млъкват. Това е тяхната песен и щом премине любовта, те пак замлъкват. Жабата е емблема на крайния материализъм. Следователно, щом започнеш да мислиш за къщи, щом започнеш да се осигуряваш, ти забравяш пеенето и казваш: „Музиката е последна работа.“ Започваш да чуваш дрънкането на парите, а тази музика е еднообразна. В сегашните банкноти дори и музика няма, а само шумолене. Това материалистическо настроение измъчва мозъка. Щом се убие музиката, изгубва се смисълът на живота. И първото условие, за да придадем смисъл на живота, е да възстановим музиката. Единственото изкуство, което спасява хората, е музиката, но не площадното пеене. В старите песни има мотив, но пеенето не идва, а в новите песни мелодията не всякога съответства на текста. Например в песента Цвете мило, цвете красно или в евангелските песни мелодията не съответства на съдържанието. На всяка една песен според съдържанието трябва да ѝ се даде съответстваща мелодия – в това е силата на пеенето. Великите творци на музиката, класическите творци, са разбирали това изкуство по-отблизо.\nСега всеки един от вас може да пее и вие трябва да се стремите да пеете. У българите има обичай, докато момата е млада, всички да я подканят да пее, но щом се ожени, ѝ казват: „Не ти трябва пеене.“ Дори когато някоя стара жена започне да пее, я питат: „Какво си се разпяла, да не мислиш да се жениш?“ Българинът свързва пеенето с женитбата и затова в трезво състояние не пее, срам го е. Той трябва да си сръбне половин килце ракийка – тогава се отваря и започва да пее. Ако пееш, без да пиеш, българинът се чуди как можеш за нищо и никакво да вършиш това. Такова разбиране е извращение. Именно в трезво състояние трябва човек да пее! В това отношение пеенето и свиренето могат да се употребят като един вид облагородяване. Майката е тази, която може да създаде музиката у детето. Когато е бременна, тя постоянно трябва да пее; а майка, която е мълчалива по време на бременността, прави голяма пакост на своето дете. И духовете, които населяват нисшите нива на астралния свят, създават пречки срещу музиката, защото знаят, че тя поражда нещо хубаво. Свири ли и пее ли човек, той в лош път не е тръгнал. Но ако затворите пътя на музиката, ако отстраните музикалния център на човека, той може да направи всякакво престъпление. И обратното е вярно: статистиката показва, че между певците и музикантите убийци няма. Те може да пиянстват, но убийци между тях няма.\nИ така, всички от вас, които имат хубави гласове, млади и стари, ще пеете! Музиката може да се употреби дори против болестите. Ако един болен може да пее, лесно ще се излекува; ако има треска и може да пее, лесно се лекува, а ако не може да пее, мъчно се лекува. Накарайте болния да пее, нищо повече! Новата музика дава едно настроение, един подем, болният се намагнетизирва. Без пеене хората се демагнетизират. Когато една армия отива на бойното поле, всички пеят, но когато отстъпва, войниците ѝ не пеят, а казват: „Бягайте!“ Щом хората престанат да пеят, те правят отстъпление. Спрете тези хора, накарайте ги да пеят и те веднага ще се окуражат. И така, не забравяйте да пеете! Знайте, че за да тонирате душата си, трябва да пеете. Най-първо започни мислено, т. е. мисли за музиката! Днес пей малко, утре пей, а вечер, като седнеш, кажи: „Моят глас ще бъде добър.“ – Пей, пей, пей, докато тази музика събуди душата ти! Събуди ли се душата ти, ще дойде мисълта. Ако пък можеш да си направиш своя песен, направи я! Един от най-добрите методи за премахване на скуката е музиката. Имаш скука, мъчи те нещо – пей, не бой се! И когато четете псалмите, ще намерите пеене: в тях има хваление на Бога, всички те стават на песни. И всички религиозни обреди в старо време са се извършвали все с песни. Да предположим, че имате едно неразположение на духа: вземете първата буква а и пейте. После изпейте о, у, ху, ху, хуу. Когато пеете по този начин, някои ще кажат: „На този човек му е мръднала дъската.“ – Не, преди ви е била мръднала дъската, а сега ще се намести! АО показва, че животът трябва да се движи в кръг. У е обърнатият с главата надолу човек – когато се обърне в музикално отношение надолу, човек започва да мисли. Когато пееш, добиваш едно приятно настроение. Вземи една дума, която обичаш, но дума, която да има два или три слога гласни. Например не започвайте с думата милосърдие, а с такава, която започва с буквите а, б, в, г, д, е, и. Например вземете думата дом. Можете ли да изпълните една песен с думата дом? „Дом, дом, дом“, т. е. ще бъдете весели, защото домът е място на веселие.\nЗапример, ако вие вземете четирите струни на цигулката, пък ги опънете.Турете едната струна, турете другата, един цигулар три- четири струни туря.Цигуларят като свири с цигулката, имате безброй начини.Четирите струни показват четирите препятствия, които съществуват в света, които притискат човека.Лъкът показва силата, която трябва да провежда този лък нагоре- надолу.Показва победата.Цигуларят ако знае да кара своя лък по цигулката хубаво, ако не знае от него нищо няма да излезе.Та казвам:Ако вие знаете да прекарате вашия лък, човек е една цигулка с пет струни, пет сетива.На цигулката са турени четири струни.Човек е една арфа, която съдържа пет сетива.Китарата колко струни има?Пианото колко струни има?Цигулката е направена според темпераментите.Кои са те?Сангвиничен, холеричен, нервен и флегматичен.Това са четирите темперамента, с които цигуларят работи.Сангвиничния кой е?Басът кой е?Флегматически в добрата мисъл, защото има и флегматичен патологически.\nЕдин музикант не може да бъде музикант, докато не хармонизира мозъчната система със симпатичната система.Той не може да бъде музикант.Ако в него няма една добре развита и хармонизирана мозъчна симпатична нервна система, той не може да бъде музикант.Тон не може да има.Той не може да бъде музикант, ако ухото не е развито добре.При това и музиката има вкус.Аз може да свиря и да ви накарам да ядете сладко.Има музика, която кара човека да яде сладко.Има музика, която кара човек да спре на едно място.Има музика, която ще ви накара да мислите.Има музика, която ще ви накара да спрете вашата мисъл.Казвам:Сега музиката е едно развлечение.Сега аз няма да ви свиря./Учителят взема цигулката/, но ще ви дам една идея.В какво седи възпитателното действие на музиката?Ако сами не знаете да свирите или да пеете намерете някой, който знае да свири, пък му платете нещо да ви посвири малко.Дайте му малко пари да ви посвири, не се изисква много./Учителят свири много тихо/.Колцина от вас може да го чуят?Изисква се вече хубаво да пеете, туй е което ще спаси българите.Това е нов ритъм в живота, разрешение на една мъчнотия.Какво ви прави впечатление?От къде излиза тона в цигулката?Туй, което слушате не излиза всичко От цигулката.То са обертонове, които идват отвън .В музикалния свят, като засегнеш правилно физическото поле, вече има отглас от музикалния свят.Ако засегнете една мисъл в себе си веднага ще има едно съзвучие във вас.То ще ви помогне.После, ти не може да туриш пръсти на цигулката,толкоз е деликатно.Как ще туриш пръстите?Най- малкото подвижване на пръстите се отразява на тона, може да бъде много груб или много нежен.Казвам:Ако живеете добре вие може да влезете в контакт с музиката.Има области, гдето само добрите хора може да влезат в контакт, само добрите хора в света ще снемат музиката.\nВъзпитание на чувствата 17.12.1937г.МОК\nЖивотът без музика е нещастие.животът с музика е щастие.Който знае да пее,който знае да мисли, който знае да чувства, който знае да постъпва добре- то са четири неща, които се изискват от човека.Аз считам пеенето завършен плод, който е цъфнал.Значи като цъфне,тогава има условие да завърже.Като зрее плодът, зрее по причина на човешката мисъл, човешките чувства и човешките постъпки.\nСъвременните хора не може да разберат каква роля играе музиката.Те вземат музиката, която е механическа.Те поставят чисто механични начала.Те пишат нотите на пет успоредни линии.Съвременната музика е чисто търговска работа.Петте линии са на Меркурий.Туй удоволствие прави на хората някой човек да се ожени, да му пеят някоя жива песен.Като умре някой, като замине за другия свят, с тъжни песни го изпращат, канони, удължават се.\nНевидимият свят чрез пеенето произвежда.Най- първо ще те произведат обикновен певец, редови, прост войник,.Оттам насетне ще станеш ефрейтор, ще станеш взводен, ще станеш фелдфебел, подпоручик, поручик, капитан, майор, подполковник, полковник, генерал.Но човек може да има един чин и да не отговаря на чина си.Цигуларят може да има най- хубавата цигулка, но трябва да знае да свири.\nСпоред мен всеки човек, който знае добре да мисли, добре да чувства и добре да постъпва, има музика.Всяка музика, която не носи правата мисъл, правите чувства и правите постъпки, тя е обикновена музика.\nЖивот и музика 01.04.1942г."Великата възможност"ООК 1941-1942г.т.II\nВ класическата музика има една лечебна страна. Трябва да слушате класическата музика.\nНякой казва: „Не я разбирам.“ Няма какво да я разбираш. Като пие едно лекарство няма какво да го разбира. Като го изпие, да се излекува, това е важното. Щом ми пренесе полза, добро е.\nИ при слушането, щом една музика може да ме тонира, добра е. Отивам и слушам една класическа музика. Най-първо съм песимист и неразположен и слушам, слушам, приятно ми е, хубаво свири. Каква философия съдържа, не схващам, но ми минава неразположението.\nЗа мене е интересно как музиката лекува хората, как се поправят хората чрез нея.\nЗа мене е интересно, какво влияние упражняват известни тонове върху хората.\nСвиренето е приготовление за една друга наука. Най-великата наука в света, магическата наука, това е любовта, която е достояние на всички. Изисква се всички да учат тая наука. Не се позволява никому да бъде невеж в това отношение.\nЕдин ден и с вас ще се съберем. Аз другояче зная: при болните ще ида с аптеката си, а между вас ще нося само цигулката на гърба си и като вляза в дома ви, ще свиря и всичките ви деца и вие ще ме слушате и ще кажете: "Много хубави неща свириш, от Бетховен, от Моцарт, от Бах, я изсвири още едно парче и тръгнал да оправя света с цигулка."\nАко с цигулка не мога да оправя света, ще взема перото и ще стана поет.\nДотам съм дошъл: още веднъж ако дойда в света, или музикант, или поет ще стана.\nТе са двете неща, които ще оправят света, те са останали вече: музиката и поезията.\nИ аз искам вашият прозаичен живот да изчезне. Две неща остават чисти в света, те са: музиката и поезията, те са неопетнени още, всичко друго е оцапано. И следователно всички трябва да бъдем музиканти и поети.\nНеделни Беседи, 26.03.1922 Неделя, София\nПреди няколко време говорих за Шопен, роден в Полша, във Варшава, на 22 февруари 1809 година. Той е бил талантлив музикант, обаче някои го изкарват гений. Според моето мнение обаче той е бил първостепенен талант, който е писал дребни работи. Баща му бил французин, майка му била полячка. В 1829 г. той отива във Виена, а в 1831 г. тръгва за Лондон, но остава в Париж, дето се запознал с една госпожа писателка – Жорж Санд. След време обаче между тях става някакъв разрив, за което говорят неговите тъжни песни в живота му.\nТази любовна драма в живота му се отразила на неговите тъжни песни. След това той заболял.\nШопен бил силно поетическа натура със силно музикално въображение, но и със силно развити лични чувства. Той бил влюбчива натура и жените се влюбвали, привързвали се много към него. Навремето си много говорили за него. Той имал силно разработен музикален стил. Той имал голям изблик в чувствата си, но останало в него едно голямо неудовлетворение. Че имало нещо незадоволено в неговото сърце, се вижда от това, че той не мислел много дълбоко върху живота.\nТова не значи, че той имал лоши стремежи, но дълбоко вътре имало нещо незадоволено в него, вследствие на което даже и в най-веселите му песни имало някаква тъга. Тъгата прониква навсякъде в неговите песни.\nИ наистина, когато французката и славянската кръв се смесят, те създават голямо различие. Преди всичко французите са стар народ, а славяните са млад народ.\nСега, като ви говоря за Шопена, аз не искам да ви оставя тъжни впечатления, но казвам, че музиката на Шопен е за здрави хора. Който е здрав, не с разклатено здраве, и с издръжливи нерви, нека слуша музиката на Шопена. Който иска да се предпази от заболявания, той не трябва да слуша музиката на Шопена. Шопен не е за болни хора.\nВ съвременната музика, много музиканти са станали болни по единствената причина, че пиесите, които свирят не са разграничени. Ако свириш постоянно Шуман, Бетовен, Моцарт, друг характер имат. Те са на няколко категории. Около 7 категории има. Но 4 са най-главни. Да бъдеш музикант, за да се освободиш от ограниченията.\nВторото положение иска да имаш сила. Третото положение е метод, начин да имаш. После разширение за да възприемаш нещата. Да кажем вие се колебаете да пеете, казвате: „Не ми се пее“. Какво ви липсва? Самоувереност. Самоувереността е, че вие не сте в състояние да направите нещо. Вие искате да направите едно добро някому, но усещате, че не можете, имате няколко лева в джоба си, нямате какво да дадете.\nПри това, трябва да знаеш, от кой автор ще свириш: от Шопен, Моцарт или Бетовен.\nБожественият свят е една вечна хармония. Външната страна на хармонията ние наричаме музика. Музиката ние я считаме за забавление. Когато говорим за музика, ние разбираме, че тя принадлежи на човешкото съзнание, не на обикновеното съзнание. Защото в съзнанието на животното има едвам сянка от музика. И в самосъзнанието е малко.\nМузиката принадлежи на човешкото свръхсъзнание, на човешката душа и дух.\nТа казвам: Когато човек е музикален, той има светлина.\nИма една светлинна музика. Светлина трябва да има човек. Без светлина не може да има музика. Музиката е свързана и с красотата. Всички музикални хора трябва да имат красива душа. Душа, която не е красива, не може да има музика, не може да я прояви.\nРелигиозните песни са песни на чувствата. А има една музика на ума. В нея има хармония. Мисълта си има своя музика. Чувствата също. На чувствата трябва да им свириш. Те са деца. А умът едва сега е започнал. Чувствата само обичат да слушат музика, приятно им е да слушат.\nМузикално утро. Седемте принципа.\nГалатея, Светлина и Хармония, Рассвет и 1 other reacted to this\nИли представете си друго обяснение.Един цигулар, на който пръстите не са свикнали да свирят добре, свири на цигулката, но взема позициите, местата на тоновете не знае и започва да свири.Мислите ли, че цигуларите, които свирят, че право свирят?Много малко.Дали от българските цигулари един ще свири на свет.Другите го карат като тъпан.Всеки цигулар мисли, че свири, но много цигулари ще ги глобят, дето не знаят да свирят.Природата е много строга.Тя всеки един цигулар, който не знае да свири, го глобява.Всяко същество, като започне да се храни, трябва да се учи да свири.Като си мърда устата,затваря зъбите, това са една арфа.Знаете ли какъв е тонът, чувате нещо.Вие си ударете зъбите, сега имате пиано, цигулка.Някой път ударите, все ще има половин тон разлика.Ако вие не знаете да ядете, ако не сдъвчете добре храната, ще се образува коремоболие.А коремоболието е наказание за цигуларя, че не знае да свири.След като се научите да свирите с устата, туй е свирене на арфа с 32 струни е тази арфа, тогава като се научите хубаво да свирите, ще ви дадат друг орган, дишането ще дойде.Той е един инструмент много по- сложен.След като се научите как да дишате, тогава ще ви дам друг инструмент, как да свирите- то пък е човешката мисъл.Мисълта е нещо музикално.\nКогато ние говорим за любовта, ние разбираме най- хубавото свирене в света, което човек може да има.Най- хубавата песен, най- хубавото свирене, най- хубавата работа в живота-ние разбираме онова,което е най- добро в природата.Вие търсите своето щастие в света.Него може да го намерите само в музиката.\nУчение11.03.1938г."Възможности в живота"МОК1937-1938г.\nРассвет, Светлина и Хармония и Дъгата reacted to this\nАко вие се бихте пренесли между ангелите, които се отличават с необикновена красота и интелигентност, с особена музикалност, вие бихте чули такива песни, такава музика, каквито нито с око, нито с ухо може да възприемете.Ангелите разполагат с пиана, които имат повече от 25 хиляди клавиша.Казвате:"Вярно ли е всичко това?"Вземете го като един факт.Знайте, че нашата музика е едно малко отражение на ангелската музика.Като видите една малка река, вие веднага знаете , че тя е излязла от големите океани.Същото представя и нашата музика в сравнение с небесната.Тази малка река съществува по причина на Великия Тихи океан или на Индийския океан.От там е дошла малката вода.Като слушате музиката на Бетховен, на Моцарт, на Бах, вие се чудите от къде е дошла тази музика.Музиката на всички наши велики музиканти представлява едно малко течение от музиката на небесния свят, от Божествената музика.И вие може да бъдете такива проводници.От вас зависи да станете не като Бетховен, Моцарт и други, но да станете проводници, да протече във вас нещо Божествено.Всеки от вас може да напише поне една песен в живота си.И като знаете тази песен, работите ви ще тръгнат напред.Ако нямате хляб и запеете тази песен, хлябът ще дойде.Ако децата ви са болни и запеете тази песен, децата ви ще оздравеят.Ако нямате къща и запеете тази песен и къща ще ви се направи."Може ли да стане всичко това?"Може .Всеки човек носи в себе си известни качествоа, с които може да разреши всички противоречия в живота си.\nСкрих таланта16.10.1938г."Любовта дава живот" Неделни беседи1938-1939г.\nРассвет, Розалина и Светлина и Хармония reacted to this\nПомнете, давам ви едно правило:Без любов да не се пее.На всяко чувствувание вътре идея да имаш.Господ е дал едно изкуство.Музиката е велико изкуство на земята.Туй Божие изкуство като дойде , то ще се въодушевиш.Това не е твоя работа.Музиката не е човешка работа.То ще дойде постепенно.Като дойде Божественото, сам ще се радваш.Ще се научиш да пееш.Нали сте били малки деца, които сте говорили, мънкали сте думите.Мънкате, мънкате докато излезете на въздух, че вече не може да произнесеш думите.Някой път тази дума увивате и след 10 години думата кажете тъй, както трябва.Майката се радва.Ще мънкате, мънкате докато се научите да пеете.\nСега аз ви препоръчвам да пеете, не физически, но ще започнете отгоре.Най- първо ще слушате, когато пеят добрите хора.Който реши да пее, ще слуша.Слушаш веднъж, втори, трети, четвърти път слушаш и кутиите вече пеят.Да имаме малко смирение.Казвате:"Зная"Че какво знаеш?Ти знаеш нотите.Та това не е пеене.Ти една песен може да я тананикаш, това не е песен.Ако бихте запели както аз разбирам, тази мъгла отвън ще се вдигне, ще бъде ясно небето, всички облаци ще си заминат.Сега да пеете и няколко часа, мъглата седи отвън, не разбира от този език.Вие ще кажете:"Туй може ли да го направи?"Щом пеете, работите лесно стават.Но като пеете по Божествен език работите ще станат.Ако пееш по човешки, може да пееш, колкото искаш, по човешки когато е .\nМузика в живота 18,03,1942г."Великата възможност"ООК 1941-1942г.\nРассвет и Светлина и Хармония reacted to this\nТа сега вие искате да бъдете късметлии всичките.С любовта е късмет, без любовта е с пари.Късметлиите хора навсякъде имат късмет.Едните са късметлий с любовта, другите с пари.Имаш много пари, много ще платиш.Като нямаш пари, какво ще платиш?Аз имам само един такъв случай.Намерих един учител по музика, един добър учител, един добър музикант, роден музикант гледам.Като отидох да вземам уроци, казвам:Ще ми кажеш правилата, как да държа цигулката, лъка, как ще постъпвам и кавото ми каже, вече ще го слушам.Гледам беше много сприхав.Аз като влизах, той ще се усмихне много добре, казва ми:"Аз ще свиря, ти ще ме слушаш, каквото аз правя ще правиш"Не ми показва как да държа цигулката, лъка.На другите преподава уроци, на мене само той ми свири и аз се уча от неговото свирене.Аз като отивах ,той си почиваше, не кряскаше.Като дойде някой друг ученик и като вземе някой тон, той ще излезе из стаята, и пак ще се върне, по десет пъти излизаше из стаята.Понеже по някой път не искаше да се гневи, махне с ръката и излезе навън, не може да търпи неправилни тонове.След пет минути пак влезе, пак разправя как да си държи лъка.Този човек правеше усилия, другояче трябваше да кряска, затове ще излезе навън да не слуша.Аз като отивах, никак не излизаше навън, ще вземе цигулката, свири.Аз седах и го гледах, много хубаво държи лъка.И мене ми даваше забавления, той ми свиреше.И първоначално не ми даде никакви упътвания, как да хвана лъка.Аз наблюдавах как да държа лъка, как поставя цигулката, всичко туй наблюдавах внимателно.Казва:"На тебе не ти трябва повече от това"\nПротиворечията в живота14.01.1938г.МОК"Възможности в живота "\nСветлина и Хармония, Розалина и Рассвет reacted to this\nАз съм срещал само един музикант, който беше човек много разположен.Той беше чех.Имаше си една лула и пушеше.Отличен музикант, разположен, веселяк.Някой път сериозен, с нищо човек не може да го смути.И като вземеше някой фалшив тон, някой тон невярно, той изведнъж, както седи, маха с ръката и излиза навънка.И се разходи и пак се върне с лулата си.Ако вземеш втори път пак погрешно тона, той пак си маха ръката и пак излиза навънка.Той нищо няма да ти каже, но непременно ще излезе навънка.Той се наричаше Фалтес.Какво значи "фал"? Защо си махаше ръката?И излиза пак навън.После пак ще се върне назад, пак е разположен.Един ден аз го питам, защо прави така.Той се поусмихна, казва:"Пазя си ушите, да не би да влезнат в мене фалшиви тонове"\nЧе това мърдане на ръката психологически аз си го обяснявам:той като мърда ръката си, музикално пресича ония вълни на онзи ученик, комуто предава урока.Той има ученици, на които преподава музика.той не му казва да млъкне, защото взема фалшиво тона, но като си маха ръката, пресича вълните, да не го безпокоят, и като походи, походи, пак се върне.Та постоянно влиза и се връща, пресича вълните на фалшивите тонове.Някой път той вземе цигулката, изсвири както трябва и казва на ученика:"Чуваш ли?"По някой път казва:"Спри сега!"Той си взема цигулката и казва"Слушай сега и свири!"После онзи пак свири погрешно- той пак маха с ръката си и излиза навънка.А този Фалтес имаше ученици, при които не си махаше ръката.Тъй като ги погледне, и си надига тялото и главата-значи, че свирят хубаво.Тогава дава си ухото, приятно му е.\nДокато ние си махаме ръката, около нас има звуци, показва, че не върви музиката като трябва.\nДе е човекът?Първият образ на човека.Степени на разбиране 20.10.1935г."Трите родословия"УС\nНякой път в музиката, след като си изучил музиката много добре, знаеш да четеш нотите много добре, можеш да свириш, като вземеш едно упражнение 2-3 пъти, не се нуждаеш повече.Изпълнение трябва.Това е мъчно.Един виртуоз, след като може да чете хубаво нотите, иде изпълнението.Да знаеш да дадеш израз на онова, което свириш.Че има работа.Но да свириш хубаво, правилно, не тъй, като че вървиш по равнище, а да дадеш живот.Някъде тихо ще направиш, [ някъде -] по драматично, да накараш публиката да мисли;някъде трябва да мислиш с бемоли, ще дадеш тихо.Че този страдащият влиза в къщи, че сърцето му е развълнувано.Натрупани са знаци на понижение, а някъде ще има повишение-някъде в една пиеса има тия смени.Някъде започва да се подобрява неговото положение.Някой се влюбил, някой дошъл до отчаяние, буботи в него.Искаш да дадеш израз на музиката, че станала промяна.Че той си предвещава, дойде едно благородно чувство- как ще представи това?В ръката има едно леко помръдване.На ръката ще дадеш друго направление.После, ако мисли, той трябва да сложи това в тона си.То е вече изкуство на великите артисти.Майстор на лъка.И каквото мисли, това да вложи през тоновете си.\nТа казвам:Сега вие, след като сте се научили как да живеете, предполагам вие вече сте виртуози.Сега ви трябва изпълнение .Изпълнение ви липсва.Казвам:Изпълнение няма.Всички четете, свирите, всеки може да слуша, но изпълнение нямаш.Това, което наричат вдъхновение, то е изпълнение.А изпълнението щом човек свири, той е сам доволен!Щом свириш и не си доволен, някой път извинение нямаш.\nТа казвам сега:Новото учение в какво седи?Вас ви трябва изпълнение.А изпълнението в седи в много дребни работи.Ако вземеш един цигулар, аз гледам цигулари има, те не знаят да свирят.Той си тегли лъка"Много хубав лък е."Този цигулар, който свири с целия лък, той не е цигулар, той не е музикант.На всяка една част на лъка трябва да свириш;като разделиш лъка на 10 части, всяка една част си има специфичен метод.Това са работи, които вас не ви интересуват.\nКотелът и торбата "Което имам" 22.12.1935г."Трите родословия"УС1935-1936г.\nИма певци , има музиканти, които на някой инструмент може много вярно да взимат тоновете;има музиканти, които на първа позиция свирят отлично, но като дойдат тия високи позиции:4-та, 5-та, 6-та, 7-ма,8-ма, 9-та, позиция, там много малко музиканти има, които може да мърдат пръстите си.Много малко е разстоянието, микроскопическо е.да вземе един тон, вземе го смутолевено.Тонът трябва да бъде отчетлив, да има всички вибрации на този определен тон.Да вземаш вярно тонове не е лесна работа.\nБуря голяма.Горделивият и тщеславният 29.09.1935г."Трите родословия"УС1935-1936г.\nСегашният живот е пълен със спънки.Спънките не са лоши.Знаете колко спънки има една цигулка?Я да свирите тия мъчните парчета на Паганини, да видите каква мъчнотия има, да вземеш четири тона на четирите струни, с пръстите си да свириш.Да изсвириш едно парче върху трите струни, да вземеш двойни, тройни и четворни акорди.Като ги свири някой цигулар, чудно е как ги взема Паганини.Как ги свирил, и до сега не знаят.Сега нагласяват различни цигулки.Паганини като се разглежда главата, имал отличен тон.Според моите изследвания той имал 7.За времето е бил толкоз прецизен.Музиката без време и ритъм не може да се изрази.После техника е имал такава, майстор е бил, ръката е била така подвижна, така хубаво е подражавал човешкия глас- до неимоверност.Когато пеел някой певец и той свирел, не могли да различават де пее певецът и де свири Паганини.Така майсторски е подражавал човешкия глас.Сега той имал цигулка, но то не седи в ръчката на цигулката, но Паганини имал една тайна.Той е можел да изважда своя двойник от тялото и да влиза в цигулката двойникът му.Ако един цигулар може да изкара своя двойник и да го тури в цигулката, той може всичко да свири.Като не може да изкара двойника и да го тури в цигулката, той е обикновен цигулар.Друга опасност има:че след като свири, пак трябва да знае как да вкара двойника си в тялото.\nДа приведа един пример.Един майстор цигулар имал цигулка от Страдивариус, била развалена и отива при един да я поправи.Поканил го да седне, взел цигулката и прекарал ножа ножа и разполовил цигулката.Цигуларят, като го видял, припаднал, изгубил съзнание.Двойникът бил вътре в цигулката.Като прекарал ножа през цигулката, прекарал го и през двойника.На това основание казва Христос:"Не обичайте света"В това , което обичаш, влагаш себе си.Това, което обичаш, ако е неустойчиво, ще ти причини пакост.Като имаш хубава цигулка, ще я пазиш като очите си, за да не падне в чужди ръце.Никога на цигулка , на която си свирил 15 години, и един милион да ти дават, не я продавай.\nВъзелът 07.09.1941г."Възпитанието"Неделни Беседи 1941г. том II\nСега питат някои:"С какво се занимава Учителят?"-Аз се занимавам с наи- дребните работи.Има дребни работи, които виждам.Някой път се занимавам с музика.Разглеждам сегашната музика, интересува ме музиката.Кои са били подбудителните причини, защо са я направили така, разглеждам разпределението на тактовете, създаването на съвременните оркестри.Това всичко става за благото на човека.То не е така произволно.Каквото се свири, всичкото свирене се предава на въздуха.И тези музиканти допринасят.Един оркестър принася полза на хората без те да знаят.Като свири някъде един оркестър, те смекчават времето,смекчават нравите на хората.Десет души цигулари свирят в едно кафене и някой казва:"Тук са дошли да свирят!"-Те правят добро.Дето цигуларите свирят, там ще има по- малко побоища.Пият си винцето и няма побоища.Тези хора помагат, те облагорадяват хората.\nВеликото в света, то е това, което не може да се изрази.Това, което не може да се изрази, то е Духът.Духът е изявление на незнайното.То е великото!В Духа влиза всичко!Всичко в света е разумно.Разумно е всичко!Оттам започва всичко.Началото е това!Второто нещо, това е човешката душа.С явяването Духа живота се явява.След явяването на душата се явява свещения трепет.То е хармонията, която се явявя в света.То е третият принцип.То е първият син.Хармонията на света е първият син, който се е родил в света.Като започнеш да пееш ти си се родил.Хармонията означава раждането на човека.Човек, който пее празнува рождението си.Третият принцип го наричам свещеният трепет.Наричат го трептения, вибрации.Аз го наричам свещен трепет, хармония.\nСлед това четвъртият принцип е поляризирането.Разделянето на човека на две страни, на мъж и жена.Мъжът пее по права линия, а жената- по крива линия.Мъжът пее от центъра към периферията, а жената от от периферията към центъра. Тук спадат всички противоположности, баща и син, брат и сестра и пр.\nПетият принцип е ритъмът.Този принцип е, че всички неща в света идат периодично.Даровете на Бога идат чрез ритъма.Човек трябва да разбира закона на ритъма.Ритъмът си има своите опасни страни.В ритъма има прилив и отлив.Прилив има когато си млад, раждаш се.Но трябва да знаеш,че ще остарееш.Приливът, който е дошъл, ще почне да се оттегля и като се оттегли, всичката кал ще занесе в морето.И като има прилив той донася всички материали.При ритъма трябва да знаете, че до едно време ще е прилив, например до обяд и като дойде обед , ако сте на физическото поле и стане отлив в ритъма, трябва да се качите в духовния свят.\nМузикално утро Седемте принципа 01.12.1397г."Божественият импулс"ООК\nМузиката, това е съединителното звено между ангелските и човешките светове.\nХората изгубиха истинската музика, когато излязоха от Рая.\nВ окултните школи на миналото музиката е останала много назад.Много малко постижения имали те в тая област.На Земята още нямаме окултна музика.Тя сега се заражда.Единствените окултни песни, които човечеството има, това са нашите, които аз наричам "окултни упражнения".Те са зародишът на бъдещата окултна музика на Земята.\nЗа да изучи окултната музика, човек трябва да не е и тук и там, да знае,че в сегашната музика няма това, което той търси.Музиката е дошла на Земята 3-4 000 години преди Христа.До това време музиката не е съществувала.Атлантската раса например не е била музикална.Ако разгледате черепа на човешката глава от това време,ще видите, че малко от тези черепи са добре оформени.Някои от тях са на престъпни типове.\nБъдещата музика ще допринесе повече неща от сегашната.Музиката, която ще слезе от възвишеният свят, ще се предаде на най- добрите хора.Без музика светът не може да се подобри.Цялата вселена пее-Слънцето,Земята, звездите- всички пеят.\nОкултните упражнения няма да смесвате с обикновената музика.Те се пеят при особени времена.За да имате положителен резултат от тях, трябва да попаднете на съответното за тях време.Обикновенното пеене може да бъде по всяко време, но при окултното пеене трябва да се съсредоточите вътрешно, да сте с будно съзнание, без раздвоение и без никакви пукнатини.\nВ окултната музика никога на се допускат думи или тонове с две значения.Там всяка дума има само едно значение.\nВ окултната музика няма мълчание, пеенето там е непреривно, никакво прекъсване няма.Там, дето има паузи, пак се чува звук, само че по-фин, по- висок.\nВсеки тон в тази музика е жив и продължава да звучи и след като пеенето прекъсне.\nТрептенията на окултната музика са по- силни и с по- къси вибрации.\nВ основата си окултната музика е много проста, но вън е много сложна.Тя много мъчно се поддава на изучаване.Тя не е още за света, номоже да послужи като подтик на съвременната музика и всеки музикант трябва да се ползува от нея.\nСлавяните са музикални.Повечето са минали през много ограничения.В песните им е изразено тяхното страдание и те го приемат с надежда и възход.Когато пееш песента на един народ, трябва да разбереш епохата, когато тя е създадена.Русите, както и българите, са търпели много страдания и това е отразено в някои от песните им.\nМузикалният век иде.Славянството ще даде нов подем на музиката.Славяните носят по- добра "глина", от която могат да се направят по- добри грънци.\nЗа мен музиката е изявление на Божественото, песни като "Махар- Бену","Венир- Бенир" и други, са с ватански думи, те не могат да се преведат.Те са свещени песни.Те са мантри.\nНякои от нашите окултни песни, които сега пеем, са взети от вемето на Египет, когато са ги пеели в храмовете.\nЕдин ден музиката ще бъде достъпна и ще бъде разширена, ще бъде разпространена по- света, тя носи такива еленменти, които засега още не могат да бъдат асимилирани пълноценно.\nТова, което свирите в "Слънчевите лъчи" то е най- хубавото в българската музика.По- хубаво няма от него.\nНие сме единствените, които имаме новата музика.Никъде по света не са дадени тези песни, които тук се дават и те не са още готови.Тези песни ще си пробият път.\nКогато музикантът твори, хиляди същества от невидимия свят вземат участие.Един даровит музикант е колективно същство.Който пее и свири от любов, той се намира в обществото на музикални същества, те са около него и го вдъхновяват.Вълнението, което обзема големите музиканти преди концерта е признак, че от невидимия свят присъстват невидими същества.\nЗемната музика е взета отгоре.Музиката е дошла в помощ на човечеството.Тя иде.Някои писатели и музиканти казват,че са измислили нещо.Всъщност никой не е измислил нищо.Хоровата и инструменталната музика са свалени от висшите светове.Музиката излиза от светилището на храма.По-рано тя е била там, а сега са позволили да излезе.\nТи като се качваш нагоре и слушаш шумовете на водата, камъчетата и листата, в тебе се развива веселие и радост.Това е музика!Музика има по тия камъчетата , по тия завои! Този шум е произвел благотворно влияние върху тебе.Идете на най- хубавия концерт, който се дава, слушайте най- големия виртуоз и вижте дали ще придобиете такова настроение.Идете на най- хубавото балканско ручейче, но изберете това ручейче, което не е кално, избирайте чисти, бистри ручейчета, където има камъчета, големи и малки, водата да се блъска тук и там, ще видите каква музика има!После като идете в гората, там ще чуете такива симфонии, арии...Трябва да ви изведа, има особено време през годината, когато ще чуете този концерт.Вие не сте наблюдавали природата, вашият ум е бил зает с други мисли.Ще идете сред природата, ще забравите всички ваши грижи и ще слушате.Сутрин като влезете в гората, всичко е тихо.После забелязвате едно малко шумолене, един малък шум, който постепенно се усилва.Дойде един вятър,залюлеят се всички клони и след това пак започва да утихва.Ако имате слух ще чуете,че при туй треперене всеки лист има особени звукове.Окултните гами на природата са по- различни от нашите гами, с тях те са в дисхармония.И ако вие се настроите според тази музика на природата и изпеете нещо от нея, ще ви питат:"От къде взехте това парче, от кой автор?"Та по този начин аз искам вие да се запознаете с окултната музика и да черпите сили и вдъхновение от живата природа, особено от дърветата.\nОкултна музика Мисли на Учителя за музиката "Път към съвършенство Въведение в Божественото учение на Петър Дънов"Христо Дочев\nНякои се възмущават,че съвременната музика се свири или пее в кръчми и кафенета.Особено свиренето и пеенето в кръчмите и кафенетата е допринесло твърде много за повдигането на човека.Вятърът, бурята са музикални само,че човешкото ухо не е така чувствително, за да схване тази музика.\nИзточната музика е съвсем загазила.Там има много кални работи, които трябва да се очистят.Аз съм свирил източни пиеси и после трябваше един месец да се чистя.\nЧовек трябва да се научи да пее.Щом пропее от черната ложа не могат да му попречат.Черната ложа напада човека, когато той престане да пее.Пропее ли, започват да се пръскат съществата, които му пречат.\nМузиката твори в тебе.Когато пееш една песен, всички клетки в тебе работят и се нагаждат.Като пее човек една песен, тя го лекува, ако е болен.При болестта са отслабнали трептенията на тялото му и като пее човек, повишават се трептенията му.Страданията носят прах.Когато човек пее, този прах изчезва.\nЗмиите се укротяват чрез музика.И онези чувства в човека, които са змийски, само чрез музиката може да облагородим.\nСветската музика има още много работа да постига.И после идва окултната музика.Хората още не трябва да знаят окултната музика, понеже ще злоупоупотребяват със силата и.В окултната музика има сила.\nКато минат изпитанията, през които минава човечеството, ще дойде хубавата музика.Музикалните гений идват.Сега музиката е механическа.Няма още органическа музика.После ще дойде органическата музика, а след това психическата.Светът ще се оправи, когато хората станат музикални.\nАз имам цели тефтери с класически песни, които светът не е сънувал.Те не се свирят пред всички.Те се свирят при особени случаи.Те са свещени песни.Трудно е да се снемат песните отгоре, от невидимия свят, като например песните "Айн фази","Киамет","Вехади","Венир Бенир","Фир- Фюн- Фен","Махар- Бену","В началото бе словото", "Имаше человек" и пр.В бъдеще тези песни ще се разработят в големи, капитални съчинения.\nНашата музика един ден ще бъде достъпна, ще бъде разширена и ще бъде разпространена в света.Тя носи такива нови елементи, които засега не могат да се асимилират.Но в последствие те ще бъдат основните мотиви, върху които ще се гради бъдещата музика.Нашите песни са в съгласие с Божествените закони.\nКогато Бетовен и други велики музиканти са творили, с тях заедно са работили и музикални същества от невидимия свят.Зад всяка музикална творба се крият възвишени същества.Те вдъхновяват музиканта и направляват неговата мисъл.Добрият музикант или певец се свързва с напреднали музикални същества от другия свят.За този, който не знае да пее най-доброто пеене е плачът.В този смисъл сълзите са ноти.От сълзите можете да направите музикално произведение.\nКато излизаме от Бога, ние имаме миньорната, гама като се връщаме към него- мажорната.В първия случай има нещо меко в гласа, има тъга в съдържанието, оплакване.В източната музика преобладава мелодията, в западната хармонията.Източната музика е е музика на сърцето, западната- на ума и волята.\nИма една пословица:Цигулар къща не гледа.Ами човек, който къща не гледа, става цигулар.Той в цигулката си е вграден.Защото ако неговия ум е съсредоточен в къщата, той няма да гледа цигулката.А като е вдаден в цигулката си, той къщата си не гледа.\nПо някой път вие мислите, че може без музика.Само умрелите могат без музика, а живите- никога.\nПървото нещо, ще пеете от сърце.Окултната музика не позолява такова пеене само отгоре - отгоре.Тя иска съдържание, иска дълбочина.Ще пееш първо с чувство, а след това ще оглаждаш.Представете си, че някой ви запита по какво се отличава окултната музика от обикновената?-Със своята крайна мекота, яснота, картинност и природни образи.\nИстинските певци са дошли на земята с определена задача.Да утешават и да повдигат оскърбените, страдащите и отпаднали души.\nОкултна музика Мисли на Учителя за музиката\n"Път към съвършенство Въведение в Божественото учение на Петър Дънов" Христо Дочев изд."Кралица Маб" София 1996г.\nРедактирано Август 22, 2011 от Дриада\nГолемите музиканти не можеш да ги намериш навсякъде. Обикновените музиканти ходят навсякъде, но даровитите, гениални музиканти, много рядко се явяват. Един техен концерт, то е епоха. А пък обикновените музиканти дават много обявления, за да идат хората при тях. Вън от това, онези, които се занимават с околния свят, трябва да притежават известни качества. Сега да обясня: Онзи, който иска да бъде певец, той трябва да има качества вън от разбиранията на музиката. Той трябва да има глас и то един отличен глас. Няма ли този глас, той певец не може да бъде. И само при един отличен глас този певец може да покаже на хората какво нещо е пеенето, изразено в човешкия език, защото и самият говор на хората, и той е музикален. Някой път хората сравняват музиката и поезията. Музиката и поезията вървят заедно. Един поет не може да бъде поет, ако не е музикален. И музикантът не може да бъде музикант, ако не е поет. Едновременно те вървят. Поетът, за да изяви своя опит, той трябва да има музика вътре в себе си. Ако няма музика, той не може да бъде поет. Онова, което прави впечатление на хората, е не само изказването на думите, но и гласа, с който се изказват думите. Много пъти ти може да произнесеш думата любовно, но ако тази дума не произнесеш музикално, ще направи друго впечатление. Колкото един човек е по-музикален, толкова е по-благороден. Един човек, като го чуеш да пее, ще знаеш какъв е характерът му. Запример аз вчера свиря на пианото и там разправям: Ще ви кажа една тайна. Няма да я казвате другиму. В пианото кой е най-мекият тон? Ще пазите тайната и може да я съобщите само на този, който ви даде 10 000 лева. Пианото има само един тон, който е най-мек. Като го знае човек може да стане музикант. И в човека има един тон, който човек трябва да знае. Та хубаво е по някой път да слушаме някой човек да пее. За да слушаш, трябва да имаш едно ухо, което да разбира пеенето, да разбира думите, които се пеят. Защото ако един глух човек слуша, той ще види, че певецът само си отваря и затваря устата и ще каже: Какво този човек само се прозява на сцената? Стига толкова прозяване. После си маха ръката. Глухият ще каже: Тези работи ги знаем. За глухия ще има само махане на ръката на певеца. А пък онзи, който има чувство и слух, ще изпита едно услаждане в душата си.\nТи като говориш по музика, смесваш октави, гами и други. Колко октави има? Има седем октави. Колко гами има? Какво е отношението между една октава и една гама? Гамите са за тоналностите – тонални отношения на тоновете, които следват един подир други по известен ред, образуват гамата. Там си има известни закони. Ти казваш „до мажор“. Знаеш ли какво е „до мажор“? Или казваш „ре мажор“. Знаеш ли какво е „ре мажор“? Даже музиканти има, които знаят „ре мажор“, но не знаят какво нещо е гама. „Ре мажор“ показва движението на живота. Ти не можеш да накараш живота да се движи, ако не знаеш „ре мажор“. Не можеш да туриш мекота в живота, ако не знаеш „ре мажор“. Трябва да изучаваш тоналността на „ре мажор“. „Ре мажор“ има особени трептения. „Ре мажор“ не прилича на „до мажор“. Това са сега философски работи. Тези неща не ги изискват в сегашната музика. „Ре мажор“ има съвсем друго значение. В тоналността, когато една песен минава от една гама в друга, има преходни пунктове.\nНо казвам: Животът си има своите гами и своите октави. Вие в живота едва сте влезли в първата октава. Има още да изучавате шест октави. Колко гами има в музиката? Ако от всеки тон се образува по една гама, тогава ще имаме седем мажорни гами, седем минорни и седем хроматически. Три по седем прави 21. Удвоени, правят 42 гами. А пък колко гами има сега? – 32 гами.\nИма „до мажор“ обективен. Има „до мажор“ субективен. Има „до мажор“, който обуславя вътрешния живот и „до мажор“, който обуславя външния живот. Има „до минор“, който обуславя външния живот и „до минор“, който обуславя вътрешния живот. Но тази работа за вас е съвсем неразбрана. То е цяла наука, как да се приложи това.\nВсички хора трябва да изучаваш, понеже ако се запознаеш само с един човек, това значи да познаваш само един тон. Но каква музика ще учиш тогава? Например пееш само тона „до“.\nЗапочни от този тон, от който по-долен не може да вземеш. Например, долно „сол“. Какво означава „сол“? В сегашната музика „сол“ е най-тържественият тон, величествен и тържествен. В него има едно изобилие. Когато едно цвете се разцъфтява и изпуща своето благоухание, това е „сол“. Когато една работа хубаво се завършва, това е „сол“.\nНякой иска да пее, други не са разположени да го слушат. Някой говори, а другите казват: „Този много високо говори.“ Аз ще му кажа: Колко хубаво пееш, хубав глас имаш. Или, ако говори високо, ще му кажеш: „Много хубав глас имаш.“


Канелени рулца с малини и шоколад и глазура от заквасена сметана - Dani's Cookings\nКексове и сладкиши > Канелени рулца с малини и шоколад и глазура от заквасена сметана\nКанелени рулца с малини и шоколад и глазура от заквасена сметана\nPublished: май 12, 2017 · by Daniela · This post may contain affiliate links.\nТези Канелени рулца с малини и шоколад са пухкави, вкусни и изпълнени с аромати! Глазурата със заквасена сметана им придава допълнителна кадифена мекота! Това е една перфектна рецепта както за закуска, така и за десерт.\nТази година около Великден ми се прииска да приготвя нещо вкусно от тесто, но не козунак. В крайна сметка реших да направя едно сладко печиво, което ми беше в главата от дълго време: Канелени рулца. И за да направя рецептата малко по-особена (както винаги), реших да изпробвам една необичайна вкусова комбинация: Канелени рулца с малини и шоколад.\nАдаптирах рецептата от един от любимите ми кулинарни блогове: Sally’s Baking Addiction. Искаше ми се рулцата да станат пухкави, сочни и ароматни, покрити с кадифена глазура. Затова, след като обмислих идеята, ми се стори, че най-подходящата глазура за рецептата би била със заквасена сметана. И не сгреших!\nТази рецепта е по-лесна, отколкото изглежда. Изисква малко месене, но дори да нямате опит в тази област, ще се справите с помощта на миксер. След това трябва да оставите тестото да втаса добре, за да стане пухкаво. Разточва се, покрива се с пълнежа и се навиват големи рула, които се режат на малки рулца. Нареждат се в тава и се пекат до зластисто.\nКрайният резултат е прекрасен: освен меки и вкусни, макар и не твърде сладки, тези рулца са особено впечатляващи и с ароматите си. Малините и канелата си подхождат изненадващо добре, а шоколадът е финалната вкусова щриха, която прекрасно ги допълва. Всъщност аз вече доказах този факт с моята Торта с малинови и шоколадови блатове.\nТози десерт се приготвя със замразени малини, което го прави подходящ за всички сезони! Това е страхотна новина, в случай, че сте почитател на малините, като мен. С тази рецепта можете да им се наслаждавате по всяко време на годината!\nМоже би единственият “недостатък” на тези прекрасни Канелени рулца с малини и шоколад и глазура от заквасена сметана е, че им трябват часове, за да бъдат приготвени. Но пък можете да ги започнете някоя вечер, да ги оставите да престоят през нощта и да ги изпечете на сутринта. Така ще имате страхотна закуска за цялото семейство!\nОбщо време4 hrs\n▢ 125 меко масло\n▢ 20 г суха мая\n▢ 560 г брашно\n▢ 220 мл затоплено прясно мляко\n▢ 130 г захар\n▢ 200 г замразени малини\n▢ 15 г нишесте\n▢ 100 г шоколадов чипс или тъмен шоколад на малки парченца\n▢ 50 мл прясно мляко\nВ купа смесете топлото мляко, захарта и сухата мая. Разбъркайте и покрийте купата с кърпа. Оставете сместа покрита за около 10 минути, докато отгоре се образува пяна.\nВ голяма купа разбийте маслото на висока скорост на миксера. Добавете маята с млякото и захарта и продължете да разбивате, докато се смесят (няма да се получи хомогенна смес, но това е нормално). Добавете яйцата и солта. Постепенно прибавете и брашното, като разбивате на ниска скорост на миксера с приставките за тесто, или просто с дървена лъжица. Когато се образува меко тесто, започнете да го месите с ръце. Продължете около 10 минути.\nНаправете топка от тестото, поставете я в купа (може да използвате същата купа, в която сте разбивали) и я покрийте с кухненска кърпа. Оставете тестото на топло за 1-2 часа, докато удвои размера си.\nНамазнете добре вътрешността на правоъгълна тава за печене (моята е около 19х29 см).\nРазточете тестото между два листа хартия за печене и оформете правоъгълник с приблизителна големина 35х40 см.\nВ средна купа смесете замразените малини, нишестето, канелата и захарта и разбъркайте добре. Разпределете равномерно сместа върху разточеното тесто. Отгоре поръсете с шоколадовите парченца.\nНавийте тестото, като започнете от дългата страна на правоъгълника. С листа хартия за печене под него пристягайте тестото, докато го навивате напред. Трябва да се получи стегнато руло. Нарежете рулото на 12 приблизително еднакви парчета, наподобяващи охлюви, и ги подредете в подготвената тава. Покрийте тавата и я оставете на топло за поне още 2 часа. Бихте могли също така да оставите рулцата да престоят за през нощта - в този случай покрийте тавата с алуминиево фолио и я сложете в хладилника. На сутринта я преместете на топло за 1 час, преди да изпечете рулцата.\nЗатоплете фурната до 200 градуса С. Покрийте тавата с алуминиево фолио и печете за около 30 минути или до златисто. Извадете тавата от фурната и оставете рулцата да се охладят за около 15 минути. Сервирайте ги топли.\nВ средна купа смесете всички продукти и разбъркайте с тел до хомогенност. Преди да сервирате, размажете равномерно глазурата върху топлите рулца.\nРулцата могат да се съхраняват в хладилника за 2-3 дни, покрити с фолио за свежо съхранение. Добре е да ги претоплите преди сервиране. За да станат по-меки, в случай, че са започнали да изсъхват, изсипете малко мляко в съда, преди да ги затоплите.\nАдаптирано от Sally’s Baking Addiction.\n« Милфьой с ягоди и бадеми\nЕнергийни бонбони със сушени сливи и какао »


Детско шалте „Ева“ - Handmade Nel\nДетско шалте „Ева“\n„Здравейте! Знам че малко късно се сещам, но бих искала да поръчам едно шалте като това на „Ивет“. Работат е там, че ми е необходимо до Петък. И ако е възможно да пише ЕВА на него, както е моделът с името, би било чудесно…“\nТова детско шалте е с размер 100*120 см. Направено е от цветни памучни платове и вата. Завивката е персонализирана – името Ева е изработено от изрязани на ръка букви от памучен плат, и зашити на машина.\nОпаковата страна на шалтето е изработена от бледо розов памучен плат.\nКош за играчки от плат „Самуил“3\nТабелка за име от плат „Крис“


2009-а неуспешна за 63% от фирмите - Финансови новини\n2009-а неуспешна за 63% от фирмите\n63 на сто от фирмите у нас смятат, че 2009 г. е по-скоро неуспешна за тях, а едва 9% от анкетираните смятат, че няма разлика в сравнение с предходната година. Това показва годишното изследване на Българската стопанска камара (БСК) за развитието на бизнеса у нас.\nПочти два пъти по-малко са тези, които заявяват, че са доволни от бизнеса си. 28% от предприемачите посочват, че 2009 г. е била успешна за тях. През миналата година този процент на доволните от бизнеса си е бил 54%.\nСпоред 96 % от запитаните – условията за бизнес в страната са се влошили, а според 4 на сто – няма промяна. Това, според председателя на БСК Божидар Данев, е тежка оценка за българския политически елит.\nИкономическата криза се е отразила най-съществено върху обема на продажбите на фирмите – 95% от запитаните посочват, че продажбите им са намалели, а други 5% декларират запазване на нивата от предходната година. Само 4% от анкетираните посочват, че имат нарастване на продажбите.\nПодобни са резултатите и по отношение на обемите на производство – в 80 на сто от случаите те намаляват. 11 на сто от запитаните са запазили производствените обеми, а едва 9 % от фирмите са увеличили производството си.\nСъщата тенденция се наблюдава и при работните места. 74 % от анкетираните фирми са свили броя на персонала си. 17 на сто са предпочели да запазят служителите, а едва 9% са наели нови работници.\n← Половин работна заплата за Коледен подарък\nАстрономическата зима идва: тази вечер, точно в 19,47 ч. →


Всяка жена, независимо от възрастта, иска да бъде привлекателна и красива. И ако красотата е субективно понятие, тъй като всеки човек има свое разбиране и приемане на красотата, тогава привлекателността е чисто обективно понятие, защото можете да бъдете привлекателни за всички. И всеки представител на нежния пол може да се направи привлекателна, за това е достатъчно да бъде добре поддържана и елегантна. На всяка възраст можете да постигнете това, което искате, дори и след 50 години, просто трябва да гледате на себе си с различни очи и да приемете възрастта си. Трябва ясно да знаете какво да облечете и как да го комбинирате.\nНякои погрешно смятат, че след 50 години е необходимо да се носи всичко тъмно и невидимо, или обратно, цветно, цветно. Но това твърдение е крайно погрешно, защото всички сме различни и за някои такива цветове може да не изглеждаме изобщо. Защото всичко зависи от цвета на кожата.\nКакви цветове да предпочитате\nТрябва да се разбере: какви цветове са подходящи за цветовия тип и как изглеждат на един или друг представител на нежния пол. За да разберете вашия тип цвят на кожата, трябва да нанесете различни цветове на тъканта върху лицето, като същевременно забележите как този или онзи цвят променя тона на кожата. Ако при нанасянето на определен цвят кожата придобива сив или земен оттенък, тогава този цвят определено не ви подхожда. Ако изглеждаше, че кожата започва да свети, някои дефекти изчезват, лицето изглежда става свежо, тогава този цвят определено е подходящ и трябва да изберете дрехи, които са комбинирани с цвета, който кара кожата да блести.\nИма много светли цветове - бежово, пясъчно, прасковено, бледо розово и бледо жълто ... Няма да изброите всички. Когато избирате дрехи, трябва да имате предвид цвета си и да избирате дрехи в съответствие с него. Също така трябва да запомните, че светлите нюанси добавят малко обем и ако горната част на тялото е по-масивна от долната част, тогава е по-добре да не избирате блуза със светъл цвят.\nТъмните цветове в дрехите не трябва да бъдат изкусни и напечени. По-добре е да изберете заглушени, благородни опции: Марсала, тъмно зелено, тъмно синьо, тъмно сиво, шоколад, аметист. Всички цветове е желателно да се използват в модели без ръбове, драперии. Не забравяйте, че рюшами, кецове, драперии добавят допълнителен обем.\nЧерното трябва да се използва много внимателно в гардероба, особено след 50 години. Излишъкът му може да предизвика негативни емоции у другите и да създаде погребален образ. Създаване на изображение не слагайте напълно черно, изберете едно нещо - отгоре или отдолу. Черните панталони трябва да се носят само в комбинация със светъл топ в деликатни нюанси - така ще изглеждат презентабелно и строго.\nВсички други тъмни цветове могат да бъдат избрани в рокли и костюми - те ще придадат шик на изображението. И ако използвате съвместими светли цветове на аксесоари с такива дрехи под формата на шал, шал или чанта, тогава това ще направи изображението завършено.\nВ гардероба могат да се използват ярки цветове, но дрехите от тези цветове и нюанси трябва да се носят с голямо внимание. Трябва да знаете, че те фокусират върху себе си цялото внимание на околните. Основният недостатък на наситените цветове е неправилната им употреба. Например, искайки да скрие масивни ханша, една жена облече пола от богато бордо или синьо. И тази дреха моментално привлича вниманието. Хората около вас вече не забелязват други цветове в дрехите и се оказва, че не сте откъснали масивните си ханш с пола от наситен цвят, а напротив, подчертани.\nНаситените цветове ще изглеждат добре в аксесоарите - шалове, шалове, бижута. Това ще добави жар към изображението и ще подчертае добрия вкус. Можете също така да подчертаете изображението си с очила в цветна рамка, които могат да се комбинират с други цветове в дрехи или часовници с ярка каишка. Орнаментите могат да бъдат избрани с наситени цветове, които са в хармония с цялото изображение.\nКакви цветове не си струва да се носят след 50, защо\nКатегорично е забранено използването на неонови, кисели, напечени цветове в дрехите - тези нюанси са подходящи само за тийнейджъри. Недопустимо е също така да използвате стразани, пайети и други пайети, които ще изглеждат сложни и неподходящи в гардероба на представител на нежния пол над 50-годишна възраст.\nСъщо така не се препоръчва използването на такива цветове в големи количества - оранжево, алено, ярко синьо или изумрудено зелено, тъй като всички тези нюанси са подходящи за по-млади възрасти. Не трябва да носите дрехи само от един цветен тип, дори и да ви подхожда. Ще изглежда нерадостно, но погледът на тези около вас няма да бъде закачен и несъзнателно външен човек ще започне да търси и ще открие онези недостатъци, които сте се опитали да скриете - бедрата, корема, пълните крака.\nТрябва да помните най-важното правило - правилото за трима. Това правило казва, че в изображението можете да използвате само три цвята наведнъж, които могат да се комбинират помежду си. Сдържаност трябва да има във всичко, дори и в дрехите. Това е, което придава на жените елегантност и шик.


Ключови думи: България, Македония, договор за добросъседство\nДокументът е бил одобрен от 61 депутати, а един се е въздържал\nМакедонският парламент ратифицира договора за добросъседство с България. Документът е бил одобрен от 61 депутати, а един се е въздържал, съобщават от пресслужбата на Министерството на външните работи.\nДепутатите от опозиционната ВМРО-ДПМНЕ не са участвали в гласуването.\nДоговорът бе подписан от правителствата на Македония и България на 1 август миналата година.\nВ изявление Министерството на външните работи на България приветства решението на парламента на Република Македония да ратифицира договора.\nС този акт се потвърждава волята за изграждане на добросъседски отношения, които са важен елемент от европейската перспектива на всички държави от Западните Балкани. България ще продължи да бъде активна в подкрепата си за европейската интеграция на Република Македония, се заявява още от Външно министерство.


Моите семеначета - Страница 2 - БЪЛГАРСКИЯТ ПАЛМФОРУМ | THE PALMFORUM OF BULGARIA\nRe: Проблем със семеначетата ми\nНепрочетено мнение от NikiStoianov » 22 сеп 2013, 17:50\nТоя дребосък до толкова му хареса преместването от сенчестия балкон на вилата на слънчевия южен балкон на апартамента, че се напъна и пусна цвят\nПредполагам, че е грейпфрут, макар и да не прилича. Една седмица откакто заварих пъпката и още не се е отворил цвета напълно.\nНепрочетено мнение от benisat » 22 сеп 2013, 17:58\nГрейпфрут е! И аз имам десетина! По точно-тринайсет!\nНепрочетено мнение от traiko » 22 сеп 2013, 19:16\n100% е Грейпфрут,личи си по широките крилца на листата.\nНепрочетено мнение от басиста » 22 сеп 2013, 20:25\nИнтересно ми е като цъфне дали вътре ще има плодник, и ако да то възможно ли е да захване плод, питането ми е обективно, ясно е че растението не може да изхрани плод толкова рано но все пак?!?\nНепрочетено мнение от NikiStoianov » 25 сеп 2013, 21:28\nбасиста написа: Интересно ми е като цъфне дали вътре ще има плодник, и ако да то възможно ли е да захване плод, питането ми е обективно, ясно е че растението не може да изхрани плод толкова рано но все пак?!?\nНе знам за това, но венчелистчетата паднаха още преди да се отвори напълно цвета и няма завръз. Явно просто се перчеше пред три пъти по-високите му връстници зад него.\nМежду другото много интересно, някой от семенаците листата им имат слаб мирис на лимон, други на мандарина, а трети на нищо.\nАбе големи сладури са, много ме радват.\nНепрочетено мнение от NikiStoianov » 14 окт 2013, 19:48\nПовечето ми дивачета пускат по 3-4 листа на етапи.\nТоя мъник дето се напъна да цъфти сега е изкарал 4 клончета и към 25 листа наведнъж\nМного ми е чудно как ще успее да ги развие\nНепрочетено мнение от NikiStoianov » 02 юни 2014, 20:41\nДва от мъниците пак цъфнаха, а са само на година и половина.\nД се надявам ли?\nНепрочетено мнение от Kiril Donov » 05 юни 2014, 11:17\nТози път изглеждат обнадеждаващо, нищо чудно да те зарадват!\nНепрочетено мнение от lufata » 28 авг 2014, 16:40\nМного ми харесват дивачетата на NikiStoianov, но това е по-скоро рядкост или е напълно възможно да излезе плододаващ грейпфрут от семка? Ясно е, че чрез облагородяване ще излезе по-хубаво растение, но ако има шанс да излезе качествено растение, задължително ще опитам.\nНепрочетено мнение от lufata » 10 окт 2014, 10:29\nОнзи ден купих от магазина 4 доста едри и червени грейпфрути, разбира се идеята беше да видя дали има семки, за да боцна някоя и друга.\nИзглежда бе някакъв хибриден сорт, защото почти нямаше семки, а ако имаше, бяха съвсееем дребни и недоразвити. Също така бяха доста презрели и почти нямаше сок, но като изключа това, бяха доста вкусни. За презрялостта съдя и поради факта, че изкарах късмет и намерих семка с нормален размер, която бе покълнала в плода(От четири плода намерих само една семка с нормални размери). Разбира се това ми дойде дюшеш и веднага я боцнах в почва! Надявам се да се развие и ще ви държа в течение.\nНепрочетено мнение от pinokio » 11 окт 2014, 09:17\nПоздравления за ентусиазма!Но и с много търпение ще трябва да се запасите по този път.\nПреди години и аз бодях всякакви семки.Напоследък нещо се поотказах от цитрусите и субтропиката.Изискват много грижи,а и условия които аз поне не мога да им предоставя.Раздадох по големите и съм си оставил няколко заради сантименталната стойност.Ще Ви подскажа една идея:\nСнимките са от преди две години.От семеначета,чрез обединяване на стеблата може да се направи комбиниран цитрус.На горните снимки съм правил портокало-грейпфруто-мандарино-лимон или един Господ вече помни какво точно съм комбинирал.Но дори и само двете да дадат плод пак ще е интересно.\nНепрочетено мнение от lufata » 11 окт 2014, 14:48\nИменно заради това, че са капризни и трудни, затова сме се захванали, иначе няма да е интересно Много яка комбинация си направил!\nНепрочетено мнение от Asenov1984 » 21 окт 2014, 20:16\nПреди месец си купих помело което беше въз зелено и беше пълно със семки.Въпреки недозрелия плод сложих обелените семена в мокра салфетка и след около 2 седмици с изненада видях коренчета .Към днешна дата се показват първите двойка листенца.Искам да попитам дали има шанс новото растение да е с приблизителни качества като на оригиналното майчино ?\nНепрочетено мнение от Kiril Donov » 21 окт 2014, 22:38\nШанс има ... 5 на сто, примерно. А може и да е 95 на сто. Никой не знае. Ти можеш и да разбереш, но ако си майстор, ще видиш плод от него след 18-20 години. Сам можеш да прецениш, дали те устройва да отглеждаш цяло дърво толкова време, без да береш плодове и с реалния риск, когато видиш плодовете му - да го нарежеш за силаж.\nНепрочетено мнение от Asenov1984 » 08 ное 2014, 18:17\nhttp://aseno1984.snimka.bg/flowers/moya ... 5.34334491 какво им става на моите семенаци доста от тях излизат от почвата с бели листа


Георги Милев - Абстиненция\nИВАНОВ: Добре, съгласен съм, че не е лесно, но това не е основание да се отказваш.\nБОРИСОВ: Да се отказваме. Стори ми се, че употреби думата във второ лице: отказваш. Т.е. аз се отказвам.\nИВАНОВ: В случая формата на глагола е без значение.\nБОРИСОВ: Но така оставам с впечатлението, че ти се дистанцираш. Че не се отнася за тебе.\nИВАНОВ: Престани. Много добре знаеш какво имам предвид.\nБОРИСОВ: Точно затова те поправих.\nИВАНОВ: Стига приказки! В края на краищата важното е едно - останалото е увъртане. Обичаш ли я?\nБОРИСОВ: Извинявай, но въпросът ти е тъп. Какво очакваш да ти кажа?\nИВАНОВ: Ти просто не искаш да ми отговориш.\nБОРИСОВ: Мога да ти кажа много неща... Например, че ме привлича. Привлича ме физически. В нея има нещо, което ме измъчва. Че в характера и... и в извивката на ханша се съдържа някакъв сексапил, който ме кара да я искам... Дори в недостатъците й намирам нещо възбуждащо. Тя театралничи, преиграва непрекъснато, виждам го, да, неискрена е, лъже ме почти непрекъснато. Двулична е... Освен това се облича предизвикателно, много пуши... И все пак не мога без нея, тя е като лоша котка, с която си свикнал... Прав си, обичам я.\nИВАНОВ: От всичко, което каза дотук, разбрах едно - загазил си здраво. Хлътнал си като петокласник.\nБОРИСОВ: Лесно е да си ироничен. Само че знаеш ли какво? Най-странното е, че всъщност я мразя. Не мога да я понасям. Дразни ме с всичко у себе си. С маниерите си, с характера си, с превзетата екстравагантност на външността си (тя се гримира като проститутка!) ...с подлостта си. Не мога да я понасям.\nИВАНОВ: Тогава я напусни.\nБОРИСОВ: Точно там е цялата работа - не мога без нея. Ако не я видя дори един ден, ще полудея.\nИВАНОВ: Странно. (Мисли.) Много странно. Сигурно няма да повярваш, но и с мен е така. За разлика от теб аз веднъж се опитах да я напусна. Цели две седмици. Отидох чак до морето. Не можах да издържа и й се обадих. Тя дойде веднага.\nБОРИСОВ: Докарах я аз. Знаех, че отива при тебе, че ме лъже и въпреки това я закарах. Докато ти и тя... аз я чаках като кученце в хотела. Щях да се пръсна от ревност. Мислех да я убия, но не можах. Не мога да направя нищо срещу нея.\nИВАНОВ: Аз я бих веднъж. Но тя... Има ли смисъл да ти обяснявам?\nПуши ми се. Да знаеш как ми се пуши!\nБОРИСОВ: Колко дни станаха, откакто ги отказа?\nИВАНОВ: Днес е седми ден. Вече трета нощ сънувам, че пуша. Седя и пуша.\nБОРИСОВ: Това е абстиненция.\nБОРИСОВ: Получил си зависимост от никотина. Никотинов глад. Организмът ти е привикнал към отровата и мозъкът изпраща сигнали за поредната доза. Станал си наркоман.\nИВАНОВ: Сигурно е така. Зависимост от никотина. Не очаквах, че ще е толкова трудно.\nБОРИСОВ: И какво предлагаш? Да се откажа от проекта? И да го оставя на онова зализано копеле?\nИВАНОВ: Да го оставим. Този проект е общ, забрави ли?\nБОРИСОВ: Три години. Колко работа хвърлихме, колко труд! Като си помисля само! Спомняш ли си свинщините около конкурса? А Стоянов? Тоя копелдак Стоянов! Помниш ли?\nИВАНОВ: Помня, разбира се.\nБОРИСОВ: И въпреки всичко тая кучка е категорична: ако не го дам на оня, ще ме зареже.\nИВАНОВ: Ще ни зареже. Тя и на мен постави същото условие. Знаеш ли, Борисов, че с теб сме двама застаряващи глупаци? Една фръцла, една... да ни докара до там!... Та тя ще ни зареже в мига, в който прехвърлим проекта на оня младок. Така ще стане, сигурен съм! Помни ми думата!...\nБОРИСОВ: Невероятно, наистина. С теб сме колеги от десет години, заедно създадохме това архитектурно бюро, проектирахме кажи-речи цял квартал... разсипахме се по изпълнението на проекта на този бизнес-център и изведнъж... Винаги съм мислел, че съм разумен човек... Знаеш ли, че съм мислил да те сгазя с колата?\nИВАНОВ: Нищо чудно. Четях го в очите ти.\nБОРИСОВ: Тебе, който толкова много ценя и уважавам. Моят най-добър приятел от университетските банки.\nИВАНОВ: Всички тези приказки са излишни. Не можем ли да постъпим като мъже? Да й бием шута едновременно? Да си седнем на задниците и да си довършим проекта. Остана работа за три месеца... хайде нека са четири. Какво ще кажеш? Да опитаме ли?\nБОРИСОВ: Иска ми се да ти кажа "да". Мамицата му!\nИВАНОВ: Помисли си, ние губим всичко, без да печелим нищо. Целия ни труд, всичките ни усилия през последните години. Цялата ни кариера, ако щеш.\nБОРИСОВ: Мамицата му!... Така е. И все пак...\nИВАНОВ: (Прекъсва го.) Ще бъде трудно. Тая проститутка е влязла и под кожата на шефа... Но в края на краищата ние сме мъже. Мъже ли сме?\nБОРИСОВ: Да, мъже сме. Мъже сме, по дяволите.\nИВАНОВ: Все пак става въпрос за една фльорца... за една глезла... за една...\nИВАНОВ: Проститутка. Може ли да стигнем до там? Може ли!\nБОРИСОВ: Може. Искам да кажа, не може. Не може!\nИВАНОВ: Тогава какво чакаме?\nБОРИСОВ: Можем. Да, можем. Ще го направим. Мога ли да разчитам на тебе?\nБОРИСОВ: Тогава да действаме. Ще бъде ад ! Но си прав, че така повече не може.\nИВАНОВ: Не може. И знаеш ли, мисля си, че...\n(Влиза НИКОЛАЙ: Пауза.)\nНИКОЛАЙ: Здравейте, колеги... Прекъснах ли нещо? Някакъв разговор? Да изляза ли?\nНИКОЛАЙ: Не, ако преча, аз...\nИВАНОВ: Не, напротив, идваш тъкмо навреме.\nНИКОЛАЙ: Разбрахте ли?... Затова ли сте толкова умърлушени? Е, бива ли такова нещо, нали... нали сме в един колектив? В края на краищата сте професионалисти! Моят проект е по-добър... Не е ли така? Кажете, не е ли така?\nИВАНОВ: Къде е тя?\nНИКОЛАЙ: Коя "тя"?\nБОРИСОВ: Много добре знаеш коя.\nНИКОЛАЙ: Виолета ли? За нея ли питате? Ще дойде след малко. Когато излязох, беше в банята. Ще си изсуши косата и идва. Защо сте толкова вкиснати? Заради проекта ли? Вижте какво...\nБОРИСОВ: Значи е била при тебе?\nНИКОЛАЙ: Да, през цялата нощ. Това лошо ли е?... (Кратка пауза.) Всъщност аз дойдох, за да уточним подробностите. (Вади кутия с цигари и пали една. Към ИВАНОВ) Искаш ли цигара? Къде е пепелника?\nИВАНОВ: Отказах ги.\nНИКОЛАЙ: (Дръпва от дима с видима наслада.) Браво! Завиждам ти. И аз ще трябва да ги откажа някой ден. (Търси с очи пепелник, но като не намира, тръсва в някаква саксия с цветя.) Мислех си, че мога да използвам доста неща от вашия проект. Например проучванията на терена. И по отношение на конструктивната част. Защо да правя отново изчисленията? Фасадата също ще запазя. Все пак, вложили сте толкова труд... пък и идеята ви не е толкова лоша. Е, малко е остаряла, но в общи линии може да се използва. Всъщност ще променя малко неща. Основното от това, което може да се спаси, ще оставя. Ще се наложи обаче някои неща да се променят... тук-там ще пипна някои основни детайли. Например партера. Във фоайето ще има декоративна колонада, а вътрешния интериор... е, той е доста остарял като визия, доста сталинистки е... извинявайте, но е така. Мецанина ще запазя, обаче ще има голяма веранда с балюстрада. Представям си я - върху парапета ще има мраморни саксии с домашни теменужки.\nБОРИСОВ: С какво?\nНИКОЛАЙ: С домашни теменужки. Знаете ги, нали, приличат на горските, но са по-големи, по-сочни и са в различини разцветки - има и лилави, и жълти, и червени... А втория етаж ще бъде зимна градина...\nИВАНОВ: Целия етаж?\nНИКОЛАЙ: Целия. Не четете ли архитектурни списания? Екология на духа? Хуманност на средата? Чували ли сте? Та сградата е на седем етажа и половина! Третия етаж... в задната част, до аварийното стълбище, ще има конфиденциална конферентна зала.\nБОРИСОВ: Ти сериозно ли?\nНИКОЛАЙ: Сериозно. Какъв ще е този бизнес-център без конфиденциална зала? По вашия проект има само четири конферентни зали и то с по три врати като едната врата е почти залепена до асансьора! Днешният бизнес е основно търговия на изпреварваща информация. За къде без конфиденциалност? Вашият проект е натъпкан с канцеларии, канцеларии - като министерство... Извинявайте, но си е точно така.\nИВАНОВ: А служителите? Къде ще се настанят служителите? На това място ние предвиждахме две отделни тихи помещения за счетоводството.\nНИКОЛАЙ: Счетоводството ще бъде в търговския отдел, в общо помещение. На счетоводителя не му трябва чак такова спокойствие, той трябва да се чувства част от екипа. Не знам дали знаете, но сега счетоводителите използват компютърни счетоводни програми, които автоматично обработват информацията. Само вкарваш данните и - хоп! - всичко ти излиза обобщено и изчислено, до последния цент! Работа, която може да се върши от всеки що-годе компютърно грамотен ученик... Четвъртия, петия и шестия етаж в общи линии ще запазя, като се изключи обстоятелството, че няма да има коридори, а приемната ще приобщя към директорския кабинет... Седмия етаж...\nИВАНОВ: Момент. Как така без коридори и как точно приемната ще стане част от шефския кабинет?\nНИКОЛАЙ: Много просто. Коридорите са отживелица, всичко ще бъде със стъклени прегради, със стъклопакет. А приемната ще бъде отделена от директорския кабинет с аквариум с декоративни рибки...\nИВАНОВ: (Прекъсва го.) С какво?...\nНИКОЛАЙ: Аквариум с декоративни рибки. Вместо стена. Обемът е около две хиляди литра, аквариумът ще е с дебелината на стената , но ще е с височина до тавана.\nИВАНОВ: Значи между секретарката и директора ще има два тона вода, водорасли и риби? Интересно. А седмия етаж?\nНИКОЛАЙ: Седмия етаж ще бъде басейн.\nНИКОЛАЙ: Басейн. Двадесет и пет метров. Остъклен изцяло, в дъното с малък кафе-бар.\nБОРИСОВ: Ти си луд!\nНИКОЛАЙ: Не съм луд. Просто мисля авангардно. Или, по-скоро, поставангардно. Чували ли сте за ..........................................................? А за.................................................................................................................................. Разбира се, ще има и фитнес-зала.\nИВАНОВ: А защо не и сауна?\nНИКОЛАЙ: Помислил съм и за сауна. Само че тя ще бъде в подземната част.\nБОРИСОВ: При гаражите?\nНИКОЛАЙ: Точно така. Три от гаражните клетки ще станат помещения за сауна и масаж. Но да се върнем на седмия етаж. Освен фитнес-залата, както казах, ще има и кафе-бар. Ще бъде отделено със стъклена преграда от басейна и ще има панорамен изглед към града. От седмия етаж се вижда целият град. Не е лоша идея, нали?\nБОРИСОВ: Невероятна! Басейн с фитнес и кафе-клуб. (към ИВАНОВ) Как не сме се сетили? (към НИКОЛАЙ) И как, ако не е тайна, ще качиш водата горе?\nНИКОЛАЙ: С преливник в подпокривното пространство и съвременна хидрозащитна система.\nБОРИСОВ: Значи преливник?\nНИКОЛАЙ: Да, преливник\nБОРИСОВ: Ти, драги колега, наистина си луд.\nНИКОЛАЙ: Всъщност, ако трябва да съм откровен, очаквах подобно неразбиране от ваша страна. Прекалено дълго сте правили на конвейр панелки. Извинявам се, ако ви звуча грубо. Вие сте рожби на старото време. Не, не ви се сърдя, нито съм обиден. Дори ви уважавам заради опита ви. Само че моят проект е концептуално по-добър, той е...\n(Влиза ВИОЛЕТА, облечена изключително екстравагантно и дори оскъдно.)\nВИОЛЕТА: Здравейте, момчета!\nНИКОЛАЙ: Здравей, скъпа. Току-що обяснявах на колегите за....\n(Телефонът иззвънява, БОРИСОВ вдига слушалката.)\nБОРИСОВ: Да? Да, аз съм... Добре, идвам. (Поставя слушалаката.) Извинете ме, шефа Попов.\n(БОРИСОВ се изправя, мисли, тръгва към вратата, обръща се, понечва да каже нещо, но махва с ръка и излиза.)\nНИКОЛАЙ: Тъкмо им обяснявах за моя проект.\nВИОЛЕТА: Прекрасен е, нали? (Към ИВАНОВ:) Харесва ли ти?\n(ИВАНОВ я гледа зяпнал и не отговаря.)\nПопитах те харесва ли ти?\nИВАНОВ: (иронично) Да... Има много добри... идеи. Добър е. Направо е добър.\nВИОЛЕТА: Добър ли? Добър ли каза?\nИВАНОВ: Исках да кажа великолепен.\nВИОЛЕТА: Наистина ли? (Радостно.) Наистина ли?\nИВАНОВ: (Кимва.) Наистина. Чудя се как не сме се сетили с Борисов дори за... половината от нещата.\nВИОЛЕТА: Значи се отказвате?\n(Настоятелно.) Значи се отказвате?\nВИОЛЕТА: (Вбесена.) Какво "ами..."?!\nИВАНОВ: Защо да не се откажем?... Та неговият проект е несравнимо по-... по... как да кажа...\n(Телефонът звъни. ИВАНОВ вдига слушалката.)\nАло?... Да, на телефона... Моля?... Да, разбирам... Не, по-добре да дойда лично.\n(Поставя обратно слушалаката.)\nИзвинете ме. Трябва да отида при Попов.\nВИОЛЕТА: Скъпи, много се радвам.\nНИКОЛАЙ: Искам да те попитам нещо.\nНИКОЛАЙ: Мислех си... ти... ти имаш ли нещо общо?\nВИОЛЕТА: С какво да имам общо?\nНИКОЛАЙ: С тяхното решение да се откажат от проекта.\nВИОЛЕТА: Скъпи, как може да си го помислиш. Аз никога...\nНИКОЛАЙ: (Прекъсва я.) Искам да си откровена. Имаш ли? Не ги ли накара ти по някакъв начин... не знам как... чрез шефа или не знам точно... не ги ли принуди да се откажат от проекта в моя полза?\nВИОЛЕТА: Захарче, как бих могла? Та те са архитекти, тук са още от основаването на бюрото, а аз... аз съм само една слаба жена... при това секретарка. Не, нямам нищо общо. Повярвай, че е така. Моля те, повярвай ми...\nНИКОЛАЙ: Защото, ако е така, аз... аз ще се откажа веднага. Не бих искал върху техния труд... В крайна сметка техният проект въпреки някои слабости... някои остарели концепции... не е толкова лош. Освен това, не знам защо ми се стори така, но те май не харесват моя.\nВИОЛЕТА: Скъпи, ти трябва да си луд, за да се откажеш. За теб това е шанс... Ти си млад, това е първият ти голям проект... Само преди година дойде в бюрото, а сега цяла бизнес-сграда!... Спомняш ли си как едва те убедих да се захванеш с проекта на Иванов и Николов и да го представиш пред шефа? Ти не вярваше, че ще приеме твоите идеи, но той ги одобри. И то е, защото си наистина гениален... Остана само да поговориш с тях. Трябва да си по-самоуверен, миличък. Това е едва началото... Помисили за нас, за нашето бъдеще... С теб ще се оженим, ще имаме деца... И наистина те уверявам, че нямам нищо общо с тяхното решение. Видели са, че техният проект е по-добър и като професионалисти са се отказали в полза на по-доброто. Те са хора на честта, никога не биха си кривили душата... Познавам ги добре. Та аз съм тук от две години.\nНИКОЛАЙ: Но те, точно преди да влезеш ти... аз им обясних замисъла си... и те като че ли изобщо не го приеха... Дори Борисов ми каза че съм луд... за басейна.\nВИОЛЕТА: Това е, за да излязат от неудобството на поражението. За да спасят поне част от честолюбието си. Кой творец не е честолюбив?\nИВАНОВ: (към НИКОЛАЙ:) Шефът Попов каза да отидеш при него.\nНИКОЛАЙ: Преди това искам да те питам нещо.\nИВАНОВ: После ще говорим. Шефът те чака и каза да отидеш веднага при него, защото после има среща с кмета.\n(НИКОЛАЙ излиза. ИВАНОВ и ВИОЛЕТА сами. Пауза.)\nИВАНОВ: Виолета, трябва да бъда откровен: проектът на Николай не струва пукната пара. Нещо повече, той е смехотворен. Домашни теменужки, стена-аквариум, двадесет и пет метров басейн на покрива, сауна при гаражите... Пълна идиотщина!... (Поглежда я за момент.) Освен това смятам, че е крайно време да престанем с цирка на нашата връзка... Отдавна ми е ясно, че ти не държиш на мен, че всъщност ме използваш за... с една дума смятам, че е е крайно време да забравим за... (Поглежда я.)\nИВАНОВ: Това, което се опитвам да ти кажа, че е крайно време да прекратим нашата връзка. Откакто съм с теб аз... аз не съм вече аз. Постепенно се превърнах в твой роб, нямам воля, нямам мнение, нямам грам самоуважение... Приятелите ми се подиграват... дълго време мислех, че съм влюбен в теб, дори... дори, че те обичам... Не исках да видя очевидното, все се надявах, че накрая ти... но най-после разбрах, че съм се надявал напразно, че съм глупак... да, глупак. Ти през цялото време си искала да лансираш този... Николай, който всъщност е твой любовник... (Поглежда я за момент.)\nВИОЛЕТА: Продължавай. (Вади кутия с цигари и си запалва една.)\nИВАНОВ: (Преглъща жадно, пуши му се.) В края на краищата аз не съм някакъв си там самец, а ти не си самката, заради която трябва да се бия с всички самци в глутницата... аз съм човек и всички живеем в човешко общество. Преди да те срещна, аз бях архитект, при това в челната десятка на страната... А сега - сега станах за смях и на децата... Така че - край.\nВИОЛЕТА: Това ли е? Няма ли да продължиш.\nИВАНОВ: Нямам какво да допълня.\nВИОЛЕТА: Всъщност, ти си напълно прав. Всичко онова, което каза, е вярно да последната дума. Бях нечестна спрямо тебе още от самото начало. Мамех те, когато можех... и с когото исках. Знаеш ли, че бях любовница на Борисов?\nИВАНОВ: Досещах се.\nВИОЛЕТА: Не само на него. И на шефа Попов.\nИВАНОВ: И на него ли?\nВИОЛЕТА: И на него. Горкият глупак. Между впрочем, той, за разлика от теб, е наистина глупак. Колко е глупав само... и е дебел. Виждал ли си го гол? Отвратителна свиня... У-у... (Потръпва от отвращение.) Знаеш ли, сега, когато успя да ме убедиш, че ние с теб вече няма да сме заедно, като правя една равносметка, ти... ти си... ти беше най-добрият ми любовник. С теб винаги ми е било приятно, ти го правеше най-добре... Може би защото... не, не знам защо, но е така...\nИВАНОВ: Не е ли това поредния цирк?\nВИОЛЕТА: Защо ще те лъжа сега... когато вече няма да сме заедно? Знаеш ли, ти ме накара да опозная някои неподозирани страни в мен... да разбера, че съм жена... че в мен е живяло някакво диво животно...\nВИОЛЕТА (Продължава, сякаш не го е чула.) ...че в мене има страст, която може би е по-важна от всичко останало... която води пълноценен живот и има право да се изяви... без която аз не бих била напълно онова, което съм... Когато ти ме драскаше по гърба... или ме хапеше по гърдите аз... аз исках това да не свършва никога... и дори да свърши, да има продължение... Интересно... Защо се сетих за това чак сега? Е, да, чак сега... А при теб как беше... и ти ли както и аз... сещаш се какво искам да те попитам... Струва ми се, нещо ми подсказва, че и при теб е било така. Така беше, нали? Нали?\nИВАНОВ: (Обхваща слепоочията си с две ръце, навежда глава и затваря очи. Пауза. След малко.) Да.\nВИОЛЕТА: И сега наистина край. Да ти кажа, сякаш изпитвам някакво облекчение. Сигурно няма да ми повярваш, но малко ми беше съвестно. И все пак не много, защото настина с тебе ми беше най-добре. Когато ти казвах, че не мога без тебе, бях вярна на жената в мен, на животното, което искаше само наслада...\nВИОЛЕТА: Сега мога да ти го кажа. Защото се разделяме. Повече няма... да, разбира се, че няма. Малко ми е тъжно като си помисля... Ще имам и други любовници, но като теб едва ли... Животното в мен може да бъде задоволено единствено от теб... Извинявай, ако звучи малко вулгарно, но нямаше да го кажа, ако не беше самата истина. Пък и с теб сме правили неща, които... да ти припомня ли... сещаш ли се на Боровец, с ледените висулки, не, беше невероятно хрумване от твоя страна, толкова нестандартно и възбуждащо... или на оня нос при скалите с мидите, после гърбът ми ме пареше от раните цяла седмица, но тогава...\nИВАНОВ: (Отчаяно.) Виолета!....\nВИОЛЕТА: Знаеш ли какво си мисля? Че в нашите отношения сигурно има още потенциал, още база за дообагатяване... за самоопознаване, ако щеш. Но така е по-добре, да, разумът показва, че е най-добре да престанем. Съгласна съм с теб... Защото се познавам добре и знам, че ще продължавам да те мамя, че ще продължавам да съм неискрена... Ще се примиря с липсата ти, е, вярно, трудно, но ще се примиря. Ще ми липсваш, леглото ми ще бъде студено, страстта ще заспи отново. Голяма работа. Мислех си, че няма толкова скоро... но все тая, ето че дойде. Знаеш ли, че бях взела два билета за самолета за симпозиума във Варна... за теб и за мен, само двамата?... На петнадесети, след десет дни. Мислех си, представях си как с теб... Знаеш ли, Николай ми харесва, но той е още дете, не може... как да се изразя... много е бърз и припрян... и изобщо ти си друга работа, с теб...\nИВАНОВ: Мръсница, ах, мръсница...\nВИОЛЕТА: Дори когато си груб, ме караш да те желая, да си представям грубостта на гласа ти, мускулите ти, пръстите ти, които жестоко се впиват в...\nИВАНОВ: Млъкни! Престани! Престани!\nКакво искаш да направя?\nВИОЛЕТА: Нищо. Всичко приключи, нали?\nВИОЛЕТА: Наистина ли настояваш... да сме заедно поне още веднъж?\nИВАНОВ: Казвай, мръснице...\nВИОЛЕТА: Виолета. Казвам се Виолета.\nИВАНОВ: Виолета. Да, Виолета.\nВИОЛЕТА: Всъщност наистина не искам нищо. Или... ако наистина искаш... ако толкова настояваш... знаеш какво.\nИВАНОВ: Да се откажа от проекта.\nВИОЛЕТА: Да. Искам да го направиш заради Николай. За да не стане грозно и явно. Иначе аз съм уредила всички с шефа Попов, той може да ви нареди с Борисов да го прехвърлите на Николай, но нека всичко да изглежда благоприлично.\nИВАНОВ: Благоприлично? Ти използваш думата "благоприлично"?\nВИОЛЕТА: Добре де, колегиално. В духа на добрия тон. Съгласен ли си?\nИВАНОВ: Съгласен съм. Аз, застаряващият глупак, съм съгласен.\nВИОЛЕТА: Как така глупак! В никакъв случай не си глупак. Само не и глупак.\nИВАНОВ: Да престанем с демагогията. Все пак има един проблем.\nВИОЛЕТА: Твоят колега Борисов ли?... Остави това на мене. Можеш да разчиташ на неговото съгласие. Нито грам притеснения.\nИВАНОВ: Трябваше да се досетя. Обработи ли и него?\nВИОЛЕТА: Той е съгласен. Шефът Попов току-що го прави шеф на клона на бюрото в Германия.\nИВАНОВ: (Горчиво.) Чудесно.\nНИКОЛАЙ: Разбрахте ли, че Борисов го командироват в Германия?\nНИКОЛАЙ: Аз не знаех. Много се радвам за него. Ще бъде технически ръководител на строежа на новия търговски дом. Радвам се, той е много опитен специалист.\nВИОЛЕТА: Скъпи, точно водехме откровен разговор с Иванов за твоите идеи за бизнес-центъра.\nНИКОЛАЙ: Не ги приема, нали?\nВИОЛЕТА: Точно обратното.\nВИОЛЕТА: Да го попитам ли пред теб? Искаш ли? Кажи, искаш ли?... Иванов, кажи, ама откровено, харесваш ли проекта на Николай? Харесваш ли го? Вашият или неговият е по-добър? Честно! А?\nИВАНОВ: Неговият е... Неговият е по...\nВИОЛЕТА: Какво "по"? Кажи го, кажи го направо. Не е в стила ти да увърташ!\nИВАНОВ: Неговият е по-добър. Несравнимо по-добър.\nВИОЛЕТА: Кажи го по-високо! И по-уверено. Повтори го!\nИВАНОВ: Така е. Неговият проект е по-добър от нашия. Много по-модерен. Да, така е.\nВИОЛЕТА: (Към НИКОЛАЙ:) Виждаш ли, захарче? Казах ли ти? Ето, той ти го каза.\nНИКОЛАЙ: Колко пъти съм ти казвал да не ме наричаш "захарче"? Имам една молба към теб. Можеш ли да излезеш за малко?\nВИОЛЕТА: Да изляза?\nНИКОЛАЙ: Да, да излезеш. Искам той да ми го каже насаме. Без твоето присъствие.\nВИОЛЕТА: Но защо да излизам? Какво би променило моето отсъствие?\nНИКОЛАЙ: Просто излез... Чу ли ме какво казах?... Оглуша ли?... Веднага излез!\nВИОЛЕТА: Добре, скъпи. Само не се сърди. Веднага излизам. Сигурна съм, че...\nНИКОЛАЙ: (Грубо.) Марш навън!\n(ВИОЛЕТА излиза. На вратата се разминава с влизащия БОРИСОВ и го поглежда многозначително. БОРИСОВ влиза и сяда зад бюрото си. Пауза.)\nИ така, господа? Искам от вас само един отговор, "да" , ако мислите, че моят проект е по-добър, или "не", ако сте на противното мнение. И така: моят проект ли е по-добър?\nИВАНОВ: Както вече ти казах...\n(НИКОЛАЙ пали цигара, предлага на ИВАНОВ, който протяга ръка, но я отдръпва.)\nНИКОЛАЙ: Извинявай, забравих. Преча ли ти, ако пуша?\nИВАНОВ: Пуши. Не ми пречиш... (Обгръща главата си с две ръце.) Проклета абстиненция!...\nНИКОЛАЙ: (Дръпва от цигарата с наслада.) Слушам ви, господа!\nИВАНОВ: Твоят проект... Твоят проект наистина е...Наистина е по...\n(Гледа как НИКОЛАЙ пуши.) Той... Той е... Не, не мога повече! Дай ми една цигара!\nНИКОЛАЙ: Е, как... Ти нали ги отказа? Не е хубаво...\nИВАНОВ: (Прекъсва го изнервен.) Дай ми една цигара! Дай ми!\n(НИКОЛАЙ повдига рамене и му поднася кутията. ИВАНОВ припряно си взема и пали. Започва да кашля, дори за малко се задавя.)\nТвоят проект... (Кашля.) По дяволите... (Кашля.) Твоят проект... (Кашля.)\nНИКОЛАЙ: "Да" или "не"?\nБОРИСОВ: Да. По-добър е. Много по-добър.\nИВАНОВ: (Оправя се, пушейки.) В сравнение с твоя, нашият е по-слаб.\nНИКОЛАЙ: А басейна на седмия етаж?\nИВАНОВ: И басейна. Сега, като помислих, оцених авангардността на идеята.\nБОРИСОВ: Ние, без да се усетим, сме изпаднали в рутина. Изгубили сме вкус към новото. Консервирали сме се. Липсва ни дръзновение.\nНИКОЛАЙ: Благодаря ви за откровеността, колеги. Разбирам колко ви струва тя. Оценявам вашата доблест.\n(НИКОЛАЙ излиза. ИВАНОВ пуши, а БОРИСОВ гледа към вратата. Известно време мълчат. Внезапно ИВАНОВ избухва в смях.)\nИВАНОВ: (Смее се) Ха-ха-ха-ха... Като си помисля само... Неговият проект е по-добър!... Ха-ха-ха-ха-ха!... Представяш ли си?... Ха-ха-ха!... Не е ли така.\nБОРИСОВ: (Заразява се от смеха на ИВАНОВ и започва да се смее.) По-добър е, да. Великолепен е. Ха-ха-ха!...\n(Двамата се заливат от смях. Осветлението угасва.)


Каква е истината за парите в Интернет? | Блог за системи за сигурност\nКаква е истината за парите в Интернет?\nPosted: 31/07/2013 in Полезна Информация\nАко наблюдавате и следите сайтовете за обяви за работа можете да срещнете тези невероятни предложения за работа от вкъщи през Интернет. Звучи приятно и удобно, нали? Но реални ли са тези предложения или това е поредната пирамидална схема облагодетелстваща само определени хора.\nТова че никой няма да ти даде пари просто защото кликаш на реклами или разглеждаш сайтове е повече от очевидно, но което е по-важното е че това може да бъде обещано. Могат да Ви бъдат показани примери как има вече спечелили от това и как те си стоят вкъщи и парите текат по една специална река към тях. И е логично да има хора които или са наивни или отчаяни, за да се решат да се захванат действително сериозно с дейността. А дейността е кликане и се започва едно кликане до дупка. До момента в който разберете че няма смисъл от цялата история и продължавате напред. Но човека който Ви е вкарал в схемата е напълно доволен, защото точно това се очаква- да се използва временния ентусиазъм на хората и те сами да се откажат без последствия за виновника.\nПроблема е по-скоро че собствениците на сайтовете, където се публикуват обявите или нехаят, или умишлено оставят подобни обяви да наводняват секциите, където по принцип трябва да се предлага реална работа.\nЦелевата група са хората заставени по една или друга причина да си бъдат вкъщи през повечето време, но които търсят начин да трансформират свободното си време в работа. Но просто трябва да знаят че начина да се изкарат пари от компютъра вкъщи го има но той е доста дълъг и сложен за обяснение и ще бъде предмет на друга статия в този блог. В близко бъдеще очаквайте и тази статия която ще бъде за какъв е правилния начин за монетизиране на времето в Интернет.\nКак можем да спечелим пари в Интернет?\nГлобалния недостиг на вода ни прави вегетарианци?