ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ ООД - единствено и само тук ще намерите предложения с невиждани качества, които ще задоволят нуждите на всеки своенравен купувач\nЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ ООД – единствено и само тук ще намерите предложения с невиждани качества, които ще задоволят нуждите на всеки своенравен купувач\nРазвиващ се пазар – съвременните продукти на Еднократни Чаршафи ООД\nНие от „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ вярваме, че избирането на продукти почти винаги е с ясна цел, дори и потребностите на купувачите да са съвсем специални. Изобилието от продукти на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“, които се намират на пазара, са насочени към това все повече да задоволят отличаващите се необходимости на отделните индивидуалности. Експертите на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ са на мнение, че търсенето на много продукти до голяма степен довежда до разширяването на пазара. Винаги когато разглеждате продукти, добри като тези на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“, потърсете и доволните потребители, понеже те са явен символ за качество.\nПриемете своята неповторимост и се спрете на продуктите на Еднократни Чаршафи ООД\nЦялата база продукти, които ние от „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ произвеждаме, са разпознаваеми, интересни и актуални. Качественото производство и дългата издръжливост на представените от „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ продукти в голяма степен са релевантни на парите, които плащате. Когато изберете да работите с „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“, вие взимате отлични продукти, а ценовото съотношение несъмнено е единствено по рода си в съответствие с иновативността и на самите ни продукти. Като плащате необходимото за целият асортимент от продукти, които искате да купите, вие пристъпвате към вярното решение. Периодично влагайки повече средства за някаква стока, вие на практика влагате в вас самите.\nЕднократни чаршафи – 11968\nМагазините в интернет дават пълно многообразие от продукти на Еднократни Чаршафи ООД\nРазрастването на технологичния напредък и развитието на дейностите по производство, съхранение и транспортиране обезателно въздействат върху класа на всички продукти от „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“. Ползотворното възползване от интернет ресурсите сис сигурност довежда до една значима за настоящата ситуация точка – по-пълната информираност. Експерти на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ твърдят, че по-наситената информираност е важна за всеки от нас, тъй като само така той следва да направи добър избор и да вземе по-смислено решение. Запомнете, че всичко, което познавате по-добре, ще ви е като бонус – това е правило на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“, което е ценно във връзка с абсолютно всяко нещо, което искате, а днес ще ви помогне и по отношение на купуването на продукти. Според екипа на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ чувството на удовлетворение е много ценно и трябва задължително да е останало у вас след приключване на дадена покупка. Заложете на продуктите на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ и няма да останете неприятно изненадани.\nПродуктите на Еднократни Чаршафи ООД, които препоръчваме, са съобразени с нашите клиенти\nПри положение, че се присъедините към магазина на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ и предоставените от нас продукти, вие се сдобивате с множество различни артикули и достъпност. Представените от „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ продукти предлагат всичко, от което имате потребност. Според екипа на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ оценката на работата ни е база за качествено усъвършенстване и движение напред. В екипа на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ вярваме, че нашето развитие води при нас все по-голям брой клиенти и радостни от това.\nЕднократни чаршафи – 24786\nНа финала ще кажем за продуктите на Еднократни Чаршафи ООД\nПредставяните от „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ продукти са белязани с качество, стил и индивидуалност. Вашите потребности и желания са нашата причина да не спираме да полагаме усилия за всичките си продукти. В екипа на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“ без прекъсване следим иновациите, които настоящето налага над изискванията и над пазара, за да станем напълно способни да се отзовем на всяко ваше намерение и на всяка ваша нужда. Залагайки на „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“, вие непременно ще бъдете удовлетворени и изненадани. Предпочетете „ЕДНОКРАТНИ ЧАРШАФИ“, защото ние сме се посветили на вас и вашите нужди и необходимости.\nЕднократни чаршафи – 41874 – прегледайте нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 21009 – изключително добри\nЕднократни чаршафи – 61765 – изберете от нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 63073 – разнообразие от качествени артикули\nЕднократни чаршафи – 72737 – огромно разнообразие\nЕднократни чаршафи – 40872 – изключително качествени\nЕднократни чаршафи – 20752 – изберете най-добрите\nЕднократни чаршафи – 12113 – вижте нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 46007 – вземете от нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 52689 – повече за нашите видове\nЕднократни чаршафи – 41192 – огромно разнообразие\nЕднократни чаршафи – 59650 – изберете най-добрите\nЕднократни чаршафи – 65875 – видове\nЕднократни чаршафи – 85638 – вижте повече\nЕднократни чаршафи – 84140 – огромно разнообразие\nЕднократни чаршафи – 82705 – още за нашите продукти\nЕднократни чаршафи – 53152 – вижте нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 22024 – изключително качествени\nЕднократни чаршафи – 74525 – научете повече за нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 18230 – качествени продукти\nЕднократни чаршафи – 31487 – най-добрите продукти\nЕднократни чаршафи – 61659 – изключително добри\nЕднократни чаршафи – 28745 – разгледайте нашите предложения за\nЕднократни чаршафи – 26852 – огромно разнообразие\nЕднократни чаршафи – 86313 – изберете най-добрите\nЕднократни чаршафи – 71066 – повече за нашите видове\nЕднократни чаршафи – 13740 – повече за нашите видове\nЕднократни чаршафи – 87745 – вижте повече\nЕднократни чаршафи – 65005 – вземете от нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 64429 – разгледайте нашите предложения за\nЕднократни чаршафи – 78029 – вижте нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 33742 – купете си от нас\nЕднократни чаршафи – 82498 – разгледайте нашите предложения за\nЕднократни чаршафи – 71555 – вземете от наште продукти\nЕднократни чаршафи – 7408 – вижте нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 74517 – научете повече за нашите предложения\nЕднократни чаршафи – 65126 – купете си от нас\nЕднократни чаршафи – 7391 – най-добрите продукти


Кауза vs. стратегия | Openly Feminist\nКауза vs. стратегия\nВ много американски списания вмъкват едни „пощенски картички”, които те подканят да се абонираш за конкретното списание. Идеята е следната: щом държиш това списание в ръцете си, явно изпитваш някакъв интерес към него. Яяяя ето ти тук една картичка, адресът на издателите вече е попълнен върху нея. Ти само си напиши адреса и номера на кредитната карта и хоп! ще бъдеш абонат. Ако не искаш веднага да си платиш, можеш да се възползваш от офертата за 3 безплатни броя, примерно. Така.\nДържа аз едно брой на Marie Claire и си мисля на акъла…добре де, как може да сложат такава кльощава жена на корицата?! Очевидно е хубава моделката, но е МНОГО слаба и изглежда леееко болнава въпреки масивното количество photoshop, което се е изляло върху нея. Това е супер-опасно според мен, защото айде остави ти какво ще си помислят по-зрелите жени, но разните малки тийнейджърки ще погледнат и ще си кажат искам и аз да съм като нея и после ще клекнат да повръщат в кенефа. И ей ти на, анорексия.\nВземам една от картичките за абонамент (с офертата за безплатните броеве) и в полето, където трябва да попълня собствения си адрес пиша ДАЙТЕ НЕЩО ЗА ЯДЕНЕ НА МОДЕЛКИТЕ ВИ. Отивам в пощата, купувам марка и лелката ми казва Ааааа, без обратен адрес не може. И аз там някъде, между току-що облизаната марка и политическата ми позиция, набързо дописвам адреса си.\nСлед няколко седмици получавам първия си безплатен брой на Marie Claire. Списанието е адресирано до:\nДАЙТЕ НЕЩО ЗА ЯДЕНЕ НА МОДЕЛКИТЕ ВИ\nНалага се да вися два часа на телефона, за да изчакам да ме свържат с оператор, на който да обясня, че НЕ, всъщност аз не искам да получавам Marie Claire. Аз просто протестирам срещу нездравословния начин на живот, който проповядвате чрез кориците си. И не, няма да ви дам номера на кредитната си карта\nИзводът от историята е простичък:\nПонякога виждаме някаква несправедливост и от ентусиазъм и желание да направим НЕЩО, с което да й се противопоставим правим глупости, които…айде…може би не вредят…но определено не помагат. НО, струва ми се, много често циниците сред нас подхващат точно тези пристъпи на наивен активизъм и усмиват не само него, а и каузите, на които той е подчинен. И това НЕ е правилно. Не подстрекавам прибързаните и необмислени акции, напротив. Мисля, че човек трябва да бъде максимално информиран и внимателно да избира начините, по които изявява социалните/политическите си виждания. Но въпреки това, една грешка в стратегията, не обезсмисля каузата. И това, че Петя си няма друга работа и експериментира с протестни средства, съвсем не означава, че Marie Claire са достатъчно внимателни в дизайна на кориците си.\nfrom → активизъм, медии, прояви на феминизъм


По какво се различава съвременната война от бойните действия през Втората световна? — Novinata.bg\nПрез последните 70 години методите за водене на война, подготовка и оборудването на войските много се измениха.\nКакво ще прави съвременният спецназ, ако се окаже на бойното поле на Втората световна?\nПрез Втората световна война, ако не вземаме предвид най-тежкия за Съветския съюз начален период, бойните действия на страните по правило са от позиционен характер (бавно водещи се бойни действия на фронтовата линия в окопите, където войските са защитени от стрелково оръжие и артилерия). Освен това е необходимо масирано използване на артилерия, танкове и бойни самолети, за да се пробие дълбоко ешелонираната отбрана. За превземане на брега на Черно и Балтийско море се използват морски десант, а въздушният десант се извършва от сили не по-големи от батальон, основно с диверсионни цели или за краткосрочно задържане на важни обекти в тила на врага. Анатолий Шайхет/МАММ/МДФ/russiainphoto.ru/Sputnik\nОсновната задача на военната конфронтация е превземането на територии. При това не се вземат предвид щетите, нанесени на промишлената и селскостопанската инфраструктура. Няма голямо значение и нивото на загуби сред военнослужещите или цивилното население. Главното е победата, а цената ѝ не е от съществено значение.\nОсобеност на войната от страна на Съветския съюз е използването на партизански методи на борба. Това прави уязвими немските комуникации и тяхната администрация на окупираните територии на СССР. От друга страна обаче това съществено увеличава жертвите сред мирното съветско население, болшинството от което е негативно настроено към окупационните немски власти.\nЗа водене на разузнаване се използват както въздушни и морски средства, така и наземни системи за наблюдение. Активно се извършват рейдове в тила на врага. За водене на разузнавателна дейност Съветският съюз задейства партизански отряди. Владимир Баранов/Sputnik\nКаналите за бойно управление са достатъчно уязвими за действията на противниковата страна. Това се отнася на първо място за телефонните линии, основният канал за връзка на тактическо ниво.\nВъпреки наличните възможности, в периода на Великата отечествена война и двете страни се въздържат от използване на химическо оръжие. Въпреки че по време на Първата световна война такива оръжия са били използвани, включително на руско-германския фронт.\nКак протича войната на XXI век?\nОпитът от съвременните войни показва, че сега бойните действия се водят от мобилни батальонни тактически групи, които изискват не само междуродово (например между артилерия и бронетанкови военни части), но и междувидово взаимодействие, основно между сухопътните войски, от една страна, и бойната авиация и зоналната система за противовъздушна отбрана от друга. Сега на това са способни напълно само Въоръжените сили на Русия и САЩ. Именно те могат да воюват в режим на реално време, което се основава на използването на изключително широки космически комуникационни канали.\nСега разузнаването в голяма степен се осъществява от космически, въздушни, морски и наземни средства с използване основно на радиолокационни системи. За тези цели широко се употребяват безпилотни летателни апарати (БПЛА), като с тях активно се нанасят удари по наземни цели. Разширява се и практиката за използване на различен род роботизирани системи, които позволяват съществено намаляване на загубите сред личния състав.\nСъвременната война се развива бързо, което затруднява използването на мобилизационния ресурс. Затова в Русия се появиха военни части с висока бойна готовност, които се планира да бъдат използвани в бойни действия без мобилизационно разгръщане.\nЯдрено оръжие могат да използват не само Русия, САЩ, Китай, Великобритания и Франция, но и Индия, Пакистан, Израел и Китай. Още по-дълъг е списъкът с онези държави, които имат запаси от химическо и бактериологично оръжие или могат достатъчно бързо да го създадат.\nСериозно се е променила и екипировката на личния състав на бойното поле. Сега тя включва не само каски, които се използват и през Втората световна война (сега това е защитен шлем от полимер и плат), но и бронежилетки, както и например вградени в очила прибори за нощно виждане, средства за космическа и друга съвременна комуникация и различни видове стрелково оръжие. Всичко това прави доста лесно организирането не само на артилерията, но и на авиационна поддръжка за нейните действия. Удобните военни униформи и обувки позволяват през 2021 г. войникът да бъде надеждно защитен от лошо време.\nКакво ще стане, ако спецназът от XXI в. се окаже на полето на Втората световна война?\nАко подразделение на съвременния спецназ се окаже на бойното поле на Втората световна война, то по-успешно ще реши тактически задачи поради добрата си военна подготовка, въоръжение и екипировка. Но няма да може напълно да разкрие потенциала си поради липса на канали за космическа и друга съвременна комуникация. Тогавашните канали за бойно управление биха принудили съвременният спецназ да използва изключително неудобни и тежки радиостанции. Не толкова висока би била и точността на артилерийския огън или ударите на щурмовата и бомбардировъчната авиация за поддръжката на бойните действия. От друга страна добрата защитеност би им позволила значително да намалят загубите на бойното поле.\nКато цяло съвременният руски спецназ е ефективен само в сегашната армия, която разполага със съвременни средства за поразяване и широки канали за спътникова и друга комуникация.\nВладимир Евсеев, завеждащ отдела за евразийска интеграция и развитие на ШОС на Института на страните от ОНД, кандидат на техническите науки.\n← Осем компании от София Тех Парк се класираха за финала на конкурса „„Иновативно предприятие 2021“\nТийноватор Уикенд на идеите 2022 →\nВижте как изглеждат ученията на руските мотострелковаци\nКакво е имало някога на мястото на мавзолея на Ленин?


април 2018 - Bet-BG.org\nаприл 30 2018\nХалфът на Реал Мадрид Иско не е в нужната кондиция и ще остане извън сметките за утрешната битка с Байерн (Мюнхен) в Шампионската лига. Иско не се е почувствал напълно готов на днешната тренировка, която е последна преди сблъсъка с германците. Прочети още\nНеаполитанците са готови да задоволят Прочети още\nДва гола на Елдор Шомуродов през второто полувреме донесоха важна победа на Ростов в битката на тима за оставане в Премиер лига. Ростов надви с 2:0 новака Тосно и вече е 10-и в класирането. За Тосно пък надеждите за оцеляване стават все по-крехки. Прочети още\nОлимпик Марсилия пропусна отличен шанс да се изравни с Лион на втората позиция в Лига 1, след като не успя да задържи аванса си при гостуването на Анже и двубоят завърши 1:1. Срещата започна отлично за ОМ и Флориан Товен откри резултата още в третата минута от дузпа. Прочети още\nВ 70-ата минута авторът на първия гол за Рен Прочети още\nЕдинсон Кавани донесе точката на Пари Сен Жермен в домакинския мач срещу Гинган . Парижани губеха с 0:2 до 75-ата минута, когато уругваецът взе нещата в свои ръце и първо с гол от дузпа четвърт час преди края и седем по-късно възстанови равенството. Прочети още\nЛудогорец стана шампион на България за седма поредна година! Това се случи след днешната загуба на ЦСКА-София с 1:2 от Ботев (Пловдив). Четири кръга преди края на шампионата “орлите” водят с 13 точки пред “червените” и са недостижими на върха в класирането. Прочети още\nБорусия (Дортмунд) засипа Вердер (Бремен) от атаки и положения, но в крайна сметка не успя да спечели и мачът на “Везерщадион” завърши 1:1. По този начин,“жълто-черните” пропуснаха шанса да изместят Шалке 04 от второто място и на 99% да си гарантират участието в Шампионската лига. Прочети още\nТака Зенит спечели финалната серия Прочети още\nФьодор Емеляненко записа светкавична победа в сблъсъка си с Франк Мир. Емеляненко нокаутира съперника си за 49 секунди в сблъсъка в тежка категория от 1/4-финала от веригата “Белатор” 198 в Роузмънт, САЩ. Така Императора записа 37-ия успех в кариерата си в ММА и се върна на победния път. Прочети още


Ще умрем ли в следващите 5-10 години: Отговор ще дава нов анализ на кръвта - bTV Новините\nЩе умрем ли в следващите 5-10 години: Отговор ще дава нов анализ на кръвта\nХоландски учени разработват "формула на смъртта", която ще помага при избора на лечение\nПубликувано в 15:43 ч. 23.08.2019 г.\nУчени разработват нов анализ на кръвта, който да може да покаже дали в следващите 5-10 години има риск да умрем от естествена смърт.\nХоландски експерти са направили мащабно проучване на кръвни тестове в 12 европейски страни. Става дума за анализите на над 44 хиляди човека.\nАко методът се окаже напълно безопасен, това би разрешило проблемите с недостига на донорска кръв по цял свят\nМедиците са успели да отделят 14 биомаркера, по които се оценява вероятността за летален край по естествени причини – от исхемична болест на сърцето до рак на белите дробове.\nНа тяхна основа те смятат да изработят общ „индекс на смъртта”, пише Би Би Си, като пояснява, че пълното проучване може да се види в специализираното списание „Нейчър комуникейшънс”.\nЕкспертите обаче са категорични, че този индекс не бива да се възприема за необратим. Биомаркерите се оценяват по текущото състояние на пациента и показват високия риск от развитие на една или друга болест, което може да се избегне с избор на подходящо лечение или промяна в начина на живот и хранене.\nПовечето от нас може би биха се изплашили да си направят подобно изследване на кръвта, показващо колко е близо смъртта ни, но за лекарите то ще е много полезно, понеже от него ще зависи избора на лечение и съответно по-големият му успех.\n„Формулата на смъртта” ще показва ще умрем ли в следващите 5-10 години с точност над 83%.\nНякои специалисти проявяват по-малко оптимизъм, понеже моделът не е готов за използване.\nформула на смъртта


bTV Репортерите: Хубави неща - bTV Новините\nПомръкна ли в пандемията красивото лице на един бизнес за милиарди?\nПубликувано в 18:45 ч. 30.01.2021 г. - Обновено в 20:09 ч. 30.01.2021 г.\nВиждали ли сте скъпоценни камъни, поставени в чашките на току - що цъфнали цветя?\nЗакусвали ли сте пред витрината на един от най-известните магазини в света, облечена в перли?\nИли пък вместо любовно обяснение, припявате за една Луси, измислена от сина на Джон Ленън?\nДори и да не правите нищо подобно, вие все някога падате в жертва на желанието на човечеството от древността до днес да се украси със скъпи и красиви бижута.\nПомръкна ли в пандемията красивото лице на един бизнес за милиарди? Или скъпоценните камъни и благородните метали са на път отново да засияят в пълния си блясък? А хубаво ли е да си купуваме хубави неща, въпреки усилното време?\nМиналият ноември, в момент, когато Европа беше залята от нова вълна заразени с коронавирус, изключително рядък виолетово-розов диамант се продаде за 26, 6 милиона долара. Овалният скъпоценен камък е открит в Русия и е кръстен на името на руския балет "Духът на розата". Със своите 14,83 карата, той е най-големият по рода си, предлаган някога на търг.\nОт аукционната къща "Сотби" коментираха, че напоследък богатите клиенти все по-често предпочитат да купуват розови диаманти.\nТатяна Вийн е родом от Благоевград, но духом и телом от Антверпен, посветена на диамантите в професионалния и личния си живот.\n"Винаги всички диаманти се търсят. Това, което предлагам на клиентите си, че да купуват такива, които ще носят в момента, а не да стоят в сейф“, казва Татяна Вийн – експерт по камъни.\nТя отбелязва, че най-много се търси диамант един карат, това е стандартният размер за годежен пръстен в Белгия.\nТова е голяма част от удоволствието - търсенето на подходящи камъни, подходящи търговци и т.н., обяснява Мария дьо Кабан, експерт по скъпоценни камъни и дизайнер на бижута.\nСпоред Мария винаги е хубаво да се инвестира в хубавите неща – особено камъни, които не се променят във времето.\n"Бижуто може да бъде предадено, материалът остава и споменът остава. Човек, когато купува скъпи камъни, е по-добре да ги купува със сертификат, защото е трудно да се направи разлика между стъкълце и камък. Разбира се, че диамантите са вечни“, отбелязва тя.\nОт години българката Мария дьо Кабан професионално се занимава с бижутерство, но не купува често диаманти, за сметка на изумрудите, украсявали съкровищата на най-известните владетели през вековете.\n"Никога не съм имала проблеми с набавянето на камъни, защото всеки един уважаващ себе си бижутер има някакъв резерв. Ползвам доста камъни от Бразилия, най-вече изумрудите, защото там изумрудите са особено красиви“, отбелязва тя.\nГоспожа дьо Кабан познава бизнеса отвътре, защото е завършила гемология в Париж и два курса по ювелирно изкуство, един, от които в Бразилия.\n"Това, което наблюдавам аз, е, че във Франция например много хора се разровиха в сейфовете, видяха, че цената на златото скочи драстично и решиха, че ще инвестират в камъни и дизайн, така че този стремеж въобще не е спаднал. Аз работя по поръчка и това е свързано с директен контакт, който много трудно се осъществяваше, така че да живеят модерните технологии и изпращането на рисунки по интернет", обяснява Мария.\nСпоред нея другото хубаво на кризата, е , че спряхме да пътуваме. "Така, че правим някакви икономии и тези спестявания можем да ги преориентираме за купуване на бижута или за мен – купуване на нови камъни", казва тя.\nТърговията с диаманти се заражда преди 4 века в Индия и Бразилия. С откриването на блестящия прозрачен камък в Южна Африка бизнесът незабавно се разраства. Ако до средата на 19-ти век диамантите са рядкост и могат да бъдат видени на ръцете на членовете на монархическите фамилии по цял свят, то във втората половина на същото столетие, избухва диамантена треска.\nПрез 20-ти век диамантите вече влизат в групата на десетте най-добри инвестиционни инструмента в света, с доходност до 10% годишно.\n"Има една група клиенти, която разбира доста от скъпоценни камъни. Когато инвестира, се интересува от това те дали имат етичен произход, истински ли са, също инвестират и в сертификати, особено сертификатите, които междунордните лабораторни осигуряват. Ако не дай си боже се наложи да се продадат, ние ще осигурим сумата, че в някои случаи и повече", посочва Тихомир Янков, експерт по бижута и скъпоценни камъни.\nЦената на благородните камъни се сформира специфично, имала е колебания, но никога не е падала сериозно.\nПандемията промени всичко. Индия - страната, в която се шлифоват 90% от диамантите, отчете 99% загуба през април миналата година.\n"Ние в бижутерийната индустрия със сигурност имахме изпитание. Пазарът беше повлиян навсякъде по света заради забраните за пътуване и локдауна. Това предизвика непрекъснато отлагане на изложбите за бижута и скъпоценни камъни. Някои страни обаче не предприеха локдаун, но търговците се повлияха, заради липсата на туризъм, от който зависи пазарът“, обяснява Рабия Мула, официален посланик и член на Международната асоциация на индустрията за скъпоценни камъни.\nТърговската верига, която предлага екзотичните аксесоари, твърди, че основната ѝ цел е да ободри хората, които се чувстват депресирани\nПрез ноември, независимо от строгите блокади, индустрията в страната на контрастите отбеляза лек растеж. Според данните на "Блумбърг" около 90% от работниците в бранша отново са се върнали в производствените центрове Сурат, Джайпур и Мумбай.\nРабия Мула е официален посланик на международната асоциация на индустриалците на скъпоценни камъни. От 55 години семейството й добива един от най-скъпите и редки минерали в света – танзанит.\n"Пандемията оказа влияние и на мините с танзанит, защото този скъпоценен камък зависи главно от туризма. Пазарът на танзанит спадна за кратко заради тези забрани, но бързо възвърна стойността си, защото е изключително рядко срещан", посочва Рабия.\nЕдин човек със страхотен късмет\nМината се намира в подножието на Килиманджаро в малък ареал от 5 километра в района на Мерелани. Камъкът танзанит се оценява високо от бижутерите, защото е 1000 пъти по-рядък от диамантите.Открит е през 1967 г. от масаите, които търсели подходящ терен за животните си.\n"Горейки тревните площи, един ден са открили, че едни кафяви камъчета са станали сини, и те са почнали да ги събират. Това са камъни танзанит, открит от местните масаи", разказва Тихомир Янков.\nЦената на камъка не е строго контролирана, както при диамантите, но за разлика от тях не подлежи на имитация и няма синтетичен дубликат.\n"За него имаме информация, че до 15 години залежите ще се изчерват и затова е добре, ако някой има възможност и желание да инвестира в подобен камък с оглед дългосрочна инвестиция", съветва Тихомир Янков.\nПроблемът с продукт, за който се предполага, че ще бъде завинаги, и е най-добрият приятел на жените, не е свързан само с пандемията на 21-век. Китайският пазар на диаманти пресъхна преди 2 години по време на демонстрациите в Хонконг.\nИ неудобната истина за бляскавите прозрачни камъни лъсна – те могат да бъдат произведени от машина. И да получат сертификат, също като онези, излезли от земните недра. Мистиката на материала, изкован във вулкан и полиран до съвършенство в Ню Йорк, Антверпен, Тел Авив или Мумбай започна да отстъпва пред грубата действителност. Но от това бизнесът не загуби, а напротив, само се разраства към нови групи клиенти.\nЗа Ваня Ламбева светът на бижутата е една безкрайна приказка. Дизайнът е рисунка, а цветовете й камъни, които тя поръчва директно от мините по цял свят.\n"Когато говорим за скъпоценни камъни аз съм като дете в сладкарница, аз ги виждам като малки стъклени бонбонки, които ми дават настроението и цвета", споделя Ваня Ламбева, експерт по скъпоценни камъни и дизайнер на бижута.\nНезависимо от тежките блокади по време на пандемията, Ваня не спира да работи. Един от проектите й през ковидната 2020 г. се превръща в много специален.\n"Това беше много дълго преживяване – от намирането на камъка, до неговата доставка, предвид блокираните полети. Това е пръстен с много висока стойност, един прасковен турмалин, който е 32 карата, целият с диаманти", обяснява Ваня Ламбрева.\nЗад всяко оригинално бижу има история - понякога много лична.\nЕдно от новите предизвикателства пред Ваня е да изработи бижу с диаманти и един рядък камък.\n"Безспорно хора с възможности продължават да инвестират в скъпоценни камъни, в стойностни бижута, които са уникати", отбелязва тя.\nДизайнерката вярва, че в новата 2021 г. ще продължи тенденцията в бизнеса със скъпоценни камъни да останат само най-добрите. И, че тази селекция е едно от малкото добри страни на кризата с коронавируса.\nВ моменти като тези, не много хора си спомнят за Голямата депресия, когато достойните мъже в Америка слагат край на живота си, защото са заложили диамантите на съпругите си, но не са успели да ги откупят обратно.\n"Докато се учим да живеем с коронавируса, животът продължава. Хората трябва да се женят и по време на такива тежки времена е хубаво да поглезим близките си с подаръци, които имат трайна стойност. Изглежда има тенденция, защото хората вече не могат да ходят по почивки. Те избират да купят бижу, защото то е не само красиво, но и достойна инвестиция, която ще поддържа стойността си завинаги", смята Рабия Мула.\nЕдна истинска история от най-бурните години на 20-ти век показва колко голямо значение са придавали в миналото на красивите камъни и бижута.\nХрониките разказват, че през нощта на 17-ти юли 1918 г. по време на екзекуцията на фамилията Романови, куршумите отскочили от телата им. Според аутопсията по дъщерите на последния руски цар Николай Втори е стреляно повторно от упор. Първите изстрели в сърцето не са ги докоснали, защото под дрехите им са били скрити общо осем килограма диаманти, перли и бижута.\nДали Романови са се надявали да могат да се откупят или са искали да спасят поне част от богатството си, все още никой не знае. Оцелялата велика руска княгиня Мария Павловна е единствена от царския двор, която успява да спаси бижутата си след революцията. Век и половина по-късно дизайнът на техните скъпоценности продължава да вдъхновява една от най-големите бижутерски къщи в света.\nАко се върнем в 21-ви век и стъпим здраво на земята, последното нещо, което вероятно мислите да купите в момент на вирусна зараза, е диамант. Но и последното нещо, което е необходимо на диамантената индустрия сега, е стачка на купувачите.\nСпециалистите в областта на груповата динамика отдавна са установили, че в социалната човешка природа има три основни потребности - интимност, принадлежност и власт. И само понякога всяка една от трите прилича на един голям диамант.


Posted by Tania Anguelova(Tanita) November 07, 2009\n4с.л захар(ако искате да са по-сладки, може са прибавите още)\n2/3ч.ч кисело мляко\nНастъргана кора от лимон или портокал(по желание)\nЯйцата се разбиват със захарта, прибавя се лъжица по лъжица олиото, като се бърка докато се усвои. Прибавя се киселото мляко, ванилията и настърганата кора. Разбърква се и се прибавя на три пъти пресятото със солта и бакпулвера брашно. Бърка се до получаването на много гъста каша.\nС намазнена сладоледена лъжица се взима малко от сместа(колкото орех) и се изсипва в сгорещеното олио. Пържи се докато бухтите придобият златисто-кафиникав цвят. Пробвайте първата и така ще прецените, дали е добре или им трябва още. Ако много са потъмнели, а са сурови вътре, вземете малко по-малко тесто или намалето леко огъня.\nГотовите бухти извадете с помощта на решетъчна лъжица в чиния застлана с готварска хартия. Оставете така за няколко минути, после преместете в чиния за сервиране и поръсете бухтите с пудра захар. Сервирайте!\npep-4o November 8, 2009 at 1:40 AM\nЕееей ама какви бухтички само!\nМного апетитно изглеждат, Таня :)\nDani November 8, 2009 at 4:31 AM\nМного са апетитни,а и това,че не се обръщат е голям плюс.Много обичаме бухти и ще ги опитам.\nTania Anguelova(Tanita) November 8, 2009 at 12:00 PM\nМного вкусни бяха, децата искат пак, ама аз такива неща им правя веднъж, два пъти в годината:)\nSevgi February 17, 2010 at 12:21 AM\nПривет. Поздравявам те за прекрасните рецепти. Искам да те попитам какво е течна ванилия. Не можах да намеря инфо за нея. Аз живея в Истанбул и не съм срещала тук. Благодаря много.\nTania Anguelova(Tanita) February 18, 2010 at 9:46 AM\nМожеш да замениш и с ванилия на прах. Тук няма на прах, а ето това http://en.wikipedia.org/wiki/Vanilla_extract, което съм имала предвид под течна ванилия.\nИрина Купенска April 19, 2010 at 2:42 AM\nВчера правих бухтите за закуска и станаха много хубави. И наистина се обръщат сами! :)\nСамо при мен брашното беше с около половин чаша по-малко. Стана доста гъсто тесто и реших да не слагам останалото :)\nЧудесна рецепта, Танитка, благодаря ти!\nTania Anguelova(Tanita) April 19, 2010 at 10:03 PM\nИринка, много се радвам че са се получили бухтите! Брашното наистина варира, много зависи от самото брашно, от големината на яйцата също.\nВсички рецепти тук са супер Нооооооо бухтичките проста са върха\nА тези бихтички са велики! Когато бях в гимназията( ехеееее, преди цяла вечност - 15 год.)майка миги правеше по 2 дози - 1 за мен и 1 за останалата част от семейството - тя, татко, брат ми и кучето(коли). И когато обясних на една приятелка , колко много от тях мога да изям, тя започна да ми вика "бухтичка".\nTania Anguelova(Tanita) January 27, 2011 at 11:15 AM\nМного мили спомени, надявам се тези също да ти харесат!


Скок с 203% на цената на тока за бизнеса удря всички българи! – 24Bulgaria.COM\nadmin юли 3, 2019 2:35 pm\nСкок на цената на електрическата енергия с близо 203% шокира бизнеса в България. Стойността на един мегаватчас, предлаган за „ден напред” на Българска\nСкок на цената на електрическата енергия с близо 203% шокира бизнеса в България. Стойността на един мегаватчас, предлаган за „ден напред” на Българската независима енергийна борса, достигна почти 196 лв. За сравнение в последния работен ден на миналата седмица – петък, средната цена беше 96,76 лв. А в Европа е около 70 лв., съобщава Нова тв.\nЦената на електроенергията, договорена през борсов сегмент „Пазар ден напред“ за ден на доставка 3 юли 2019 г., е най-високата в Европа – базовата цена за мегаватчас достигна 195,40 лв., при цени на офпик и пик – съответно 144,08 лв. и 246,72 лв. Това ценово ниво надхвърля средноевропейското 2 пъти, а спрямо пазарите с най-развити икономики – Германия и Франция превишаването е 3 пъти”, пише още в становището.\nОбщество 3436 Парите 325 ТОП3 1814\nУжас! Баща хвърли 4-годишното си дете от мост край Габрово, заплаши да сложи край на живота си\nБорисов днес: Стратегически партньор на САЩ, после гост на Ердоган, може и на Путин 0\nГДБОП залови организирана престъпна група занимаваща се с наркотици в София\nМъртвата 23-годишна Вероника е била ограбена, не е изнасилена 0\nПсихиатър: Смяната на часа е опасно за нашето здраве, увеличават се инфарктите и инсултите 0\nМладеж, разследван за грабежа и убийството на 41-годишен мъж остава в ареста 0


Директорите на училища ще могат да разпускат учениците за три дни\n13.07.2016 • Общество • България • 869 • 0\nЗа първи път образователното министерство ще даде възможност на шефовете на училища да разпускат децата по свое решение. Директорските ваканции ще бъдат до три дни.\nПет ваканции ще зарадват учениците през следващата учебна година, съобщава в. Стандарт. За първи път почивката между първия и втория срок ще бъде по-голяма от 3-4 дни и ще продължи поне седмица.\nремонт директори училища ваканции


След изневярата – как да се справите без да се нараните един друг?\nКлючови думи: изневяра, семейство, връзка, отношения, любов\nКак да се справите с проблема заедно с партньора си\nИзневярата не е нещо нечувано в историята на любовта. Понякога хората правят грешки. Дали е нарочно или е умишлено няма значение, важно е след като бъдете хванати от партньора си в изневяра да помислите добре какво искате оттук нататък.\nКакво трябва да направите, за да излезете от тази ситуация без да се нараните един друг с партньора ви?\nИзправете се пред проблема\nОтричането на реалността няма да ви помогне да си върнете предишните отношения, напротив. Ако наистина и вие, и партньорът ви искате да се справите с изневярата ви, говорете, общувайте, гневете се, но намерете път към откриването на решение. Не се правете, че проблем не съществува.\nРешете с кого искате да сте\nНеминуемо ще се запитате дали пък не искате да сте с другия мъж, след като сте изневерили с него. Отговорете си честно на този въпрос пред себе си. Само така ще решите наистина какво да предприемете оттук нататък.\nНай-добре е да потърсите компетентна помощ и съвет от брачен консултант или сексолог. Това обаче не изключва възможността да потърсите съвет и от близък, с когото можете да говорите по въпроса.\nЗаличете всички доказателства\nПартньорът ви е разбрал за изневярата. Това е достатъчно болезнено. Не е необходимо да разбира абсолютно всички подробности. Ето защо е по-добре да скриете онова, което разкрива всички пикантерии около незаконната ви връзка, без значение дали сте женени или не.\nНе намесвайте децата\nНе намесвайте децата, нека всичко случило се остане между вас с партньора ви. Не влияйте по такъв негативен начин върху чувствата на децата към родителите им. Отношенията като двойка засягат само вас.\nНе се опитвайте да върнете нещата, както са си били преди\nТова само ще влоши положението. Вместо това се опитайте да надграждате отношенията си върху вече случилото се. Вашият партньор трябва да се убеди, че иска да продължите напред. Ако и вие го искате, опитайте се да му го докажете и заедно продължете връзката си. Но в никакъв случай не се мъчете да се държите като преди. Ще се нараните още повече.\nКолкото и да се чувствате, че той ви е подтикнал да търсите любов на друго място, не забравяйте, че решаващата крачка сте предприели само вие и никой друг.\nАко сте решили да се сдобрите и да преодолеете проблема, който се е изправил пред вас във връзката ви, не пресилвайте нещата. Така може да постигнете обратния ефект. Оставете нещата да се нормализират без да насилвате партньора си.\nНе въвличайте приятели и семейство\nПриятелите и роднините ви обичат по различен начин. Те рядко биха се обърнали срещу вас. Възможно е да нападнат партньора ви като виновник за случилото се, сякаш той ви е подтикнал, а това да не е вярно. Това ще влоши още повече положението.\nАко започнат да нападат и вас, това няма да ви помогне, а може още повече да ви възпрепятства в откриването на решение на проблема.\nТинка ми е изневерявала много пъти но най много ме боли задето изнасили мисито


Бащата на Ахмед Емин: Разстреляха сина ми, не е самоубийство\nСофия, България 18 Окт. 2008, 12:29 200 прочита 0 коментара\n“Не вярвам, че синът ми се е самоубил. Разстреляли са го”. Това каза пред БНТ Емин Хюсеин, баща на простреляния вчера началник на политическия кабинет на Доган - Ахмед Емин. Никой в родното му село Козица, община Попово не може да проумее тъжната вест.\nВ селото, където не работят стационарните телефони, а мобилен имат кметът и неколцина старци все още тънат в догадки за случилото се. Дори близките на Ахмед Емин знаят само това, което снощи да научили от телевизията. В родната му къща заварихме 79-годишния му баща, който от 11 години живее сам. Мъжът видимо се крепи, но отказва да проумее смъртта на сина си.\n"Отчаян съм. Безвиновен човек – разстреляха го", казва бащата. Според него и дума не може да става за самоубийство. "Какво е направил, че да се самоубие. Той не беше алчен човек. Не участваше в далавери", казва бащата. Дипломираният юрист Ахмед Емин живял в Козица до 1996 г., докато бил кмет на селото. След това става лидер на структурата на ДПС за Търговищка област, а от 8 години живее и работи в София.


Добри медицински практики при предлагане на услуги в сферата на медицинския туризъм | medika\nДобри медицински практики при предлагане на услуги в сферата на медицинския туризъм\nКак да се доверим и да сме убедени, че получаваме най-добрата услуга\nУслугите, предлагани в рамките на понятието „здравен туризъм“ представляват широк диапазон от практики и процедури в полето на медицината, рекреативните услуги и балнеологията. Когато става дума за човешкото здраве, компромисите са недопустими – ето защо въпросът за добрите практики в заведенията и организациите, предлагащи здравни услуги винаги е на дневен ред.\nКвалифициран персонал, добро обслужване, отлична техническа обезпеченост – накратко това са основните критерии, които здравните заведения трябва да покриват във всеки един случай. Когато става дума за здравен туризъм, към тези критерии често се допълват от различни изисквания, засягащи рекреационния елемент или други характеристики в областта на разкрасителните и релаксиращи процедури.\nКои са добрите практики в здравния туризъм?\nЗа добри практики в здравния туризъм се смятат методите, които показват и доказват резултати, по-добри от тези, постигнати с други средства. В областта на медицинския туризъм, както и в здравеопазването като цяло, целите са постигане на трайни резултати, отлично лечение, отлично обслужване и в крайна сметка отлични резултати за получателите на медицинска грижа.\nДокато теоретично обоснованите „най-добри практики“ в медицинския туризъм са все още в процес на разработване, съществуват някои базисни критерии и насоки за добра практики в медицинския туризъм, чиято цел е да измерват и подобряват постигнатите резултатите.\nНакратко, като потребители на медицинска услуга най-малкото, което би трябвало да очакваме от едно здравно заведение е:\n• Високо квалифицирани специалисти\n• Отлична техническа обезпеченост\n• Проследяване и постоперативна грижа\n• Сертификация и контрол на качеството\n• Регулярен системен и клиничен одит\nСертификацията на лечебните заведения има изключително важна мисия – тя е гаранцията, че можем да се доверим на добре обучен персонал и да получим адекватно лечение.\nКакво представлява международната акредитация в здравеопазването\nАкредитацията в медицинската практика е контролиран процес за получаване на официално доказателство за компетентност за извършването на специфични дейности.\nМеждународна акредитация в здравеопазването е процесът, удостоверяващ ниво на качество за доставчиците на здравни услуги и програми в рамките на няколко страни. Международните организации за акредитация в здравеопазването удостоверяват широк спектър от здравни програми, като например болници, центрове за първична грижа, доставчици на специализиран медицински транспорт, амбулаторни грижи и други. Съществуват няколко международно утвърдени схеми за акредитация.\nТакива са например Accreditation Canada (базирана в Канада), JCI Gold Seal (базирана в САЩ), QHA Trent (базирана в Великобритания), както и ISO 9001:2015 в частта „Системи за управление на качеството. Изисквания“


СтатииНаследяване по завещание\nКАКВО ОЗНАЧАВА ЗАВЕЩАНИЕ?\nЗавещанието е едностранен акт, който съдържа волеизявлението само на една страна-завещателя. То произвежда действие след смъртта на завещателя и несъмнено трябва да изразява последната негов воля. Поради това до момента на смъртта си завещателя по всяко време може да отмени направеното волеизявление.\nЗаконът за наследството не допуска извършването на т.нар. ‘’съвместни завещания’’. Съгл. закона две или повече лица не могат да завещават с един и същи акт нито в полза едно на друго, нито в полза на трети лица.\nНе е забранено обаче две лица в отделни завещателни актове да извършват завещателни разпореждания едното в полза на другото. Допустимо е също така и извършването от две и повече лица поотделно на няколко завещания, свързани само външно: написани на една и съща страница непосредствено едно след друго или на две страници на една хартия. В този случай не може да става дума за съвместно завещание, тъй като за двамата завещатели остава открита възможността самостоятелно всеки един от тях да отмени или да измени завещанието си.\nЗавещанието може да бъде направено само лично от завещателя. Недопустимо е извършването на завещанието чрез друго лице-представител /пълномощник, настойник/ , с участие на попечителя и др.\nЗавещанието трябва да съдържа разпореждане с имуществени права на завещателя за след неговата смърт. Не може например той да завещае пенсията или издръжката си, която получава.\nКОЕ ЛИЦЕ МОЖЕ ДА ПРАВИ ЗАВЕЩАНИЕ?\nСъс завещанието наследодателя извършва разпореждане с имуществото си по безвъзмезден начин, както при дарението.Според текста на закона, ‘’ всяко лице, което е навършило 18 години което не е поставени под пълно запрещение поради слабоумие и е способно да действа разумно, може а се разорежда със своето имущество за след смъртта си чрез завещание.’’\nКОЙ Е СПОСОБЕН ЗА НАСЛЕДЯВАНЕ ПО ЗАВЕЩАНИЕ?\nПоначало всички лица-граждани и юридически лица- могат да наследяват по завещание. Единствено чужда държава не може да придобие по завещание недвижим имот, който се намира в Република България.\nМогат да наследява по завещание и лицата, които са били заченати при откриване на наследството които са родени способни да живеят. Граждани, които са неспособни да наследяват по закон, са неспособни да получават и по завещание. Не могат да наследяват по завещание недостойни лица.\nДокато при наследяване по закон кръгът на наследниците и размерът не техните дялове е изчерпателно посочен в закона, при наследяване по завещание завещателят може в рамките, установени от закона, да внесе едни ли други изменения в частите на наследниците по закон- да завещае конкретно определен имот, както и да направи завещателни разпореждания в полза на лица, които не влизат в кръга на наследници по закон.\nСъгласно закона, завещателят може да се разпорежда чрез завещание с цялото си имущество. Във всички случаи завещателните разпореждания не могат да накърняват запазената част.\nКогато завещанието е съставено прикрито вив вид на възмезден договор или на името на подставено лице, с оглед то да го прехвърли на неспособния да наследява по завещание, е недействително. Това са т.нар. ‘’фидуциарни завещания’’.\nНаследяване по завещание Наследяване по завещание


Топ 8 - най-екзотичните дестинации за почивка | Борман™ : Врати от Полша, Турция, Германия - от 5 завода.\nСлънчевите плажове на остров Бали\nКрасотите на остров Бали\nНаречен още “Острова на хилядата храма” заради десетките си храмове и пагоди, Бали е тропически остров, който се простира в сърцето на Индонезийския архипелаг. Именно този архипелаг е най-големия на Земята и включва около 17 500 острова.\nСтолицата на Бали е град Денпасар, който е разположен на южния бряг на острова. Заедно с пристанището Сингараджа, разположено в западната част, са смятани за основни градове. С прозвището културен център е удостоен град Убуд. Причините за това са, че той е дом за много музеи, галерии, магазини на изкуството и други паметници на културата.\nЗа остров Бали се твърди, че е една от най-красивите дестинации в света. И това съвсем не е без причини…Тук са едни от най-изумителните тропически плажове и природа. Разбира се не на последно място са и богатата му история, култура и изкуства – танци, скулптура, рисуване и дърворезба.\nНай-предпочитаните туристически местности са градовете Кута, Санур, Джибаран, Семинийак и Нуса Дуа. Тук са разположени и повечето хотели, търговски центрове, заведения и всичко необходимо за прекарването на една незабравима почивка.\nКурортите разполагат както със скъпи и разнообразни хотели и вили за по-заможните, така и с евтини квартири, които можете да намерите и на място.\nНе пропускайте да изпробвате и да се насладите на не безизвестните балийски масажи с ароматни етерични масла и разнообразните спа процедури, които ще ви накарат да се отпуснете и освободите от всякакъв стрес.\nЩе имате и възможност за едно неповторимо изживяване – да сключите брак на плажа. Дори и да сте семейни, това ще е една уникална възможност за подновяване на обетите ви един към друг, като ще получите и брачно свидетелство, написано на палмово листо. Местните ще се погрижат за облеклото – цветно и забавно, и грима. Може да изберете тържество с много танци и забави или пък разходка със слон. Накрая ще получите и фотосесия със всички моменти от ‘сватбата’.\nДруго незабравимо преживяване можете да си поднесете с пиенето на кафе. Да, не е шега, това е не какво да е кафе, а „Копи Лувак”- най-скъпото кафе в света. Причината за високата цена са начина му на производство и количеството, добивано за година. “Копи Лувак” или “Цибет кафе” се произвежда от индонезийските цибетски котки, които поглъщат зърната, те минават през храносмилателния им тракт, след това се изхвърлят и….. най-скъпите зърна кафе в света са произведени. Цибетските котки са известни с това, че винаги си избират за храна най-качествените и едри зърна кафе. Ензимите, които се отделят по време на процеса на храносмилането са тези, които превръщат зрънцето кафе в необикновено и му предава невероятен и изтънчен вкус. Работници събират зърната от земята, след като котките са приключили сутрешния си тоалет, измиват ги и едва след това ги пекат.\nДокато пък се наслаждавате на вкуса на чашка “Копи Лувак” можете да наблюдавате състезанията с хвърчила, които са традиционен спорт за местните. Те ги изработват сами или ги закупуват, като няма значение какво наподобяват и материалите, от които са изработени. Критерии са красотата и колко високо летят…\nЗабележителностите, които е препоръчително да посетите никак не са малко и всяка от тях е уникална за себе си. Някои от тях са балийските храмове в джунглата, по-специално хиндуисткия храм Танах Лот, разположен на югозападния бряг на острова. До него може да се стигне само по време на отлив, тъй като е построен на скала в океана. Под тази скала пък се намира малка пещера, в която водата се смята за свещена и охранявана от зли духове.\nВ подножието на планина Агунг, която е смятана за планината на боговете, се намира кралското убежище – Пура Бесаки, състоящо се от 22 храма и дълго около километър.\nМожете да направите и една еднодневна екскурзия до остров Ява. Там ще се насладите на Будисткия храм Боробудур – провъзгласен за едно от чудесата на света и на най-големия хиндуистки храм в света – Прамбанан.\nОсвен храмовете, на остров Бали можете да видите Парка на птиците – над 300 редки видове птици и влечуги, гората на маймуните и пещерата със свещените прилепи.\nНе пропускайте и действащия вулкан Батур и едноименното езеро. Ако имате желание можете да се изкачите и до кратера и да погледнете вътре.\nИма и нещо, което няма да убегне на никой – изгревът и залезът на острова…те са умопомрачаващи…\nЗа спомен от Бали задължително трябва да си купите една от дървените фигурки или старинна дървена кукла на конци от древния балийски театър. От плажа пък може да си закупите саронг – парче плат с дължина около 7 метра, което се омотава около ханша, а горният му край се усуква като въже и се увива около талията.\nПолезна карта на остров Аруба – задължителна за всеки турист\nМалка закътана плажна ивица на Аруба\nАруба е остров в Карибско море, разположен в близост да Венецуела. Той е част от Малките Антилски острови и принадлежи на Кралство Нидерландия. 33-километровият остров със своите великолепни южни части е изключително привлекателна туристическа дестинация. Тук се говорят четири езика – нидерландски и папяменто, испански и английски. На Юг е разположена и столицата Оранхестад, която типично за колониите е изцяло в европейски стил. В нея се намира и пристанището, което се превръща в спирка на круизните кораби, посещаващи острова. Тук туристите могат да посетят красивите плажове на градчето, да хапнат от вкусно приготвената храна или да се посветят на шопинг в търговските центрове.\nВтория по големина град е Сан Николас., където всеки четвъртък се провежда Карибски фестивал. Тук се намира и не безизвестният бар „Charlies Bar“, който нашумява покрай многобройните сувенири и различни находки, висящи по стените му.\nОстровът е надарен със сух и топъл субекваториален климат и е подходящ за търизъм през цялата година. Природата тук е много интересна и разнообразна. Дървото Диви-Диви е едно от най-забележителните ѝ представители , което има много странно извито на една страна стъбло, а и короната му също расте на една страна. Може да се каже дори, че това дърво е един от символите на Аруба.\nСевероизточната част на острова е много рядко населена и осеяна с каменисти брегове в които се удрят големи тъмно сини вълни. Пейзажите тук са полупустинни, осеяни с кактуси, което се дължи на сушата, слънцето и вятъра. На източното крайбрежие е разположен Национален парк „Арикок“. Той обхваща 25% от острова, където ще откриете прекрасни пейзажи. Можете да се разходите с велосипед или ATV.\nНа север от парка пред вас ще се разкрие една от големите забележителности на острова – Нейчъръл Бридж – мост, образувал се от скали.\nЮгозападната част на острова е в пълен контраст с североизточната. Тук водите са спокойни и бистри. Изключително благоприятни за водолазни приключения с богатото си разнообразие от морски обитатели. По тези места има и голям потънал германски кораб от времето на Втората световна война, който е предизвикателство за любителите на подводните спортове.\nНякои от най-популярните плажове тук са Палм Бийч, Бейби бийч, Плажът Малмок, Плажът Араши, Ийгъл Бийч, Плажър Манчебо и др. Ако на Палм Бийч се намират повечето хотели, барове, ресторанти, магазини, то Плажър Манчебо е изолиран, тих и спокоен плаж.\nЗадължително е да посетите Природния басейн или „conchi“. Това е скрит басейн, заобиколен от скали, наречен Cura di Tortuga, който е идеален за плуване.\nДруго интересно място, което не е за пропускане в Аруба е Пеперудената ферма. Ще можете да видите излюпването най-разнообразни пеперуди от техните какавиди.\nПосетете и щраусовата ферма, на острова е на почит месото от щрауси.\nЕдна от най-големите забележителности на Аруба е бил 100 метровият мост, образувал се от коралови скали, но за съжаление се е срутил. Сега има останки от него и новообразувалият се подобен мини мост.\nКултурните забележителности тук също ги има и не отстъпват на природните.\nНе пропускайте да посетите музеите – исторически, археологически, нумизматичен и музей на влаковете, и църквите – Протестантската и църквата “Св. Ана”.\nДруги забележителности са Параклисът Алто Виста, наречен още „Църквата на пилгримите“, Руините на Буширибана – бивши фабрики за претопяване на злато, Фарът „Калифорния“, Форт „Зутман“ и Кулата на Крал Вилем III, Grot Di Lourdes, Старата мелница и др.\nПрез януари и февруари на острова се вихри шест седмичен карнавал в бразилски стил.\nДори и къщите са красиво подредени на Майорка\nЕдин от стотиците красиви плажове на Майорка\nОстов Майорка е чат от Балеарските острови, намиращи се в Средиземно море. Той е най-големият испански остров. За негова столица е провъзгласен град Палма или както ни е известен на всички Палма де Майорка. Тук годишно прекарват своята почивка над 12 млн туристи. Те са привлечени от красотата и разнообразната природа, която им предлага Майорка. Климатът тук е средиземноморски с умерени температури през цялата година, което прави острова още по-апетитен за посетителите си.\nТук всеки ще намери любимото си занимание и ще се наслади на едно незабравимо преживяване.\nТози остров има богата история и забележителности, които си заслужава човек да посети.\nРазбира се сред най големите атракции си остава столицата, която датира още през XIII в. Главната улица се нарича „Ла Рамбла“. Тя е изключително оживена и осеяна с катедрали, в които би било любопитно да надникнете.\nМожете да посетите Стария град и да разгледате каменните улички със старинните сгради и дворци или пък да седнете в някое от тузарските заведения с коктейл в ръка и да се наслаждавате на гледката. Не избежно е да не забележите и символа на града – готическата катедрала „La Seu” от 1231 година, която е уникална с изгледа си към Меката. От нея можете да наблюдавате Морския парк или просто да съзерцавате необятното Средиземно море.\nВ близост до Палма се намира замъкът Белвер, който бил предназначен за военен затвор.\nОстрова е разположен на девет провинции и би било трудно да посетите всяка, но има места, които не бива да пропускате.\nНа източния бряг се намира „Пещерата на дракона”, една от най-впечатляващите атракции тук. В нея се простира най-голямото подводно езеро в света. Обиколката ви в нея ще бъде съпроводена от звук и светлина, за които ще се погрижат местните работници.\nНай-впечатляващият залив „Торент де Парис” се намира на западния бряг. Всеки, посетил това местенце, ще се влюби в него за цял живот.\nАко пък се озовете на острова по време на Винения фестивал, задължително трябва да отидете във Виненото село – Бинисалем. Ще бъдете посрещнати и настанени на дълги маси, обхващащи цялата местност и почерпени с храна и едни от най-хубавите вина.\nФестивалите в Майорка са традиции. Тук се провежда най-стария фестивал в Европа – „Jaume“, който е в чест на освобождението на острова от мавританското господство. „Nit de Foc“ е фестивал на огъня, на който се палят огньове и фоерверки. Има и музикални фестивали – „Сан Себастиян“ и оперния фестивал, който пък е създаден от българина Борислав Иванов.\nМайорка се слави и с богат фолклор, както и съд занаяти, сред които такива като дърворезба, керамика, обработка на скъпоценни камъни, плетки и много други.\nНа това божествено място са съчетани испанската темперамент, исторически забележителности и пълноценна почивка и спокойствие. Не случайно го наричат „остров на покоя”. Любителите на бурния нощен живот обаче също няма да останат разочаровани. В Палма има повече от 100 бара, ресторанти и клубове.\nХраната тук е изключително разнообразна и всеки може да намери от любимата си такава. Разбира на всяка крачка са и ресторантчетата, в които се предлага вкусна местна храна. Не пропускайте да опитате така наречената “тапа” – пресни плодове и зеленчуци, колбаси, риба и леки мезета.\nПазаруването тук също може да бъде истинско предизвикателство. Причината за това са събраните различни култури и традиции, които предоставят най-различни места за щопинг.\nКрасотата на Малдивските острови е навсякъде\nУникалните бунгала за почивка на Малдивите\nМалдивите са най-малката азиатска държава по територия и население и се намират на югозапад от Индия насред Индийския океан. Те обединяват 26 атола, които включват 1292 коралови острова.\nРазличават се два сезона – сух и влажен. Сухият е от декември до март. Този период е лишен от валежи и облаци. В останалите месеци има вероятност от краткотрайни превалявания, които бързо преминават. Температурите не падат под 28-30°С, което прави Малдивите привлекателни през цялата година\nСтолица на тази екзотична държава е Мале (Султанския остров). Тя е с площ почти 2 кв. км и в нея живеят около 70 хил. души. Простира се в центъра на архипелага, в източната част на атола Каафу. Тук се намират основните забележителности на Малдивите. Към тях спадат бившият Президентски дворец, джамията “Велики петък” и гробницата на Абу ал Баракат, от марокански произход, който въвежда ислямската религия на острова. Тук са и Ислямския център и Националния музей, където можете да се запознаете с културното наследство на държавата.\nЕмоциите ви ще вземат своя връх още при кацането ви в Мале. Уникално ще е чувството, че се приземявате директно в океана, а после с моторна лодка, яхта или дори хидроплан ще бъдете отведени до избрания от вас хотел. Хотели ли казах, не, това са острови. Тук всеки хотел е на отделен остров. Дори най-смелите ви представи ще бъдат нищо в сравнение с това, което ще изживеете.\nХотелите тук нямат нищо общо с тези в европейските курорти. Тук те са от вида на бунгала над водата или вила. И двата варианта са изключително луксозни и съобразени със стила и екзотиката на острова. Подовете на бунгалата са стъклени и това ви дава възможност да наблюдавате какво се случва в океана по всяко време. Когато пък решите да излезете от бунгалото, ще го направите с т. нар. „бътлър”, който ще ви осигури лодка.\nЗа разлика от туристите транспорта на местните от един остров до друг се осъществява с помощта на донги – дървени лодки.\nЕдин от най-известните спакурорти тук е Хувафен Фуши. Той е номиниран за един от най-скъпите и луксозни дестинации на света. Тук е истински рай, оборудван с всичко необходимо за едно незабравимо изживяване. В този щестзвезден курорт се полагат основите на първите в света стаи за подводен масаж.\n“Къс от рая” местните наричат един от най-новите курорти Джумейра Витавели. Той също не отстъпва по лукса и удобствата, които предлага на своите гости на Хувафен Фуши.\nТака тези уникални по себе си коралови островчета пръснати като скъпоценни камъни в сърцето на Индийския океан примамват със своята изтънченост и лукс на световно ниво.\nНа Малдивите изключително популярни са подводните спортове дори и за начинаещи. Кораловите рифове и изключително богатия подводен живот ви изкушават да вземете водолазния костюм и да се впуснете в търсене на приключения. Дайвинга е и едно от основните забавления, които можете да практикувате тук. А ако търсите нещо по-различно, може да изберете морско сафари с някое от многобройните корабчета в архипелага. Ще имате възможност и да направите неповторими снимки от въздуха, като се възползвате от 25-минутен полет с въздушно такси (хидроплан). Любителите на риболова също ще имат възможност за изява, по изгрев слънце или през нощта.\nНа това райско място дори акулите са добронамерено настроени. Да, това, че няма случаи на хора, нападнати от акула на Малдивите, е неуспорим факт, който може да бъде проверен. Справочниците на ЦРУ и Lonely Planet са единодушни в потвърждението му.\nКрасотата на частните имения на Сейшелските острови\nНеповторим изгрев във залив на Сейшелските острови\nСейшелите са най- малката африканска държава, разположена върху архипелаг от 115 острова в Индийския океан. Островите се делят на две основни групи – гранитни и коралови. Те нямат коренно население, живеещите тук са 86 хил. души.\nНай-голямото пристанище и столица на островите е Виктория. Тя е разположена на остров Махе. В центъра няма особени забележителности. Има няколко стари къщи и Съдебната палата и пощата. Останалите сгради и улици наоколо са осъвременени и изглеждат съвсем нормално за нашите представи.\nТук се помещава и Музеят на естествените науки. В него могат да се разгледат скелетите на много животни – крокодили, раци, риби, както и много препарирани такива.\nСейшелските острови са дом за някои от най-редките представители на флората и фауната. Затова в никакъв случай не трябва да пропускате да посетите Ботаническата градина, която ще ви впечатли с много различни видове екзотични цветя и растения. В нея има и кафе, където можете да отпочинете и да се полюбувате на зашеметяващата гледка.\nДруги големи градове са Такамака, Пойнте ла Руе, Ау Кап.\nПраслин е вторият по големина сред островите. В него също има ботаническа градина, която е не по-малко красива от тази в столицата. Този остров също се слави с уникално красивите си плажове с кристална вода и бял пясък, сред които най-забележителен е Гранд Анс.\nТук можете да видите както Черния сейшелски папагал – една от най-редките птици в света, така и кокосовите орехи „Коко де Мер”, които са символа на Сейшелите. Тяхното съществуване датира още от ерата на динозаврите.\nОстровът разполага с няколко курорта, където да отседнат посетителите му.\nСейшелските острови са дом на два обекта, които са включени в списъка на на ЮНЕСКО за световно наследство: Алдабра , най-големият в света коралов атол и природният резерват “Вале де ме“, за който се смята, че е оригиналното място на Адамовата градина.\nТук няма да намерите обсипани със заведения и шезлонги плажове. Всичко тук е изключително девствено. Обличате банския и отивате да поплувате на плажа. Споменах обличате банския, защото, ако не го направите, т.е., си позволите да плувате без дрехи, ще отнесете солидна глоба.\nМожете да видите и пипнете гигантска костенурка или пък да се повозите на местните таксита – каруца, теглена от крава. Ще е интересно да посетите и фабриката, в която обработват кокосовите орехи и факта, че всяка чат от тях влиза в употреба.\nНай-големия и популярен сред туристите сейшелски плаж е Бо Валон. Пясъкът е чист и за удобство на плуващите, в океана са поставени платформи за почивка.\nНай-доброто място пък за гмуркачите е националния воден парк „ Света Ана”. Той се състои от шест острова, разположени на няколко километра от Виктория.\nОстровът е известен и със заровените на него съкровища от пирати, които са били редовни посетители на тези места в миналото.\nМестните тук водят изключително бавен и спокоен живот. Не бързат за никъде, не си дават зор за работа. Поради липсата на почти никаква промишленост, хората тук биха изглеждали дори мързеливи за посетителите. Но точно това спокойствие е една от най-важните причини тук годишно да се стичат около 130 хил. туристи.\nЕстествено като навсякъде, и тук има празници, които са на почит. Най-голям е Креолския празник на 28 октомври. Тогава стартират няколкодневни тържества и веселия. Други празници са Националния празник на страната и Деня на независимостта.\nПолезна карта на Каймановите острови – необходимост при разходки\nНеповторимия плаж на малък Кайман\nГранд Кайман, Кайман Брак и Литъл Кайман с обща площ 264 кв.км, образуват така наречените Кайманови острови. Те се простират в централната част на Карибския басейн, западно от Куба и Ямайка, и са Великобританска територия. Тяхна столица е град Джорджтаун. В нея можете да разгледате местните бижута, които са изключително интересни. Изработени са от черен корал и кайманит.\nКайманите са известни с факта, че фирмите и банките превишават броя на жителите тук – 40 000 души. Ако сравним размера на вложените пари тук, то преднина ще вземат само Хонконг, Лондон, Ню Йорк и Токио.\nМного големи световни фирми имат днес офиси на най-големия и най-цивилизован остров от архипелага – Голям Кайман. Наличието на благоприятно данъчно законодателство и строгото спазване на Закона за тайната на банковите влогове активно стимулират разрастването на финансовия сектор. В същото време губернаторът и съветниците му дават ясно да се разбере, че дискретността е несъвместима с укриването на престъпници или създаването на условия за незаконна дейност. Тази стриктност допълнително вдига офшорния рейтинг на Каймановите острови.\nОсвен, че е най-модерен този остров е и най-атрактивен. Тук можете да посетите Ботаническата градина Queen Elizabeth II, в която има център за посетители и цветна градина. Трябва да фотографирате и Гейзерите Блоу Холс, които излизат от кораловите скали в източната част на острова. Не пропускайте и фермата за костенурки и паркът Cardinal D’s Park.\nКайман Брак е доста по-малък остров с уникален релеф, образуван от безброй отвесни скали, надвесени над морето. Това е най-доброто място за дайвинг на Кайманите. Тук се намира и най-старият музей на островите, носещ името на Гранд Кайман. Острова е осеян и с удивителни пещери, които заслужават да бъдат посетени. Има и резерват на папагалите, където освен местните птици, могат да се наблюдават и прелетни такива.\nНай-слабо развит остава Малкия Кайман, на който живеят едва около 100 души. Любителите на подводните спортове, могат да преживеят едно невероятно приключение като се спуснат до стената на проклетия залив със светлини испециални фенери.\nНай-добрия период от година та за посещение на тези красиви острови е от декември до април. Тогава средните температури са около 25°С. Дъждовният сезон е от май до октомври, но валежите са сравнително краткотрайни.\nНе пропускайте да вкусите от местната храна и най-вече опитайте популярния кекс с ром.\nКрасотата на кей на Филипините\nУникално преживяване – разходка с лодка на Филипините\nФилипините са азиатска държава, която е разположена на архипелаг от 7107 тропически острова. На изток е Филипинско море, на запад – южно Китайско море, а на юг – Селебско море. Обитаемите филипински острови са едва 700, най-големите сред които са Лусон, Минаданао, Палаван и Миндоро.\nКлиматът е горещ, влажен и тропичен. Средната годишна температура е около 26,5°C. Има три сезона – топъл – от март до май, дъждовен – от юни до ноември и студен – от декември до февруари.\nСтолицата на Филипините е Манила. Тук населението наброява над 11 млн жители, което пък от своя страна превръща Манила в един от най-големите мегаполиси в света.\nЕдна от най-предпочитаните дестинации в Югоизточна Азия са именно Филипините. Те пленяват с неземната си красота на плажовете и изумителния морски свят. Това е една от двете азиатски страни, в която на почит е католическата вяра. Това се дължи на точа, че някога е била испанска колония. Богатата древна история на страната ще заинтригува всеки неин посетител.\nТук хората могат да ви изумят със събраните в тях смесени качества, повлияни от различни народи. Те имат типизните за азиатците черти, но пишат и четат на английски, имат изключително модернизирани градове, а богославят, както само те умеят.\nМестното население са изключително гостоприемен народ и държат на широката усмивка и приветливото изражение на лицето. Когато поздравявате филипинец е от значение да подадете ръката си за здрависване. Когато пък опитвате от вкусните им гозби е нужно да държите ръцете си на масата, докато го правите. Ако пък компания на масата ви прави местен, помнете, че той няма да започне да се храни, докато вие не пробвате от ястието. Ще ви вземат за изключително невъзпитан, ако повишите тон или посочите някого или нещо с пръст.\nКогато посещавате столицата, някое близо селище или някой от храмовете им, независимо къде се помещава, е хубаво да бъдете облечени прилично. Тук ежедневното облекло е тениска и шорти. Разликата му с вечерното е, че вечерта мъжете запасват тениската в шортите, а жените могат да ги заменят с пола.\nВ Манила ще откриете и много модерни заведения и забавления от почти всякакво естество.\nТуристите посещаващи тази екзотична дестинация са над 1 млн годишно. Те идват тук, привлечени екзотиката, богатата култура, забележителностите и забавленията.\nЕдно от местата, които трябва да бъдат посетени са Шоколадовите хълмове в провинция Бохол. Това са изумителни 1268 хълма с еднакви размери и шоколадов цвят, както подсказва името им. Тук може да се види и най-малкия примат на света, а именно тарсиерът. Той е с изумителните размери от 4-5 инча и с опашка, по-голяма от тялото му.\nПрепоръчително е и посещението на Оризовите тераси в Банауе в Кордилерите на северен Лусон, които са истинско чудо, създадено от хората в провинция Ифуагао. Някъде около две години са били необходими за изграждането на най-сложната система от оризови тераси, която се напоява от чистите, спокойни води на планински поток.\nЕдно от най-красивите места във Филипините е провинция Палаван. В нея влизат 1770 малки острова и едноименния главен такъв. Това е истински рай за любителите на природата. Провинцията впечатлява както с интересни скални формирования , така и с подземни реки и гъсти тропически гори.\nТрябва да се види и града, част от списъка с културното наследство на ЮНЕСКО – Виган. Успял е да съхрани своята визия още от времето, когато Филипините са били под испанско господство.\nВ близост до Манила и Тайван се простират острови, обединени под името Батанес.\nТам всичко е съвсем различно от останалата част. Хората имат свой собствен език и обичаи. Обличат се в традиционни за местността облекла и водят самостоятелен живот. Дори и облика е нетипичен за Азия, напомня шотландски пейзаж. На това приказно място Южното Китайско море се среща с Индийския океан и величествено разбиват вълните си във вулканичните скали.\nНепотворимите Ангигуа и Барбуда – мечтата на туриста\nЛуксозно имение на Антигуа\nОстровната държава Антигуа и Барбуда е част от състава на Малките Антили. Тя е разположена в източната чат на Карибския басейн, на границата с Атлантическия океан. Столицата на тази примамлива туристическа дестинация е град Сейнт Джонс.\nНай-големият ѝ остров е Антигуа. В него се помещават 365 плажа и се предлагат страхотни условия за изследователите на морското дъно. Гмуркачите могат да се насладят и изследват както останките на повече от 200 потънали кораби, така и богатия морски свят.\nМожете да направите и едно гмурване пред Колоните на Херкулес, носещи това име заради внушителните си образувания от камък.\nТези от вас, които не си падат по гмуркането, могат да се насладят на уникалните залези под звуците на регето с коктейл в ръка.\nКухнята (вижте обзавеждането за кухни Борман) им е уникална. Можете да вземете много добро пилешко или свинско печено месо на грил и студен Wadadli – местно варена антигуанска светла напитка. За да угасите пламъците на пикантната островна храна, изберете ръчно направена антигуанска освежителна напитка, която е направена от сироп и сода.\nМоже да наблюдавате действащите вулкани на островите Гуадалупе и Монсерат, от някогашните наблюдателни кули, които са едно от любимите места на туристите.\nПосетете някогашната захарна плантация – Бети’с Хоуп, където се помещават и руините на две вятърни мелници и дестилационната фабрика.\nИнтересна туристическа тракция е и Музеят на Антигуа и Барбуда, където ще имате възможност да се запознаете с историята и културата на острова.\nВ столицата се намира и катедралата Св. Йоан, чиито бели кули със сигурност ще забележите още при пристигането си на острова.\nПристанището Нелсън и едноименната корабостроителница също няма да останат незабелязани от любопитния турист. Някогашните сгради са превърнати в уютни кръчми, ресторанти, магазинчета и дори морски музей.\nМоста на дявола е изключителна атракция, която се е формирала от векове благодарение на мощта на вълните, разбиващи се във варовиковите скали. Не е препоръчително да опитвате да преминете по него, но ако все пак сте ентусиасти, трябва да сте много внимателни и да следите за изригването на морска вода от самообразувалия се отвор. Това се случва периодично и би било опасно, ако попаднете в стихията му.\nАко все пак предпочитате да прекарате времето си на плажа, това също може да се превърне в предизвикателство като откривате нов плаж на всеки час.\nАнтигуанската икономика разчита много на туризма, благодарение на който островът е станал едно луксозно карибско бягство. Много хотели и курорти се намират около брега, а единственото летище на острова обслужва няколко основни авиолинии.\nСредна оценка: 5 от 5 гласа\nКак да използваме ненужните вещи`. Стария кухненски стол с нов живот. Внесете уют в дома си. Как да си направим красиви стени без майстори? LED осветлението – нов свят, нови възможности. Ремонт на дома – подготовка за събаряне и къртене. Как да използваме ненужните вещи Да се научим да използваме\nЦветята във нашия дом. Зимна градина. Селска къща. Да построим мечтаната селска къща. Живот на село. Цветята във нашия дом Букет от красиви цветя в нашия дом Цветята от незапомнени времена са неотменна част от живота ни. Те са прославяни в стихове, за тях са създавани многобройни легенди. Букет от\nСтолицата на Каталуния – мечтата на всеки европеец. Това е един съвременен модерен град, това е и популярен курорт за почивка, и античен музей. Според една легенда, Барселона е основан от Херкулес преди Рим, а според друга легенда, основателя се нарича Хамилкар Барка, полковник от Картаген. Буен, стремителен и импулсивен,


Принтиране - ЗАЩО ЯДЕМ “НАЙЛОНОВИ” ДОМАТИ\nМИНДЕРЧЕ ПОД АСМАТА => КАКВО МИ ПРЕЧИ (ПОМАГА) НА ГЛЪТКАТА => Темата е започната от: sasho41 в 01, октомври, 2014, 07:47\nТитла: ЗАЩО ЯДЕМ “НАЙЛОНОВИ” ДОМАТИ\nПубликувано от: sasho41 в 01, октомври, 2014, 07:47\nЗАЩО ЯДЕМ “НАЙЛОНОВИ” ДОМАТИ?!\nНямам думи за да определя това което прочетох, възмутен съм(не от автора) от това което се изнася.\nБългари ли са тези .......сътворили този "труд" или сребърниците не са били само 30?\nАко Админите приемат темата предизборно има опция Изтриване ;)\nЗащо се ядат "найлонови" домати и прочие зеленчуци и плодове, е актуална тема. Дори след избори. ;)\nТитла: Re: ЗАЩО ЯДЕМ “НАЙЛОНОВИ” ДОМАТИ\nПубликувано от: Станка в 02, октомври, 2014, 07:58\nИ аз се ядосвах,смях и се чудя кога ще станем нормална държава???-""От декември влизат нови европейски правила за етикетизирането на стоките в магазина. Етикетите трябва да са видими и четливи, а не пенсиите да ходят с лупи в магазина, както с очите си сме виждал да правят сега. Пак според тия правила в ресторанта ще имаме право да изискаме пълна биографична справка за пържолата: месторождение на животното, с какво е хранено, щастливо ли е живяло, как е загинало и т.н.\nБаси, тъщата е изпреварила ЕС! Оня ден ми гостува. Не много дълго, едно преспиване само. И то щото аз съм Любезният лос. Остани, викам поне за по кафе. Забравих, че тя кафе пие само сутрин. Както и да е. Донесе една торба чушки, лично ги отгледала. И за всяка чушка имаше подробна информация. „Ето тая, вика, растеше точно до вадата и виж каква е месеста. Тая бледо зелената е от под крушата. Тия двете са расли на сутрешно слънце, а тия двете – на следобедно. Виж каква разлика има!” И верно имаше голяма разлика. Изслушах до половината и я помолих да отложим разглеждането на CV-тата на другата половина за сутринта, все пак на свежа глава ще мога да запомня повече подробности. Не, че много ме интересуват, де…"Из делниците на един луд (8 – 12 септември)\nПубликувано от: Краси Лазаров в 14, ноември, 2014, 16:13\nВ България никакви правила не действат още повече етични. Днес ходих до Геосем за торове и какво видях,семена от домати сорт Ръгби 0,5 гр. вече е = на 5лв.,питах,защо са почти на двойна цена,отговор защото са ни малко!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!??????????????????????????????????? :o :o :o :o,ама не сме хора хич,всеки гледа да те изцака,видяха,че сорта се търси и .............. е за това ще ядем"найлонови" домати.\nПубликувано от: Мило в 14, ноември, 2014, 17:04\nЕми така е като знайни и незнайни четат "Кръчма при Вискяр",споко има и други хубави домати,не само български,то всичко зависи от отглеждането.


БЛОГЪТ ЗА ТЕАТЪР НА ГЕРГАНА ПИРОЗОВА: ИНТЕРВЮ ЗА СП. ТЕАТЪР ПО ПОВОД РЕФОРМАТА, ВЕЖДИ РАШИДОВ, ШЕФА НА САБ, ГИЛДИЯТА И СИМПТОМИТЕ НА ОБЩОТО НИ ЗАБОЛЯВАНЕ\n1. Бе каква е истината за това, дето Христо Мутафчиев едва ли не ти се заканвал? Или е нещо незначително, обикновено театрално скандалче между критик и актьор/председател на САБ? Каква е тази история? Може и да е стара, но ако е вярна и с вредни последствия, такава история няма давност, нашият изстрадал театър помни, когато някой, който трябва да ни защитава, ни плаши.\nВръщаш ме в 2009-та година, когато написах във в. Дневник, като театрален наблюдател, статия за ИКАР-ите със заглавие „Културна скука по време на криза”. Колега от Съюза на артистите, който до този момент беше и мой приятел, след като прочел статията ми написа, че му се искало да ме набие. Поразително откровен бабаитски дискурс. Днес той е преподавател в НАТФИЗ. От друга страна мой преподавател пък ме поздрави за смелостта и откровено ме предупреди: „Гергана, с тази статия си изяде хляба.” Какво бях написала? Признавам си – нищо особено, но от това можем да си направим изводите каква е търпимостта у нас изобщо към критичното. Написах, че от въпросните номинации за ИКАР навява скука, че режисьорът Стоян Радев е направил „колебливо шоу”, че в номинациите присъстват част от комисията, че номинациите в категория „дебют” са по-скоро поощрителни, а не поради особени качества, и че са тягостни опитите на комисията да превърне в герои мними таланти. Днес всичко това продължава да е валидно. Но защо го изброявам? Заради дребнотемието и за съжаление, заради това, че сме свидетели на възраждането и силовото демонстриране на нулев толеранс към каквато и да било критика, което се превърна в мода. Всичко това не касае само мен, защото стана креслив модел на поведение, чрез който йезуитски ни се внушава, че всяка критичност е „хейтърство” в този така позитивен век. Оттук насетне председателят на Съюза на артистите като натурален човек при всяка наша случайна среща свъсваше заплашително вежди, някога ме изместваше и по-грубо с рамо. От тези инфантилни демонстрации поне дузина колеги отбягваха да ме поздравяват, за да не си навлекат излишно напрежение с натуралния човек. От страна на ИКАР-ите ме „наказаха”, като повече не ме поканиха на техен празник, нито на Варненско лято, където май все по-малко критици са канени. А на въпросния ИКАР през 2009-та имах честта да съм персонаж в речта на председателя на САБ и пред гостите в голямата зала на Народен театър беше „бичувано” моето фриволно поведение чрез познатия образ, който се лашкаше от „луда и злобна критичка” до „неграмотна” и „необразована”. Картината е тягостно провинциална, пък и защо да не е. В офиса на САБ има само един софиянец. Ако очакваш да чуеш пикантна история от мен за схватки и скандали, ще те разочаровам.\nЗа съжаление все по-ясно става, че човешките отношения, подвластни на провинциални и примитивни амбиции, често остават на нивото на детските войни по махали, в които винаги има нужда от враг, за да се сплотяват редиците. Често в опита да се маскира безсмислието по-натуралните хора се увличат в демонстрация на власт и влияние. Така година по-късно след телефонно обаждане от страна на натуралния човек, бях забранена да коментирам като дългогодишен театрален модератор в БНТ номинациите за ИКАР. Пък и цял министър на културата вече беше звънял в редакцията да ме уволнява от БНТ, без да знае, че не съм на щат, защото коментирах преди това в ефир странното поведението на театралната гилдия, която търпя цяла година да бъде обиждана и наричана „лумпени и тунеядци” от министъра на културата, а на въпросните награди угоднически ръкопляскаше на крак. При опита ми да разбера все пак защо БНТ си позволява да й бъде повлияно от страна на председател на съюз, ми се отвърна добронамерено, че имам много душмани. Още в деня на „уволнението” ми от БНТ ми се обадиха от кабинета на Вежди Рашидов, за да ме заплашват със съд, ако не съм предоставила некосвени доказателства за думите му „лумпени и тунеядци”. Звънна ми Красимира Филипова, с агентурното име Вероника, която като шеф на дирекция “Театър” в Министерство на културата, смени няколко министъра, но остана като вечната Амбър там. Бях заплашена със съд, но ако съм искала да не ме съди, да съм му се извинила лично или публично. Реагирах яростно, събрах наивно папка с доказателства, а Красимира Филипова се скри. Обикновена ченгесарска история на сплашване. Последствията са, че спряха да ме дават по телевизора, а аз си направих театрален блог и започнах да издавам списание. Но представи си Кева, какви дивотии ми се случват на мен като нищожна част от обществото, най-обикновен театровед, който не се бърка в корпоративни интереси, никъде не е на щат, не зависи от тези хора. А представи си какъв е натискът над наистина съществените неща, събития и политически коментатори, които не отговарят на вкуса и интересите на властващите. Защо се случва всичко това? Защото, Кева, социалистическите чиновнически порядки не са напуснали нито етажите на БНТ, нито манталитета на вкусилите от него наши съвременници, които за жалост копират останалия им от младостта социалистически модел на успял човек.\nНо за мен истинският скандал всъщност е предателството от страна на САБ и нейния председател към театралната гилдия и почти любовните му отношения с тогавашния министър на културата Вежди Рашидов, докато той устройваше смъртоносния капан за българския театър, маскиран като „реформа”, докато затваряха театри, докато десетки актьори останаха без работа и бяха унижавани и публично омаскарявани, докато пред цялата общественост се внушаваше, че актьорът е лумпен, който трябва да спре смешния си плач, докато назначаваше „временно изпълняващи длъжността директори”, които по-късно се оказваха „калинки” или клоуни-реваншисти, най-после споходени от жадувания звезден актьорски миг като сами се разпределят в спектакли, докато излизаха досиета на доносници сред редиците на директорите и от това не последваше никаква реакция, докато се всяваше страх сред театралите, защото саморазправата ставаше пред очите им и това ги превърна в жалко бранещи 450-те си лева на месец. Няма да ми стигне мястото да изброявам всичките повреди, нанесени от министъра на културата Вежди Рашидов, който онзи ден в ефир обяви, че най-близък приятел му е мутрата Илия Павлов, а днес Валентин Златев, който в налудно опиянение излъга, че всички актьори взимали 1000 лева плюс заплата всеки месец, докато се тупаше, че е построил музеи, в които, обаче, човешки крак не стъпва, докато демонстрираше мутренско-бабаитски манталитет и предлагаше Софи Маринова да пее в музикалния театър, защото щяла да напълни салоните (поставеният директор „калинка” взе, че наистина я покани, но циганската баронеса отказа, защото било трудоемко), докато унищожаваше омагьосан от изпаренията на уиски и последното останало актьорско достойнство, докато размахваше в ефир папка с 500 благодарствени писма към него от гилдии. На кой нормален човек би му хрумнало да търчи с папки в ефир, за да доказва, че го харесват? А простата аритметика показва, че са му благодарили по 13 пъти на месец – и психически здрав човек при такава атака би се раздвоил шизофренично Бог ли е или пък шут.\nНа фона на всичко това натуралният човек и председател на Съюза на артистите написа объркано благодарствено писмо, което започва в учтива форма, а към края сърце юнашко не издържа и дружески кани Вежди Рашидов пак да му пийнат на маса от името на цялата гилдия.\nКартината е потискащо приземена и опростачена, Кева, а ти ме питаш за някакви скандалчета и заканителни погледи, които удивително ми напомнят в своята наивна актьорска семплост на лошия Торанага сан от „Шогун”. Няма и дума да напиша за болестта, която извади от строя Христо Мутафчиев, защото ползването на дивиденти от такава човешка трагедия е грях, който се пише на сметката на тези около него, които се ползват от нея.\n2. Защо не се задържа на щат в Театър „София”? Питам „онлайн” и очаквам подобен ответ.\nЗащото нямаше как, след като съкратиха цял отдел, за да ме уволнят. Всеки мой опит да обясня събитията от тогава ще изглежда като реваншизъм. Достатъчно е да спомена, че драматургът на театъра (Богдана Костуркова, стар чиновнически кадър) като една Малама стои на всяка премиера на вратата на театъра с черен списък с нежелани от нея театрали в иначе държавния театър. В него освен мен присъстват уважавани хора от цялата гилдия като Мила Искренова, Асен Аврамов, Аве Иванова, които не са допуснати в театъра от един държавен чиновник. За бита и душевността на социалистическия труженик, изкушен от феодалните порядки, е писано достатъчно, но в името на илюзията „театър” не аз ще съм човекът, който ще разкаже за обезкуражаващо недуховните работни практики и взаимоотношения в българския държавен театър.\nПо-важните въпроси тук са свързани с прозрачността при провеждане на конкурси за директори на театри, достъпа до дълбоко пазените в тайна кандидат-проекти. А ужким трябва да можем да проследим доколко въпросният директор изпълнява поставените си цели и изобщо какви са те. Каква е компетентността на кандидатстващия? И докога ще съществува изумителният феномен да се явява само настоящият директор на дадения театър на конкурс, като се състезава със самия себе си? От какво е породено това – от страх, от липсата на компетентни кадри или от дефицит на идеи? Едва ли.\nТази година на ИКАР-ите връчиха на директора на „Театър София” Ириней Константинов награда за най-успешен директор. Искам да видя критериите за т.нар. „успех” – дали е поради завишеното качество на театралната продукция в театъра, спечелените пари, наградите или гастролите? Страхувам се, че изобщо театралните награди започнаха да девалвират, поради все по-ясно различимите и неприкрити „лобита” в тях. Едно ме учудва. Доставя ли им удоволствие сами да се награждават?\nИ дали един артистичен шал около врата успява да прикрие дългогодишното участие в производството на театрална халтура - при все, че днес казват, че това не било мръсна работа, нали парите били истинският господар на театъра.\n3. Много активно „разлайваш кучетата” из просторите на facebook, хората те четат, харесват откровенията ти, ерудицията ти, вкуса ти. Държиш летвата високо, но доста хора, заглавия и арт-събития минават под нея приклекнали. „Приклекнал” – това ли е в момента състоянието на бг-театъра ?\nАко българският театър е приклекнал от нещо, то това вероятно е от тежестта на непоправимите последствия от 23-годишните опити да се реформира системата. За съжаление не съм окуражена да вярвам, че това би се променило. Всяка стъпка към някаква промяна затяга смъртоносната примка около врата на държавния театър, докато не се разклатят неразрушимите и вечни „дружби” в съсловието, за които това безвремие е угодно.\n4. Имаш ли свой превод на израза „градивна критика”? Цепленка от дръжка на сърп и чук ли е или си е нещо работещо и днес?\nНе, на тази лекция отсъствах и до днес не успявам да разгадая до край съдържанието на термина „градивна критика”. Някои актьори ми я превеждат като нужда от положителна критика, която да ги поощрявала, а не да обезкуражавала крехката им творческа природа. В този сложен мисловен лабиринт, повярвай ми, често прозира кокетната суета на артиста и неотминалите му детски блянове за бляскави заглавия във вестниците.\nНо тук отново се връщаме към актуалната тема за нетолерантността към критичното и агресивното налагане на уж поощрителния позитивен ПР. Тази всепоглъщаща медиите мистификация на привидната добронамереност унищожи голяма част от енергията на времето. Надявам се и знам, че всяко крайно поклащане на махалото в едната посока поражда ответното противоположно движение.\n5. Влюбваш ли се в театралния талант на човек, или на теб ти трябва комбината „талант-човек”? Има ли еротика в професията театровед/критик? Питам това, за да забравим, че сме недохранени, не добре облечени, не добре оценени, не добре отпочинали, с не добро бъдеще и да се подсетим, че все пак сме жени, а не камъни, които гледат театър и после политат натам с трясък?\nВ този твой мелодраматичен образ на театралната критичка, не виждам никакво съвпадение. Противоречи на обективността да се съглася, че не се храня, не съм добре облечена, че съм неоценена, уморена, без бъдеще и че ме мислят за камък, който се търкаля безнадеждно по улея. В този хоризонтално устроен кошмар можеше да добавиш, че не се и къпят театроведките, и тогава съм сигурна, че можем да обявим на глас – всички клошари са театроведи или още по-гръмкото и нелепо – театроведите са клошарите на своето време. Това е в кръга на шегата. Препоръчвам човек да не се занимава с нещо, което би го правил така нещастен като гореописаното.\nНямам патетично отношение към себе си и професията. Всеки застава със ценностната си система във всяка дейност, която извършва ежедневно, било тя интелектуална или физическа.\nДали се влюбвам в талант? Още не ми се е случвало, но очаквам с нетърпение това чистосърдечно вълнение. Все още обаче изпитвам удоволствие от възможността отстранено да се възхищавам на нечий талант.\n7. Обикновено критикът у нас пише статията си за 50 или 100 лева, а в по-редки случаи и много повечко. С нея той често си навлича клетви и псувни до бога, сръдни и врагове до гроб. А за човека – примерно режисьора - , за когото критикът пише, за своя труд е взел стотици пъти повече. Как за 50 лева оценен твой труд, да пишеш професионален отзив за нещо, което е получило за труда си стотици пъти повече, а сте и двамата под „шапката” на изкуството, наречено ТЕАТЪР ?\nНикога не съм мислила, че могат да се сравняват в парични единици двете професии. Извини ме, но този въпрос изобщо не ми е интересен. Никога не съм приемала за лично отношение „сръдните и враговете до гроб”. Хората се възбуждат, афектират, пишат, понякога обиждат, но това е своеобразно доказателство за съществуването на някакъв емоционален живот. Мълчанието е по-страшно. Но ако един режисьор се сърди на критика и ходи обиден по редакции, хубаво е да помисли какво ще стане, ако представлението му е провал и му се потърси финансова сметка за това.\n8. Кои са пилоните, на които в момента се крепи театърът ни? Имена? Заглавия?\nДо голяма степен всеки от активните участници в българския театър е пилон, тухла в стената на българския театър. Действително, ако говорим за криза в театъра, защото за чувствителния човек това състояние е по-присъщо, то тя се изразява в малко срамния опит на талантливи режисьори да се нагодят към конюнктурата Какво ще рече конюнктура? Това е странната смес от напълно хаотичната представа на повечето директори на театри за естетическо, актуално и морално, в която не прозира никакво напрежение относно някакви дългосрочни културни стратегии, също паразитната мантра, че зрителят командва, а режисьорът изпълнява, и най-вече натискът на времето, който диктува в полудивашки консуматорски транс, че мечтаният зрител не иска никакво интелектуално напрежение, а зрелищност – всичко това обаче трябвало да се постигне и с малко пари. Представи си тази трудно изпълнима формула С любопитство наблюдавам гъвкавите маневри на режисьори и директори при избора на следващо заглавие. Понякога истеричният опит да се реши правилно формулата тласка „производителите” към потискащо вулгарни решения, което за съжаление разкрива зле маскираните във времето несбъднати желания – например пет минутно фелацио на сцената („Дон Жуан от Сохо”) или платнени цветни мъжки атрибути, кокетно пришити към триката на актьорите („Очите на другите”), генекологичен преглед с продължителни оргазми на Бойка Велкова („В съседната стая или пиеса за вибратора”). Примерите са много, но те са факт, поради отчаяният опит на твореца да прелъсти някакъв неясен обект на желанието, а не сам да се превърне в обект на желание.\n9. Смяната на поколенията стана пред очите ни преди 20-тина години. Но като че ли вече сме свидетели на успешното качване на сцената на най-новите имена от всички театрални гилдии. Твоите наблюдения, изводи? Скоро ли ще бъдат отместени от първата линия Явор Гърдев, Александър Морфов, Лилия Абаджиева, Мариус Куркински...?\nВърху дългоочакваните „млади” в театъра се стовариха през последните години неосъществените блянове на много хора. Изпитвам съчувствие и едновременно с това отчаяние, заради нерешителността им да се противопоставят на иначе отричаните от тях механизми на работа на държавните театрални институции. За съжаление бяха притиснати в чиновнически примамки, ласкателства и известни дребни поощрения, чрез които реализираха няколко независими проекта с колебливо качество. (харесвам „Праехидно” на Гергана Димитрова, но се потиснах от дилетантското ниво на проекта „Навреме” в Централна баня). Болестта на новия театър е нежеланието му да създава продукти, произлезли от личен опит, а механизирано копира чужди, вече превтасали представи за алтернативно. Това превръща опитите им в сурогатни и мъчително клиширани в желанието си да ни скандализират и да ни разкрият някакви необяздени театрални фантазии. Но в крайна сметка всяко поколение има нужда от това да се преживява като откривател.\nПрез този сезон се впечатлих искрено от проекта на Неда Соколовска Vox Populi в Червената къща заради амбицията на режисьорката да създава актуален социален и политически театър взрян в българския контекст, а не в абстрактното някъде-някога.\n10. Как се виждаш след десет години?\nТрябва да призная, че май никога не съм се опитвала предварително да се конструирам в бъдещето. Нямам такава необходимост. Вероятно ме питаш за професията „театровед” и нейното бъдеще, което не е апокалиптично със сигурност. Достатъчно е да разгледаме английската и американската преса, за да видим, че всяка уважаваща себе си медия разполага с няколко театрални критика с различни подходи на отразяване на театралните събития. В последните две години се активизира широко дискусионно поле в западната преса дали театралната критика е достатъчно обективна, влиза ли във взаимоотношения с реалния свят, дали критиката трябва да се пише от гледна точка на разбирателството, или може да бъде уязвяваща, каквито понякога са правещите театър. Полемиката се разгръща до спор между британски и канадски критици, като британските критици осмиват желанието на другите колеги да не се коментират например мъжките „атрибути” на актьорите, за да не бъдат унижавани. В този спор британците призовават към обратното, като твърдят, че репутацията на критиците е оставена под прицела на читателя, даже много повече, отколкото критиците си позволяват да съдят играещите. Изобщо доколко критикът действително трябва да бъде щадящ и обективен, се питат британските колеги. Това са актуалните въпроси на критика през последните години. Никъде не срещнах примитивните и високомерни аргументи на българските театрали, че театралният критик е излишна и неработеща фигура в театъра, която може да бъде сплашвана. Опитвам се да се сетя дали има западен актьор, който да излиза в ефир и да се оплаква от лошата критика, че не го разбирала. А, повярвай ми, откровеността на британската критика не би понесла на нито един български творец, свикнал на щадяща и ласкаво-градивна критика. Това ще си остане дълбоко ганьовски патент на българския творец. И може би точно очакването критикът да е щадящ доведе у нас до неестествено разглезеното състояния на българския творец, капризно да мрънка в медиите, че не го обичат.\nДискутира се евентуалната смърт на класическото разбиране за професията „театрален критик”, като се коментира, че това ще доведе до разцвета на блогърите, с уговорката, че сме заплашени от нахлуването на онези неподготвени коментатори, които непрекъснато ще откриват топлата вода. Британските критици например мърморят, че младите не познавали Бекет, но можем ли да отнемем очарованието на всяко следващо поколение да се смята за първооткривател на новите форми.\nИ затова е добре да следваме ценностите си, а не плановете си.\nПубликувано от Гергана Пирозова в 9:39\nАнонимен 28 август 2013 г., 14:54\nВсичко хубаво, но как (ще) мотивирате избора си на драматургичен текст за последния брой на списанието Ви?\n//по образеца на дебютантските награди, или?\nГергана Пирозова 28 август 2013 г., 15:05\nтози въпрос ми се задава на всеки нов брой от списанието. А вие кой нов драматургичен текст искате да видите отпечатан? Питам искрено.\nfolin 28 август 2013 г., 20:06\nЕвала за откровенията ти,....\nи за много от точните оценки. Жалко, че няма да удържиш на натиска. Просто системата винаги побеждава, а номенклатурата винаги изяжда бунтарите.\nИначе те чета с удоволствие. :)\nАнонимен 28 август 2013 г., 20:21\nщях да приложа диск с аудио материалите към някой от спектаклите на Неда Соколовска, вместо текст;\n*"Очите на другите" с маркирани(те) по(д)правки след Марий Росен (заради 100-те конкурса, да речем)\n*"Машината на Тюринг", защото има какво да се направи по нея!(а и е страшно як текст!!!)\n*"Медея, майка ми" (съзнавам, че няма (как) да се случи:Д), дори по-скоро на парчета, като драфт на работния колаборативен процес върху документален материал\nнова форма(включително - метод на написване) и/ли ново съдържание, със сигурност; текст с потенциал за театър;\nГергана Пирозова 29 август 2013 г., 6:22\nблагодаря ви, че ми отговорихте. С Неда направих голямо интервю, в което ясно е казано, че текстове не могат да се публикуват (от спектаклите). За съжаление не бих могла да си позволя да прилагам диск към спектакъл, а и честно казано театърът винаги е ощетен когато е фиксиран в аудио запис. Не бих публикувала текст, в който да маркирам нечий режисьорски поправки, освен ако режисьора не е Питър Брук, например. Машината на Тюринг бих публикувала, но ще ме обвинят в пристрастие, което пък не крия, кът автора, защото вече публикувах Малката Дагмар. Медея, майка ми е много повече спектакъл, отколкото текст. Като последно - отпечатвам текстове, които все пак са част от настоящето - такива каквито са. В повечето случаи не са гениални, но това е действителността.\nАнонимен 28 септември 2013 г., 13:28\nЖалко, че агентите на ДС и днес са на важни позиции...