Консерви за котки В тази категория има 304 стоки.\nПоказани 1 - 12 от 304 продукта\nApplaws Cat Chicken Breast with Asparagus in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр) Applaws Cat Chicken Breast with Asparagus in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр)\nФини филенца от пилешки гърди с аспержи в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин! Фини филенца от пилешки гърди с аспержи в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин!\nApplaws Cat Chicken Breast with Pumpkin in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр) Applaws Cat Chicken Breast with Pumpkin in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр)\nФини филенца от пилешки гърди с тиква в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин! Фини филенца от пилешки гърди с тиква в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин!\nApplaws Cat Chicken Breast with Wild Rice in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр) Applaws Cat Chicken Breast with Wild Rice in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр)\nФини филенца от пилешки гърди с див ориз в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин! Фини филенца от пилешки гърди с див ориз в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин!\nApplaws Cat Tuna Fillet with Anchovy in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр) Applaws Cat Tuna Fillet with Anchovy in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр)\nФини филенца от риба тон с аншоа в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин! Фини филенца от риба тон с аншоа в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин!\nApplaws Cat Tuna Fillet with Pacific Prawn in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр) Applaws Cat Tuna Fillet with Pacific Prawn in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр)\nФини филенца от риба тон с тихоокеански скариди в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин! Фини филенца от риба тон с тихоокеански скариди в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин!\nApplaws Cat Tuna Fillet with Seabream in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр) Applaws Cat Tuna Fillet with Seabream in Broth - пауч за котки (3 х 70 гр)\nФини филенца от риба тон с ципура в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин! Фини филенца от риба тон с ципура в бульон - неустоимо гурме ястие за всяка котка. Без глутен, консерванти и подобрители. 100% животински протеин!\nButcher's Cat Natural & Healthy Beef Chunks - 400 гр Butcher's Cat Natural & Healthy Beef Chunks - 400 гр\nКонсерва за котки с хапки говеждо в желе Консерва за котки с хапки говеждо в желе\nButcher's Cat Natural & Healthy Chicken Chunks - 400 гр Butcher's Cat Natural & Healthy Chicken Chunks - 400 гр\nКонсерва за котки с хапки пилешко в желе Консерва за котки с хапки пилешко в желе\nButcher's Cat Natural & Healthy Game Chunks - 400 гр Butcher's Cat Natural & Healthy Game Chunks - 400 гр\nКонсерва за котки с хапки дивеч в желе Консерва за котки с хапки дивеч в желе\nButcher's Cat Natural & Healthy Ocean Fish Chunks - 400 гр Butcher's Cat Natural & Healthy Ocean Fish Chunks - 400 гр\nКонсерва за котки с хапки океанска риба в желе Консерва за котки с хапки океанска риба в желе\nСупер премиум (243)\nУлтра премиум (24)\nIntegra Protect (7)


Допълнителни щрихи около личността Иво Инджев. | Бъзикилийкс - Истината такава, каквато можеше да бъде!?\nДопълнителни щрихи около личността Иво Инджев.\nPosted by chergar in Политика, медии, общество, философия\nЗащитниците на Иво Инджев, както и самият Иво Инджев се мъчат, чрез зле построени мисли да принизят и изместят фокуса на проблема, около който се зароди спор. Искам да ги попитам:\nЗащо Иво Инджев може да задава въпроси на президента относно това дали е получил мезонет като подарък, в своето предаване „В десетката“, въпроси базирани на получени и-мейли от анонимно лице, както самият той признава, а аз анонимният Чергар, не мога да задавам въпроси на „журналиста “ Иво Инджев, базирани на далеч по достоверна информация? Къде е разликата? Явно разликата е в това, че аз съм анонимен, а той е Иво Инджев позоваващ се на анонимен източник! Поне така сочи моята логика.\nКаква е разликата, между президента Първанов, които нарече Иво Инджев безобиден журналист и мълчаливо отминава неудобните и провокативни въпроси които му задава, сякаш не съществуват и Иво Инджев действащ по аналогичен начин, спрямо неудобните и провокативни въпроси, които са поставени на самия него? Явно той действа по същия начин , по които действа и президента. Както за президента е под достойнството му да се занимава, с незначителния и безобиден Иво Инджев, по същия начин за Иво Инджев е под достойнството му да се занимава с незначителния и безобиден Чергар.\nОкачествяването на въпросите ми като доноси е смешно и жалко. Доносите са писания, написани тайно и без знанието на лицето което засягат и то може никога да не узнае за тях. Тези доноси могат да променят живота му, а той така и да не разбере причината. Доносите не дават възможност на човека срещу когото са насочени да се защити. Въпросите които поставям са публично достояние и не се използват за шантаж или изнудване. Обекта на тези въпроси знае за тях, тяхното съществуване и евентуално въздействие върху живота му. Той има възможност да се защити. По същата логика въпросите на Иво Инджев към президента могат да се разглеждат като доноси и ще бъдем далеч по близо до истината, защото той не само задава въпроси ,но и натрапва недоказани твърдения, като истина.\nВъпросите които поставям, би могло да се окачествят като компромати, това е далеч по-близко до истината, въпреки, че не е съвсем вярно. Защото те не твърдят нещо,а просто искат отговори изясняващи определени неща. Когато оставяте въпросите без отговор, тогава те придобиват качествата на компромати, но това става по вина на този които не отговаря, на обекта на въпросите.\nДлъжен съм да уточня, че аз не защитавам агент Гоце, а просто се опитвам да бъда обективен и да имам ясни критерии, независещи от личните ми пристрастия.\n36 thoughts on “Допълнителни щрихи около личността Иво Инджев.”\nЛюбомир Кънчев said:\nюни 15, 2010 в 12:35\nКакво завидно „майсторство“ при написването на този пасквил, каква невероятна „обективност“. Вероятно е писано от специалист по доносите – не може да му се отрече. Да спориш и успорваш И. Инджев е все едно да ядеш с мечка дренки.\nюни 15, 2010 в 12:37\n„Длъжен съм да уточня, че аз не защитавам агент Гоце, а просто се опитвам да бъда обективен и да имам ясни критерии, независещи от личните ми пристрастия.“\nАко не беше написал това, тогава може би щеше да е истина това, което твърдиш; но понеже го написа, нещата стават твърде съмнителни относно неговата достоверност 🙂 Ако бяхте попитали един първокурсник по психология щеше да Ви каже, че не бива човек да се издава така хашлашки…\nфен на чергар said:\nюни 15, 2010 в 12:53\nНаистина всеки който критукува и съди може да бъде също критикиван и съден.\nюни 15, 2010 в 13:22\nюни 15, 2010 в 16:23\nне зная защо, вероятно шотсъмтъп, но всеки път, когато чета коментарите под постовете ти, си мисля:\nбоже, колко мъка има по тоя свят, божеее…\nюни 15, 2010 в 16:33\nПускам отново тоя текст, във връзка с един друг лъжец и измамник – Иво Инджев. Обещавам да изясня каква е точно връзката между двете безличия, както и между двата текста. А сега погледнете какво писах преди време във връзка с моя съименник от Пловдив. После ще продължим с темата за Ивото Инжев- Гола вода.\nИмам си един съименник от Пловдив. И той като мен се казва Ангел Грънчаров. Почитател на демокрацията, на Иван Костов, поклонник на крадците и на педерасите. Доцент по философия и невероятен страхливец. По едно време се опитах да водя диалог с него, после се отказах. Обаче взе да ми идва до гуша от една негова, повтаряна вече стотици пъти лъжа. Писна ми, защото ме засяга и мен. Лично.\nДийп Пърпъл-ПусиКЕТ ДОЛС said:\nюни 15, 2010 в 17:52\nБраво Сиромахов, в последните постове надмина себе си, а ти си ненадминат. Задаваш толкова ясни въпроси и им отговаряш с истината. Невероятно. Най-много ме впечатли, това което казваш, че идеята си е идея – истината си е истина – независимо кой я е казал – истината по-малко ли ще е истина ако е казана от бедняк – та нали той има лошо образование – и не постигнал нищо… .. …. ….. …. …\nюни 15, 2010 в 17:57\nМного си прав. Този си е хванал да петни президента за пари, изпълнявайки поръчка на хора застрашени от нарастващия авторитет на Първанов.\nКои са тези тези хора можем да се досетим сами\nюни 15, 2010 в 18:42\n„Вербуването на Първанов или, според терминологията на ДС, привличането към сътрудничество, е било одобрено от зам.-шефа на отдел РИК (културно-историческо разузнаване) в Първо главно Любомир Кънчев, който е покойник и не може да потвърди изнесеното в интервюто.“\nОригинален псевдоними, спор няма 🙂 Очакваме включване от „Цвятко Цветков“ в защита на Иво Минджев – Истината. Защо ли си мисля, че Санчо пансата на Инджев, ленинградският философ от Долна баня, отново го е треснала множествената логорея и не се задоволява да адвокатства единствено от свое има, а полза и разни партизнаски клички, мухахаха 🙂\nКардинал Червен и мускетарите said:\nюни 15, 2010 в 21:33\nИнджев ли е Кардинал Ришельо? Защо този които говори срещу Инджев е платен от Първанов? -Защото на Инджев му се плаща за всяка мисъл? -И мнение? Защо Инджев пише в трето лице – като споменава Иво Инджев – сякаш някой друг пише постът? Защо Инджев обича коментарите които упрекват руснаци и комунисти във всички грехове? -Нали всички имат право да се отменят? Демократите защо замениха демокрация с понятието дясно?\nАндрей Тодоров said:\nюни 16, 2010 в 7:53\nюни 16, 2010 в 7:59\nЕто още едно противоречие (лъжа) в изказванията на лъжеца Ивайло: Обърнете внимание в документа на комисията по досиетата. Ивайло е вербуван 1983.\n– Г-н Инджев, нека още от самото начало изясним цялата истина за агентурното ви минало.\n– Истината е, че аз доброволно отидох при тях, инициативата беше моя. Имам предвид отидох при хората от Първо главно. Не се правя на жертва. Бях едва на 20 години. Току-що излязъл от казарма. А те ни промиваха мозъците още от детската градина. Пък и тогава такива ми бяха представите за живота. Всичко това изглеждаше много светло като перспектива. На младеж като моя милост хората от Държавна сигурност освен всичко друго обещават кариера, власт, влияние, пътувания, пари, разбира се. Звучеше много примамливо. И вълнуващо.\n– Бях държал изпити тук в Софийския университет и заминах да уча в Московския държавен университет като стипендиант на Държавна сигурност.\n– Подписахте ли прословутата декларация за сътрудничество и някакви други документи преди това?\n– Със сигурност съм подписвал някакви документи, някаква декларация там. Имал съм със сигурност и някакво агентурно название там. Това впрочем скоро ще се види. Буквално до дни смятам да видя прословутото си досие. Много съм любопитен да прочета какво пише там. Но както и да е. В Москва постъпих във факултета за Азия и Африка. И буквално още на втория ден се запознах и започна връзката ни с германката Регина. Тази жена след това ми роди три деца, така че не съжалявам за тази връзка.\n– А защо, за какво евентуално би трябвало да съжалявате?\n– Лично аз дори съм безкрайно благодарен за тази връзка, защото тя ми помогна да направя своя избор, който рязко промени и предопредели живота ми след това. Още при първата си ваканция, след завръщането си в България “те” се свързаха с мен и ме поставиха пред съдбовен избор.\n– Как стана това? На конспиративна среща в явочна квартира ли или по някакъв друг начин?\n– Не. Обадиха ми се по телефона. Човекът, който се обади, се представи като еди-кой си, от еди-къде си. Каза, ние сме тия и тия, знаем за теб, наясно сме с връзката ти. Трябва да избираш. Още сега, веднага. Ако искаш да станеш един от нас, трябва незабавно да скъсаш с тази чужденка и да забравиш нея. Или ние, или тя! Избрах на момента. Избрах Регина и връзката ми с Първо главно се оказа дотук.\nСпроред досието му връзката с ДС продължава то 1989 година. Нали безочлива лъжа!!!\nюни 16, 2010 в 8:08\nюни 16, 2010 в 8:39\nюни 16, 2010 в 8:42\n– Тогава без угризения зачеквам болната за вас тема…”агент Ивайло”. Знае се, че сте искали да работите за вездесъщата Държавна сигурност, но когато ДС се опитала да ви раздели от германката, която обичате, вие отказвате да сътрудничите. Какво допълнително научихте от досието си, което прочетохте.\nАз пък така извъртях гръб на другата страна, че той никога не поднови този разговор. Разбра, че от мен доносник не става. Моето сътрудничество се състоеше в това да давам мнение по политически въпроси от Близкия изток. Което аз правех в доклади за БТА – публични и секретни. За публичните няма какво да обяснявам, предполагам. Те бяха за публиката, прецедени през съответната цензура. Истинската свобода на словото беше в секретните бюлетини. Можеш да пишеш всичко, което мислиш, и то влизаше без цензура в съответния секретен бюлетин, който отиваше директно на бюрата на висшето ръководство на България. Така че по тази линия съм вършил най-секретната си работа. В “Международния отдел” на БТА, където работех в така наречения “Секретен отдел”, получавахме информация от цял свят. Гледахме СNN, слушахме западните радиостанции, разбира се, “Свободна Европа” и всякакви други забранени предавания. Четяхме всичко, което пишеше в западния печат. Тази информация, която получавахме в “Секретния отдел”, се сваляше на текст и се правеха най-различни категории секретни бюлетини. Имаше един\nмного специален суперсекретен бюлетин, който се издаваше в един-единствен екземпляр. Той беше предназначен единствено за Тодор Живков,\nзащото в него се събираше информация изключително за семейството на Първия. Голяма част от нея беше неизвестна и за службите.\n– Щом сте участвали в изготвянето на доносите до Първия, значи знаете и тайните на “Светото семейство”, както бе озаглавена една от главите в книгата “Шесто” на Димитър Иванов. За него Красимир Райдовски твърди, че Митьо Гестапото никога не е бил шеф на Шести отдел и крие, че по случайно стечение на обстоятелствата след 10 ноември само три месеца е заемал временно длъжността, с която се перчи и до днес. Казвам всичко това, защото става доста интересно. Може би сте негов съавтор в сянка, без да подозирате? Впрочем какво донасяхте на Тодор Живков в персоналния му бюлетин?\n– Например това, че\nИван Славков е въвлечен в бизнеса с оръжие, контрабанда на наркотици и оръжие чрез българските тирове, които пътуваха из Европа, Азия и Африка.\nИмаше и за Людмила, но за нея повечето неща днес са публична тайна.\nюни 16, 2010 в 8:50\nКак се създават “новини” в България\nby Veni Markovski | Вени Марковски @ 12:33. Filed under Bulgaria, на български, общество\nНякакъв консултант, разкрит като агент на Държавна сигурност*, съобщава по една от десетките телевизии в страната “новината”, че “Президентът готви нова партия начело с Ивайло Калфин”**.\nСериозен журналист като Иво Инджев подхваща “новината” и й придава съвсем друго, достоверно звучене, като разкрива и други “факти”:\nИзточник от държавния департамент коментира, че срещата е необичайна, тъй като по протоколни причини Белият дом рядко приема на официални срещи премиери.\nСлагам и думата “факти” в кавички, за да е ясно, че “източникът” на Капитал, ако го има, или не е от Държавния департамент, или ако е, не би трябвало вече да работи там. За всеки, който ползва Гугъл, е достатъчно да потърси и в рамките на 0.32 секунди ще получи информация за срещи на президента на САЩ със следните премиери само в последните месеци: Гордън Браун (Обединеното кралство), Бениамин Нетаняху (Израел), Йоширо Мори (Япония), Кевин Руд (Австралия)… и т.н. Днес, вторник, се среща и с Папандреу, премиерът на Гърция.\nАко поразвием малко мисленето в тази посока, можем да стигнем до няколко извода: Иво Инджев*** се е предоверил на “Капитал”, наречен от него “авторитетен вестник”. Или “Капитал” се е предоверил на Илин Станев от Вашингтон. Или Илин Станев се е предоверил на своя “източник” от Държавния департамент. По принцип ми звучи малко странно, че български вестник може изобщо да има източник в Държавния департамент, но това е друга тема.\nИли с други думи – не може да се вярва на “източниците” на “Капитал” от Вашингтон. Не може да се вярва на написаното от “Капитал”. Не може да се вярва на написаното от Иво Инджев. И не виждам как мога да повярвам на казаното от агента на ДС, за когото съм писал и по-рано. Първите три изречения, разбира се, са пресилени – нарочно, за да накарат читателя да се замисли малко над фактите, а не да приема безрезервно мнението на авторитетите (дори и мнението на този автор също!).\nНе съм разочарован от Кольо Парамов, но от доверчивостта на Иво съм изненадан – той не е човек, който може да приеме на лека ръка написаното от “Капитал”, още повече, когато то противоречи на широката обща култура на Иво.\nНяма да се спирам на другите намеци за това как Станишев си уредил прием в Белия дом по частен път, през Кондолиза Райс, нито на това как, видите ли, с думите си Кольо Парамов бил “осветил” Калфин като човек на Първанов. Ако Парамов е все още агент, може и да осветява, в изпълнение на поставените му задачи. Но не бива да забравяме, че частният консултант Парамов е нещо подобно на това, което беше Бриго Аспарухов за Симеон – аха да бъде назначен съветник и вече уволнен. И такива хора имат едно човешко качество – не им харесва това, че са били прекарани.\n* – По ирония на съдбата Парамов има псевдоним “Яков”, даден му от ДС. Дали се е замислил колко е малък светът, когато е почнал за пръв път да плюе по Сергей Станишев?\n** – Ивайло Калфин преди малко е реагирал на “новината”.\n*** – Бързам да кажа, че се познавам с Иво, имали сме спор по един от неговите текстове, но поне за мен той е човек с мнение, което често попада в “десятката”, но толкова по-важно е да се посочва, когато стреля по човека, който сменя мишените. За човек с неговите качества е недопустимо предоверяването на източници, които не заслужават доверие.\nKOLIO PARAMOV said:\nдекември 12, 2014 в 16:08\nНа 10.3.2010 г.съобщих за основаването на новата партия на Първанов.Днес тя е факт и управлява България в коалиция………..\nюни 16, 2010 в 8:58\nКак да изтрия от съзнанието си лика на друг заклет потомствен комунист, с лекота обърнал резбата? Няма да забравя онази прословута снимка на ченгето второ поколение Иво Инджев, агент Ивайло, угоднически нахилен срещу инфантилната мутра на Бил Клинтън – лика прилика! Неотдавна в знак на „справедлив” гняв другарят Инджев отново размаха посинялото си юмруче. Този път, за да изобличи – може би заслужено – авторката на поредната ченгесарска инсинуация, младата парижка наследница на някакъв Живков външнотърговец (разбирай ченге) Румяна Угърчинска. Тя издаде дебела оправдателна присъда на КГБ, ДС и останалите по делото за атентата срещу покойния юдей, полския кардинал Войтила, произведения в чин „папа” Йоан Павел ІІ. Инджев писа:\nОгнян Дойнов пък беше близък с Максуел. А Максуел си беше на ти с Луканов. Но, преди да го убият (заради едни милиони) Максуел си беше близък с Тодор Живков. Издаваше му книгите ( писани от съветници) с парите на българския народ, а пък „скромният” ни диктатор, по свидетелства на негови съратници, си е прибирал хонорарите от тези книги с куфарчета.”\nНакрая се оказа, че въпросната Румяна не била дъщеря на справедливо охуления от Инджев Богдан Угърчински. Тя се казва Румяна Вълчева Угърчинска. Излиза като в оня виц: „Май ти извадих окото, извинявай.” Случва се, особено на комунистите и ченгетата. Обикновено те карат наред, както ги е учила партията в нейните секретни лаборатории за смазване на истината. И „прави са, когато съгрешат дори”. Иначе за мен Румяна Угърчинска с книгата за атентата срещу Войтила си остава твърде съмнителна „изследователка”. Нескромно смятам, че притежавам известни познания по случая, основаващи се на документи, публикувани в италианската преса и то не навремето, а през 2005-2006 г. в резултат на парламентарно разследване. Поне снимката на ченгето Сергей Антонов на площад „Свети Петър” е доказано автентична. Иначе държаното в тайна сътрудничество между източните и западните тайни служби и в този случай е извън всяко съмнение.\nТъкмо сега е моментът да се обърна към разгневения автор на цитираните редове, другаря Иво Инджев: Драги, известно ми е, че не си вярващ. Същевременно си наясно откъде знам това. Обаче нека все пак за миг ангажирам твоето тъй „значимо” номенклатурно внимание с Божието слово: „… С каквато мярка мерите, с такава ще ви се отмери. А защо гледаш сламката в окото на брата си, пък гредата в своето око не усещаш?” Ако четеш настоящия текст, вече се досещаш за продължението. Сега да обясня на останалите.\nТъй възмутеният от Угърчинска и нейния (не)баща Иво Инджев срамежливо пропуска, че сам е потомствен комунист. Неговите родители, брат му и самият той бяха членове на БКП. Говори се, че майка му се е пенсионирала в Държавна сигурност. Като водещ на радиопредавания в пряк ефир и началник в самото радио вторият син в семейството Ясен Инджев няма как да не е бил свързан с ония служби. Чудно защо Иво споменава масона Стоян Денчев, а пропуска, че неговият собствен брат бе говорител на друг бандитски кабинет, този на кулския Живков поръчков съдия, познат като Митко Паричката? Междувпрочем забравихте ли, че това бе коалиция между БСП, СДС и БЗНС, която отрезви маса мислещи хора?\nСамият Иво Инджев твърде рано постъпва в редиците на Българската комунистическа партия (позволявам си да използвам някогашната лексика). Партията и службите й го изпращат да учи международни отношения (шпионаж) в Московския държавен университет. Някои автори го определят като „отличник”. Дълго време сам отричаше, че е имал нещо общо с репресивните тайни служби на комунистическия режим. Както пишат някои вестници: „Когато следвал в Московския държавен университет, от службите му дали ултиматум – или идваш при нас, или се жениш за твоята приятелка от ГДР. Иво избрал второто и никак не съжалява… Това е версията на Инджев. Злите езици пък казват, че той е влязъл в структурите на тайните служби и дори цитират немската преса, която твърдеше, че съпругата му била агент на ЩАЗИ.” Поне през 1990 г. така настояваше германското списание „Бригите”.\nДа припомня, че през осемдесетте години партията и службите й изпращат своя верен син Иво Инджев за кореспондент на БТА в Бейрут. Там той заменя друго ченге, доведеното отроче на партийния певец Орлин Василев, члена на БКП Васил Василев, агент Паскал, агент Бобев. Да, същият, който по-сетне завеждаше кореспондентското бюро на телевизията в Париж, а след промените стана гаулайтер на „капиталистите-работодатели” – до един бивши болшевишки антикапиталисти. Говори се, че тогава е сменена и службата, на която младият Инджев се отчита. Служба ли? Каква служба? Нали през 2006 г. лично тогавашният министър на вътрешните работи Румен „Фонтана” Петков се извини на Гарелов и Инджев, задето ги очернил. Не били ченгета. „За Иво Инджев може да се каже не клеветете човека, каза Петков.” От какъв зор този любител на облекчаването в шадравани ще брани своя „враг”? От любов към истината? Комунист и истина?! И защо вече споменатият таен архивар на БСП Николай Добрев държал в сейфа си, но не показвал, досие и на Иво Инджев?\n„Да, ама не”, ако използваме една английска перифраза, пришита към името на друг Инджев колега и по двете служби – в БТА и в ДС. Преди няколко месеца истината лъсна на бял свят – и двамата „оневинени” от Р. Петк. са били агенти – Гарелов и Инджев. Пак казвам: На комунист вяра да нямате. Иво не само сменил името си с агентурното Ивайло, но и получавал парични възнаграждения за своите доноси. Макар дълго да отричаше, най-сетне, изправен пред фактите, заяви, че „не се гордеел” с миналото си на сътрудник на ДС. Напълно достатъчно, та т. нар. народ да му прости и да продължи да вярва на неговите графомански напъни.\nБивш завеждащ-отдел от БТА ми е споделял как след промените Иво Инджев събрал в коридора на агенцията десетина партийни членове, сред които и самия разказвач. И взел да ги навива да хвърлят партийните си членски книжки и да се запишат в СДС. Ето как се „наливаха основите” на „демокрацията по нашенски”.\nВсички тези факти не попречиха на „марксиста-демократ” Желю Желев да го направи директор на БТА. Та нали сам той произлизаше от БКП? По-късно синът на личния Живков оториноларинголог Любомир „Пъпката” Павлов в тандем с подчинения си Стефан Софиянски гуди Инджев в главното кресло на минаващия за „син” всекидневник „Експрес”. По техните твърдения някакви пари стояли зад него… След това Иван Костов го издигна до чин главен редактор на органа на синьото крило на БКП-ДС вестник „Демокрация”. Там Инджев всекидневно се красеше първа страница с високохонорувани антрефилета, гръмко наричани „Статии на свободата”. В тях назоваваше избирателите „измиратели”… Народът ли? Той, изглежда, харесва лъжците и кочияшите, които го подкарват с камшика. Обикновено – към пропастта. Робът обича робовладелците си….\nКазват, че „бившият отличник от Москва, кореспондент в Бейрут, директор на БТА и главен редактор на „Демокрация” се наместил” и в радио „Свободна Европа”, а по-късно и в ефирката на един офицер от ДС. Изгонването му от там предизвика краткотрайна буря от възмущение сред болшевиките, пребоядисали се в синьо. Народе????\nюни 16, 2010 в 10:50\nНяма ли вече някой да създаде сайт за отпора на тези които се отрекоха от демокрацията? И застанаха зад идеите на омразата и егото, Айн Ранд, ДЯСНОТО! ДСБ, КАРОЛЕВ, ЛЪЧЕЗАР БОГДАНОВ, ГЕОРГИ АНГЕЛОВ, И ОЩЕ ДРУГАРИ. Стоян Михалев певеца, е казал стига сме разчитали на азиатският модел които имахме 50години, тогава според него всичко е получавано на ГОТОВО, ало, Михалев, Иво Инджев ли имаш предвид!?? Незнам никой да е получавал нещо на готово преди, освен партийци, но те и сега го покриват, а другите още работят повече отколкото получават! Робски труд си беше тогава, и сега не е по различно. Иво Инджев и ДСБ, имат една цел – парите, и те си го призоват! Тези хора май дори са расисти, генетика, еволюция, …. Аз вярвам че всеки проекция на родителите културата на общноста, на което може да се противостой само с образование и държавна култура, тоест трябват пари за обществени дейности, но тези хора знаят само да реват – „къде са ни данъците, защо взимат от моите пари“.. И в устата им само „мангал“ „мангал“.. Изобщо не могат да схванат, че развитото ОБЩЕСТВО – е най-голямата ИКОНОМИЧЕСКА РЕФОРМА, но те са двойкаджии с дипломи – и за това няма как да осъзнават реалноста истината. Мразят някого защото не им достига интелект за да осъзнаят какъв е човекът срещу тях – ако не е успял – иначе как ще разберат дали е умен, ако е умен ще успее, и ето как мислят че ако си успял значи си умен, защото нямат УМ – ЗА ДА ОЦЕНЯТ УМ, но това е примитивизъм.\nюни 16, 2010 в 14:13\nОткъде са взети тия текстове? Добре би било да сложите линкове – иначе може да се окаже, че сам сте си ги съчинил и фалшифицирал. Практиката е като се копира и препубликува нещо, да се каже откъде е взето. Може би тази информация сте я получили директно от канцеларията на г-н Президента, който напоследък има зъб на Инджев?!\nюни 16, 2010 в 14:25\nУточнения към досието на Иво Инджев\nКато памфлет публикувах във в.”Дума” едно “интервю” с Иво Инджев. Предизвикан бях от нескромното му поведение на водещ телевизионното предаване “В десятката”. В него Инджев грубиянства с гостите си, като ги прекъсва, иронизира и поучава подобно на фелдфебел младите войници.\nПодбивах се в “интервюто” Иво да ме покани за събеседник, но да разменим ролите: аз да задавам въпросите, а той да отговаря. В стил “Инджев”, т.е. прекъсвайки го, разказах в памфлета неговата биография. “Десятката” този път улучи създателя си, защото Иво изпрати до в. ”Дума” светкавичен факс. Той окачестви изнесеното като компромат, а мен нарече клеветник. Заплаши ме със съд, та да съм помнел кога съм си имал работа с него. С две ръце моля Опашатия да подтикне честолюбеца да изпълни заканата си. Не знам, кой от двамата ще бъде обявен за клеветник, но съм сигурен, че като обезщетение аз ще сложа в джоба си 10 000 лева. Правя сметка, че това са 100 мои месечни пенсии, та следващите осем години ще мога да преживея по-сносно и сравнително по-човешки. При тежкия ми материален живот днес за повече не бих могъл и да мечтая.\n• Ще отрече ли ощетеният Иво Инджев, че изпращането му на работа в Бейрут бе заради чисто литературни занимания: да превежда прочутия арабски епос “Приказки от хиляда и една нощ”?\nМного му се насъбра на Иво Инджев, поради което и аз искам да призная една грешка, която допуснах в интервюто си с бившия стипендиант на Държавна сигурност в Москва, бившия резидент на българските тайни служби в Бейрут, бившия главен редактор на “Демокрация”, бившия коментатор на радио “Дойче веле” и настоящ солист на предаването “В десятката” на bTV.\n– Колко процента еврейска кръв тече в жилите ви? – запитали строгите съгледвачи.\n– Нито един процент, за което дълбоко съжалявам! – отговорил великият Пикасо.\nКой обаче е Пикасо и кой е Иво Инджев? Нерде Ямбол, нерде Стамбул?…\nАвтор: Методи ГЕОРГИЕВ\nюни 16, 2010 в 20:30\nУдивително, че има недоразумения като възпитаника на школата по матксизъм-ленинизъм в Ленинград, ревностни защитници боклука от ДС като Ивайло. Има латинска поговорка, когато фактите говорят и боговоте мълчат. Всички текстове имат адрес в интернет. Тъмно синия другар изглежда е изключително нечестен и с доста низки интелектуални способности за да пише такива глупости, че канцеларията на Гоце „снабдява“ които и да е с материяли за един безобиден клюкар като подлогата на всички времена Ивайло. Ивайло написа от мое име коментарий в своя блок. Блога и кногите на Ивайло са източници на слухове и клюки. Ангел Грънчзров може да намери линковете като напиже в гугл Иво Инджев. Другарю Грънчаров правете разлика между мърсотията от ДС и честните българи.\nюни 16, 2010 в 22:19\nКои българи са честни и кои са подлоги не решаваш ти, а то зависи от истината, от реалното положение на нещата. Такива като Ифандиев не могат да бъдат „критерий за истината“. Някои като си преживяват добре като пишат поръчкови плювни срещу тоя и оня, а сам, най-вероятно от личен опит, знаеш, че за такива неща у нас се плаща щедро…\nюни 17, 2010 в 1:21\nИзглежда, че сте и невъзпитан освен, че показвате силно понижени умствени способности. Вашият любимец Ивайло, постоянно лъже. Примери дадох от блога на Вени Марковски. Плагият е, фалшифицира чужди коментарий, лъже посланичката на САЩ за АЕЦ Белене, в блога му е пълно с лъжи. Да се разберат лъжите на Ивайло трябва малко мисъл. Очевидно марсисма ленинизма и липсата на аналитична мисъл не ви позволява да видите едно нищожество като Ивайло хленчещо за слава и пари. Вашата органиченост, липса на ценостна състема , която е заменена от сляп антикомунизъм ви прави още една карикатура и жертва на „гласност и перекройка (Игор Талков). Учили сте в Ленинград и може би от там сте закърмен с болшевишкия лозунг; „които не е с мен е против мен“.\nюни 17, 2010 в 7:20\n„… органиченост, липса на ценостна състема, която е заменена от сляп антикомунизъм… “\nДойде си на думата най-после, таваришч; не требеше обаче така баламски да се дегизираш 🙂 Преди 1989 г. почти със същите думи ме мъмреха комсомолските секретари 🙂\nВалентин Николов said:\nюни 23, 2010 в 17:11\nАз имам само един въпрос. Този блог на Чергар ли е или на Гоце ?\nюни 23, 2010 в 17:33\nЧети – чети, мисли – мисли и после питай-питай . . .\nюни 23, 2010 в 21:40\nА то има ли какво да се чете тук изобщо ? Чергарски истории.\nюни 23, 2010 в 22:36\nИ Чергар, защо не си потърсиш сам отговорите? Инджев отговори на тях още първия път когато се опитахте да му очерните името. Много преди да си създадеш съшития като черга от парцали блог с овехтяла инфорамция смърдяща на стари ДС архиви.\nюни 23, 2010 в 22:55\nИ един съвет … Блог не се пише само с copy и paste от google искат се и умения и честност.\nДеян Илиев said:\nмарт 30, 2011 в 0:44\nТози „демократ“ Инджев още известен като сътрудник „Ивайло“ на ДС е учил демокрация не къде да е, а в Московския държавен университет.\nБая демокрация ще да е научил там. Пък и в ДС на доста демокрация са го научили.\nАбе….демократи. 20 години ни въртят все едни и същи ДС-ари-демократи – „Гоце“, „Ивайло“, „Алберт“ …. „Димитър“. Списъкът е неизброим.\nЖивко боев said:\nмарт 8, 2012 в 15:44\nНай-хубавото от всичко е това, че дори самите комунисти са осъзнали колко долнопробно е да си комунист, ченгетата от ДС, да си агент на ДС и т.н. Щом те самите не могат да измислят по гнуснава обида от това да нарекат някого сътрудник на ДС, комунист или нещо такова, значи сме разбили дори тяхното съзнание, дори тяхната вяра е изтърбушена! А, както беше написал „поета“ за тяхната вяра „…бронебойни куршуми няма открити, няма открити!“\nаприл 7, 2012 в 19:47\nКато чета всички тези нападки срещу Иво Инджев не мога да се отърва от впечатлението, че са писани от агитпропа на БСП. Как може някой , който се представя за антикомунист да клейми Иво, че призовал колегите си в БТА да се запишат в СДС? И как може да застават на страната на Гоце за каквото и да било? И защо е толкова лошо някой който е членувал в БКП, да разбере че това е било грешка и да застане от другата страна на барикадата? Против това развитие на нещата според мен могат да имат нещо против само бесепарите. И какво трябва да направи такъв човек според тези високоморални праволинейни пуристи – да си направи харакири ли? Според мен тези които защитават подобна тъпотия са или провокатори или кретени. Какво целят да докажат – че са толкова велики борци за демокрация от време оно? Че къде бяха преди 1989? Защо не съм ги виждал? Ако наистина са били опозиционно настроени срещу режима на Живков, какво са направили? Ще съм много л’бопитен поне е дин да разкаже за епичната си антикомунистическа борба – хайде чакам.\nаприл 7, 2012 в 19:55\nИскам да добавя само, че Иво Инджев, поне от това което съм чел за него, и което видях с очите си по телевизията – когато попита Гоце за апартамента му – е заслуга за гражданското общество. Също и инициативата му за премахването на Паметника на Червената армия. И да се оплюва точно той от хора които се представят за антикомунисти е доста тъпо – значи са си най-глупарести комуняги – нищо повече. Не им стига акъла дори да го правят по-рафинирано че да изглежда достоверно.\nМечо Пух said:\nмарт 25, 2015 в 10:50\nС времето съм се убедил, че да спориш с комунист, както и да спориш с антикомунист е достатъчно безсмислено. А агент ‘Ивайло’ е доказан и изобличен многократно лъжец без значение кой твърди това. Доноса му срещу бившите си колеги от БТВ е доказателство за собственото му лично падение. Писах в блога му, за да му го съобщя – съответно получих … цензура. Благодаря на chergar за възможността да споделя мнението си свободно.\nМного ми е любопитно, кое е по-демократично и кое по-комунистическо – цензурата на свободното слово (налагана от доносника) или свободата на словото(позволена от chergar)?\nИнджо Ивов said:\nаприл 26, 2015 в 9:53


Озеленяване | att-briliantzone.com\nКосене на трева в частни дворове и парцели, поддържане на зелените части пред офиси, административни и бизнес-сгради.\nПрочистване на тежки терени – косене на висока трева и бурени, почистване от камъни, изрязване на храсти и др. – в зависимост от конкретните условия и сложността на терена\nФрезоване на земеделски площи – извършва се с малогабаритна селскостопанска техника. Максималната дълбочина на фрезоване е 25 – 30 см. Стойността на услугата е в зависимост от състоянието на терена и почвата (твърдост, влажност, каменливост и др.) и необходимия брой пъти фрезоване до достигане на желаната от клиента дълбочина и консистенция на почвата. Цената се определя след оглед и по договаряне.\nТежки терени се считат: терени пострадали от бедствия, наличие на наклони по големи от 10%, използвани за сметища, терени със строителни отпадъци, труден достъп до обекта или липса на пътна ифраструктура.\nИзвозване на отпадъци до депа или сметища – за извозване на отпадъци до депа или сметища, цените са в зависимост от обема, разстоянието, състоянието на пътищата, възможностите за достъп до обекта и таксите на съответните сметища за конкретното населено място.\nПоради спецификата на дейностите, окончателната цена на предлаганите услугите се определя след безплатен оглед на място.\nПри възникнали въпроси и за допълнителна информация не се колебайте и се свържете с нас.\nКосене – веднъж месечно, а през периода на активната вегетация – веднъж седмично.\nГрапене (вертикутиране) – два пъти годишно, пролет и есен.\nВалиране – веднъж месечно или през косене\nПодхранване на почвата – три пъти годишно.\nПлевене – редовно премахване на нежеланата растителност.\nГрижи и поддръжка на растенията\nОкопаване, прекопаване – пролетно и есенно прекопаване, допълнителни окопавания на почвата.\nПлевенe – редовно премахване на нежеланата растителност.\nРезитби – основни оформящи и направляващи резитби\nПодхранване – подхранва се с подходящите органични и минерални торове.\nЗащита – редовен фитосанитарен контрол.Третиране с необходимите препарати.\nПодготовка за зимен и летен сезон.\nПоддръжка на интериорна растителност (разположена в дома, парници, зимни градини, салони, фоайета и други закрити площи)\nПочистване и отстраняване на сухите листа и клонки.\nРезитба и частично подрязване.\nПодхранване с изкуствени торове – 1-2 пъти в месеца.\nТретиране с препарати за растителна защита.\nПоливане и пулверизиране на вътрешни растения.\nПролетна подготовка на растенията за летния сезон\nЕсенна подготовка за зимния сезон.\nПочистване след извършените дейности.\nТретиране с подходящи препарати за трайно предотвратяване появата на растителност там, където тя е нежелана.\nЗасаждане на сезонна растителност, цветя, декоративни храсти и др. (по желание на клиентите и се договаря допълнително).\nВ цената се включват всички препарати, торове и консумативи, необходими за обработка на площите.


Евреите са се заселили на Балканския полуостров още през античността. Основният масив пристига след прогонването на сефарадските евреи от Испания през 1492 г. След освобождението на България от османско владичество се заселват и евреи от Централна Европа – ашкенази. След края на Втората световна война повечето от тях се изселват от България в новосъздадената държава Израел. В резултат на това числеността им е намаляла от 44 209 души през 1946 г. на 1363 души през 2001 г. Повечето от българските евреи изповядват юдаизма. Майчиният им език е български и еврейски. Според преброяването, извършено през 2011 г. от Национален статистически институт (НСИ) на територията на област Стара Загора живея 25 души, които се самоопределят като евреи.\nВъпреки, че до 1944 г. в Казанлък е живеела значителна еврейска общност, към настоящия момент в града на розите няма нито един представител на тази народност. Кварталът, където са живели някога казанлъшките евреи се намира северно от Природо-математическа гимназия „Никола Обрешков“. В Казанлък в началото на миналия век, запазвайки се като отделна общност в града, евреите стават неделима част от ежедневието на казанлъчани, обогатяват го и му придават колорита на българския град, пример за междуетническа и междурелигиозна толерантност. След световната икономическа криза в края на 20-те години на XX век, засегнала и Казанлък, започва известно оживление в стопанския и културен живот на града. За този подем несъмнено имат принос и местните евреи, които се занимават предимно с търговия. През 30-те години на XX век повечето от тях са от сефарадския клон. Това определя и спецификата в начина на отбелязване на традиционните еврейски празници, които макар и много, и различни имат някои общи неща.\nВ края на 30-те години идва и краят на безпроблемното и спокойно съществуване на еврейската общност. След приетия от XXV Обикновено народно събрание Закон за защита на нацията, българските евреи са лишени от граждански и политически права, отстранени са от стопанския живот на страната, а имуществото им е конфискувано. През март 1943 г. е направен опит казанлъшките евреи да бъдат депортирани, но той се проваля. На 17 юни 1943 г. всички евреи от Казанлък, Стара Загора и всички еврейски семейства, които вече са преместени от София в нашия град, са интернирани в Северна България – Лом, Видин, Плевен, Враца. След 9 септември 1944 г. казанлъшките евреи се завръщат в родния си град. Новата власт също им създава проблеми – не признават трудовия им стаж, национализират имотите им и др.\nВ българската историческа наука за пръв път се споменава еврейска народност през средата на XIII в., когато цар Иван Александър се оженил за еврейката Сара. Преди да се венчае с българския владетел, тя се покръстила и приела християнското име Теодора. В 1503 г. равинът Леон де Модена отбелязва: „Всеки евреин е длъжен да се ожени най-добре на 18-годишна възраст, за да се изпълни Божието повеление: „Плодете се, умножавайте се и напълнете земята”.\n„Който премине 20-те години, без да се ожени, изпада в грях”. Ето защо родителите в еврейските семейства са взимали решение за кого да задомят своите деца.\nКакто и при българите, така и при евреите инициативата за брак излиза от страна на момковите родители. Те оглеждали девойките в различните семейства и насочвали вниманието на сина си към ония, които им допадали. Тогава младите започвали по-често да общуват и имали възможност да се опознават и харесват. Когато момъкът съобщавал на родителите си, че харесва някоя девойка и че тя проявява интерес към него, тогава се извършвал годеж. В деня на годежа родителите на момчето и синът отивали в дома на девойката. Разговаряли с родителите, уточнявали подробности, младите целували ръка на възрастните и ги обявявали за годеници. Годежът продължавал една-две години.\nГоденикът посещавал годеницата с родителите си и сам всяка събота, когато ѝ носел плодове и сладкиши, приготвени от майка му. В случай, че се налагало годеникът да отсъства дълго време, трябвало да се даде по-голяма гласност на годежа и сигурност на годеницата. Затова в присъствието на духовно лице, равин или негов помощник, извършвали обреда „кинян” (придобиване на собственост), за който са били необходими десет души мъже за свидетели. По този начин годеникът се ангажирал и обричал пред Бога във вярност към годеницата.\nДокато траел годежът, годеницата приготвяла чеиза си – горно и долно облекло поне за няколко години, спални принадлежности – дюшеци, юргани, възглавници и чаршафи, както и покривки. Затова се правели седенки – събирали се девойки и съседски жени, приятелки и роднини, помагали в изработване на чеиза и пеели нарочни за случая песни. Десет дни преди сватбата в къщата на годеницата нареждали чеиза, за да го видят съседи и познати, роднини и приятели, и често по-далечни, но любопитни девойки и жени, доведени от техни близки. От страна на годеника идвали роднини оценители, които оценявали всяка вещ, защото цената трябвало да фигурира в брачния договор „кетуба”. В него се вписвали зестрата и чеизът, които теоретически принадлежат на жената. По време на брака мъжът разполага свободно със зестрата, но стигне ли се до развод, е длъжен да я възстанови. Един документ от 19 октомври 1577 г. от община Будин (Видин) показва брачните отношения на евреите, отразени в кетубата: „И тъй благославяме и решаваме от днес нататък всеки мъж или жена, които омъжат дъщеря си за мъж, бил той жител на този град или на друго място, в случай че му обещаят зестра, съгласно споразумението помежду им, в момента на определянето на чеиза от зестрата оценителите ще трябва да оценят всичко онова, което трябва да се запише като зестра на годеницата: пари, злато, сребро, бисери, дрехи за годеника и годеницата, възглавници, юргани и недвижимости, като се почне от металическите съдове и се свърши с глинените такива...”. Записва се също така и сумата – какви пари е донесла годеницата. Ако жената умре, без да е оставила дете, мъжът наследява една трета от реалната цена, която му е донесла, а две трети остават за нейните наследници – сестри, братя и пр. Еврейските девойки винаги се омъжвали със зестра, която била вписвана в брачния договор.\nЗа евреите седмицата преди сватбата е много вълнуваща. Тогава за жениха се устройва специална церемония, наречена „уфруф”. Той отива в синагогата и активно участва в службата, като обявява предстоящата сватба. Често се хвърлят бонбони, а след службата за присъстващите се организира малко угощение или вечеря за семействата. Подобен ритуал очаква и невестата. Както при всички други религии младоженците не трябва да се срещат през седмицата преди сватбата, но това изискване рядко се спазва. Най-често сватбената церемония се извършва в синагогата, но не е задължително. Достатъчно е присъствието на равин. В началото се подписва брачния договор, водещ началото си от преди няколко хиляди години. В деня преди сватбата жените от двете страни отивали заедно с годеницата на баня – да огледат снагата ѝ и да я облеят със студена вода. Някога отивали с огромни бохчи с дрехи, храна и дайрета. След изкъпването годеницата влизала три пъти в басейна и, като се изправяла след всяко потапяне, останалите имали възможност да я огледат най-подробно. Къпането било абсолютно задължително и за годеника, който се придружавал от мъжете на двете страни.\nЕвреите могат да правят сватба във всеки ден от седмицата освен в събота (шабат). Най-често за сватба се избира сряда, защото според еврейската религия това е светъл ден, в който са сътворени слънцето, луната и звездите. Сватбите били забранени през 50-те дни между празниците Пасха и Шавоут, с изключение на 33-ия ден и неделята след него. За сватбата се изпращат печатни покани. Някога предпочитали сватбената церемония да се извършва в дома на младоженеца. В по-ново време, когато младоженците са евреи, предпочитат свещеният акт на съпружеската клетва и молитви да се извърши в синагогата.\nВ деня на сватбата близките на годеницата и майка ѝ се занимават с обличане на булката като пеят:\n„Госпожо булке, я слезте долу!\n- Не мога, не мога,\nче ме пременят с булчински премени.\nЗа момчето, що ме очаква,\nвече ме пременят…\nЧе ме причесват\nс булчинска прическа,\nче ме къносват с булчинска къна.”\nБулката, облечена в булчинска рокля, забулена с воал, накичена със семейни накити и подарени от свекърва ѝ, очаквала младоженеца с роднините му. Младоженецът взема булката и заедно отиват в синагогата. Там над тевата опъвали балдахин – таломо, под който заставали младоженците, до тях родителите им, които са и „сузбините”- кумовете. Те държали краищата на „талета”, покриващ раменете на младоженската двойка.\nРавинът с чаша вино в ръка и молитвеник изпява седем молитви – благословии, съставляващи венчалния ритуал, като казва “кидуш” (женя се). Равинът отпивал глътка от виното и поднасял на младоженците да пият. След седмия път поставял пръстена на младоженеца, а той на булката, като казвал: „Чрез този пръстен да си ми благословена, както законът Мойсеев за еврейския народ”.\nРавинът обяснява акта на брака – съчетанието и задълженията, които поемат чрез него един към друг за цял живот. След това прочита „кетубата” – брачния договор, който се подписва от младоженците и родителите им. В същия момент счупва чаша, произнасяйки пожелание за щастие на младата съпружеска двойка. С това показва на новобрачните как да се счупят злините и неприятностите в живота им.\nСлед извършване на венчалния акт в синагогата, всички отиват в дома на младоженеца. Посрещат ги пред самите врати на къщата и хвърлят върху тях ориз, бонбони и пари. Понякога разливат пред тях вода, за да им върви в живота като по вода. При влизане вкъщи изнасяли огледало да се огледат младоженците, да се видят колко са хубави и щастливи. Сватбата продължава с ядене и пиене до късно вечерта. Гостите носят бадемов сладкиш, бонбони и подаръци.\nСлед празничната вечеря, младоженците се оттеглят в специално приготвена стая. Осем дни след венчавката младоженецът бил освободен от всякаква работа и прекарвал времето си между дома и синагогата.\nКакто всички сватби така и еврейската сватба се счита за голям празник и повод за празнуване. Тя се отличава със своите ритуали, идващи от миналото. Преди много години сватбите са се организирали от сватовници, наречени йента. Днес тази традиция продължава да съществува в някои ултраортодоксални еврейски общности. Въпреки всички договорености младоженецът трябва да поиска ръката на булката и да заплати откуп, след което се пристъпва към сключването на брачния договор.\nМного важен момент е покриването на лицето на невестата с покривало, което се прави от младоженеца и символизира готовността му да я защитава. Този ритуал води началото си от библейски времена, когато преди да се омъжи за Исаак, синът на Авраам, Ребека покрива лицето си. Музиката е традиционна, тъй като повечето\nот евреите не се чувстват удобно при звученето на сватбения марш на Вагнер (известно е, че композиторът е бил с антисемитски възгледи). По време на еврейската сватба се отдава особено значение на числото седем – дават се седем благословии от седем души, а на банкета се пият по седем чаши вино, което в преносен смисъл символизира изграждането на новия дом. Танците на сватбата са най-разнообразни и те зависят от степента на религиозност на младоженците. След тържеството, младоженците се отправят на меден месец и тогава получават първата си възможност да бъдат заедно като съпруг и съпруга.\n Огнянова, Елена. Традиции и празници в България. С., 2002., с.183-187.


Христина Христакиева 12 Април 2016 316 видяна\nБургас е четвъртия по големина град в България. Страхотното географско разположение, невероятната природа и забележителностите му, са предпоставка за провеждането на многобройни фестивали край морето. Сезонът на усмивките, слънцето и крайбрежните забавления започва. Време е да Ви запознаем и с културния календар на Бургас за 2016 година.\n24 – 25 юни\nФестивалът „Включи града" обединява творците, жителите и посетителите на Бургас. Двата юнски дни винаги са наситени с културни прояви. Навсякъде и по всяко време в Морската градина. Ключови места са: културен център "Морско казино", сцена "Охлюва", Терасата до казиното, Моста, Летен театър, Графична база, Комплекс "Флора", Басейн "Флора", "Стената на приказките", както и всички прилежащи алеи. Миналото, настоящето и бъдещето на Бургас оживяват, за да сплотят хората. Уникално преживяване за всички – млади и стари, жители и гости.\n„Фестивал на пясъчните фигури" ще се проведе в Бургас за 9-и път. Тази година пясъкът ще е повече от 5 хиляди тона, а скулптурите по-забележителни от всякога. Със сигурност това е събитието, предизвикало най-голям интерес в Бургас. Мястото, където пясъкът ще оживее е вече добре познато – парк „Езеро" до Конна база. Фигурите ще останат там до края на месец септември, за да могат повече хора да се докоснат до творбите на българските и чуждестранни скулптури.\nТрадиционно се провежда в средата на месец август в Приморски парк. За почитателите на музиката обаче имаме лоши новини – Спирит най-вероятно тази година няма да има.\n5 - 7 август\nЕжегодният „Метал фест" ще се проведе в началото на месец авгус, но програмата и участниците в него все още не са оповестени официално.\n5 – 7 август\nПо същото време морския град посреща и международния „Тату фест". Фестът акустира за четвърти пореден път в Бургас. Двудневната програма отново ще предостави много незабравими емоции на почетателите на тату културата. Програмата ще включва конкурси за най-добра татуировка в много и различни категории, ревю, музика и много изненади.\n22 – 26 август\n„Международен фолклорен фестивал" се организира от община „Бургас" още от далечната 1965 година. За всички тези години участие във фестивала са записали над 450 състава и 20 хиляди участника. МФФ включва концерти на сцената на Летен театър Бургас, на открити сцени, концерти в региона, празнични дефилета, научна сесия по проблемите на фолклора, изложба-базар на традиционни сувенири, демонстрация на народни занаяти. При откриването на фестивала традиционно се връчва наградана „Нестинарка" за народно и песенно творчество.\n3 – 5 септември\nЗа втора поредна година през почивните дни от септември ще се лее бира в Бургас. „Бирен фест" се организира от експоцентър „Флора - Бургас". Входът и тази година ще е свободен. С много българска и вносна бира, скара, забавни игри, музика и изненади ще посрещнем последните слънчеви дни и ще закрием сезона на фестивалите в Бургас.\nБургас през топлите месеци е култура. Посетете го и се насладете на приказните неща, които Ви предлага!\nмузикални фестивали в българия\nфестивал за съвременно изкуство\nСтранджа - червената планина на Астите\nЧехия, Кутна Хора - кости и сребро


The Mermaid (2014) - Page 3 - Корейски сериали - Eastern Spirit\nJune 22, 2014 in Корейски сериали\nСлед като изгледах 3-ти епизод, спокойно мога да кажа, че този сериал влиза в списъка ми: любими. Още в първите минути, започнах да се смея като полудяла, това момиче предизвиква "смешни" неприятности и ситуации в момента в който новите и крака и стъпят на земята .. очаквах сериала да ми хареса, но направо надхвърли очакванията ми. Отдавна търся нещо което да ме разсмива и забавлява, до сега все гледах тъжни и трогателни любовни драми, които ме караха да плача денонощно, за щастие открих моята любимка - русалка, хихи. Не знам как ще издържа докато пуснат 4-ти епизод с английски субтитри, да не говорим за българските. Ау, искам времето да лети, да лети, да лети, да лети много, много бързо. Ако има начин да проспя идните дни, ще бъде наистина чудесно !!!!\nИнтересно ми е как ще се развият нещата (очевидно ще има любов), но с кой ли? Не разбрах добре какво се случва с\nШи Кьонг, но разбрах отлично, че Джин А е непоносима. Чудя се как е възможно изобщо някой да я .. харесва, тцтцтц.\nЕ, как - с неудачника Оня там, готвачът, докато се усети, че е сбъркАл рейса, селянинът с колелото ще забърше момата с КРАКАТА Пък въпросния, завалията, хал хабер си няма на какво ще се натресе.\nОстанах много разочарована от този сериал. Определено не е каквото очаквах. Пълен е с простотии от начало до край. Едва изгледах 1 и 2 епизод и все пак реших да му дам шанс, но 3 тотално ме отказа вече!\nКак са могли да извратят така приказката за малката русалка?!\nДори не прилича на Корейски сериал. По-скоро на Американски - супер долнопробен и без никакъв смисъл.\nАко това е комедия нещо ми убягва комедийната част..\nНо това не е учудващо, защото тази кабеларка TVN има супер ниски стандарти и почти никакъв бюджет. Всичките и продукции са супер евтини и негледаеми. Единственият сериал на TVN, който съм гледала и ми е харесал е Flower Boy Next Door, и то само заради Енрике Гъм (Юн Ши Юн), който е толкова сладък, забавен и харизматичен, че въпреки, че действието се развиваше в 2 стаи и навън по улиците, ниския бюджет за заснемането, ужасните камери и тоталната липса на красиви дрехи, места, кой знае каква история и т.н. все пак се нареди измежду любимите ми филми (макар и някъде по най-последните места). Само заради забавната игра на Юн Ши Юн.\nА тук и главните герои са едни "красавци". Едни от най-непривлекателните Корейци, които съм виждала през живота си. Как са ги намерили не знам, но са кой от кой по-неприятни на вид..\nТози готвача с големия нос и нещастния, дето никой не го иска, как са могли да ги изберат за главни актьори? А пък съквартирантите да не говориме. Въобще всички са ги подбрали все едно са излязли от някой долнопробен американски сериал.\nJo Bo Ah също не ми харесва, а който е написал героинята- нямам думи. Не препоръчвам този филм на хора под 15 години- пълен е с глупости и простотии. Нищо общо с приказката за малката русалка, нищо дълбоко, трогващо или интелигентно. Пълна селяния на каквато не знаех, че Корейците могат да бъдат способни.. Изобщо не е невинен! Но Америка влияе на целия свят.\nВ този филм няма какво да се види и не бих го гледала дори да нямаше нищо друго за гледане..\nkyeoptatokki като сериала е за над 15 години, ти защо си го гледала? Сама си се прецакала. На мен ми е супер забавен, даже наистина мисля че е на едно друго ниво. Доста различен от останалите комедии. Не е за изпускане, но като се има предвид че го излъчват от 23 часа, по-добре е да не го гледат малолетни.\nКеоптатоки, никой не е длъжен да създава сериали отговарящи на твоите "изисквания".\nЗащо им е да правят драма досущ като Малката Русалка, според мен няма смисъл - който иска ще изгледа Малката Русалка, а не нейна корейска версия, за мен този сериал е изключително забавен и аз не виждам нищо извратено, поне аз мисля, че хващането за задника не е нещо .. извратено. Колкото до актьорите, твое лично мнение - за мен, това момиче има забележителен вкус за мъже, както каза и някой по-горе. Според мен не е добре да оплюваш сериал при положение, че едва започна. Като не ти харесва, гледай някой друг сериал, може би по друга програма. Само не разбрах, защо гледаш тази програма след като толкова изрично и ясно каза, че не я понасяш. Най-добре е да последваш примера на Демончето, стоящо точно над мен. А аз сега продължавам да се смея с русалката !!\nТочно този сериал е пълен с изключително свежи и доста интелигентни, смея да кажа, закачки. Но е за зрители НАД 15 години, така че не разбирам защо си го гледала.\nБТВ, от всички сериали на ТВН да избереш най-глупавия....\nАма и мен нещо не успява да ме грабне... Да си призная откровено, досега не съм се засмяла нито веднъж. А и някак нелогична ми е тази русалка - смартфонът е придатък на ръцете й и всичко знае и може чрез него, ама явно не знае какво е малка русалка да се превърне в човек. Уж следи модните и клюкарските вести, и си има стил, ама - горкичката - не знае, че люспите й ще се махнат и ще й трябват дрешки. Различни от панталоните на въргалящ се из калта покрай реката пияница. Някои добри идеи са смотани сред глупави скалъпени измисльотини.\nЩе гледам и 4 епизод, да не изпусна нещо или да не би нещо да не съм вдянала през първите три, и после май ще се отказвам.\nТочно този сериал е пълен с изключително свежи и доста интелигентни, смея да кажа, закачки..\n말도 안돼! Къде ги видяхте? Кое им е интелигентното? Ако това е интелигентно..\nНо е за зрители НАД 15 години, така че не разбирам защо си го гледала.\nТе всички се водят за над 15, в другите обаче няма подобни идиотщини, които дори не мога да спомена.. Културата и възпитанието ми не го позволяват. А ако има нещо подобно е поднесено по-интелигентно, завоалирано, класно.. и е веднъж на 20 епизода. Не е центъра на историята както тук, във всеки епизод! На тази русалка само това и е в главата.. Можеха да сложат по-невинни закачки, които да са забавни, а не отвратителни. Както когато получи крака и се озова гола насред нищото, след което тръгна да сваля дрехите на пияницата и аджумите ги видяха. Не съм очаквала да видя подобна сцена в Корейски сериал. А съм гледала МНОГО Корейски сериали.\nА пък това в 3-ти епизод, дето си го представяше с грозния готвач вече беше върха на сладоледа!!! Супер противно!!! И всички останали селски двусмислици в сериала, които не искам да споменавам.\nНито е смешно, нито е смислено.. Имало е много други абсурдни сериали, но поне са били забавни и прилични. Например Гумихото, което искаше да се чифтосфа с Те Унг.\nТя беше толкова невинна и сладка през цялото време, като дете, което открива света, вълнуваше се от "водата с балончета" и искаше да "яде кравичка" (говеждо ) постоянно. Образа, който Шин Мин А (и сценаристите) изгради беше наивен, чист, сладък и невинен.. Просто беше lovable! Така че желанието и да се чифтосфа с Те Унг изглеждаше също толкова невинно. А и Те Унг беше наивен и невинен.. Така, че тук нещата бяха забавни и смешни.\nДокато образа на тази русалка въобще не е lovable.. С какво може да спечели сърцето ти? Тя не е сладка и невинна.\nТози сериал има добър замисъл, само да се беше дал на друга телевизия като KBS, KBS2, MBC или SBS и беше пренаписан изцяло и ако бяха избрали други актьори (поне мъжете).\nНе харесвам и Джо Бо А, но може би това е заради тъпия образ, който сценаристите са и дали..\nДа, беше глупав и скучен, с лошо качество и лоши цветове - както всички сериали на най-пропадналата Корейска телевизия TVN. Но понякога добрия актьор компенсира всичко. А и ако ролята му е приятна, образа е весел и светъл, може да спечели сърцата на хората, ако ще и да бъде сниман с телефон (с което подозирам, че снимат TVN, в най-добрия случай\nцветовете и картината на сериалите са все едно са снимали с картоф или тостер, не съвременна HD камера като другите, СЕРИОЗНИТЕ телевизии в Корея)\nМацка, не се излагай така - tvn били долнопробни... Оле, Боже! Я порасни малко и не се излагай така, всички ще ти се смеят...\nОк.. 'мацка' кажи ми ЕДНА голяма продукция на TVN с популярни актьори или айдъли и с перфектно качество на картината! Не виждате ли разлика в качеството на продукциите на големите телевизии и тези на TVN? Първите са HD с кристален образ и реалистични цветове, специални ефекти, най-популярните и добри актьори или изпълнители, висок бюджет и стават хит.. Докато тези на TVN - супер скапана картина, всичи нейни драми които съм се опитвала да гледам са били тъмни, цветовете са някакси винаги почти черно-бели, сякаш всичко изглежда някак безцветно само оранжеви, кафяви и охра- тонове.. Какви са тези камери с които снимат?! Освен това, актьорите, които участват в тяхни продукции са никому неизвестни.\nОпитах да гледам и Тримата Мускетари на TVN, но едва изтърпях до края на 1-ви епизод. Няма да гледам нататък. Не мога да издържам на супер ниския бюджет, ужасните камери и аматьорските бойни сцени.. Йонг Хуа е облечен в нещо, което прилича на ханбоците, които наемаш, за да си направиш снимка..\nВсичко е супер аматьорско..\nМоля, продължете да гледате TVN, докато аз се радвам на Джун Ги в Чосонският Стрелец по KBS2\nПоради засилващото се усещане за\nсъвсем накратко смятам да приключа участието си в задочния двустранен монолог със следното:\nTVN са изключително читава телевизия с особено качествени продукции (като цяло), като именно там съм гледала някои от най-любимите си сериали и именно там съм срещала някои от най-хубавите изненади откъм актьорски изяви на много нови, свежи лица наравно с добре познати и обичани стари муцуни. На фона на тотално монотонните и еднотипни проекти на много други телевизии, разчитащи единствено на популярни (но иначе осезаемо некадърни) персони, TVN са си цял оазис на оригиналността.\nКолкото до Русалката - никой не твърди, че това е вРЪхта на режисьорското изкуство и на сценарния гений, но определено е свежа закачка за хора с опит и над определена възраст. Така че е не само желателно, ами направо препоръчително да преустановиш гледането му и наистина да се пренасочиш към любимите си илюзорни хубавини. Да, моля те, иди гледай "Чосонското пуцало", ходи точи лиги по Дръвчо или всенародната любимка на Корея - Ким Те Хи, (или още по-добре - феноменалната, великолепна и всестранно НЕвероятно талантлива Су Джи) и остави нас, плебеите, да си се радваме на пошли, противни работи като това. Пак повтарям, този сериал е за НАД 15-годишни зрители, което те изключва като подходяща аудитория по много повече от един показател.\nНищо особено не е този сериал. Прекалено комерсиализирано и захаросано с моментни изблици на сериозност. Не очаквах много, защото май не съм доглеждал сериал излъчен по тази телевизия, пък и последният сериал от "по-новите", който ми хареса донякъде беше "Secret". Честно казано "китайската приказка", която загледах ми е по-интересна.\nСериалът много ми харесва. Забавен е, с постоянни закачки със зрителя (но май не с всеки зрител), с пародиен хумор, който действително не е по вкуса на всички. Прилича на други мои любими сериали на tvN - двата Flower Boy и Marriage Without Love - по това, че разчупва някои класически клишета (в Marriage Without Love особено ми хареса пазенето на тайните).\nВъпреки че изглежда лековатичък, за мен си личи, че върху него е работено много усърдно и който иска, може да си намира тук всякакви дълбини и пластове, но трябва известна култура и информираност, за да ги разпознае. Както да четеш Тери Пратчет. Сигурно корейците (с малка буква, както и американците) намират в този сериал много, много, ама много повече смешки.\nВ тази връзка, някой знае ли пародия на кой клип е онази песен на страдащия дебеличък батко, когато разбра, че На Хи има друг любим?\nИсторията за Малката русалка е била създадена като метафора, с други думи е пълна измишльотина, която цели да ни разкрие много сериозна реалност, така че приемам безусловно всевъзможни нейни още по-измислени варианти. И аз изпаднах в моментен културен шок от подводната мобилна техника, но като се замисли човек, на русалките размножаването сигурно им е къде по-сериозен проблем, пък съм се хванала за един телефон.\nОт друга страна, мога да разбера и очакването на някои зрители за повече реализъм. По-лесно ни е да съпреживяваме, ако нещата са представени с близки за нас изразни средства, с познати сценарии, това предизвиква по-дълбока симпатия и емпатия. Хората имат различна възприемчивост и към фантастиката, и към пародията, затова за някои зрители този сериал може да е напълно несмилаем, за други - бозичка, а за трети, като мен, наслада за невроните.\nПонеже не познавам корейската поп-култура, моля, ако някой открие подобни идейно преосмислени сцени и клипове в сериала, да споделя тук оригиналите.\nBorean, сега ми се изясни защо не ми харесва сериала.\nТа да се върнем все пак на сериала - интересна ще ми е битката за стажантското място с тримата турбогъзари. Това с търсенето на работа там си е доста жестока конкуренция, а тук поне не се свенят да покажат ударите под кръста. Доста тъжни тенденции, макар че вече сме ги отбелязвали - даването на луди пари за дрешки, гримове, снимки и прочие, само и само да не приличаш на себе си...\nПредполагам също така ви направи впечатление чата на откачената съквартирантка, по време на който се тъпчеше здраво - което е поредната модна мания там. Не се стърпяха да се закачат и с друга - еуфорията покрай "Frozen" Доволна останах и от гавъра с Жъ Гущера\nНе съм предполагал, че сериал за русалка ще предизвика такива брожения. В крайна сметка това е една изключително несериозна история, която трябва да те отпусне и да те разсмее, а не да буди тъмните сили у теб и да побесняваш. Aз съм много доволен от епизодите (и от русалката) , обаче не знам дали е добре да си го признавам, че може да излезна някой дебил в очите на критиката. И пичовете стават, въобще погрижили са се от продукцията да има по нещо за всеки. Вещерът си е забавен тип, в пансиона са галфони - абе нормална комедийка. Аз съм леко озадачен относно тая истинска любов и каде ще я намери мацката, защото и лузърът - художник ми се вижда претендент, а не само готвача. Ще видим.\nСтарче, тук все пак ще спазят клишето, че старата, дългогодишна несподелена любов ще отстъпи на кривия, бодлив и навъсен, но добродушен рицар. Готвачът накрая ще духа супата - буквално и преносно. А за истинската любов - ми тя да се блъсне в нея, няма да разбере. Все пак, метафорично казано, е расла в саксия, поливана с лимонада. Но не се бой, нашият онеправдан Дали ще й покаже откъде изгрява слънцето, а тя ще го научи къде зимуват раците. Пито-платено.\nЕ, малко жалко за готвача, който\nе болен (разбира се )\nВие не разбрахте ли кой е главния герой... Аз сега като загледах актъорския състав и ми направи впечатление разликата във възрастта между главната актриса и двамата актъори, което може би е друга причина да не ми харесва толкова. Сега като се замисля доста си личи това.\nAко готвача не беше болен, щях да го пиша за "прецакан" веднага. Сега има теоритичен шанс да обърква русалката известно време. Или поне на мен ми се иска да не става толкова ясно веднага, че художника ще е голямата и любов. Не че той не ми е повече симпатичен от двамата. А тримата "умници" с перфектното образование и визитка са ми прекалено досадни и смешни.Ако бях аз, нямаше да издържа и един час с тях.\nАбе да не вкарват някаква голяма любов веднага, че ще се загуби свежия хумор в сериала. А и в момента не ги виждам честно казано заедно, наистина има разлика в годините.


Започва футболният турнир Ружинско лято 2011 - Видин онлайн\nВторник, 05 Юли 2011 01:50\nНа 9 юли започва традиционният футболен турнир "Ружинско лято 2011", организиран от община Ружинци. Две групи от по три отбора ще се борят за титлата и паричната нагрпада към нея. В група "А" жребият изпрати отборите на миналогодишния победител Гюргич, Ружинци и "Ураган" Дражинци, а в група "Б" са отборите на Бело поле, Черно поле и Чорлево. Турнирът ще бъде открит от 18.00 часа с демонстрационен мач на детски футболни отбори, а веднага след него е и първата среща между Ружинци и Гюргич.На 10 от 17.00 часа играят Черно поле и Чорлево. На 16 и 17 юли от 17.00 часа играят Бело поле-Черно поле и "Ураган" Дражинци-Ружинци. Последните срещи от груповата фаза са на 23 и 24 юли. На 23 играят Чорлево-Бело поле, а на следващия ден Гюргич-Дражинци. На 30 и 31 юли са полуфиналите, а на 6 август са мачовете за 3-4 място и финала.