Слагат безплатно микрочипове на домашните кучета | Stara-Zagora\nСлагат безплатно микрочипове на домашните кучета\nПоставянето на безплатен микрочип на всички домашни кучета предвижда “Програмата за овладяване популацията на безстопанствените кучета”, която ще бъде гласувана на сесията об общинския съвет този четвъртък. Идеята е чрез чиповете да се подобри събираемостта на таксата за кучета, която е 20 лева годишно. Освен това ще бъде много по-лесно да бъдат разпознавани и връщани на стопаните им изгубени домашни любимци. На сесията тази седмица ще бъдe гласувано предложение и за изграждането на временен приют за бездомни кучета и котки. За изграждането му са предвидени около 20 хил.лева в бюджета за тази година, като парите ще бъдат използвани за реконструкция и разширение на сега съществуващия приют за животни на „4-и километър".


Игнажден | Цвете\nВ периода на зимното слънцестоене, на 20 декември, се празнува Игнажден, наричан още Полязовден, Игнат, Полязинден. Според народното вярване от Игнажден се „завървят“ празниците, започва Новата година, ражда се новото слънце.\nОсновният обичай на Игнажден се нарича полязване. Домакините следят кой ще влезе първи през този ден в дома им и по това гадаят каква ще бъде годината. Човекът, който влиза пръв, се нарича полязник, споходняк. Ако той е добър стопанин и човек, щастлива и плодородна за семейството ще бъде годината.\nПолязникът, преди да влезе в къщата, събира съчки от двора или от дръвника, слама или трески. Поставя ги до огнището и сяда върху тях да „мъти“. Домакинята го посипва с боб, орехи, сушени плодове, пшеница, а той разравя огъня да заискри и нарича: „Колкото искрици, толкова пиленца, теленца, яренца, дечица в тази къща”.\nЗа полязника се приготвя трапеза, на която той е на почит и уважение. В някои райони на страната го даряват, а ако първият, прекрачил прага на дома е дете, на него се дават орехи, бонбони, сушени плодове.\nРано сутринта на този ден, преди още да се събудят децата, най – възрастната жена в дома със сурова пръчица от плодородно дърво ги потупва за здраве и бодрост и посипва няколко ореха и пуканки, за да се множат домашните животни.\nВ Западнобългарските краища домакинята приготвя специални колачета: кукли за момиченцата и превитъци за момченцата. От тях едно се запазва за трапезата на Бъдни вечер.\nОт треските и сламата, донесени от полязника се поставя в полозите на кокошките. На този ден не се дава нищо в заем, за да не излезе берекетът от къщата, а ако предмет е вече даден, стремежът е той до Игнажден да бъде прибран в дома. В цяла България стопаните на този ден хранят кокошките в кръг от въже или мъжки пояс, за да не се пръскат по чужди дворове. Жените намотават прежда на мотовилката и навиват кълбета, за да не са запъртъци яйцата от кокошките.\nС Игнажден като начален ден на коледнитe празници и Новата година са свързани надеждите за благополучие на семейството. За неговото осигуряване се гадае но вътрешностите на заклано прасе, спазва се забраната неродили жени да не предат, тъкат, перат, за да бъде леко раждането, в някои райони се удрят с дрянова пръчка за здраве. Традиционна храна за празника: жито, просо, царевица, фасул, пита с мая, кравайчета, картофи с ориз или булгур.\nИгнажден – Рецепти\nВарено жито, просо или царевица\nПродукти: 1 кг грухана пшеница, 20 г просо, 400 г захар, орехови ядки, канела.\nИзчистената и измита грухана пшеница заедно с просото се варят, след което се прецежда, охлаждат се и чак тогава сме смесват с орехите, захарта и канелата.\nПродукти: 500 г зрял фасул, 1 глава кромид лук, 2 моркова, 3 – 4 сушени чушки, домати или доматено пюре, 100 г олио, 1 лъжица сушен магданоз, 1 лъжица джоджен и лъжица чубрица, 20 г сол.\nФасулът се накисва за една вечер в студена вода, водата се изхвърля, прибавя се чиста и в нея се слагат нарязаните моркови, кромид лук, домати, добре измитите сушени червени или зелени чушки и олиото. Вари се на не много силен огън, като накрая се прибавят подправките и солта. По желание може да се яде подкиселен с оцет и поръсен с лют червен пипер.\nПродукти: 1 кг брашно, 10 г мая за хляб, 150 г прясно мляко, 150 г вода, 5 г сол.\nБрашното се слага в купа, в средата му се прави кладенче в което се слага прясното мляко, водата, маята и солта. Замесва се тесто, оформя се питка която се поставя в намазнена тава. След като втаса се пече в загрята фурна.\nОт тестото за питката се правят кръгли отворени кравайчета, които отгоре се посоляват и поръсват със сусам. Оставят се да втасат, като преди печене се мажат отгоре с вода.\nПродукти: 1 кг картофи, 200 г ориз или булгур, 2 глави кромид лук, доматено пюре, 200 г олио, сол и джоджен.\nКартофите се обелват, нарязват се на колелца и заедно с почистения и измит ориз се слагат в тава. Заливат се с вода, прибавя се мазнината, доматеното пюре, нарязаният на ситно кромид лук и солта. Пече се до пълна готовност на картофите и ориза. Сервира се поръсено с джоджен.


HUMANUS Academy: Шоуто продължава, а празникът иде: търпеливци, продължавайте да търпите униженията - и се самобичувайте още по-усърдно!\nШоуто продължава, а празникът иде: търпеливци, продължавайте да търпите униженията - и се самобичувайте още по-усърдно!\nВчерашният ден беше - въпреки всичко - един хубав ден за нашата непрокопсала все още училищна демокрация, която пък, от своя страна, е един показателен и удивителен "частен случай" на случващото се в нашата хептен непрокопсала българска демокрация - щото нашата училищна общност е именно съставка на тази последната. Какво се случи вчера ли? Ами знаменателни неща се случиха - и крайно показателни. В крайна сметка се отпочна най-сетне така дълго отлаганият демократичен дебат в нашето училище, на който ретроградните сили така дълго и толкова самоотвержено пречеха години наред. Е, няма как, този наш демократичен дебат се проведе в една изключително уродлива форма и по начин, който не прави чест на повечето от участващите в него. Но аз лично съм "удовлетворен", ако ми позволите да използвам тази дума, иначе казано - доволен съм. Въпреки че заради емоциите от случилото се вчера се събудих доста рано и не мога повече да заспя; наложи се да стана и да започна да пиша, белким някак се успокоя. Много неща се налага да бъдат казани - и то е именно за доброто на тази същата наша непрокопсала, ала въпреки това имаща велико бъдеще училищна, а и - защо не?! - обща българска демокрация. Но да карам поред. Ще се опитам да кажа най-важното - и да очертая тъй интересната и многозначителна картина на вчерашния знаменателен ден.\nОще в самото начало се налага да поставя един неизбежен въпрос: а имам ли аз, хроникьорът и анализаторът на случващото се в нашата така трудно демократизираща се училищна общност, моралното право да пиша пределно открито и съвсем публично за всичко, случващо се в нашата общност?! И да изваждам на показ някои тъй нелицеприятни за някои хора, предполагам, истини, явления, факти или каквото друго искате? За всичко, случващо се в нашата общност, не следва ли да се мълчи, та всичко да си остане скрито "вътре в нашия дом", иначе, ако се пише открито, ще излезе, че ще се изложим, ще си загубим, дето се казва, имиджа, ще си... уроним престижа, ако мога да употребя тази толкова излюблена от някои хора руска думичка (на български казано, ако трябва да преведа, думата "уронване" би могло да се преведе като "накърняване" или "засягане", примерно. Трябвало, видите ли, да се мълчи за случващото се "вътре в нашия дом", в "нашата кухня", сакън, някой външен човек да не разбере - щот ще се изложим, ще си "накърним имиджа", ще си загубим реномето! Който изнася "конфиденциална информация" от една организация, такъв е неин враг, който заслужава да бъде най-малкото порицан, а най-добре - наказан с... изгонване от тази организация или фирма. Той става "вредител", да си спомним тази популярна дума от непрежалимите сталинско-комунистически блажени времена. С вредителите пък следва да се постъпва кардинално: с... куршум в тила! (Ако може да сме изцяло верни на непрежалимия автентичен сталининизъм-комунизъм!) Е, сега живеем в крайно болни и тежки уж демократични времена, не можем да правим точно това, което сърдечно ни се иска, нали така?! Требва, другари, да се преструваме, че уж почитаме проклетата демокрация, нали така?! И че уж уважаваме правата и на малцинството, на другоячемислещите, на враговете, проклети да са! Да, ще лъжем, ще се преструваме, че сме уж демократи, нищо че същината ни ще избива отвреме-навреме - или пък дори постоянно, иззад лицемерното лустро. Темата за тия метаморфози на късното комунистическо и комуноидно съзнание е благодатна, но да не се разпростирам, че ще стигна далеч. Та аз, учителят по философия в нашето славно училище ПГЕЕ-Пловдив (ТЕТ-ЛЕНИН) като пиша в блога си за всичко, което става в нашата училищна общност, като се опитвам да пресътворя в слово случващото се и така да го увековеча, престъпление някакво ли извършвам, предателство ли някакво правя, аз за убиване ли съм, аз аморален презрян тип ли съм, подъл издайник ли съм, а, кажете де, какво мислите по тоз любопитен казус, вас питам, уважаеми дами и господа съдебни заседатели и заседателки?!\n"Нормалните хора" не изнасят информация "от кухнята", "вътрешна информация", касаеща организацията ни, щото по този начин ще навредят. Те упорито мълчат, траят си, всичко, видите ли, трябвало да се решава тук, сякаш нашата организация е нещо като превъзходна... мафия, нали така излиза?! Щото в мафиите е забранено да се изнася "вътрешна информация", ала там, в мафиите, се вършат крайно незаконни неща, и една мафия наистина може да бъде закопана, дето се казва, от един "предател", ако той почне да говори; знаем, на такива предатели им затварят устата по обичайния начин, чрез убивание. Да, ама ний все пак нали не сме мафия, а - нали така?! Ний нали нищо незаконно не вършим, или вършим, а?! От какво има толкова да се страхуваме, на кого ще навреди тази така неприятна за някои хора гласност, проклета да е?! А може ли да има демократизиране на една общност без даване на пълна гласност на случващото се в нея - това също е интересен въпрос за осмисляне и обсъждане. Освен това има едно решаващо обстоятелство, на което явно не обръщат внимание блюстителите на "тайната", на "пазенето на секретността": ами ний не сме някаква частна фирма, ний сме обществено, публично, държавно и при това сме възпитателно-образователно учреждение, издържано с парите на данъкоплатеца - е, има ли право този данъкоплатец, този всъщност истински собственик на училището, да знае цялата истина за случващото се в организацията, издържана с неговите, на данъкоплатеца, пари?! Ето, този въпрос май решава целия казус около желателността или неприемливостта на пълната гласност по повод на ставащото в нашата така трудно и мъчително демократизираща се училищна общност. И да имат много здраве от мен тия, които си позволяват да ме възприемат като "предател", като "издайник", като "злобен народен враг" и като какъв ли не още - само защото съм станал нещо като медиатор между обществото и "колектива", щото, както и да го погледнем, въпросният "колектив" все пак е част от голямата общност, която пък има пълното право да знае истината за всичко, което се случва в нея! А тия, които се боят кански от истината - на такива аз не ща да помагам; да, аз на тия, които предпочитат да залагат на лъжата, не ща да помагам - и то по съвсем принципни подбуди. Аз, уважаеми дами и господа съдебни заседатели и заседателки, съм нещо като "проклет демократизатор", на това основание съм влюбен не само в свободата, но и в истината - защото именно истината ни прави свободни, нали така, това са думи на Спасителя?! Тия, които мразят истината на същото това основание мразят и свободата, те обичат истината, те на това основание и така бясно се съпротивляват на "злокобните попълзновения" на коварни демократизатори като мен. Те затова водят такава безогледна война срещу демократизаторите като мен, възприемайки ни с пълно право за свои врагове. Те затова, на това основание, са такива приятели на тайните, на загадките, на мълчанието, на клюкарстването, на слуховете, на интригите, на гаврите с всичко свято и истинско и прочие, и так далее, и ала-бала, и тинтири-минтири!\nЩе подхвърля и тази историческа справка, този исторически факт: някога Горбачов (да е жив и здрав!) видя сметката на изглеждащия така монолитен и непоклатим комунизъм по един най-прост начин, а именно - даде и позволи гласност, премахна цензурата, даде свобода на словото! За около година комунизмът отиде по дяволите, нищо не остана от него, оказа се, че гласността, откритостта, правдата, честността и прочие са такива мощни оръжия, на които нищо не може да противостои. А са така мощни тези оръжия защото имат духовна природа, имат духовно естество. Духът пък владее материята и с пълно право властва над нея. Това е положението. Ще трябва да преглътнете неудобствата, драги крепители на отвратителното статукво на несвободата, на тиранията, на унизеността в образователната сфера! Мъчно ви е, знам това, да четете тук, в моя блог, цялата истина за това, което се случва в нашето училище, но ще ви се налага да я четете. И то е за ваше добро. Аз ви помагам да започнете да се привързвате към истината - и да почнете да се освобождавате от оковите на лъжата и на лицемерието. Ще го разберете вий това нещо един ден - и ще сте ми благодарни тогава. Аз съм, така да се каже, вашият освободител - и това обяснява злобата ви към мен. Мисля, че Георги Марков (писателят, убит от ченге на моста в Лондон) пишеше на едно място, че робът най-много мрази оня, който го тика зорлем към свободата, а пък свободата, знайно е, за роба е най-страшното. Той си обича тиранията. Не цитирам Г.Марков, а разсъждавам по един мотив, който е много характерен за него. Та да започна вече да пиша за конкретното, а, стига тези "общи приказки" бе, Грънчаров, омръзна ни, кажи нещо по-конкретно!\nЕто този възглас още звучи в ушите ми. Да, аз се опитвах да се изкажа на вчерашното епично заседание на Педагогическия съвет на ПГЕЕ-Пловдив (ТЕТ-ЛЕНИН), опитвах се да предам на аудиторията един по-богат и сложен за възприемане смисъл, а голяма част от публиката ме гледаше с ненавист, а пък някои по-чевръсти направо се провикваха:\n- Айде стига бе, спри се бе! Ще ни умориш от общи приказки бе?! Кажи нещо конкретно бе, стига си го усуквал бре?! Ще ни умориш от скука бре?! Я го виж ти, ще ни тормози той да мислим?! Ще ми се прави той на интересен! Ще ми си прави той на иновативен, молим ви се?! Как не те е срам малко бе?! Ти за какъв се мислиш бре?! И так далее, и тамо подобное, и ала-бала, и тинтири-минтири...\nТова е. Типична нашенска обстановка, родна, мила, българска. Нема какво да се чудим, това е, дето се казва, положението. Да, тия хора, дето викаха така, са учители - и възпитатели на младежта! Това, разбира се, е скандално, имам предвид че се държат така. Че не уважават чуждото мнение, че не щат изобщо да вникнат в позицията на онзи, който не мисли като тях. Че не щат даже благоприлично да го изслушат. Да му дадат думата. Не, трябва да го прекъсваме още щом си отвори устата. Трябва да му запушим устата! Трябва да му пречим да каже каквото мисли! Трябва да го обиждаме! Трябва да го наругаем. Трябва да го оплюем порядъчно! Трябва да го унизим! Трябва да го смачкаме! Трябва да се погаврим с него! Щот той в нашето възприятие ни изглежда враг! Щот ни дразни така, че ни вбесява. Не, ний не мразим мислещите хора по принцип, ний мразим само тоя имитатор на свободно мислене и на свободолюбие Грънчаров! Он ни е проблемът на нас. Иначе ний, на думи, много обичаме мисленето и мислещите хора. Мразим само Грънчаров. Щот ни дразни! И ни обижда. Щот излиза, че като не мислим като него, сме немислещи, а ний това нещо няма как да го преживеем. А ето сега есенцията на цялата тази ненавист, изрази я една дребничка дама, учителка по български език и литература, която с побеляло от... съответните чувства лице процеди през зъби следните исторически думи:\n- Ами ти, Грънчаров, като не харесваш толкова нашия сплотен колектив, като не харесващ също така и нашето училище, в което хора като теб са нежелани, защо не земеш да се махнеш бе?! Нали уж претендираш за морал, ами сам се махни ако си морален?! Не обича той колектива и училището, а стои тука! Махни се бе!\nТе това процеди през зъби тази крайно развълнувала се и трепеща дама. Или другарка, няма значение как ще я наречем. Щот дамите не се държат така войнствено най-малкото. Има и още други върховни постижения във вчерашния тъй бляскав педагогически спектакъл, който се състоя в ритуалната зала на училището ни; примерно в един момент директорката, самата водеща на това шоу, се хвана мелодраматично за сърцето и почна да крещи:\n- Не, аз това не мога да го понеса! Къде ми е валидолааа! Забравила съм си валидолааааа! Дайте ми валидолаааа! Тоя хубавец, другарки и другари, Грънчаров де, вижте го тука - размаха смартфона си крайно развълнуваната директорка - вижте го как се е подпрял с ръка, сякаш е некакъв знаменит мислител, та тоя противен човек си е позволил да даде скандално интервю в сайта teacher.bg, където вижте какви ги плямпоти...\nИ тя започна да чете патетично, а пък някои другарки от публиката взеха прочувствено да вият на умряло! Сюблимен момент, няма що! Театър от класа, Шекспир и Кафка ряпа да ядат, те много са изостанали, горките, от нас! Ний обаче сме направо велики! Ний сме съвсем недостижими. Ний сме нещо като висша литературна класика бре, другари, при това жива, да, съвсем жива!!!\nТук се налага да вметна нещичко. Ще каже някой: директорката ни, милата, не каза точно тия думи бре, Грънчаров, що лъжеш сега; тя каза нещо подобно, ала ти тук преувеличаваш, мизернико, представяш я като някаква си там, а тя се държа не точно така, и каза не същите буквално думи! Манипулатор неден, засрами се малко бре?! На което аз ще отговоря ето как, щото бързам, трябва все някога да го допиша това есе. А темата е така благодатна и неизчерпаема, сами виждате каква богата на злато рудна жила съм напипал! Та ще кажа само това: аз нали предложих вчера да се направи пълен аудиозапис на Съвета, та след това да няма оплаквания кой какво бил казал?! Предложих, но директорката се направи, че не е чула предложението ми, не го подложи на гласуване, а вий всичките, както му е редът, се направихте на изоглавени и си замълчахте, нали така беше?! Аз предложих да имаме точен протокол, да не се мъчи протоколиращата да си съчинява какви ли не нелепици, пишейки протокола си, щото тя като не владее стенография, няма как да запише всичко казано. Не, предложението ми беше заметено под килима. Е, щом така направихте, сега няма как да протестирате, че аз не съм бил възпроизвел точно нечии думи. Ами няма как да ги възпроизведа точно, разбира се, аз нямам такава силна памет! Аз описвам с думи тек впечатлението, което нечии думи са произвели в моето съзнание, аз описвам моето възприятие на съответните думи, в край на краищата аз тук пиша не протокол, а свое философско, психологическо и каквото искате още есе, което даже има и моменти на известна художественост, нали така?! Е, авторът няма как да не участва в сътвореното, нали така?! Има и разни литературни похвати, това поне го знаят наште учителки по литература. Тъй че нека да не протестират. Уф, както съм го подкарал аз май никога няма да завърша това есе. Чакай да кажа още поне някой и друг бисер, че историята няма да ми прости, че съм пропуснал някой сюблимен учителски бисер, изръсен вчера така щедро от съответният напъващ се да мисли субект; ето какво каза примерно един учител по физкултура, опитващ се да се прави на ентелегентен:\n- Абе Грънчаров, твоя подход към учениците не се приема от учениците - следователно ти си некадърник. Това е толкова просто че не мога да разбера защо не го признаваш. Ще ти го обясня още по-просто: 11-ти Ж клас се държи прилично при кадърните учители, при теб се държи неприлично - значи ти си некадърник! Щом ние всички тук преподаваме кадърно, а ти преподаваш различно от нас, значи ти си некадърник, то е близко до ума, какво има да му се мисли и усуква толкова?! И какви иновации може да има у човек, който е доказано некадърен?! Който народът не го приема, той не заслужава да живее, щот народът, както е известно, никога не греши! Не може всички ние да сме срещу теб, пък ти да си прав, не, това е невъзможно! За истината, както е известно, се гласува. Мнозинството решава коя е истината. Нали си уж демократ, тръбиш това, е, сега трябва да приемеш тази фатална за теб истина. Народът никога не греши, значи ти си не само неправ, ти си и вреден, ти си и некадърник, ти си опасен човек, който нема място в нашия сплотен колектив.\nЕто нещо такова се напъваше да каже този самороден талант в сферата на мисленето, а пък моя милост, с цялата си наглост, в този момент си позволих да се провикна:\n- Госпожо директор, отбележете си: този човек заслужава една точка, повишете му точка и увеличете сумата пари от диференцираното заплащане - тоя човек заслужава таз парична награда!\nВъпросният човек изглежда много се обиди на тия мои думи, временно си седна да си усмири гнева, а след това в един момент, като аз взех думата (бях застанал прав отпред, пред сядащата на столове аудитория), се приближи към мен и започна нещо да ме апострофира, имах чувството, че ме заплашва, че налита на бой и прочие, което ме принуди да замлъкна, очевидно нямаше смисъл в такава обстановка да продължа да говоря. Пак ми беше запушена, дето се казва, устата, и то с такива оригинални средства, е, щом е така, аз ще пиша тук, в блога си. Пак ще кажа каквото мисля, няма как съвсем да ми бъде запушена устата. Няма да мълча. Не, такава възможност при мен няма да се сбъдне.\nТакава горе-долу беше обстановката в това, както сами се убеждавате, бурно заседание на Педагогическия съвет. Излагации колкото искате се случиха на него. Някои клакьорки, казахме, виха на умряло, други се кръстеха - санким, как е възможно тоя Грънчаров да говори толкова непонятни за ухото ни и необичайни думи! - трети в знак на протест си тръгваха от залата, наблюдавайки внимателно дали ще забележи протеста им директорката, та белким си сложи една чавка срещу името им в бележника си. Абе какво да говорим, нашенска, родна, мила, чисто българска картинка! Толкова по формалната, външната страна. Много хора, с две думи казано, се изложиха страшно много, ала това изобщо, предполагам, не им пука, важното е, че участваха в громенето на врага. Педагогическият ни съвет мина, следователно, под обичайната си форма на... "народен съд", да, на съдилище, в което възмутеният народ съди безпощадно народния враг Грънчаров, а Грънчаров е народен враг само защото той не мисли като нас, щото той, мизерникът, си позволява да мисли нещо различно! А който не мисли като нас е наш враг, разбира се! Такъв следва да бъде смачкан. Точка. Нашата методика е ефективна и успешна, Грънчаров, твоята не работи в нашите условия, да, само командно и авторитарно-терористично ще живеем ний, не ти щем пикливата демокрация, пикливата ти и иновативна "демократична методика", тя води до анархия, ний обичаме здравия ред и силната ръка, ний ще залагаме и занапред на терора, на страха, на насилието. Пишейки тези неща в такава обща форма съм длъжен изрично да подчертая: около половината от хората на този учителски съвет се държаха в тази лудешко-абсурдна обстановка съвсем достойно, мълчаха, дори мислеха, някои, предполагам, се срамуваха, разбира се, не направиха нищо за да озаптят административно-вакхическата оргия, дето се разиграваше пред очите им, но това е разбираемо, да се обади някой и да каже нещо различно, това значи да го последва моята съдба; да, но имаше много хора, по погледите им личеше, че изпитват дълбока вътрешна покруса от случващото се, да, тези хора са разбиращи, те разбират, тези хора, предполагам, в един момент ще намерят душевната сила да почнат да се държат не така унизително, ще победят страха, ще надмогнат, ще счупят оковите на мълчанието и пр. Това бях длъжен да подчертая изрично. Недейте да си мислите, че съм възприел "сплотеният колектив" като състоящ се от мерзавци, не, няма такова нещо. Тук-там има хора, които без да им трепне окото провят разни мерзавщини, но те са извинени, щото не съзнават какво правят, ако съзнаваха, щяха да се засрамят и щяха да се възпрат, е, заблудени може да са, но мерзавци решително не са. Това е особено важен момент. Знаете, аз съм човеколюбив човек. И ценя човешкото достойнство. В такава абсурдна обстановка да мълчиш вече е проява на смелост. И на достойнство. Толкова по този въпрос.\nДва важни момента трябва да представя и ще се спра да пиша, щото решително взе да ми писва писането. Ето за какво става дума. Пак за пустите подходи ще стане дума. Вчерашното заседание на ПС на ПГЕЕ-Пловдив беше тържество и триумф на загиващия абсурдистки подход, според който една образователно-възпитаваща общност в съвременните условия трябва да се управлява само силово, чрез система от натиск и шантажи, чрез заплахи, чрез всяване на страх, чрез потискане на личността на възпитаваните, чрез тирания, чрез репресии, чрез... финансови санкции даже! Да, този подход е господстващ в нашето училище, за жалост. Този отдавна отречен от самия живот, от времето и от историята абсурдистки подход в нашето училище си властва необезпокоявано от нищо защото... директорката е негова страстна привърженичка, а, знайно е, началството никога не греши, нали така, народът също не греши, а нашият народ се чувства прекрасно и превъзходно когато е поставен в най-отвратителните робски условия! Нашият народ, респективно, се чувства най-нещастен ако го поставиш в условия на свобода, щот мнозинството у нас не знае що е това свобода, пък и тя, проклетата свобода, не става за... ядене, с вилица не можеш да я прободеш, тя не е като милото сочно кебапче! Тъй че подходът на странници като мен, според който личността и нейната свобода, а също така и достойнство и права, имат водещо значение, в нашият "сплотен колектив" не се пласира много, е, разбира се, много от учениците го споделят вътрешно, даже са фенове на този подход, подкрепят ме, но... ние все пак трябва да завършим това училище, господине, молим да ни разберете, ний с Вас сме съпричастни, но не смеем да го афишираме, щото класните ни ръководителки ще ни изскубят или прегризат гръкляна ако разберат за това, ето по тази причина ни се налага да си траем, молим Ви се, разбере ни! Ето, душите извадиха на учениците, които си позволиха необмислено пред репортер на бТВ да кажат, че сте добър учител, леле, как им се караха класните за тая волност?! Затова ний ще си мълчим вече. Вие не ни се обиждайте, че така позорно мълчим, че не смеем повече да ви защитим, срещу ръжен, господине, е глупаво да се рита. Нали сме прави, нали е право това, което говорим?!\nТака. Подходите са тия, моят подход вчера беше осмян, подигран, оплют, пак ме нарекоха "некадърник", "луд човек", човек, който не знае що иска, глупавите "иновации" на Грънчаров при нас не виреят, ний ги не щем, той да не ни мъти водата повече, че... абе защо не го уволните,у госпожо директор, докога ще ни мъчите да го търпим тоз нарушител ан нашето блажено спокойствие?! Абе, Грънчаров, що шумиш около своята суетна личност, що не си кротнеш, да си дочакаш мирно и спокойно пенсията, що си мислиш, че можеш да промениш света, е, ний няма да ти позволим това, безумецо и наглецо! Толкова за подходите, а какъв е моят подход аз тук няма пак да обяснявам, щот съм го обяснил в книгите си, в блога си, къде ли не. Всичко съм казал, ама кой да ти чете?! Ний си знаем сичко без да четем, нали така? Ний си знаем всички и по таз причина не ни се налага на мислим! Мислят такива като Грънчаров, дека не знаят, ала ний си знаем е затова нема нужда да мислим. Който знае не мисли. Точка! Молчать! Не рассуждать!\nНа вчерашния съвет тържествуваше и друго, което е особено унизително: ученици бяха карани да се разкайват, да се унизяват, да молят пощада, защото, примерно, били си позволили да направят страничка във фейсбук, в която ученическия народ да може да си изказва мъката, да, заради това "страшно престъпление" тези ученици не само бяха наказани сурово и жестоко (отнеха им стипендиите за отличен успех!), но и ги принудиха да стоят с наведени глави и да се разкайват за "вината" си - ако искат да оцелеят изобщо! Щото си представям каква буря би настъпила ако тези ученици бяха казали: не, не се разкайваме, не сме сторили нищо осъдително, казали сме каквото мислим, направили сме каквото трябва! Ами щеше... да настъпи краят на света, ето това щеше да стане, нали така?! И за да не настъпи краят на света, за да спасят все пак света, тези млади хора се наложи да се разкайват, да говорят противното на това, което мислят, наложи им се да... лъжат, да лицемеря,т с оглед да се спасят. Е, не да си спасят душите, кой ли ти мисли в нашето образователно-възпитателно заведение за душите на младите, а да си спасят... задниците (простете за думата!), но какво си спасява оня, който си плюе върху достойнството за да се отърве от още репресии и унижения?! Да, да не забравя да кажа: онази "толкова опасна страница", заради който бяха наказани други ученици и то само защото са лайкнали изображения в нея (!!!), те пък отпаднаха от групата, отиваща на производствен стаж в страни от Западна Европа, та значи разбра се кои ученици са направили тази "взривоопасна страница", направили я били учениците от елитния Х Д клас, те си били признали вината, те били изловени, те били направили това "осъдително престъпление", ето тези ученици трябваше да се каят публично и да бъдат унижавани "за поука". Други двама ученика пък бяха принудени да се разкайват защото били извършили... престъплението кражба, били откраднали... една рам-памет от един компютър, те бяха наказани с последно предупреждение за преместване в друго училище. "Съвсем случайно" тези двама ученика са точно тези, които дръзнаха да направят подписка в моя защита, аз лично не мога да разбера каква е тази загадка, говорих по този повод в Съвета, ала бях осмян, разбира се! "Съвсем случайно" е това съвпадение, разбира се, няма как! Системата обаче при нас работи, сами виждате, безотказно! Ех, да го нямаше този Грънчаров, откъде пък се взе той та да ни разваля идилията?! И да ни резили пред обществото! И да ни уронва престижа!\nЗа историята около световно-известния 11 Ж клас тук няма да пиша, нищо че вчера тя беше точка от дневния ред на Съвета, най-после, след много мои настоявания това се случи. Е, директорката и подкрепящите я нейни фенки направиха така, че обсъждането на дисциплината в 11 Ж клас по "съвсем естествен, непринуден начин" премина в обсъждане на проблема за това колко именно е... некадърен... философът Ангел Грънчаров, да, наглецът Грънчаров дали е само "умерено некадърен", или пък е "средно некадърен", или е направо... "гениално некадърен", ний това не можем още с точност да знаем, но с положителност знаем, че неговите така наречени "иновации" са пълни глупости, другарки и другари, те не стават за нищо, пълни глупости са теориите на Грънчаров, че учениците било трябвало да се учат да мислят самостоятелно, свободно, да умеят да си изразяват и да си защищават позицията, пълна глупост е и грънчаровите "свобода" и "демокрация", която в нашите условия изобщо не работи, затова и трябва да си разчитаме само на силната, на твърдата ръка, на терора трябва да разчитаме, това е положението, тази е истината у нас, таваришчи, точка, край, молчать, не рассуждать!\nНяма да описвам срамните сцени около поредното ми обругаване пред "народния съд" над "злодея Грънчаров", в какъвто се превърна и вчерашния Педагогически съвет на ПГЕЕ-Пловдив; няма да ги описвам, щото ме е срам. И щото ми е гнусно. Щото ми се гади. Щото ми е крайно неприятно. Аз не съм очаквал, че толкова мръсотия може да се излее върху мен. То не беше "унищожителен сарказъм" (спомняте ли си онази песен от филма СТЕНАТА, където се употреби този израз?), да, нашите учители много владеят средствата на убийствения сарказъм, няма значение спрямо кого го упражняват, спрямо ученици или спрямо учители (разбира се, спрямо нестандартно, спрямо "неправилно" мислещи учители като мен се упражнява този въпросният убийствен сарказъм!). Спирам дотук. Потресен съм. Какво ще правя оттук-нататък тепърва ще реша. Едно е сигурно обаче: няма да капитулирам. Няма да дезертирам. Няма да се предам. Слабост няма да проявя. Ще се боря. Докато имам сили ще се боря. Докато дишам ще се боря.\nАми какво друго да ви кажа? Май всичко е ясно вече, нали така? Който разбира, ще разбере и без думи. Който не иска да разбере колкото и да му го обясняваш, пак няма да разбере. Думите понякога са излишни. Хубав ден ви желая! Бъдете здрави! Днес е първият учебен ден от втория срок. Желая успех на учениците си. На ония млади хора, които могат с право да се нарекат мои ученици. На другите пак желая успех - в разбирането на истината за това в каква ситуация са се оказали. Да, има млади хора, на които водя часове, но които нямат моралното право да се наричат мои ученици. Такива са, примерно, учениците от 11 Ж клас. Да си ученик на Ангел Грънчаров е... чест, голяма при това, казвам го, пиша го неслучайно, а съвсем съзнателно: именно за да вбеся дадени хора. Обичам да провеждам такива... мозъчни атаки понякога. Този е начинът да се пренареди нещо ако не в мозъците, то поне в душите на хората, които са допуснали там да всичко да се обърка, да бъде поставено "с краката нагоре"...\nАвтор Ангел Грънчаров на четвъртък, февруари 09, 2017\nПотресен съм също!Искрено и истинно Господи!Как е възможно това?!В началото на 21 -ви вече! век сме! Г-жо Костова, от ДСБ?! Никак не ми се вярва!Там имаше ли още някой привидно силен и здрав разум в ПГЕЕ-Пловдив, или... само...тъпеещи физкултурници!?И... само не мислещи подмазвачки и тъпеещи нагло фльорци?!В този "колектив"...Где так вольно дышить человек...!Без съвестно и, без капчица неудобство смучещ ...и съвсем, без полза и съвсем, без нужда ...бюджета!\nПотресен съм!Нямам думи...Но ще продължавам да си правя гимнастичката и да си карам колелото...и през зимата!И то тук в България, а не в Германия!Защото...Дълга История...Мислещите ме схващат...а на не мислещите, колкото и да им се разумно обяснява...уви...все им е...И все в тая! :-)\n2017.02.09г. Владимир Петков-Трашов\n9.02.17 г., 11:46 ч.\nAIG, edni veliki dumi si kazal, eyvallah:\nЩе подхвърля и тази историческа справка, този исторически факт: някога Горбачов (да е жив и здрав!) видя сметката на изглеждащия така монолитен и непоклатим комунизъм по един най-прост начин, а именно - даде и позволи гласност, премахна цензурата, даде свобода на словото! За около година комунизмът отиде по дяволите, нищо не остана от него, оказа се, че гласността, откритостта, правдата, честността и прочие са такива мощни оръжия, на които нищо не може да противостои. А са така мощни тези оръжия защото имат духовна природа, имат духовно естество. Духът пък владее материята и с пълно право властва над нея. Това е положението. Ще трябва да преглътнете неудобствата, драги крепители на отвратителното статукво на несвободата, на тиранията, на унизеността в образователната сфера! Мъчно ви е, знам това, да четете тук, в моя блог, цялата истина за това, което се случва в нашето училище, но ще ви се налага да я четете. И то е за ваше добро. Аз ви помагам да започнете да се привързвате към истината - и да почнете да се освобождавате от оковите на лъжата и на лицемерието. Ще го разберете вий това нещо един ден - и ще сте ми благодарни тогава. Аз съм, така да се каже, вашият освободител - и това обяснява злобата ви към мен. Мисля, че Георги Марков (писателят, убит от ченге на моста в Лондон) пишеше на едно място, че робът най-много мрази оня, който го тика зорлем към свободата, а пък свободата, знайно е, за роба е най-страшното. Той си обича тиранията. Не цитирам Г.Марков, а разсъждавам по един мотив, който е много характерен за него.\n9.02.17 г., 15:20 ч.\nЧетох, четох. Много четох, всичко изчетох. И всичко, което го има в мрежата по Вашият казус от 2011 г. и него прочетох. Това образцово училище ли е - или крило на ловешкия затвор? Или пък е последното ленинско училище у нас? Лошото е че сте сам. Всички против един, не е честно, но пък е успешно. Те използват убийствен сарказъм, ами използвайте го и Вие... тук. Изразявате се високопарно, не го разбират и това ги дразни. Нека се дразнят, нали си е война. ''A LA GUERRE СОММЕ A LA GUERRE'' Най-накрая имате попадение, нокаутиращо:\n''Едно е сигурно обаче: няма да капитулирам. Няма да дезертирам. Няма да се предам. Слабост няма да проявя. Ще се боря. Докато имам сили ще се боря. Докато дишам ще се боря.''\nЕ това вече ги е паникьосало до лудост. Няма да има почивка за тях пак съвети, пак трябва да се изказват, пак да се мазнят, значи пак няма да имат така мечтаното спокойствие. И най-лошото - трябва да мислят... ужас! Пак ще се отдалечат от мечтания си начин на живот между двете чинии (тази за ядене и тази в тоалетната). Това е начинът - никакво спокойствие за тях. И по единично, не срещу всички. С интерес ще продължавам да следя какво става.\n9.02.17 г., 16:21 ч.\nТоп 10 на най-ексцентричните световни рекорди - *Има хора, които се опитват да привличат внимание по доста необичайни начини. И някои наистина успяват, а цената няма значение. Ето 10 ексцентрични световн...


BGMobile.net - данни на магазина, оценки и мнения, сравнение на цени\nТук сте: Начало > Наши партньори > BGMobile.net\nАе Логистикс ЕООД\nСпоред 6 мнения\nОставете своето мнение за магазин BGMobile.net! Мисля, че магазинът...\nПоръчах 2бр. Xiaomi Redmi 7A 16GB 2GB RAM. Пакета дойде със Спиди след два дни, до адрес с опция преглед, запечатани и здрави. Засега работят добре. Момчето от магазина взе поръчката по телефона, бързо и лесно. Доволен съм.\nПоръчах си Mi A3 - дойде със Спиди на вторият ден до адрес с опция преглед, всичко беше точно! Доволен съм.\nНямам оплаквания. Всичко беше точно. Бързо се свързаха с мен и получих апарата на другия ден.\nПоисках им фактура на фирма и казаха, че не издават фактури на фирми и после уточниха, че промоцията не важи за фирми издаваме фискален бон на частни лица. Освен това доставката им е 10 лева.\nБърза доставка, за два дни телефона вече беше при мен! Препоръчвам\nКоректни са! Поръчах и на другия ден беше при мен, запечатан с гаранция


Маратонът като кауза (ВИДЕО) - bTV Новините\nМаратонът като кауза (ВИДЕО)\nНад 2200 човека ще бягат на Маратон София 2016\nПубликувано в 12:32 ч. 08.10.2016 г. - Обновено в 12:59 ч. 08.10.2016 г.\nВ неделя центърът на София ще бъде блокиран заради едно много положително събитие - Маратон София 2016 - част от поредицата маратони, които се провеждат всяка година в множество големи градове по света.\nМаратон София е с традиции - провежда се от 1983 година насам. Официалният старт ще бъде даден в неделя в 10:00 часа пред Националния стадион „Васил Левски.\nВ студиото на предаването "Тази събота" по bTV гостуваха Иван Димов, който е един от участници, както и представителят на организаторите Даниел Дуков.\nТе разкриха подробности около събитието: "Общо над 2200 човека ще участват в дистанциите 10 км, 21 км и маратон, а в масовия старт са регистрирани над 500 души", каза Дуков.\nИван Димов, който живее в Ню Йорк, има над 30 маратона зад гърба си: „Бягал съм на маратона в Ню Йорк три пъти, там участват 50 хил. души всяка година и става голям празник за града. Надявам се и в София това да се случи в един момент", каза той.\nСпоред него повечето, които се включват в подобно състезание, го правят не заради победата, а защото защитават определена кауза.\nА каква е каузата на Маратон София 2016, вижте във видеото:


Филми, които прекрачват всички граници - Култура - Дневник\n11:00, 06 сеп 21 , 7235\n© The Earth Is Blue As an Orange - Facebook\n"Земята е синя като портокал" открива "София ДокуМентал" на 7 септември\nТова е мотото на фестивала "София ДокуМентал", който ще се проведе от 7 до 14 септември в София.\nОбщото между всички филми, които той ще представи, е фокусът върху човешките права и смелостта на хората да отстояват свободния си избор, воля, религия, политическа принадлежност, полова идентичност, право на глас. Организаторите казват още, че с "Прекрачи границите " ("Do cross the line") канят зрителите да се освободят от задръжки и предразсъдъци, да прекрачат всички граници и да гледат едно по-различно и дръзко кино.\nВ програмата на второто издание са избрани 40 филма. Те са разделени в седем секции по теми и ще могат да бъдат гледани в рамките на 8 дни на три различни локации (Ларгото, Дома на Киното и Чешкия център). Организаторите отбелязват, че за разлика от първото издание през 2020 г., което беше онлайн, сега прожекциите и разговорите след някой от тях са на живо при спазване на всички противоепидемични изисквания. Тази година ще бъдат връчени и две награди.\nБалкански документален център, Фондация "Конрад Аденауер" и Чешки център, които стоят зад фестивала, обещават най-доброто от съвременното световно документално кино с награди от "Сънданс" и "Берлинале", номинации и отличия "Оскар".\n"Дневник" е медия партньор на "София ДокуМентал" и ви представяме филмите, които ще може да гледате, с визитки, подготвени от организаторите. Във вторник четете кои са българските филми, а програмата на фестивала е тук.\nе една от седемте тематични секции на фестивала. В нея са събрани филми, които показват местата по света, за които войната и раните от нея не са останали в миналото:\nВ тази секция е откриващият филм "Земята е синя като портокал" на Ирина Цилик, спечелил награда за най-добра режисура - "World Cinema Documentary", 2020, Sundance. Филмът разказва историята на семейство, което се опитва да оцелее в конфликта в Източна Украйна, датиращ от 2014 г. Познавачите на френската поезия сигурно ще открият в заглавието препратка към стихове на Пол Елюар - един от основоположниците на сюрреализма в мерена реч. Едва ли е случайно. Режисьорката потапя в абсурдна, сюрреалистична ситуация, в която майка на четири деца се опитва да овладее живота на семейството в извънредното положение. Те снимат филм и чрез интервюта, реконструирани сцени в мазето и разговори за изкуство се справят с ужасяващото военно присъствие и постоянните удари с гранати в квартала.\nВ тази секция са включени още 4 филма:\n"Сабая" (2021, Швеция, Реж. Хогир Хирори) е невероятно свидетелство за човешкия стоицизъм и силата на духа, който показва усилията за спасяване на язидските жени и момичета, държани от Ислямска държава като "сабая" (отвлечени и превърнати в сексуални робини).\n"Дъждът никога няма да спре" (2020, Украйна, Латвия, Германия реж. Алина Горлова) е документален разказ за сирийско-украински служител на Червения кръст. Чрез историята на Андрий, разказана в поразителни монохромни изображения, зрителите стават свидетели на болезненото лутане между войната и мира, където миговете на радост са ценни, но краткотрайни.\n"Другата страна на реката" (2021, Германия, Финландия, Реж. Антония Килиян ) разказва историята на 19-годишната Хала, която, за да избегне принудителен брак, намира подслон в кюрдската женска армия в Ефрат. Докато се учи как да се бие, тя се вдъхновява от мисълта да освободи още жени в нейното положение. Когато кюрдската армия освобождава родния й град, Хала се връща там като полицайка, упълномощена да защитава уязвимите.\n"Пещерата" (2019, Дания, Сирия) e новият филм на номинирания за "Оскар" Ферас Фаяд ("Последните хора в Алепо"). В него той представя история за войната в Сирия чрез съдбата на обсадени цивилни, чиято надежда и безопасността са под земята. Там, в подземната болница, известна като "Пещерата", педиатърът и управител на болницата д-р Амани Баллур и нейните колеги Самахер и д-р Алаа са отстояли правото си да работят като равни заедно с колегите си мъже.\n"Да се изправиш срещу статуквото"\nе програмата с главни герои, които имат смелостта да се противопоставят на политически режими и обществена несправедливост, като платят с цената на репресии и преследване.\nЕдно от задължителните заглавия е "Дисидентът" (2020, САЩ) - номинация за "Оскар" 2021. Във фокуса на филма е убийството на писателя от Саудитска Арабия и колумнист на "Вашингтон поуст" Джамал Хашоги. Режисьорът Вогъл смесва политическо кино, шпионски трилър, криминално-процесуална драма, любовна история и хорър. Умело преплитайки различните жанрове, той изследва представите за власт, технология, държавно спонсорирано насилие и държавна тирания в една своеобразна ода за свободата на словото.\n"Бъди моя глас" (2021, Швеция/САЩ) е посветен на журналистката и активистка Масих Алинеджад, която има 4,5 милиона последователи в Instagram, след като призовава в социалните медии иранските жени да се бунтуват срещу принудителното носене на хиджаб. Нейният призив за действие прераства в един от най-големите актове на гражданско неподчинение в историята на Иран и кара режима отчаяно да затегне хватката си, за да си възвърне контрола над обществото.\nДруго много силно заглавие е "Машина на порока" (2018, Канада, Реж. Сара Фоуди). Филмът е забележително свидетелство за един срамен период от историята на Канада след Втората световна война. На фона на параноята от студената война Канада започва разследване на федерални служители, които може да са податливи на изнудване от съветски шпиони. Хомосексуалността, тогава считана за "слабост на характера", става основание за наблюдение и разпит от страна на кралската канадска конна полиция. Чрез т.нар. "Плодова машина (Fruit machine) - устройство, подобно на полиграф, канадското правителство се опитва да идентифицира ЛГБТ служители и да ги отстрани от държавна служба. В продължение на четири десетилетия кариерата на хиляди мъже и жени е съсипана, а животът им е унищожен. Интервюираните в "Машина на порока" разказват за психологическите травми, които са претърпели, за дълбокото чувство на предателство, което изпитват както на лично, така и на политическо ниво, и за извървения дълъг път към промяната на общественото мнение в Канада.\n"Искам хората да напуснат този документален филм ядосани, че се е случила тази несправедливост. И да се ангажират да говорят за това в своите общности, казва Сара Фоуди. "Също така искам зрителите едновременно да плачат и да се смеят. Много от оцелелите са използвали именно хумора като начин за справяне. Те са магнетични. Искам да чуете повече от тях, защото те карат да се смееш, след като са те разплакали. Това е красива комбинация."\nКритикът и автор на The Globe and Mail Джон Дойл казва: "Не можете да си представите за каква спираща дъха жестокост и в същото време издръжливост и кураж на жертвите става дума, докато не гледате филма."\n"Свободата няма възраст"\nТемата за различната сексуална ориентация е застъпена и във филма "Цветовете на Тоби" (2021, Унгария) - част от програмата "Свободата няма възраст" . Филмът представя портрет на едно семейство, борещо се с тийнейджърска полова дисфория на 16-годишният тийнейджър Тоби, като отправя за пореден път посланието, че любовта е всичко, от което се нуждаем. Всички творби в тази секция ни среща с млади хора, които имат смелостта да бъдат свободни, каквото и да им струва това.\n"Природа: SOS, или "С(рещу) природата"\nобединява 5 филма.\nГрета Тунберг е една от главните героини в тази поредица. Историята на тийнейджърката климатична активистка е разказана в лентата "Аз съм Грета (2020, САЩ Реж. Нейтън Гросман) чрез завладяващи, невиждани досега кадри. Документалният филм следва нейното глобално въздействие, което започва от стачки в училище и стига до организиране на протести по целия свят.\nРон Хауърд заснема историята на един от най-смъртоносните пожари в САЩ във филма "Възстановяването на Парадайс" (2020, САЩ). Той разказва за опустошителната огнена буря на 8 ноември 2018 г., обхванала живописния град Парадайс, Калифорния. По време на гасенето му пожарът убива 85 души, изселва 50 000 жители и унищожава 95% от местните сгради.\nДругите ленти, които изследват сложните взаимоотношения между човека и природата, са "Опитомената градина" (2021, Швейцария, Грузия, Германия, и "Тигровата мафия" (2016, Швейцария, Кения).\nКато подарък представят организаторите на фестивала безплатната прожекция на" Моят учител октопод" (2020, Южна Африка), носител на тазгодишния "Оскар" за най-добър документален филм. Крейг Фостър снима край нос Добра надежда в Африка.\n© My Teacher Octopus - Facebook\n"Моят учител октопод" ще има безплатна прожекция на 11 септември\nСлед дни и седмици на гмуркане в студените води той среща млад октопод, който проявява забележително любопитство. Посещавайки го всеки ден, Крейг спечелва доверието му и създава невиждана досега връзка между човек и октопод в естествената му среда. Авторът разкрива напълно непознати досега за учените особености в поведението на морското животно, показва за пореден път защо трябва да действаме своевременно, за да спасим океаните си, но всичко е пречупено през дълбоко лична гледна точка и завладяващи подводни снимки.\nе термин, който ковид епидемията въведе в ежедневието ни в последната година и половина. Няма как това не се отрази и на киното.\nНа фона на разпадащия се сектор на здравеопазване в Гърция филмът "В настоящето" на Йоргос Аверопулос следи главните действащи лица, които се опитват да овладеят новата криза, сполетяла човечеството. Наблюдавайки в продължение на една година опита на родината си да се справи с това гигантско предизвикателство, режисьорът успява да улови една универсална реалност и поставя критични въпроси за ерата след ковид, в която светът тепърва ще навлиза. Още в предишния си филм - АGORA II - Chained (2020, Гърция), той разглежда избухването на пандемията от COVID-19 като третата поредна криза за европейския континент след въвеждането на еврото и бежанската вълна и която за пореден път поставя под въпрос европейските ценности.\nВ раздела "Новото нормално" организаторите на "София ДокуМентал" включват още 4 филма, които представят днешния свят на дигитални технологии и приложения, изместващи постепенно мениджърите. В тях като в огледало с увеличително стъкло се отразява ежедневието, белязано от електронни съобщения, юбер шофьори, Брекзит, протести на жълтите жилетки във Франция.\nпосветена на обикновени хора с необикновени съдби.\nЕдин от най-ярките филми на фестивала е включен именно в този тематичен раздел. "Кмет" на Дейвид Осит е политическа сага за реалния живот на Муса Хадид - християнския кмет на Рамала, харизматична и изпълнена с оптимизъм личност. Неговите простички цели са да ремонтира тротоарите, да привлече повече туристи и да организира коледни тържества в града. А голямата му мисия - да прекрати окупацията на Палестина. Рамала е само на 10 мили северно от Йерусалим, но палестинците, живеещи под постоянно напрежение, усещат това разстоянието като много по-дълго. "Кмет" е свеж, на моменти разгърнат до черна комедия филм - портрет на нормалността и достойнството сред лудостта и абсурда на безкрайната окупация. Той се опитва по нестандартен начин да отговори на въпроса как се управлява град, когато няма държава, и го прави толкова елегантно, че много коментатори го наричат най-добрия съвременен филм за израелско-палестинските отношения.\nВъв финалната вечер на фестивала ще звучи музика. За закриването е програмиран "Сестри на радиочестоти" (2020, Великобритания на режисьорката Лиза Ровнер). Филмът разказва забележителната история на пионерките на електронната музика, прегърнали машините и технологиите, за да трансформират напълно начина, по който произвеждаме и слушаме музика днес. Лентата представя десет невероятни жени и тяхната история за бунтарство, свобода и установяване на нова култура и музикален език в свят със строги правила, доминиран от мъже. Любопитното е, че повечето от тях са се занимавали с класическа музика. Колажи от архивни кадри са миксирани с футуристичен саундтрак, ретро сцени на танци контрастират ярко с авангардните парчета и лицата на американски тийнейджърки. Всичко това прави лентата да звучи като авангарден арт филм. Добавена стойност дават коментарите на легендарни изпълнители като Жан Мишел Жар и Ким Гордън, но режисьорката използва тези интервюта само като звуков файл, запазвайки визуалния фокус изцяло върху своите главни героини.\nФестивалът ще има и състезателна програма, която цели да окуражи млади жени режисьори в жанра на документалното кино. Специална награда ще връчи и публиката. След много от прожекциите ще има разговори с творческите екипи на филмите, а сред гостите от чужбина са Антония Килиян, Дейвид Осит, Таня Хорилчук, Димитра Кузи и други.\nИ през тази година форумът ще бъде домакин на Уъркшоп за млади документалисти с проекти, които засягат теми, свързани с човешки права. Общо шест авторски екипа ще се представят пред едни от най-влиятелните професионалисти в областта на документалното кино. Един от основните ментори ще е Мелъди Гилбърт, която фестивалът ще почете с панорама от 5 нейни филма, разказват организаторите, което казват, че искат това да стане едно от най-значимите събития в София.\n"София ДокуМентал" се организира от Балкански документален център , Фондация "Конрад Аденауер" и Чешки център. Директор на фестивала е продуцентът Мартичка Божилова, програматор е Еви Карагеоргу, подкрепен е от Национален фонд "Култура", Столичната община и Американско посолство в България.\nВъв вторник четете кои са българските филми в програмата.\nОще за филмите и фестивала и през следващите дни - в "Дневник".\nПрограмата на фестивала е тук.\n13:20, 18 окт 21 / Свят 83\n15:24, 18 окт 21 / Бизнес 88\nРейтинг: 984 11:37, 06 сеп 21 Неутрално\n..."пандемията от Covid-19 като третата поредна криза за европейския континент след въвеждането на еврото и бежанската вълна"...\nКой да предполага, че въвеждането на еврото било паневропейска криза, равна на пандемията и на бежанската вълна.\nРейтинг: 2631 11:52, 06 сеп 21 Неутрално\nДо коментар [#1] от "zocho1":\nЗаради въвеждането на еврото много хора,включително и много богати хора,загубиха много пари! Отнася се и за милиони "обикновени" германци.\n"Земята е синя като портокал"\nВлече си ги левичарите декадентството и нихилизма.\nРейтинг: 984 12:12, 06 сеп 21 Неутрално\nДо коментар [#1] от "zocho1":Заради въвеждането на еврото много хора,включително и много богати хора,загубиха много пари! Отнася се и за милиони "обикновени" германци.\nПо темата. "Земята е синя като портокал". Влече си ги левичарите декадентството и нихилизма.\nАма разбира се. Милиони "обикновени" германци още мизерстват след жестокия удар от въвеждането на еврото. Наистина общоевропейска катастрофа!\nА иначе по темата - с желязна логика сте свързвали окупацията на Източна Украйна с декадентските и нихилистични влечения на левичарите.\nРейтинг: 2631 12:41, 06 сеп 21 Неутрално\nДо коментар [#3] от "zocho1":\nФакт. През последните петнадесет години германците са обеднели средно с около 20%. Най-вече младите. И то при положеине,че Германия плува в пари!\nТочно левичарите използват в "творчеството" си такива декадентски парадоксални изрази като "Земята е синя като портокал" или "Светът е голям и спасение дебне (!) от всякъде".\nРейтинг: 2173 12:47, 06 сеп 21 Неутрално\n"Дневник" е медия партньор на "София ДокуМентал"\nМи и аз тва казвах, а те ме изкараха враг на октоподите.\nРейтинг: 4754 13:04, 06 сеп 21 Весело\n"Факт. През последните петнадесет години германците са обеднели средно с около 20%."\nДа позная: Тези данни са от агенция ЕЖК! :-)\nРейтинг: 2631 13:12, 06 сеп 21 Неутрално\n"ЕЖК"-то е Дойче веле:\n"Бедните - все по-бедни,богатите - все по-богати"\nНамери си го в нета и чети.\nРейтинг: 135 13:19, 06 сеп 21 Весело\nДо коментар [#4] от "deaf":"Факт. През последните петнадесет години германците са обеднели средно с около 20%."Да позная: Тези данни са от агенция ЕЖК! :-)\nНе с 20, със 120% са обеднели!! Реват, реват, и емигрират в Румънише и Булгарише с милиони на седмица!!\nПонякога се чудя откъде може да ги намират такива прости руски трольове...\n13:21, 06 сеп 21\nРейтинг: 2114 13:57, 06 сеп 21 Неутрално\nФилми, които прекрачват всички граници...\nна добър вкус на манипулация и суета.\nРейтинг: 1472 14:05, 06 сеп 21 Неутрално\n" Общото между всички филми, които той ще представи, е фокусът върху човешките права и смелостта на хората да отстояват свободния си избор, воля, религия, политическа принадлежност, полова идентичност, право на глас."\nИ това в един свят, който все повече се опитва да ги отнеме на обикновения човек.\nРейтинг: 984 14:14, 06 сеп 21 Неутрално\nФилми, които прекрачват всички граници...на добър вкус на манипулация и суета.\nЧе кога успяхте да ги гледате, та да се произнасяте така решително ?\nИначе и на мене не ми харесва, че славословят (както личи от статията) онази нещастна и болна кукла на конци Грета, но пък какво лошо има, че са направили филм за онази иранка, която се бори малко от малко да поотпуснат ярема в страната й.\nРейтинг: 3110 14:19, 06 сеп 21 Весело\nи кои права ти бяха отнети напоследък?!\nРейтинг: 510 15:14, 06 сеп 21 Неутрално\nДвама интелектуалци си говорят:\n- Утре ме канят в телвизията: иде ми да се из*сра на масата в студиото в ефир!\n- Ооо, няма да те раберат!\nРейтинг: 510 15:15, 06 сеп 21 Неутрално\nРейтинг: 1481 09:47, 07 сеп 21 Неутрално\nДо коментар [#12] от "zocho1":\nОще по интересно е поставянето на една плоскост на страданията на язидите(за християните и дума да не става) и тежненията на тинейджъра с умерено психическо разтройство, което най-вероятно ще отшуми по само себе си.


Анадолско Ашуре (с пшеница, бял боб, нахут и сушени плодове) – My Cooking Book Blog\nАшурето, което е познато в България е доста по-различно, по-семпло по отношение на ползваните продукти от това, което се приготвя в Турция и Гърция. Днешната рецепта идва от Анадола. Добавката на сушени плодове към този десерт не е нещо необичайно, интересното за мен беше това че освен жито съдържа нахут и бял боб. В рецептата пишеше, че белият боб може и да се пропусне, но аз не го направих, тъй като бях много любопитна как ще е на вкус. Страшно много ми хареса!!! Сигурна съм, че всеки би се изненадал колко е вкусен белият боб със захар – аз даже си мисля, че ще стане страхотно сладко с него!!! Нахута ми се стори странен сред останалите продукти – ако трябва да пропусна нещо, бих премахнала точно него! Специфичният му аромат и вкус някак не се сливаше приятно (поне за мен) с останалите продукти. Рецептата не е сложна и въпреки, че приготвянето на това ашуре отнема време смятам, че абсолютно си заслужава!!! Много е екзотично. Ще се радвам да го опитате и вие!\nНахута, житото, бадемите и белият боб, трябва да се накиснат във вода от предната вечер. За улеснение съм дала и грамажа на варивата, след като са били сварени, така би могло да се ползва нахут или боб от консерва, ако са без сол.\nВсяко от варивата се вари в отделен съд, защото се сваряват за различно време. Най-дълго време ми отне варенето на житото – 90 минути, след което го задуших за 50-60 минути. Може да се свари и в тенджера под налягане за 30-40 минути. Нахута нахута беше готов за 23 минути, а бобът за 40 минути. Времето на варене е било засечено от момента на завиране.\nОт по-долу посочените продукти може да се получат от 5-6 порции. Аз съм оформила 6 порции в 3 чаши и 3 купички.\nРецептата е адаптирана от книгата на Μυρσίνη Λαµπράκη „Οσπρια“\n125 гр. бадеми\n125 гр. сурово жито (пшеница)\n60 гр. сух (суров) нахут или 134 гр. сварен, отцеден от водата, обелен\n60 гр. суров бял боб или 142 гр. сварен, отцеден от водата\n1 ½ супени лъжици (12 гр.) царевично нишесте\n62 мл. (¼ чаена чаша) вода за разтваряне на нишестето\n20 гр. вода от портокалов цвят или розова вода\nкората на ¼ портокал, предварително изварена в една вода\n65 гр. сушени смокини (¼ чаена чаша, нарязани)\n100 гр. сушени кайсии (½ чаена чаша, нарязани)\n20 гр. (1 супена лъжица) стафиди\nзрънцата на половин нар (82 гр.)\nклонки мента или пресен джоджен\nНахута, житото, бадемите и белият боб се заливат със студена вода (всеки вид в отделна купичка) и се оставят за 1 нощ.\nНа следващият ден. Бадемите се обелват вижте тук как би могло да стане и с гореща вода. Когато ядките се залеят със студена вода имат нужда от да киснат по-дълго, но остават бели на цвят, не жълтеят така както когато са били залети с гореща вода. Водата, в която са били накиснати нахута, житото и белият боб се изхвърля. Заливат се със студена вода (в отделни малки тенджери) и се варят до готовност. Времето за варене зависи от вида и качеството на ползваните продукти. Вижте колко време е отнело варенето при мен в съветите по-горе.\nСлед като се сварят бобовите култури се отцеждат от водата. Нахута се бели, кожиците на фасула, които са се отделили се изхвърлят.\nНарежете сушените плодове на едри парчета. Портокаловите кори се нарязват на тънки лентички, заливат се със студена вода и се варят до завиране на водата. След това водата се изхвърля и корите се отцеждат и се оставят на страна до употреба.\nСледва приготвянето на сиропа: Водата, захарта и шушулката ванилия се смесват в подходяща тенджера (добре е да не е много малка). Варят за 5-6 минути от момента на завиране.\nСлед това в сиропа се добавят нахута, белият боб, житото, белените бадеми и портокаловата кора.\nВарят се 30 минути.\nНишестето се разтваря във водата предвидена за целта и се добавя към продуктите в тенджерата. Варенето продължава с разбъркване за 5-10 минути. Тенджерата се сваля от огъня, добавя се водата от портокалов цвят или розова вода и ашурето се насипва в подходящи купички или чашки. Сушените кайсии и смокини се разпределят по повърхността на ашурето, като лекичко се побутват да се потопят в него. Оставя се на страна докато се охлади напълно.\nСервира се наръсено със зрънца от нар и стафиди. Да ви е сладко!\nЕтикети:бадеми, бял боб, ванилова шушулка, вода, вода от портокалов цвят (orange blossom water), захар, нар, нахут (chickpea), портокалова кора, прясна мента, пшеница, стафиди, сушени кайсии, сушени смокини, царевично нишесте\nPosted 18.11.2016 by Maria Miteva-Christou in category "Архив (Index)", "Без Месо и (или) Вегетариански", "Веган и (или) Постни", "Десерти", "Десерти без глутен", "Десерти без печене", "Десерти със захарен сироп и сиропирани", "Зърнено Бобови Култури", "Разни Десерти", "Рецепти за Коледа и Нова година", "Сиропирани или приготвини със захарен сироп десерти\nЯхния от леща Дип (разядка) със сусамов тахан и рукола\nBy Mariana Aleksandrova ivanova on 18 ноември, 2016\nЯла съм го в Истамбул, с грозде вътре и без сушени плодове отгоре; и се чудех – как боб в десерт, но е приятно, леко … и ми се услади, опитайте!\nСигурна съм, че и със гроздето е било чудесно!!!\nБлагодаря за отзива, Мариана!\nBy elena on 18 ноември, 2016\nмного интересна рецепта за ашуре, много богато и впечатляващо.Ще го пробвам, тази година имаме много хубав бял боб.\nЕленче, действително е много интересно и си заслужава да бъде опитано!\nБоба много ми допадна в сладък вариант!\nBy bobchee on 22 ноември, 2016\nЗдравейте, ашурето е прекрасно,аз съм опитвала със сварен ориз и сварена ябълка в добавка. И искам да ви кажа голямо Благодаря за прекрасният блог! Винаги когато ми трябва рецепта първо влизам във вашата„кухня”- точно и перфектно обяснено !\nБлагодаря за отзива и доверието, bobchee!\nBy Merry Qneva on 22 ноември, 2016\nВ Япония боба се ползва по скоро за сладкиши ,1 кг струва 25 долара.А това ашуре съм го яла в Пловдив в тяхната Джамия (заведение в центъра ),струваше ми се странно с боба ,нахути и стафидки ,нищо не ми беше излишно.Благодаря за рецептата, искаше ми се да знам ,как става! ?\nМери, на мен много ми допадна вкусът на боба в комбинация със захах! Нахута ми се видя леко странен и си мисля, че за в бъдеще бих могла да мина и без него или да намаля количеството му…\nНямах идея, че бобът е толкова скъп в Япония!!!


Автор: Йорданка Гецова\nДумите са като пеперуди: не тичам със сакче след тях, те сами кацат в ръцете ми. Долитат в най-неподходящите моменти, прекъсват съня ми, връхлитат на ята в разгара на работния ден, застигат ме по пътя, точно когато закъснявам... Няма начин да ги игнорирам - безразличието ми е чуждо - въвличат ме в изящния си танц, изцеждат дъха ми, а после ме изоставят изтощена само с един бял лист в ръка. Още дълго след като са си тръгнали, в мен пулсират нашепнатите от тях рими:\nИзкачвам стръмни сипеи, вдишвам с пълни гърди свежест, а после политам надолу по урвата. Няма дъно, в което да се спра - сама трябва да си изплета спасителната мрежа и се захващам да редя една до друга, като бримки в плетивото думи-пеперуди, а по пръстите ми лепне прашец от крилцата им.\nЗаваля, като рима позната\nи пробуди листата с наречия,\nвсяка капка, попила в душата\nбеше нужна за ритъм сърдечен.\nУлавям се за изплетената нишка и тръгвам неуверено през света дишащ проза. Опитвам се да подредя крачките си като всички останали, но все някъде се препъвам в инерцията на делника. Светът е многоцветен, пълен с невероятни чудеса, красота и очарование, а от мен очакват да затворя поне половината от стоте си очи и да се потопя в сивотата на безличието. Клетката ми има точно квадратна форма, всичко е в прави линии, но...\nВ ъглите самотата ми събрана\nпопива през основите надолу.\nПоникнах като плевел, без покана,\nпроврях се през комина тънкоствола...\nОцветявам света около себе си за да стане по-приемлив, настанявам чувствата в собствения си уют. Дишането не ми е достатъчно, трябва ми светлина за фотосинтезата на различната ми сетивност.\nШироко се протегнаха ръцете,\nподпрях ги на чардаците - лиана.\nСред шипове разпукна нежно цвете,\nпокорна се превих, за да остана.\nИ се случва:\nСлучаен лист, на прага ми отронен,\nпрепъна теб, забързан в безразличие:\nразпятие, прегръдка между клони\nв сълзите си побра едно „Обичам те!"\nСпасителката Обич. Моята е неудържима, унищожителна и животворна:\nОбичта ми стихия неканена,\nвръхлети ли, на светло извежда.\nНямам време за куп обещания -\nприютила съм в шепи надежда.\nКрехка и ранима:\nНеканена се връща в твоя рай,\nранена птица в пазвата си носи,\nако си спомняш как, я приласкай,\nне я измъчвай с никакви въпроси.\nВероятно не е безгрешна:\nИзцеждам греховете си - на капки,\nсолта е лихва, трупана с години.\nЗа миговете щастие тъй кратки\nзаслугите деля на половина.\nНо е благодарна и благословена:\nАз съм малка, по- малката част,\nправим заедно с теб единица.\nДа се стопли земята под нас,\nставаш клада... а аз съм искрицата.\nОсветявам... Оцелявам! Дали заради силата на любовта или благодарение на силата на словото, а може би заради онези пеперуди, които все още ме търсят, не знам, но съм уверена, че:\nЗемята да изровят изпод мене,\nще бъда зрънце в ласките на вятър,\nотнесъл всички мисли примирени:\nотново да покълвам на скалата...\nНямам избор, не аз избрах пеперудите, те избраха мен. Заради красотата, заради онази тънка нишка, която спускат между небето и земята. Нишката по която да се изкачим, когато ни застига отчаянието, когато ни притискат грижите, когато не ни стига простор за да расте доброто в нас. За да останем хора, да искаме, да мечтаем...\nВсъщност лесно е, когато...\nВ душата ми отворена врата,\nпожари паметта ми осветяват...\nНаграда съм ти, стъпиш ли в жарта,\nне смееш ли, недей ме пожелава.\nАко те привлича такава награда, ако въпреки предупреждението си пожелал, да надникнеш в моя свят, можеш да имаш повече, моята книга: голямата ми мечта. Тя ще те потопи в моята реалност - екзотична и вълшебна, странна и истинска, чуплива но оцеляваща.\nНеобикновени стихотворения | Румен Раданов Като пламък | Анна Попова-Ташкова\nКоментари за "Симбиоза"


Годишен хороскоп за 2020- Дева: Любов, пари, кариера, здраве - Лично нейно - - Jenite.bg\nНачало / Лично нейно / Годишен хороскоп за 2020- Дева: Любов, пари, кариера, здраве\nпо статията работи: Ася Фърцаловска | 07.12.2019 | 14:00\nПрочитания: 6269 0\nВижте на кои зодии ще им върви в любовта тази седмица\nДева, Земен знак, се управлява от планетата Меркурий, която символизира промяната.\nВсеки от зодиакалните знаци има по 3 декана. Хороскоп за Дева за 2020 година, за различните декани:\n1-ви декан: ако сте родени между 23 август и 3 септември. Според хороскопа на Дева за 2020 година, това е година, която дава възможност да откриете кои сте на най-дълбоко ниво.\n2-ри декан: ако вашият рожден ден е между 4 септември и 13 септември. През 2020 година ще започнете да водите по-здравословен начин на живот, като ще започнете да спортувате активно и да се храните по правилата. Това ще ви помогне да се наслаждавате на живота все повече.\n3-ти декан: ако вашият рожден ден е между 14 и 23 септември, вие сте заети да помагате на другите да се научат да използват живота си по най-добрия начин и ще започнете и вие да се наслаждавате на живота си.\nВлияние на планетите върху Дева през 2020 година:\nХороскопът за 2020 за Дева показва, че ви предстои година, която ще донесе напредък в кариерата и лични придобивки. Може да става въпрос за къща, наследство или много важна печалба, която Девите чакат отдавна. Ще съсредоточите вниманието си върху семейния живот. Сега е моментът да направите някаква промяна, свързана с дома- замяна за по-голямо жилище, ново обзавеждане или поне предекориране.\nПрез тази година и семейството ви ще се увеличи, което ще доведе и до промяна в мисленето ви.\nНезависимо от проблемите, с които ще се сблъскате, ще започнете да умеете да разрешавате конфликти и ще се справите с проблеми, които са ви се стрували невъзможни за разрешаване.\nСъздаването на положителна среда за живот не само у дома, а и в сърцето ви, е решението на всички проблеми. Дайте си време, за да си починете и да презаредите батериите.\nНастроението на Девите ще бъде отлично през първите девет месеца на 2020 г. Имайте повече вяра в силните си страни, имайте чувство за хумор, обичате да се забавлявате и умеете да накарате другите да се смеят.\nРетроградната Венера може да ви донесе някои санкции и глоби.\nСкъпи Деви, опитайте се да насочите вниманието си към работата си, защото може да се появят някои грешки. Връзките с братя и сестри или с далечни роднини ще бъдат възобновени по повод събитие, което ще се състои след 1 ноември.\nСега Юпитер и Уран обединяват усилията си със Сатурн, за да помогнат на Девите с инвестиции в недвижими имоти, както и в други действия, основани на сериозността, усилията и дългосрочната стратегия.\nНо Юпитер, Сатурн и Уран зареждат Плутон с енергия и комбинацията може да бъде вредна в случай на спекулации или опити да спечелите пари, за които не сте работили.\nЩе се случи катаклизъм в отношенията ви през 2020 година. Ще разберете, че е време да премахнете от живота си хората, от които нямате нужда. Събитията във връзката и бързият обрат на събитията ще се случат на пръв поглед без причина, със светкавична скорост и едва ли ще забележите, че някои от тях са се случили. Време е за ново начало и то ще дойде при вас като случайна среща и то с необичаен човек.\nЩе има възходи и падения в любовния ви живот през тази година. Към края на годината може да възобновите връзка от миналото.\nКариерата ви ще претърпи рязка промяна и целият свят около работата ви ще се промени. Дори да не промените кариерата си, вие ще промените начина, по който вършите работата си. Това ще доведе до неочаквани резултати. Комуникацията ви с хората ще се подобри, което е изключително важно. Годината ще бъде изпълнена с вълнение и очакване. Наслаждавайте се, отдавна не ви се е случвало.\nВие сте много внимателни при управлението на финансите си, но през 2020 това ще се промени и ще започнете да поемате много рискове. Това е подходящ период за покупки и продажби.\nЩе се наслаждавате на добри резултати от поемането на рискове. Към края на годината ви предстои изпитание, за което ще се нуждаете от стабилна финансова основа.\nЗа вас е типично да се тревожите за здравето си. Но през тази година няма да имате сериозни проблеми. Ще имате дребни такива, които само ще ви напомнят, че не бива да се пренатоварвате. Вашето отношение към живота ще определи и физическото ви състояние.\nПрочетете годишния хороскоп за 2020 година за Рак\nПрочетете годишния хороскоп за 2020 година за Лъв


Hotel in Domodedovo - НАЙ-НИСКИ ЦЕНИ от agoda.com\nMikrorayon Vostryako, Prospect 1-Ogo Maya 43, Международно летище Домодедово, Москва, Русия, 142000 - Много добро местоположение - вижте на картата\nОтличен 8,9 (252 отзива)\nОтличен 8,2 (814 отзива)\nВ близост Международно летище Домодедово Пресненски Летище Шереметиево Тагански Международно летище Домодедово Летище Шереметиево\nПовече за Hotel in Domodedovo\nHotel in Domodedovo е перфектен избор за пътуващи, които желаят да почувстват духа на Москва. Оттук гостите имат лесен достъп до всичко, което този оживен град може да предложи. С удобното си местоположение хотелът предлага лесен достъп до всички градски забележителности, които задължително трябва да се видят.\nСъоръженията и услугите предлагани в Hotel in Domodedovo гарантират Вашия приятен престой. Хотелът осигурява безплатен WiFi достъп във всички стаи, експресно настаняване/напускане, паркинг, рум-сървиз, семейна стая, за да гарантира комфорта на своите гости.\nКато допълнение всяка хотелска стая предлага широка гама от удобства. Много от стаите са с отопление, бюро, звукоизолация, вентилатор, телевизор с LCD/плазмен екран, за да удовлетворят и най-изискания вкус. През деня можете да се насладите на отпускащата атмосфера благодарение на тенис на маса. С превъзходните си удобства и отличното си местоположение Hotel in Domodedovo е идеално място, в което можете да се насладите на престоя си в Москва.


Блог » Чудотворната гъба Чага\nБял равнец – най-тачената билкаВидяно 36657 пъти\nот Мария Милушева | Публикувано в Суперхрани, Новини | Все още няма коментари. | 3316 прегледа на този пост\nСъдържание на Чудотворната гъба Чага\nЗа полезните свойства на гъбата чага\nПрез последните няколко години все по-често започна да се говори в България за уникалните свойствата на гъбата Чага. В страни като Русия и Азия гъбата е известна от край време и се използва постоянно. В Русия са направени много изследвания върху лечебните качества на гъбата Чага и всички те са потвърдени от Медицинската академия на науките в Москва. В Сибир е позната като „Гъба на безсмъртието“ или „Дар от Боговете“ и се използва за поддържане на здравето от хилядолетия. В Китай я наричат „Цар на растенията“, въпреки че гъбата не е растение. Свързват я с дълголетието и я приемат като здравословна храна, която поддържа всички системи в организма. От друга страна, японците я наричат „Диамантът на гората“.\nКакво представлява чага?\nГъбата Чага е разпространена там, където има брези и по-хладен климат, предимно в северното полукълбо – Азия, Европа и Северна Америка. Като многогодишна гъба тя расте в стволовете на брезите (Betula), но също така се среща и по широколистните дървета, като търси пукнатини и наранявания в кората. На практика гъбата се храни с дървесните сокове и благодарение на хранителните вещества от брезата са и нейните лечебни свойства. В продължение на няколко години мицелът разбутва кората и формира черните образувания, които наричаме чага. Нарастъкът, който се образува, се развива за около 10-15 години и може да достигне размери до 50 cm в диаметър и тегло до 5 кг. Гъбата Чага е много твърда и не може да бъде отделена от дървото с голи ръце, но в сухо време става чуплива. Няма мирис, а вкусът й е леко нагарчащ. Гъбата може да оцелее в суровия климат, като концентрира определени натурални съставки и това я прави толкова силна. Чага може да подсилва дървото, както и да го лекува, и всичко това благодарение на фитохимикалите, стероли, феноли и ензими, които образува.\nКакво съдържа Чага?\nГъбата чага се счита за мощен природен лек и лечебно средство заради високото съдържание на биологически активните си съставки – различни видове витамини от група B, флавоноиди, феноли, минерали и ензими, гъбата Чага е мощно лечебно средство. Тя е източник и на пантотенова киселина, така необходима за надбъбречните жлези и храносмилателните органи. В състава на гъбата Чага влизат още мед, калций, калий, манган, цинк и желязо.\nНаучни изследвания, проведени в Япония, Китай, Южна Корея, Финландия и Русия, успяват да изолират още химическите вещества, отговорни за лечебните и свойства, като инотодиол, бетулинова киселина, бета-Д-глюкани (вид полизахариди), птерини и други биологично-активни вещества, които подпомагат лечението на редица заболявания и повишават защитните сили на организма. Повече за бета глюканите прочетете тук.\nИзследванията показват, че определени растения и организми могат да помогнат на тялото да се пребори с ефектите на стреса и болестите. Тези организми се наричат адаптогени. А дивата гъба Чага е един от най-добрите адаптогени и се използва да спира процеса на преждевременното стареене, а също така и за подобряване на физическата и умствена работоспособност.\nЛечебната гъба съдържа вещество, наречено супероксид дисмутаза (СОД) – силен ензим, който спира окисляването на токсичните свободни радикали в кислорода. Именно този кислород води до окисление и увреждане на тъкани, което пък, от своя страна, води до тяхното стареене.\nКак действа гъбата чага?\nГъбата Чага е много силен био стимулатор, който може да увеличи защитните свойства на организма, стимулира централната нервна система и подобрява обмяната на веществата. Гъбата активизира процесите по обработка на ферменти в организма, пречиства черния дроб от токсини, регулира дейността на сърдечно-съдовата и дихателна системи, действа като общо укрепващ имунномодулатор.\nВ народната медицина славянските народи са използвали чага още от 16 век за лечение на ракови заболявания, гастрит, язва и туберколоза. По традиция чагата се суши и мели на фин прах, от който се вари напитка, много подобна на черен чай. За медицински цели обаче са разработени много по-сложни процеси на екстракция с цел да се извлекат повече от био-активните вещества.\nОсвен горе споменатите полезни свойства на гъбата Чага, тя има още и спазмолитично, противомикробно, диуретично и слабително действие. Продуктите, съдържащи Чага, могат да нормализират дейността на стомашно-чревния тракт и се употребяват и при лечението на язви на стомаха.\nГъбата Чага понижава нивото на захар и също така може да помогне при комплексно лечение на псориазис. Благодарение на антимикробните и антисептичните свойства, гъбата се прилага при различни инфекциозни заболявания, както и като средство за подобряване на състоянието на онкологично болни.\nНашите продукти, съдържащи Чага:\nЧага Органична 1000 мг 60 таблетки | Planetary Herbals\nЧага Течен екстракт 30 мл | Planetary Herbals\nТагове: чага мед калций калий манган цинк желязо бета глюкани псориазис гастрит язва\nЧудотворната гъба Чага Автор: Biomall.bg | 1 Юли .\nПредишна статияМинерали – Фосфор\nСледваща статияАко искате да отслабнете: правила за вечеря


Стартъп бизнес – има ли почва у нас\nPosted by panda321bg on 15/08/2014\nПрез последните 4-5 години, в света на бизнеса усилено се говори за стартъп компании и тяхното развитие. Дали българската среда е готова за подобен вид предприемачество и знаем ли какво всъщност представлява това? Старт-ъпът е новосъздадена компания, която използва съществуващи и успешни бизнес модели и има потенциала да се разрастне при подходящи условия, съобщават от международната компания за доставки на храна foodpanda. Това могат да бъдат компании във всякакви форми и размери. Най-често старт-ъпи биват финансирани с по-голям капитал от учредителите, но е възможно и финансиране, чрез партньорство с други компании.\nЗащо точно старт-ъп бизнес в условия на нестабилна икономическа среда? Както монетата има две страни така и кризата крие своите негативи, но и позитиви. Неслучайна е китайската поговорката, че всяка криза е и възможност. Възможност за находчивите, предприемчиви личности, които биха рискували, за да спечелят. Благодарение на неблагоприятната икономическа среда в България, потреблението се сви драстично и поведението на потребителя се промени коренно. Всичко това благоприятства за развитието на старт-ъп компании, чиято основна дейност е насочена към онлайн потребителя и към бързооборотни стоки на изгодни цени. Всеки един от нас е влизал и се е възползвал от необятното море на стоки и услуги в сайтове за колективно пазаруване и платформи, в които можем да намерим всичко на атрактивна цена. Освен всичко това само срещу няколко клика от потребител може да се превърнем в продавач, който печели от ненужните си вещи. Динамичната онлайн среда с хилядите възможности, които предлага, успява да акумулира все по-голям брой хора превръщайки една изкуствена среда в работещ и доходоносен бизнес. Това е магията на старт-ъп компаниите.\nНа сцената на добрите старт-ъп практики успешно се позиционират и платформи в сферата на храните. Пример за това е най-голямата международна онлайн платформа за доставки на храна foodpanda, която спечели тазгодишните „European Tech Startup Awards” и бе отличена за големия си принос в електронната търговия. Компанията оперира на територията на над 45 страни, разположени на 5 континента. Това, което правят подобни компании е да подпомагат ресторантите и маркетирането им на онлайн пазара. Правилното позициониране на веригите за хранене увеличава продажбите им, чрез онлайн и мобилната платформа, като им осигурява една постоянно развиваща се технология и анализи. Освен добрите бизнес практики, които международните компании следват, зад тях седят хора с дългогодишен опит в своята сфера на дейност.\nКакво е най-важното, което трябва да имаме предвид, преди да стартираме собствен стартъп? Освен че има фондове като например LAUNCHub и Eleven, които финансират стартъпи, съществена част от създаването на собствен бизнес е екипът, който стои зад всички креативни идеи – хората, които създават, творят и не спират да работят за успеха на своите бизнес проекти. Според Robert Dohrendorf, финансов специалист, коуч и ментор на стартъпи, времето, необходимо един стартъп бизнес да се превърне в успешна компания, е около 7 години. Ето защо е изключително важно предприемачите да влагат големи усилия и труд, да се посветят и да вярват в успеха на своя бизнес. И най-важното – да бъдат търпеливи и последователни в своите действия.\nПредишна публикация Кои са най-скъпите ресторанти в света\nСледваща публикация Как да съхраняваме правилно храната и да избегнем хранителните натравяния през лятото.


БРАТСКИЯТ ОРДЕН НА ТОМ КЛАНСИ - БЛОГОВЕ\nБратският орден на Том Кланси\nЗЪБИТЕ НА ТИГЪРА\nОт Том Кланси\nPutnam. 431 стр. 27,95 $\nВ началото на новия роман на Том Кланси млад агент на ФБР на име Доминик Карузо се изправя срещу педофил, който е убил младо момиче. Той хладнокръвно застрелва мъжа, след което е вербуван за свръхсекретна програма за премахване на международни терористи. Същото е и с брат му близнак Брайън, капитан на морската пехота, току-що от бой в Афганистан. Братовчедът на близнаците, Джак Райън-младши, току-що излязъл от Джорджтаунския университет, също се присъединява към програмата като анализатор на разузнаването. Той, разбира се, е син на Джак Райън, героят на повечето предишни романи на Кланси.\n„Зъбите на тигъра“ е основно отклонение за Кланси. Той работи усилено, за да издигне Джак Райън от борсов брокер до агент на ЦРУ до вицепрезидент до президент, но проблемът с президента, ако пишеш екшън романи, е, че той не се измъква много. В миналогодишния „Червеният заек“ Кланси заобиколи проблема, като се върна 20 години назад, за да разкаже едно от ранните приключения на Райън, но този роман, според Publishers Weekly, не се продава добре по стандартите на Кланси. Така че сега той предава пламъка на ново поколение: Джак младши (известен още като Малкия Джак и Райън Младши) и Доминик и Брайън Карузо. Старшият Райън остава извън сцената, бивш президент пише мемоарите си.\nТримата млади мъже работят за екип, който претендира да бъде инвестиционен посредник, но всъщност е антитерористична операция със скрити връзки с правителството. Докато близнаците се обучават да бъдат убийци, Джак изучава по-малко бляскавия бизнес с използването на компютър за сортиране на данните на ЦРУ и NSA и проследяване на движението на парите на терористите. Междувременно 16 саудитски терористи пресичат мексиканската граница в Съединените щати и извършват самоубийствени атаки, които убиват и раняват стотици в сърцето. След това Джак помага да се проследят тези, които са планирали атаките, а братята Карузо са изпратени в Европа, за да ги убият.\nСилата на Кланси винаги са били заговорите му и това е добър и навременен, но скоро е затрупан от обичайните му слабости, които включват безумен диалог, тънки характеристики, безкрайни повторения и политика на стикери.\nИзглежда, че Кланси смята Джак за близък с Шекспировия принц Хал, млад принц, готов да излезе от сянката на баща си и да докаже мъжеството си, но читателят вижда само спокоен млад мъж, който е лишен от интелектуално любопитство. Когато, говорейки за терористите, Джак пита старши шпионин: „Какво сме правили, за да ги нараним?“ Мъжът отговаря, че западните действия и ценности понякога обиждат ислямските религиозни вярвания. — Ти защитаваш ли тези птици? — настоява Джак. Шпионинът напомня на младия мъж, че неговата работа е да разбере как мислят терористите, при което Джак ядосано отговаря: „Добре. Те мислят [поругателни]. Аз разбирам, че.' Близнаците Карузо са пораснали Харди момчета, владеещи оръжия и мръсни приказки, но обичащи забавление момчета по душа. Те казват неща като това - когато набелязаната жертва се появи със спътник:\n„Чудя се, кой е зъбът номер две?“\n„Никой, когото познаваме, и не можем да работим на свободна практика. Опаковаш ли?\n— Заложи си бипи, брато. Вие?'\nмоп и восък за подове glo\n— Дръж се за това.\nНай-странният момент в романа се случва след престрелка в търговския център. Брайън Карузо, изправен пред умиращ терорист, се втурва към близкия магазин и се връща с топка, която вкарва в ръцете на мъжа. „Това е свинска кожа, [руга], направена от кожата на истинско прасе от Айова.“ Явно това унижение ще блокира пътя на мъжа към Рая и млякото, меда и девици, които го очакват там. Намираме се дълбоко в Кланси Кънтри, където местните жители общуват в объркваща смесица от призраци, тежки военни приказки и бюрократични бръмбари. По-малкосмъртните се наричат повръщане („тези повръщане на Белия дом“) или weenies („тези компютърни мънички“), а терористите са предимно мутри. Безкрайно ни се казва, че когато нещата станат „подозрителни“ (подозрителни), агент с „добър нос“ (добри инстинкти) може да „наклони“ (да измисли) начин да убие мутрите. Репортерите са „новини“, когато не са „лешояди върху паднал труп“ и така или иначе са предателски.\nАко Кланси харесва дума или фраза, той не се колебае да я използва два пъти – или 20 пъти, или 200. Някой казва за близнаците Карузо: „Мама им трябва да е ударила две яйца вместо едно през този месец“ и по-късно едно от тях заявява: „Мама изби две яйца този месец“. Два пъти ни казват, че ако човек си струва да стреля, веднъж си струва да стреля два пъти, два пъти, че в Тексас има поговорка, че повече мъже се нуждаят от убийство, отколкото конете се нуждаят от кражба, два пъти, че терористите не са дошли в Съединените щати, за да продадат момиче Скаутски бисквитки, може би 50 пъти повече, че истинският шпионаж не е като филмите, и стотици пъти, че имейл съобщенията са били криптирани (или декриптирани или повторно криптирани). Умът потреса.\nЗа роман за мъжествени млади мъже „Зъбите на тигъра“ странно липсва секс. Счита се, че тримата ни герои са имали приятелки, но никой не се забелязва. Вместо това ни разказват отново и отново за похотливия саудитски терорист, който наема скъпа проститутка в Лондон. Джак, размишлявайки върху това, заявява възмутено, че никога не би „платил за това“, но се осмелява да предположи, че „тя го прави доста добре“. Основната страст на братя Карузо са скъпите коли, които карат из Европа между ударите. Брайън казва за своя близнак: „Той предпочита да спи с Ферари, отколкото с Грейс Кели“, а Джак добавя, че „ако Морийн О’Хара беше родена като кола“, тя можеше да е Ферари. Наистина ли Кланси смята, че днешните млади воини жадуват за актриси, достатъчно големи, за да им бъдат баби? Усилията му да бъде хип е чудо за гледане.\nТерористичните лидери на Кланси са както арогантни и лицемерни, толкова и кръвожадни. Те презират упадъчния Запад, но се наслаждават на неговите проститутки, изискани вина и луксозни хотели и смятат, че ревнителите, които изпращат на самоубийствени мисии, са глупаци. Въпреки че единствената възможна причина да се прочете този роман е тръпката да видиш как братя Карузо удрят терористите, има малко тръпка, защото саудитците са представени като такива идиоти, че да ги убиеш е като да удряш мухи. Три пъти един от братята забива отровна игла в дупето на терориста и три пъти жертвата услужливо пада мъртва по улиците на Европа, но лидерът им не вижда причина да подозира лоши игри. Не е изненадващо, че той е следващият.\nТъй като смисълът на този раздут, скучен, глупав роман – който омаловажава важен въпрос – е Джак да докаже мъжеството си, Кланси успява да го изпрати в Европа, за да помогне на братя Карузо, въпреки факта, че 1) те не го правят нужда от него, 2) липсва му обучение и 3) като син на бивш президент той няма работа в заговори за убийство. Джак наистина се доказва, повече или по-малко, при което романът не свършва толкова, колкото обявява „да бъде продължен“. Ще са необходими допълнителни томове на Райън Младши и момчетата Карузо, за да освободят света от тероризма. Бъди предупреден.\nАвстралиец е осъден за убийство на 2 жени, оправдан за 3-та\nСъдия осъди мъж за убийството на две жени, които изчезнаха, докато се прибираха от нощно излизане с приятели в град Пърт на западното крайбрежие на Австралия.\nБира на седмицата: Thiriez Extra\nБаба Моисей: Артистичност в безумието\nПри Артър Андерсен, Изпразване на офиси\nВ НАТО Тръмп твърди, че съюзниците поемат нови ангажименти за отбрана, след като той промени срещата на върха\nThe Inkey List Bakuchiol Review\nантибиотици 3 пъти на ден\nкак се монтира входна врата\n3 кръгли огледала на стената\nбуболечки в косата, а не въшки\nздравословна алтернатива на соевия сос\nДехидратира ли ви кафето без кофеин\nможете ли да ядете листа от репички


Людмила Димова - Биеналето в Берлин търси своето лице\nБИЕНАЛЕТО В БЕРЛИН ТЪРСИ СВОЕТО ЛИЦЕ\nБерлин продължава да е магнит за артистичните среди в Европа и отвъд нея. Чарът на новата стара столица е така многопосочен и затова труден за формулиране. Може би най-лесният и клиширан отговор даде неотдавна известен театрален режисьор - Берлин е единственият немски град, който никога не заспива напълно. Онзи, който познава силата на немските традиции и местните нрави, ще разбере какво означава това.\nБерлин въплъщава противоречията на едно половинвековно разделение, шизофренията на непреодоляното минало, стремежите на една несбогувала се окончателно с провинциализма си столица. Магическото пространство на Берлин продължава да се захранва с енергиите на чужденците. Не само на тези, които обитават кварталите Кройцберг или Пренцлауерберг, а и на другите, които идват за кратко като участници в първото издание на литературния фестивал или в прохождащото Берлинско Биенале. Защото фестивалното битие на Берлин залага тъкмо на преливанията между културите и на толерантността. Второто издание на Биеналето събра това лято 48 млади автори в областта на визуалните изкуства от 30 страни. Кураторката Саския Бос от Холандия постави акцента върху работния характер на изявата и върху възможността авторите да реагират на импулсите, които им праща Берлин.\nСаския Бос е известна с ангажиментите си за Документа 7 и 11 в Касел, за Венецианското биенале и др. Тя е директорка на фондацията за съвременно изкуство De Appel - Амстердам. Скромните бюджетни възможности на Биеналето /3 милиона DM/ не му попречиха да наложи присъствието си в центъра на столицата - в изложбените зали на Postfuhramt и Kunstwerke, а за първи път и в пространството на Берлинското метро.\nКакво свързваше поканените автори - всичко друго, но не и строгите идейни рамки. Авторите не са фиксирани върху себе си, не работят с понятия като дневник, експресия, его. Те са по-скоро фокусирани върху външния свят, но не като провокация за интерактивни ситуации и игри. Публиката може да се идентифицира с тях и да погледне през нови прозорци, твърди г-жа Бос пред берлинския вестник «Тагесшпигел». Нейните първоначални идеи, които успешно стигнаха до публиката, се изразяваха с думи като свързаност, връзка, съпричастие. Много от участниците житейски олицетворяваха тази заедност - родени на различни континенти, те вече са станали част от европейското културно пространство. Именно критичният поглед на другия, а не евтиното прехласване по екзотиката ги прави атрактивни за организаторите на изявата. Биеналето се дистанцира от представата за изкуството като мода и декорация. То потърси с динамичните средства на видеоарта и хепънинга пътя към реалността - социална, идейна, духовна. Сепаре специално за жени, «Manga bar», в който те очакват портокалов сок и комикси, масажи зад параван - това беше само едно от лицата на изложбата - приласкаващото. Другото не спестяваше на зрителите сблъсъка със социалното, с различни човешки съдби. Съпричастие с другия или другото, разбирани като индивид, култура, социум.\nСпоред някои критици Биеналето носеше повече характер на експо, други видяха в част от работите близост с експозициите на Haus der Kulturen /известен със своите по-скоро етнографски изяви изложбен комплекс/. Трети не спестиха въпросите - има ли нужда Берлин от голяма артсцена при конкуренцията - локална и темпорална, на Касел и Венеция. Според организаторите има нужда от пространство за младото недекоративно изкуство, което не спестява на себе си и на публиката трудните въпроси и затова не е особено предпочитано, оказва се, не само у нас.\n© Людмила Димова, 2001\n© Издателство LiterNet, 16. 08. 2000


Русия се класира за финал на Европейско по хандбал за жени за първи път от 12 години насам - Хандбал - Sportal.bg\nРусия се класира за финал на Европейско по хандбал за жени за първи път от 12 години насам\n14 декември 2018 | 21:07 - Обновена\nЖенският национален отбор на Русия по хандбал победи Румъния с 28:22 (16:15) и се класира за финала на Европейското първенство, което се провежда във Франция. Това ще бъде второ участие на рускините на финал на Европейското първенство по хандбал след 2006 година, когато паднаха от Норвегия.\nСъперник на Русия в мача за титлата ще бъде победителят от срещата между домакините от Франция и Холандия, която ще се играе по-късно днес. Финалната среща и срещата за 3-ото място ще се проведат на 16-и декември. Европейските първенства по хандбал за жени водят началото си от 1994-а година, а Русия е четири пъти световен шампион и един път олимпийски.\nРумънките поведоха с 3:1 в началото на срещата, но след това двубият се изравни и продължи гол за гол. Руският отбор обърна развоя до почивката с гол букварно в последната секунда на първата част на Ксения Макеева.\nВторото полувреме започна с три поредни гола на Русия, които увеличиха преднината си до 19:15. 8 минути преди края с два гола на Анна Вяхирева Сборная поведе с 27:19, което им изкова победата. Самата Вяхирева завърши и с 13 гола като най-резултатна за победителките, а с 4 точни попадения за Румъния се разписа красавицата Ана-Мария Драгуц.\nДомакинът Франция се класира за полуфиналите на Европейското\nХоландия допусна първа загуба на Европейското по хандбал за жени\nЧерна гора спечели балканското дерби и запази надеждата си за полуфиналите\nФранция на финал на Европейското след разгром над Холандия (видео)\nКубрат домакинства на хандбален турнир за деца


store.bg - Хоби - gazov pistolet\nХоби ... ... Търсене на: gazov pistolet\nТърсене на: gazov pistolet\nПродукти отговарящи на търсене: gazov pistolet\nСъвпадение за: gazov\nБлизки съвпадения: пистолет\nПистолет за топло лепене + 2 силиконови пръчки\nСъвпадение за: gazov Pistolet\nПистолетът се зарежда със силиконова пръчица (∅ 7.5 mm) и се включва в електрическата мрежа (220-230 V). Загрява се в продължение на 5 минути и е готов за употреба. За да се стопи силикона, се натиска спусъка на пистолета. Нанесете толкова количество разтопен силикон, колкото смятате, че ще е достатъчно. Уредът е подходящ за дребни ремонти в дома и на открито, както и за творчески занимания, приложни изкуства, скрапбукинг, декориране, лепене върху стъкло. Силиконът залепва различни материали: пластмаса, керамика, кожа, текстил, дърво и др. Техническа спецификация: захранване: 220 - 240V мощност: 20W ...\nБлизки съвпадения: газов\nТърсене на: gazov pistolet Продукти 1-12 от над 500\nмалки панти декоративни\nсувенир от лондон\nкомплект за фъкане цена\nполиране на речни камъни\nбоя гумена лодка