Обновяване на зрителната ви чакра | Философия на ежедневието\nПлеадиански съвет: Обновяване на зрителната ви чакра\nПривет, скъпи наши.\nНие сме плеадианският съвет. Искани се, да се да се спрем на симптомите при физическото възнесение, които мнозина от вас усещат, с приближаването на 2022 година. Вашето вселенско висше „аз“ ви подтиква, да работите над духовното си съзнание. Мнозина са започнали, да получават последователни обновления за шестия ви енергиен вихър, известен ви като “3-то око”, докато навлизате в 2022 година.\nС напредване на пробуждането и разкриване на истинската ви божествена природа, вашите човешки тела губят плътността си, според очистването на емоционалните проблеми във физическото тяло. Това създава преустрояване на физическата и енергийна нервна система. Енергетиката на 2022 година е предназначена, за стимулиране на физическата метаморфоза, за да може, да поддържате земния петмерен шаблон.\nВъв връзка с многото физически промени, протичащи в тялото ви, може да усещате движение като на електричество по цялото тяло, основно, в областта на краката, на шията и раменете, скованост в ставите и долната част на гърба. Постоянно усещане, че трябва да раздвижите тялото си. Когато освобождавате стара енергия, създава напрежение и стрес в мускулите, които ги напрягат и предизвикват мускулни спазми. Мнозина долавят енергийно изтощение. С напредването на физическата ви трансформация, голямата част от енергията ви е съсредоточена върху физическата метаморфоза, оставяйки ви усещане за изтощение през деня и неспокойни нощни часове. С навлизане на възнесенската енергетика през 2022 година, мнозина от вас ще усещат възвишени състояния на съзнанието, обединение с висшия аз, голям енергиен наплив и състояние на спонтанно творчество.\nЧестотите, кодирани в енергийната светлина, които са планирани за интегриране в планетарната ви система през 2022, също са разработени за усилване на активациите, пробуждащи шеста чакра при тези от вас, които са поели към възнесението. Неспособността, да заспивате се усилва поради настройване на съзнанието ви към по-високите честоти. Следва зачестяване на главобола, неспособност за съсредоточаване, разсеяност, замъглено зрение, временна загуба на памет, чувствителност към светлина и звук. Не се страхувайте, тези възнесенски симптоми са временни, но необходими за физическата метаморфоза до по-високи честоти.\nЦенен съвет, който искаме да ви дадем, за справянето с тези симптоми, е да сте осведомени. Осъзнатостта е ключ – вашето тяло винаги ви изпраща сигнали и указания, как да се грижите правилно за себе си. Вашата осведоменост е необходима, за насочване на физическото тяло през прехода към по-високи измерения в себе си и в реалността си, понеже всеки се нуждае от различни корекции на личните изисквания и от грижа за себе си.\nГрижливостта към себе си, очистването и пиенето на много вода, са от първостепенно значение през цялата 2022 година, понеже играят важна роля, не само за здравето, но и за очистването на физическото тяло. Предстоят вълнуващи времена, защото наблюдаваме много внимателно възнесението ви, толкова много сте напреднали, скъпи наши…\nИзпращаме на всеки от вас, нашата безусловна, обединяваща любов накрая на нашето послание. Заслугите ви пред Земята се ценят много, благодарим ви.


Панорамен парцел с постройка, Варна, м-т Евксиноград/ Парцели, Парцел - АБЛЕНА Недвижими имоти във Варна\nРеф. №: 1121\nПанорамен парцел с постройка\nПредлагаме Ви парцел с асфалтов достъп, на 140 м от ул. 14-та местност Евксиноград и на 1000 м от пътя Варна-Златни пясъци. В парцела е изградена тухлена сграда с площ от 22 кв.м, състояща се от 2 стаи , както и допълнителни постройки с площ от 15 кв.м. Във имота има ток и вода. От парцела се открива панорама към морето.


Грозна гледка на "Витоша" СНИМКА\nЖестока гавра в Лясковец с 15-годишно момче\nЗакопчаха дребния кримитип Картофа в Столипиново\nИзвънредно: Арестуваха подкупни разследващи полицаи! Единият от тях се оказа... ВИДЕО\nМистерията защо не можем да заспим, ако не сме завити, падна! СНИМКИ\nМъжът сподели как генералът му спасил живота, когато непознати го нападнали и намушкали с нож\n20 Май 2020, 21:17\nПациент на ген. Веселин Мутафчийски написа разтърсваща изповед във Фейсбук. Той разказва как е бил спасен от него и споделя колко много му е благодарен.\nПреди години той е бил нападнат и намушкан с нож. Буквално е бил на косъм от смъртта.\nЕдна СНИМКА на ген. Мутафчийски от 2009 г. взриви мрежата!\nЕто и историята на Емил Попов от профила му във Фейсбук:\nВеднъж ме намушкаха тежко с нож, пребиха ме и ме захвърлиха! Нямам представа защо. Най-вероятно ме объркаха с някого, защото и пари, и злато, и часовник ги оставиха у мен!\nБях върху камъни и малко ми беше студено. Това беше единственото неудобство, което изпитвах, както и лека тъга, че умирам, и... колкото и странно да звучи - съжалявах, че не мога да запаля цигара!\nГен. Мутафчийски разбули мистерията около снимката му от 2009-а, която взриви мрежата\nВ линейката лекарката ме молеше да дишам.\nТрепераща ме молеше да дишам.\n"Моля те, дишай! Преглътни и дишай. Аз те пазя! Дишай, момче! Чуваш ли ме! Моля те! Хайде двамата! Ето така! Дишай, моля те!"\nПосле дрезгав глас в "Пирогов" отсече:\n"Тук ще умре! Карайте го в спешна неврохирургия на военномедицинска! Аз ще им звънна да подготвят екип!"\nПоследното, което си спомням е хладния допир на метал по тялото ми /режеха дрехите ми с ножица/ и думите: "На три го местим! Хайде! Едно, две...." - и съм загубил съзнание!\nСъбудих се в легло с разтворена книга на шкафчето до мен. Помня книгата. Кримка на Чейс. Някаква сестра ме будеше с леко побутване. Лекар неврохирург с името Добрев, показваше на колцина студенти, как е обработена трепанираната слепоочна кост, а преди това спешно е зашита артерия фациалис. Основната артерия снабдяваща мозъка с кръв.\nГовореше им за удачните действия на колегата си от Спешна помощ, която с пръсти събирала разкъсаните краища и по този начин запазвала притока на кръв в мозъка , което съхранило пациента жив!\nМлад лекар се включи също и обясни как като ръководител на приемащия ме екип, наредил на доктор Добрев първо да обработи артерия фациалис, с цел да осигури мозъчна дейност. Едва тогава разпоредил, анестезия и се заел с обработка на коремните рани и изваждане на счупеното от ножа острие.\nПосле тръгна към врата, обърна се, намигна ми и каза: "След 10 дни ще тичаш! Обещавам ти!".\nИзписа ме доктор Добрев - неврохирургът!\nИсках да благодаря и на онзи младият лекар, дето всеки ден идваше. Същият дето ръководил екипа. Този, който наредил на Добрев да започне от артерия фациалис.\nБеше в операция. Не го видях. Спасяваше някой друг! Това беше доктор Венцислав Мутафчийски! Тогава млад хирург!\nЛекарката дето ме доведе до него никога не видях. По-късно разбрах, че се оженила и напуснала страната ни. Работи в САЩ! Дали ме помни?!\nБлагодаря на един лекар, мой приятел. Всъщност най-дългогодишният ми и истински приятел. Той също е хирург във ВМА. Той ме върна към този случай и ми припомни неща, които исках да забравя! Чете ме и си знае кой е. Ако желае може да се обозначи.\nВ момента е из Африка! Заради карантината не може да се прибере при семейството си. Лекува ги там.\nСигурно и него го плюят местни журналисти. И той с мисии в Афганистан, Ирак и Босна.\nСинът му - също е лекар. Първа година. Младо и много красиво, високо момче - пак във ВМА."\nГолемият печеливш от пандемията у нас е ген. Мутафчийски\nАнализ: Ген. Мутафчийски - Спасителят на нацията от коронавируса\nИнтересни факти за проф. Мутафчийски, които може би не знаете ВИДЕО\nВижте как проф. Мутафчийски е спасил живота на млад мъж с рядка диагноза\nЗдравко от „Ритон“ попиля обкръжението на Гриша Ганчев в ЦСКА!\n29 Май 2020, 13:25\n29 Май 2020, 13:24\nБЛИЦ TV: Пак лъсна истината за "голямото чудо" в центъра на София\n29 Май 2020, 12:59\n29 Май 2020, 12:58\n29 Май 2020, 12:33\n29 Май 2020, 12:32\n150 лева глоба очаква всеки шофьор, който направи това в София\nНад 60 милиона апартамента в Китай са празни: Защо страната има нужда от градове-призраци?\n29 Май 2020, 12:11\nГешев с нови препоръки към министър Емил Димитров за сметищата\n29 Май 2020, 11:54


Автор: Пламена Николова 17:06 / 10.08.2020 Коментари (0) 534\nЕдно от най-екзотичните и романтични места край Варна, устието на река Камчия, това лято е сравнително пусто, видя репортер на Varna24.bg.\nНапливът от чужди и родни туристи, характерен за това време на годината там, е значително редуциран. Причината, разбира се, е кризата заради пандемията, нанесла поражения върху почти всички отрасли на икономиката и най-вече върху туризма по родното Черноморие.\nКурортът "Камчия" може да се бори успешно за приза на най-спокойните и очарователни туристически дестинации и перфектното място за семейна почивка. Съчетанието на река, море и гора го прави предпочитано място за разходки и отдих не само през жарките летни месеци. Тази година, обаче, поради визови проблеми, забрани и ограничения, много от почитателите му не успяха да стигнат до любимата дестинация. Това води до драстични загуби не само за туроператори и хотелиери, но и за лодкарите, които се препитават предимно от печалбата през топлите летни месеци.\nТази година за тях можела да се брои за нулева, споделя пред репортер на медията Иван Любенов, един от собствениците на лодки за разходки.\n"Това място е дар от Господ! До сега, до тази година, беше добре. Имаме тук руски комплекс, идваха много хора. Тази година комплексът отвори наскоро и в края на август ще затвори, защото идва учебната година. Ние си бяхте платили наем и за зимните месеци, всичко се провали, защото беше блокаж положението. Изчакахме да мине пандемията. Трябваше по принцип на 1 май да започнем работа за сезона, а ние през юни минахме прегледите. Не знаеха институциите как да си взаимодействат. От ДИК не знаеха по колко човека можем да качваме според новите правила, защото местата в лодките са 20.\nПикът на Камчия ще е сега, август месец. Като завали първият студен дъжд и всичко свършва за нас. Родителите започват подготовка за децата за училище, имат други разходи. Камчия не е лъскав комплекс като Златни пясъци и Албена, тук има повече бунгала и почти всичко е от времето на соца останало.\nМинистерството на туризма с нищо не може да покрие това, което всички загубихме. Не само в България, а и в другите страни. Друга година в такъв ден, неделен, микробуси и автобуси прииждаха от големите комплекси, натоварени с чужденци...вреше тук! По реката 13 лодки вървяха една след друга почти. Сега са три. Всяка лодка вземаше участие. Сега стоим, чакаме, молим се, сваляме цената, само да можем да изкараме, както казва бати ти Бойко, малко мазнинка. Тая мазнинка, обаче, ще бъде на малко прасенце, на 50 килограма, не на 120, както друга година. Клиентите ни са от околните села, хора с по 5 лева в джоба, дошли да се разходят за няколко часа", коментира лодкарят.\nНе случайно наричат река Камчия "Българската Амазонка". Камчия е обявен за резерват с Постановление от 29.06.1951 г. на Министерството на горите. Заради важното си природозащитно и екологично значение през 1977 година е включен в световната мрежа от биосферни резервати като част от програмата "Човек и биосфера“ на ЮНЕСКО за опазване на най-представителните екосистеми на планетата. Целта е запазването на лонгозните гори по долното течение на река Камчия.\nНамира се в долното течение на река Камчия (в местността Камчийски пясъци) землищата на общините Аврен и Долни чифлик. Резерватът се намира на около 25 km южно от град Варна, в близост до курортите Камчия и Шкорпиловци.\nГората е наречена лонгоз и целта на резервата е да се запази нейният естествен вид. Гората на места достига до 50 м височина. В лонгозната гора се срещат около 40 вида дървета: летен дъб, елша, бяла топола, дива круша, върба, мъждрян и др., но преобладават полски бряст и ясен. Голяма част от дърветата са на възраст над 150 години и с височина над 35 метра.


Странджа | Eti's Time of the Day\n4 Jul ’07\nДнес аз IT общността се е подхванала подписката, която стигна и до мен. Незнам вече, що за държава сме… Миналата седмица прибраха няколко по-буйни млади активиста в София, осмелили се да изземат гласът на редовия гражданин, който би крещал ако наистина осъзнаваше за какво иде реч. Който се е движил посока към Доспат и се е оглеждал сред необикновенно красивите и диви места, които могат да те просълзят и заседнат в гърлото, като видиш как се изнасят камионите с трупи и как лежат мъртвите дървета до пътя. Не знам, колко регулирана е тази сеч… вече нямам вяра. Поразходих се към Слънчев бряг тази година. Ами за мен просто Слънчев бряг, Свети Влас и Дюни вече не съществуват. Някой грижливо и методично се е погрижил жк Младост да се телепортира там. Около блока ми в Люлин има повече въздух. Да не обяснявам къде се изливат масово отпадните води по Черноморието и що за “пречиствателни станции” са изградени – тръби закопани в пясъка, обвити с плат. Ами планинските курортни комплекси и вечната война на плажа на Иракли. Е сега и Странджа, заради неуредици с картите, които не давали действителни граници на парка и не отделяли земеделските земи от парковата площ. Само че, не искам да се изнасям от тук. Искам си и планината, и морето. На всички са. Не на шайка министри, кмет и търгаши.\n← Older: Achillea\nПреди месец открих инфо за този албум, посещавайки сайта на Енигма – нов проект на Jens Gad (продуцент и китарист) – другото име стоящо зад …\nNewer: playlist for june →\nМи какво да се прави, все за музика си драскам тука. Така се е паднало. Имаше един сух период, а сега все нещо ново изскача, …


С нож и вилица в ръка: Печено петле с лимонова кора и бекон\nБеше въпрос на време да ме подведе любовта ми към пикантната храна ......Нея вечер не можах да определя дали любимеца ми беше пеперончиното или английската горчица, която ми донесе дъщеря ми и от която ти хвърчат искри от очите даже да вкусиш на върха на ножа.....а аз вкусвах по няколко пъти и искрите прехвърчаха като лятна буря! И за да няма сърдити ядох и от двете, нещо с което жлъчката ми никак не беше съгласна! И така посред нощ събудих ошашавения Роби с молба да ме хвърли до ''Бърза помощ'' та белким докторите се разберат с жлъчка, бъбреци и всичко излязло от строя само за няколко часа! Израза ''кило брашно да имаш на майстор го дай'' важи и за докторите ...за по малко от 20 мин. сключиха мир с бунтовниците и света отново порозовя! Сърдечни благодарности на докторите от Ospedale Torrette di Ancona за високия професионализъм и милото съчувстие! Те не знаят български и няма да прочетат това, но аз знам, че са много човечни и добри!\nРазбира се Роби през цялото време стоя до леглото ми, на докторите не им пречеше, че се мотае в краката им! На разсъмване се обади на шефката си, че е много зает да ми държи ръката в спешното и няма да отиде на работа! Тя пък приятелка с една от лелите му и когато в късните часове на деня се прибрахме в къщи със страшната рецепта: ДИЕТА, се започна едно звънене от роднини ...лели, енин чичо и няколко братовчеди с поздави и от децата им и пожелание за бързо оздравявяне! И да си много болен от всичкото това внимание мигом ще оздравееш:)! Италианците в такъв случай няма да кажат като нас ( да ме прощавате за циничния израз) ''г.....глава затрива'', а ще уважат лакомията ти с мили думи и жестове!\nАко сте стигнали до тук значи вече е време да прочетете и рецептата..... тя е отпреди няколо дни, когато все още готвех на воля......\n1 младо петле (има ги в ''Метро'') около 450-500 гр.\n3-4 ленти пресен бекон\nОбелете кората на лимона като се стараете да е само жълтата част. Нарежете я на дребни парченца. Нарежете на ситно чесъна и розмарина. В купа сложете всички нарязани подправки, налейте зехтина, балсамовия оцет, сол, горчицата, черния пипер и сока на лимона. Объркайте сместа добре и с нея масажирайте петлето от вътре и вън. Загънете го с лентите бекон. Нагънете няколко пласта хартия за печене и сложете петлето в средата, Полейте го с останалата от масажа смес и затворете хартията много добре. Сложете в тавичка и иапечете на 190 гр. за около 45-50 мни. Пет минути преди да извадите от фурната отворете хартията ( внимавайте с парата) и запечете до хрупкава коричка. Поднесете с печени с розмарин и чесън картофки и......да ви е сладко :)!\nОт мен чаоооо и хубав уикенд!\nАааа, и още нещо ....Роби ми забрани да го будя посред нощ с такъв повод ...ще уважал само събуждане за любов :)!\nЧерпак с мерак 23 август 2014 г., 16:33 ч.\nТова петле ще си го хапна като едното нищо Голяма сладост ,аморе!\nСилни прегръдки от мен!\nGergana Lazarova 23 август 2014 г., 19:42 ч.\nВанче, бързо оздравяване и винаги Роби да е до теб. :) Петлето е така вкусно завито...\nvesela 23 август 2014 г., 21:29 ч.\nИвана, искрено съчуствам за преживяната криза. Мъчително е това с диетите. За първи път ми се наложи лятото, че и аз бях прекалила с храненето - и като количество, и като пикантност. Като сложим и стреса и ЕГН-то се получи неприятна за стомаха ми комбинация. Не можех да се примиря психически, че ще ям само картофи дни наред...Мда, трябва да се внимава...Желая ти бързо възстановяване!\nТа въпросното петле верно ли е толкоз мънечко? Ама чуден вид си му докарала, да знаеш!\nAurelia Nasirova 24 август 2014 г., 16:24 ч.\nИвана, пожелавам бързо оздравяване. Знам какво е да си на диета по принуда на лекари, но както каза един човек - И диетата може да е вкусна..:)))..\nРецептата е много апетитна. А за снимката да не говорим...Направо си го дърпам туй петле за вечеря.\nTania 24 август 2014 г., 18:05 ч.\nДочетох до край и рецептата и преживелиците! И накрая чудесния завършек! Поздрави Ваня!\nЕкатерина 25 август 2014 г., 11:52 ч.\nОле, Ив, какво си преживяла, мила! Добре, че се е случило там, та хората с човещина да подходят. Надявам се тези кризи да не се случват повече, а рецептата е страхотна, още във Фб като видях снимките и знаех, че ще ми хареса. Прегръдки, Аморе!\nЖивка 25 август 2014 г., 14:50 ч.\nМилата...надявам се вече да си добре и да будиш Роби само от любовни терзания-прав е човека.Ама пък много вкусно туй петле-как да го не хапнеш с нещо по -пикантно?\nХубава и спокойна седмица от мен!\ngogolina 28 август 2014 г., 7:52 ч.\nАх душица ... радвам се че вече си добре Ив! Видях ти и последната рецепта ... значи и в кухнята си влязла :)\nКолко мило че има кой да държи ръката ти в такъв момент ... и от вниманието на останалите ти става топло на душата.\nПази се мила ... спазвай хранителен режим щом така е казал чичо доктор ... не е сложно :)\nСега разбирам за премеждията ти и бързам и аз да ти хвана ръката ... и това не е сложно, макар и виртуално :)\nПрегръщам те и ти благодаря за вкусната рецепта :)\nС нож и вилица в ръка 28 август 2014 г., 8:52 ч.\nМного мили и куражлийски думи:)...благодаря ви , мили момичета за тях!\nДани, хареса ми, че ми подържа ръката макар виртуално :* !\nПрегръдка с пожелание за хубав четвъртък!


Мониторинг и анализ на brand awareness реклама 2012 vs. 2013 | Интернет маркетинг и реклама\nПубликувана на 17.03.2014\nНа 11 март 2014 за четвърти пореден път се проведе най-големият форум за дигитална реклама в страната, организиран от IAB България. Събитието събра представители на дигиталния бранш, лектори и практици, които очертаха тенденциите в сферата на интернет рекламата. Присъствието на дигитална агенция Interactive share нямаше как да остане незабележимо след като за първи път представихме своята нова корпоративна визия. Ново лого, нов късмет!\nМартин Попов, управител на дигитална агенция Interactive Share, бе модератор на сутрешния модул на събитието като заедно с другите лектори Константина Стоянова Поа, предтсвтел на Google Bulgaria, Христо Христов и Амалия Аббас, представители на Нетинфо, ни запознаха с неограничените възможности на multiscreen ерата.\nПреди да се впуснем обаче в дигиталните иновации на рекламната индустрия е необходимо да направим равносметка за изминалите 2012 и 2013 години. Г-н Попов представи за първи път информация от събирани през годините на професионална дейност данни от мониторинг на рекламни кампании, свързани с Brand Awareness. Практическият опит, който имаме от 2009 насетне в събирането на информация от онлайн мониторинг за различни сектори ни позволява да обявим някои от водещите рекламодатели в дигиталната реклама. Проучването, което изготвихме специално за IAB Forum 2014, e базирано на рекламната дейност на 559 рекламодатели и около 1500 кампании в интернет. За разлика от 2012 година, в края на 2013 са отчетени два пъти повече записи на рекламни активности, цели 13 891 бр. От графиката по-долу разбираме, че за поредна година водещият сектор, който инвестира в рекламирането онлайн, е финансовият със значителен ръст в броя на кампаниите. С почти равен брой рекламни кампании в интернет през изминалата 2013 година е телекомуникационният сектор.\nВ края на всяка година всички представители на бранша се интересуват силно от годишните класации на топ рекламодатели в дигиталната реклама. Имайки предвид по-горната информация, през 2013 година представителят на финансовия сектор, банка ДСК, е водещия рекламодател в интернет с 60% ръст, в сравнение с по-миналата година. Активното инвестиране в онлайн реклама се забелязва и от водещите телекоми в България- Vivatel и Mtel. Интересна част от нашия мониторинг анализ за 2013г. сравнена с предходната са данните, с които разполагаме за развитието на рекламните формати. Определено се забелязват промени в предпочитаните рекламни формати от рекламодатели, като най-голямо внимание предизвиква спада на използване на банери 300×250, за сметка на по-скъпите и ангажиращи формати като video и branding. Споменавайки видео формата като premium реклама, трябва да се наблегне на това, че успешните онлайн кампании с видео са тези, за които видеото е специално създадено за Web. На събитието организирано от „ Interactive Advertising Bureau Bulgaria” успяхме да запознаем всички участници с новата услуга, включена в групата услуги, които предлагаме, а именно Video for Web- висококачествени видеа с ангажиращ сценарии и визуални ефекти.\nЗа първи път дигитална агенция Interactive Share представи данни относно процентовото изражение за онлайн присъствие на всеки един рекламодател в целия бизнес сектор, познато в дигиталните среди като Share of Voice. Водещите сектори, които рекламират онлайн, като автомобилния, финансовия, телекомуникационния и сектора за бързо-оборотни стоки , бяха отразени с най-актуални данни сравнени за годините 2012 и 2013. Споделените данни по-долу показват както ръстове на водещите компании, така и спадове на някои от тях за изминалата година.\nСпоред представената информацията на IAB Forum 2014 и задълбочените дискусии между представители на дигиталния бранш, тенденциите вече на са тайна и смело може да пристъпим към следващата крачка в развитието на онлайн рекламата. Планирайки рекламните си кампании в дългосрочен, а не краткосрочен план и залагайки повече на продажбите онлайн всеки рекламодател би могъл да подобри своето присъствие в дигиталната среда.\n« « За Срещата на онлайн бранша с любов | Бъдете сред първите с Google AdWords реклама в YouTube » »


След срещата Биовет – граждани: Регистрират НПО Кауза Пещера, търсят се още съмишленици | PZdnes | Днес новината си ти\n2516 Изгледи октомври 24, 2017 Няма коментари.\tМестни избори 2019, Пещера, Хората Stefka Vencheva\nПървите стъпки към спазването на сключеното, между пещерската общност и Биовет АД на 13 октомври, Споразумение вече са в ход, съобщи една от инициаторките за тогавашната среща Златка Цвеева. Тя поясни, че относно създаването на НПО Кауза Пещера, са предприети стъпки по учредяването и регистрацията на НПО Кауза Пещера. За петмесечен срок е запазено наименованието на НПО-то, тъй като това е и срокът, в който ще тече процедурата по самата регистрация, която също вече е в ход.\n„Благодаря на всички, които положиха подписите си под споразумението и на тези, които заявиха желанието си да участват в същото това НПО. Всеки гражданин на град Пещера, който споделя вижданията ми, не влиза в договорки, не може да бъде купен е добре дошъл във НПО Кауза Пещера. За целта след съдебната регистрация следва, да се подаде молба за членство до управителния съвет на НПО Кауза Пещера. 50 + 1 от подписали споразумението са подали документи за учредяване на НПО в изпълнение на споразумението с Биовет АД. Ще ви държа в течение и ще съобщя подробности на по късен етап. “ – каза Златка Цвеева.\nДокументът от Информационно обслужване за запазване на името на НПО-то.


Културните разломи оформят пространството за изкуство | Литературен Вестник\nКултурните разломи оформят пространството за изкуство\n„Хралупата” е ново културно пространство в центъра на София, създадено от Валентин Дишев и младите поети от Школата за литература и хуманитаристика „Глоси”. Бутик за думи, образи и смисъл – каквото е мотото на „Хралупата” – обединява литературно и визуално и си поставя за цел да предостави сцена на млади български творци. За по-малко от пет месеца са се състояли поетични четения и спектакли както на утвърдени, така и на дебютиращи поети, литературни дискусии, няколко изложби на художници и фотографи, прожекции, премиери на книги.\nКак се появи идеята за „Хралупата”?\nВалентин Дишев: Преди години мечтаех да създам „свое място”. Наричах го за себе си „Хралупата на поезията”. Мислех го като мъничко, а книгите с поезия – като онова, което е неговото лице. И кухнята… Да – представях си как вечер, на две или три масички, присядат хора, обичащи книгите и поезията, а аз им готвя…\nКогато подготвях предаването на цялото си „наследство” – списания, издателства, проекти, цялата си „история”, всичко пазено и развивано в годините – на младите хора и автори, които ми сториха честта да бъдат мои приятели, исках да им подаря и тази мечта. А какво ще се случи с нея зависи само от тях. Защото целта на цялото това „наследяване” е превръщането на нечия „история” във възможност за бъдеще за другиго. Тяхно бъдеще. Каквото го поискат. Съвсем сигурното е, че в това „издание” на „Хралупата” не готвя.\nКоя/каква е общността около това начинание, кое държи една общност жива и нащрек?\nГеорги Гаврилов: Общността около „Хралупата” се състои от един основен кръг хора – това сме аз, Валентин Дишев, Теодора Тотева, Христо Мухтанов, Росен Григоров, Антонина Георгиева и Наталия Иванова. Освен този кръг около нас се образува и още един, по-широк, но също важен за съществуването на мястото – можем да твърдим, че „Хралупата” вече има своите верни посетители, които, освен че присъстват на повечето ни събития, привличат нови хора и разпространяват името ни. И тези два пръстена от хора са именно онова, което държи една общност жива. Всеки един от изброените участва със сърце, дух и ум в идейното и интериорното развитие на пространството. Мисля, че чрез „Хралупата” всеки един от нас намери едно голямо липсващо парче от своята „мисия” тук. Получава се нещо като взаимна индукция, ако си послужа с метафора от друга една сфера. Идеите и начинанията, които имаме и ни предстоят, са наистина много, така че очаквайте големи изненади в най-скоро бъдеще.\nНа пръв поглед хралупа и бутик са две недотам близки пространства. Какво и защо ги обединява?\nАнтонина Георгиева: Първата ми асоциация при предложението за име „Хралупата“ беше малко, топло и уютно пространство, дом. За кратко време тя се превърна точно в това – място, където всеки от нас и всеки от вас е добре дошъл да се стопли с думи, образи и смисъл. Бутик, който предлага изкуство в най-различни форми.\nВалентин Дишев: „Хралупата” е име. „Бутик” е определение. Всъщност „напрежението” между двете беше търсено – то отваря пространство: между „свое, мило, мъничко, сгушено…” и „стил”. Това е и декларация: „Всичко, което правим, ще е сближаване и близост, но няма да допуснем „Хралупата” да стане бърлога”.\n„Стефан Караджа” 22 – това е на пъпа на София. Как влияе самото място на средата и привличането на разнопосочни публики?\nГеорги Гаврилов: Мястото е неслучайно. Дълго време търсихме подходящата локация за изграждане на „Хралупата”. Сега ми е трудно да си я представя другаде, ул. „Стефан Караджа” 22 е мечтано разположение в самото сърце на града – между три метростанции, близо до Столична библиотека, НАТФИЗ и театралната улица „Раковски”. Публиката е свикнала да посещава събития в този район, затова беше изключително важно да се позиционираме именно там. Особено през зимните месеци процентът на посещаване би спаднал значително, ако локацията ни беше различна. Мисълта за хората, за това да бъде достъпно и удобно, беше основна в избора ни.\nИмате няколко основни направления под шапката на „Хралупата”, на които се случват събитията при вас, като най-основните сякаш са „Поезия и образ” и „Ние сме”. Защо поезия и образ и кои сте вие?\nГеорги Гаврилов: Ще започна отзад напред: „Ние сме…” е поредица, в която представяме авторите, стоящи зад „Хралупата”. До този момент собствени вечери са имали Теодора Тотева, Христо Мухтанов и Антонина Георгиева. През април ще чете Наталия Иванова, а през май – Росен Григоров. Аз също имах едно общо поетично представяне с Маламир Николов, който е от хората, помагащи, когато могат, за мястото. „Поезия и образ” е кратко определение за събитията, в които авторите се изявяват в няколко направления (пример: Александър Байтошев, Калоян Праматаров с илюстрациите на Борис Праматаров, Антонина Георгиева – четене и откриване на изложба), което е една от първичните ни идеи – да разчупим обичайния формат на литературните и културни вечери в столицата. Затова и всяко събитие в „Хралупата” е различно, авторите имат пълна свобода на себеизразяване, няма сценарий, по който ги водим, важното е да се мисли върху концепция, създаване на атмосфера, пренасяне в друго измерение. Видеозаписи от всяко наше събитие можете да откриете в канала на ARSMedia в Youtube. Поезията и образите са първото, което ни обедини. Но още през май ще започнем и нова рубрика, за която сега няма да издам нищо, но се надявам с нея да достигнем до още повече хора и да ги заинтригуваме. И като вътрешен облик, и като тематика на случващото се „Хралупата” постоянно се променя и за краткото време от създаването й възприехме това като още една нейна характеристика, пластичността, кипенето, преобразуването без финална точка.\nКак избирате кои творци да каните в „Хралупата”?\nГеорги Гаврилов: В „Хралупата” каним както утвърдени автори, така и търсещи свой път. Единственият филтър, който прилагаме, е човекът да бъде талантлив, да има какво да каже и да желае да го сподели. Още в началото започнахме да получаваме и съобщения, обаждания, заявки за организиране на четения от автори, които сами са ни намерили. Това ни вдъхнови още повече, видяхме, че нещата започват да се получават, да работят, името ни ставаше разпознаваемо малко по малко. Така се запознахме с много нови хора, отворихме кръга си. В момента сме в процес на организация на най-голямото събитие до този момент, в което участие ще вземат както част от авторите, гостували до този момент, така и други, все интересни имена. Ако всичко се случи по план, събитието ще се проведе в началото на май.\nКакво представлява литературното събитие през двадесет и първи век?\nНаталия Иванова: Най-важният въпрос по отношение на литературните събития сякаш е не „какво представлява”, а „какво трябва да представлява”. На западната сцена например този отговор е все по-ясен: популярните четения на млади автори приличат повече на моноспектакли, дори и пърформанси, които привличат публика по-скоро заради изпълнението, а не заради литературата сама по себе си. В този смисъл поезията отстъпва място на драматургията – диалогичност, ярки и провокативни образи, по-малко и по-лесни за възприятие метафори, ясен сюжет. Това има и някакво обяснение – във време, в което вниманието ни е разпиляно непрестанно, събирането му на едно място се случва с атрактивност. И въпреки че нямам конкретни съображения „против”, ми се струва важно литературата за четене да не страда от литературните четения и да не се превръща в неин роб (или дори придворен шут). Ако ме питате обаче как това да се случи, без да се губи публика, конкретен отговор нямам.\nКакво е мястото на града и градската среда за съвременния творец?\nРосен Григоров: Градът, особено голям град като София, може да е едновременно и изключително подходящ, и проблемен топос за твореца. От една страна, уникалността е все по-изключена, което култивира еднаквост, но от друга – градът предлага полета за съпротиви, които другаде не биха могли да се оформят и които често са в основата на творческия процес. Постоянната възбуда на съзнанието от динамиката на градския живот и многото впечатления води до нервни реакции, отключващи инстинкта на твореца да опита да съхрани индивидуалността си, от която пък е призован да се откаже, за да бъде полезна част от обществения механизъм. Именно в тези културни разломи се оформя пространството за изкуство.\nХристо Мухтанов: Визията на „Хралупата“ е за излизане от стандартните рамки на литературното събитие. До голяма степен нещата, които се случват на литературната сцена в София, продължават да бъдат предимно прочитания на текст, а не представяния, които да включват също визуални или музикални форми. Литературното събитие при нас се превръща в събитие за изкуствата. Разбира се, ние тръгваме от текста и думите, защото това е основното поле на повечето от нас. За нас литературните събития трябва да се разгръщат върху текста. Това се оказва ключов момент при организирането им. Градската среда и сцена са неизменна част от същността ни и това се усеща от нашите текстове.\nВ „Хралупата” също има и книжарница – могат да се купят книги, поезия и хуманитаристика. Какво търсят посетителите?\nТеодора Тотева: Интересно е, защото вече се наблюдава определена практика. Всеки път след представяне на автор при нас, на следващия ден идват хора, за да търсят негова книга или картина. Този факт ни прави изключително щастливи, ние сме дали гласност, възникнала е потребност, създала се е връзка. Това още повече ни доближава до литературата и ни подсказва, че сме на прав път, че има смисъл от нашите думи и образи.\nРазкажете някаква странна или забавна история около мястото, случайните минаващи и новата среда за визуални и поетични експерименти.\nТеодора Тотева: Като човека, който отваря „Хралупата” и посреща различни посетители… Ставала съм свидетел на най-различни интерпретации на името и мястото от случайните минувачи. По няколко пъти на ден чувам как различни гласове сричат по улицата – „хра-лу-па-та”, после прочитат „бутик за думи, образи и смисъл”. Случва се дечица, вече на възраст, на която могат да четат, да питат родителите си какво е „Хралупата”? „Какво значи и какво има вътре?” Така няколко пъти млади семейства са се спирали, влизали са и са разглеждали мястото. Също така са ме питали и „Кой живее в Хралупата?” Забавните истории винаги са по-любопитни, когато не са разказани. Затова ще премина на темата за новата среда за визуални и поетични експерименти. Това, което е повод за радост, са нашите посетители и автори, които ни гостуват. Всяко едно представяне е индивидуално, носи собствен език и характер. Ето и някои подробности. Събитията преминават като усещане за ново пространство – в сърцето на града ти вече отсъстваш от градския шум и си напълно потопен в света на автора, в поетиката му, в неговия разказ. За около час и половина ти напълно потъваш и съпреживяваш. Създава се атмосфера, в която знаеш, че литературата живее.\nА какво ви се чете на страниците на ЛВ?\nГеорги Гаврилов: „Литературен вестник” е изградил своето име през годините, преживял е много трудни години, последните знам, че също са такива. Това, което липсва според мен във всяка една литературна медия, е публикуването на средноодобрителна критика – за книгите винаги се говори или с възторг, или с пълно отхвърляне, а от тези крайности никой няма съществена полза. Бих се радвал много да видя на страниците на ЛВ повече критически текстове, които посочват и силните, и слабите страни на една новоизлязла книга. Знам, че това е трудно начинание най-вече защото много от авторите не са готови да посрещнат открита оценка за творбите си, но би било хубаво за всички, включително и най-вече за авторите, ако това се случи.\nИ анонси за предстоящите събития в „Хралупата”.\nИ накрая един футуристичен въпрос – какво е бъдещето на българската поезия?\nТеодора Тотева: Бъдещето на българската поезия ще бъде такова, каквото всеки от нас го създаде. Има много неясни прогнози, въпросът е то да бъде осъзнато и мислено. Това се отнася за всички времена. А ние се надяваме на най-доброто. Със сигурност трябва да се дава по-голяма изява на българската поезия и литература по света. Трябва да се разпространява, показва и да се заявява. Но преди това ние имаме нужда да заявим ролята на поезията тук – това, което тя прави и ни дава, да я утвърдим и най-вече да работим за нейното по-широко разпространение, точно както прави и „Хралупата”.\nВалентин Дишев: За да има промяна – трябва да има поезия.


Ако не можеш да се бориш със своя любим… | Espirited.com\nпубликувано 09.07.2010 от Камелия Хаджийска в Уроците на любовта\nАко не можеш да се бориш със своя любим…\n„Ако не можеш да се бориш със своя любим, ако не можеш да се ядосаш, тогава е загубена автентичността на любовта… Ако аз съм ядосан и съм потиснал яда си, тогава, когато обичам, потиснатият яд присъства и това умъртвява моята любов. Ако не съм бил истински в яда си, гнева си, не мога да бъда истински и в любовта си. Ако си истински, си истински и в двете.\nДве неща трябва да се направят, за да се издигнеш над ума: да медитираш и после да докоснеш нивото на отрицание на ума вътре в себе си. След това ще притежаваш любов, която няма да има своя противоположен полюс… Но когато си в рамките на ума, по-добре е да си истински, отколкото фалшив. И ако ти си действително истински, ще се случи едно уникално явление. Ще се отегчиш от безсмисленото движение между полюсите…Потиснатия ум никога не осъзнава истински, той е овладян от противоположностите.\nБъде истински и изстрадай реалността. Страданието е полезно. Изстрадай гнева, изстрадай любовта, изстрадай омразата. Помни само едно нещо: никога не бъди неискрен.“\nКоментар: Ако това е отговорът, който „Уроците на любовта“ ви донесе, посланието му е ясно – „Бъди истински и изстрадай реалността…“, дори и това да не е много приятно. За мен този текст от Ошо беше много ценен, когато го прочетох за първи път. Разбрах, че в желанието си да съм по-приемаща, доста гняв съм потиснала, без да се усетя! И автентичността на любовта ми беше съвсем изчезнала… съвсем незабележимо. Обичам този урок – той винаги ми дава тласък да бъда истинска, да бъда автентична, дори ако това означава да бъда далече от моя идеал за любовта, която няма своя противоположен полюс.


Не съм медик, но мисля как мога да съм полезна - 168 Часа\nНе съм медик, но мисля как мога да съм полезна.\nНе мога да помагам в интензивно отделение, но ако има как да отменя в нещо някой претоварен лекар, сестра или санитар, искам да го направя.\nНе подценявам сложността на лекарската и сестринската професия. Но вярвам, че има как да бъдем полезни.\nОпитах да се запиша като доброволец към #БЧК. Попълних формата, зададена на сайта. Изпратих я. Оттогава (вече пети ден) нямам обратна връзка.\nОще през пролетта съм се записала на платформата доброволец.бг. Никой не ме е търсил.\nАко някой от вас знае по-ефективен начин за включване с помощ, моля да ми каже.\nНякога, по време на социализма имаше едно обучение, наречено "Гражданска отбрана". Учеха ни как да даваме първа помощ, как да си слагаме противогаз и къде да се крием, в случай на ядрена заплаха. Разбира се, ядрена заплаха не се случи, слава богу. А бомбоубежищата станаха дискотеки и ресторанти. Сега са затворени и пусти пространства. Но оттогава знам всички видове травми, превръзки и варианти за реакция при първа помощ. Сега това се учи за шофьорска книжка. Разбира се, няма общо със заразите, които се предават по въздушно-капков път.\nЧудя се какво знаем за оцеляването си като общество, за какво сме подготвени. Подготвени ли сме изобщо за някоя реална заплаха, която няма да дойде от космоса. Вероятно, не. Но е време да започнем да се готвим. Всички системи имат нужда от промяна. Ние също.\n1 медицинска сестра обслужва 40 пациенти с ковид. Средната възраст на персонала в болниците е над 60 години. В здравната ни система липсват 30 000 медицински сестри.\nПредполагам, че и всички бъдещи медици да се включат като доброволци, няма да запълнят свободните места в системата на здравеопазването.\nДавам си сметка, че проблемите са най-вече извън София. Видях лекарите от Велики Преслав, които съвсем искрено си казаха, че нямат условия да лекуват хора с ковид. А и персоналът е в пенсионна възраст. Има лекар на 74 години, с 50 годишен стаж, който работи на доброволни начала и съвсем легално може да откаже да го прави занапред.\nЯвно е време за промяна. Докато се случи обаче всички сме жертви. Лекари, пациенти, здравен персонал и техните близки.


КЪСНИЯТ ДЪЖД И ГРАБВАНЕТО II – III ГЛАВА – СВЕТЛИНАТА НА МОРИЯ\nOn август 3, 2020 От moriahwriter\n3. ЙОРДАН ИЛИ ЗА ПЪЛНОТО ОБРЪЩАНЕ\n“Освен Мене няма бог праведен и спасител. Към Мене погледнете и спасени бъдете всички земни краища; защото Аз съм Бог, и няма друг…” (Исайя 45:21-22)\nЕто, че пристъпвам към последния етап преди Грабването ни от Господ Исус Христос. Ние трябва да “погледнем” към Бога и да бъдем спасени и грабнати от Исус. Като казвам да “погледнем” имам предвид да обърнем сърцата си само към Исус и нищо друго, освен Него.\nЧетейки втората глава от “IV Царе” ще видим как отново Пророк Илия се обръща към Елисей, казвайки му:\n“Седи тука, моля, защото Господ ме прати до Йордан…” (4 Царе 2:6)\nЙордан бе последната стъпка на Пророк Илия преди Грабването му от Бога. Нека видим какво направиха Илия и Елисей когато отидоха при река Йордан:\n“А те двамата застанаха при Йордан. И като взе Илия кожуха си и го сгъна, удари водата; и тя се раздели на едната и на другата страна, така, че двамата преминаха по сухо…” (4 Царе 2:8-9)\nВиждаме, че по пътя към Грабването на Пророк Илия се появи препятствие. Това препятствие беше река Йордан. Друг на негово място навярно би тръгнал да търси мост, надолу, по протежението на реката. Втори на негово място вероятно би тръгнал да преплува реката. Но Пророк Илия не направи нито едното, нито другото. Той свали кожуха си, сгъна го на две и удари с него водата, така щото вода от вода се разделиха и двамата с Елисей преминаха по сухо. Вече знаем, че кожухът на Илия не беше обикновена дреха. Това бе мощно помазание от Бога, дадено му, за да противостои на тежкия духовен климат над Израил. И виждате ли, казва се, че Илия “сгъна” кожуха си. Това не беше сгъване, за да не го мокри. Това също не бе сгъване, каквото по принцип правим на дрехи, преди да ги приберем в гардероба.\nИлия сгъна кожуха си, за да увеличи двукратно силата му!\nТова ще ви стане ясно и разбираемо, като ви дам простичък пример:\nВземете въже и ударете с него по масата. Ефектът от това ще бъде, че ще чуете плющене, силен звук. А сега прегънете това въже на две на две и ударете отново по масата. Резултатът ще бъде двойно по-голямо плющене, двойно по-голяма сила. Така Пророк Илия, преминавайки последното си изпитание, имаше двойно по-голяма сила от Бога. Това впечатли младия Елисей и той, в мига преди Грабването, поиска именно тази, двойно по-голяма сила на Пророка, “двойният дял” от духа на Илия. От какво или защо бяха продиктувани Божиите намерения, за да облича слугата Си в двойно по-голяма сила? Отговорът е:\nОт факта, че Йордан бе най-голямото препятствие преди Грабването на Пророка!\nТази река е най-голямото изпитание и пред Христовата Църква. Моля ви още тук, в началото, да оставим инициативите на ума си, и да отворим сърцата си за онова, което ще прочетем. Има една закономерност в Божиите планове, която никога не може да бъде нарушена. Ние виждаме нещата по човешки, но Бог Отец ги вижда с духовния прицел на Своята промисъл. Спомнете си какво ни казва Той:\n“Защото Моите помисли не са като вашите помисли. Нито вашите пътища като Моите пътища, казва Господ. Понеже както небето е по-високо от земята, така и Моите пътища са по-високи от вашите пътища. И Моите помисли от вашите помисли…” (Исайя 55:8-9)\nНима не можеше Господният Дух да вдигне Илия и Елисей и да ги прехвърли над река Йордан? Можеше, разбира се! Нещо подобно Библията ни показва с Апостол Филип. Святият Дух просто го хвана и го премести от едно място на друго. Но тук, при река Йордан, не става дума за Божия прищявка, а за Божий критерий. Тук става дума не за нещо, което е длъжен да извърши Бог, а за нещо, което беше длъжен да извърши Илия. Нещо, което е длъжна да извърши и Църквата. И така – преобраз на какво е река Йордан? Тя раздели водите си пред пътя на Пророка, но преди това пак раздели водите си пред пътя на Господния народ, воден от Исус Навин. Тя винаги ще разделя водите си, когато застане като голяма пречка за преминаване на изкупените Божии хора. Нека вече премина в същината на темата. Ако отворим Библейския речник и прочетем там за река Йордан, то ще видим следното:\n“Името означава “спускащ се” – Йорданската падина, образувана от разцепването на долина, е най-ниската в света…”\nКато духовен символ, а не географско понятие, Йордан символизира духовни течения, спускащи се “надолу” и най-ниски, тоест, най-отречени в Господните очи. Разбираме, че Пророк Илия е застанал пред духовни течения, “спускащи се”, а не “издигащи се” към Бога.\nГрабването не е спускане!\nГрабването е издигане!\nСпускането е към ада, но издигането – към Небето!\nНека отново си спомним думите на Исус към фарисеите и книжниците:\nНе е трудно да забележим и подтекстът на тези думи:\n“Вие сте от тия, които се спускат надолу, а Аз съм от онези, които се издигат нагоре. Вие плувате по течението на Йордан, а Аз заставам против това течение…”\nИскам всички да разбирате, че Йордан е образ на света, който лежи в лукавия! Този свят никога не е обичал Църквата. Духът на този свят винаги е искал да погълне Църквата. Сатана никога не е преставал да воюва против Тялото на Христос, никога не е имал по-генерална цел от тази, щото да накара Спасителният кораб на Христос да плува, воден от течението на гордата и противна река. Целта на това последно изливане на Святия Дух, на този късен дъжд, е да раздели водите на Йордан, тъй че Господният народ да премине по сухо!\nТогава слушайте и познайте, че призваните да сторят това ще бъдат облечени в Духа и Силата на Пророк Илия. Какво имам предвид? Нека отново си припомним служението на Йоан Кръстител. Какво направи той? Той влезе до кръста в река Йордан и проповядваше Покаяние. Оставете това, че е бил мокър или са му подгизнали краката от водата! Вникнете духовно в смисъла на този факт! А какъв е той? Именно този, че с Духа и Силата на своето служение Йоан застана против спускащите се към ада духовни течения на света! С Господното Слово в устата си той съумяваше да блокира смъртоносната духовна инерция и това да доведе до обръщане на хората към Бога, до промяна на сърцата им от тъмнина към светлина. Така и днес, една голяма част от Църквата е пронизана от теченията на Йордан. Духът на света се е настанил трайно в нея и не иска да я напусне. Целта оправдава средствата. А намерението на Сатана в това последно време е само едно:\nЦърквата да пропусне целта!\nВ тази глава искам да разберем как се разделят водите на Йордан. Но преди да ги разделим, ние трябва да познаваме кои са те. Естествено – това са духовните течения на Сатана. В Библията той е наречен:\n“…князът на въздушната власт, който сега действа в синовете на непокорството…” (Ефесяни 2:2)\nВиждате ли, в Божиите очи има два вида човеци – покорни на Гласа Му и непокорни такива. Исус ясно определя призванието на покорните, като казва:\nЦелта на водите на Йордан е да се изгубят духовността и истината в поклонението на Църквата към Бога! Да се смени посоката на Църквата от Небето към ада!\nКогато Исус дойде на този свят, тогава Израил бе потиснат от тежка духовна депресия. Израилевите духовни водачи бяха от “баща дявола” и желаеха да вършат “похотите на баща си”. От този свят Исус избра дванадесет човека, които направи Свои ученици. Един от учениците Го позна и изповяда като Божий Син и Месия. Към този ученик Исус се обърна и каза:\nИсус бе забелязал първия духовен камък в Своето служение и това беше Петър. Петър бе отворил сърцето си за вяра в Бога, за откровение от Небесния Отец. Ето защо той стана олицетворение на Църквата, която Исус щеше да съгради. В думите на Исус към Петър ще открием много дълбоки и важни тайни. Тайни, които са ни нужни за да разберем пълнотата на Божията Воля. Към същият този Петър Спасителят отново се обърна, часове преди да бъде предаден на първосвещениците. Тогава рибарят чу думи, които в първия момент не разбра. Ето какво му каза Господ:\n“Симоне, Симоне, ето, Сатана ви изиска всички, за да ви пресее като жито; но Аз се молих за тебе, да не отслабне твоята вяра; и ти, когато се обърнеш, утвърди братята си…” (Лука 22:31-32)\nПетър имаше вяра в Исус, но той все още не беше станал онази Канара, върху която Господ ще съгради Църквата Си!\nВиждате ли, че Исус се обръща към него със старото му име “Симон”. Това показва, че в този Христов ученик е останало още нещо от старото. Симон не е готов да утвърди братята си. Има условия, което трябва да изпълни, за да бъде готов. И това условие е обръщането. Образно казано – Исус беше измъкнал Петър от водите на Йордан, но в сърцето му имаше все още влага от тези води. Петър не беше като фарисеите, вързан от богопротивния религиозен дух, но въпреки това в неговото сърце, както и в сърцата на останалите, бе останала влага от този дух. Това бе причината Сатана да ги изиска, за да ги пресее.\nОт този факт можем да направим следния извод:\nДокато сме религиозни Сатана има право да ни изисква!\nДнес Църквата е изправена точно пред това, което някога бе проблем пред Петър.\n“Как? Защо? Нали имам вяра в Бога?” – ще попита някой.\nНикой не оспорва, че имаш вяра, приятелю мой! Петър също имаше вяра, много по-голяма от нашата! Но това не беше достатъчно. Исус му каза, че се е молил за него, за да не отслабне вярата му. И тук проблемът не е във вярата, а в това, че тя е уязвима от религиозния дух на Сатана. Словото казва, че вярата е убеждение за нещата, които не се виждат. Именно затова ние вярваме в Бога, защото не Го виждаме. Само, че има един проблем:\nНие не виждаме Бога, но също така не виждаме и дявола!\nЕто затова към вярата трябва да се прибави нещо, което Исус нарича “обръщане”. Нека отново да прочетем думите Му към Петър:\n“Аз се молих за тебе, да не отслабне твоята вяра; и ти, когато се обърнеш, утвърди братята си…” (Лука 22:32)\nГоспод знае как да докосне болното място на Петър. Но Христовият ученик реагира така, както мнозина днес биха реагирали по същия начин:\n“Господи, готов съм да отида с Тебе и в тъмница и на смърт…” (Лука 22:33)\nПо-преди в тази книга говорих за “непогрешимостта”, давайки за точен пример Апостол Петър. Тук отново неговата “непогрешимост” взима връх. Той смята, че е готов за своя Бог. Моля ви, запомнете:\nДокато сте религиозни, вие никога не сте готови за Господ Исус Христос!\nРелигиозният човек има едно уязвимо място. И това е страхът от дявола и човеците.\n“А защо има страх?” – ще попита някой. Ще отговоря така:\nРелигиозният човек има страх, защото не е усвоил Божията Любов!\nУбедете се, че е така, като прочетете какво пише Апостол Йоан:\n“В любовта няма страх, но съвършената любов изпъжда страха; защото страхът има в себе си наказание, и който се страхува не е усъвършенстван в любовта…” (1 Йоаново 4:18)\nНека вземем тази духовна диагноза и да видим дали тя пасва на поведението на Петър. Исус вижда в сърцето на Своя ученик това, което Петър не вижда. Исус вижда жалкия религиозен страх, готов да превземе ума на рибаря в мига, когато дяволът го провокира. И затова Господ предупреждава ученика Си:\n“Казвам ти, Петре, петелът няма да пее днес, докато не си се отрекъл три пъти, че Ме познаваш…” (Лука 22:34)\nМоля ви да запомним още едно нещо:\nРелигията никога не може да потвърди, че познава Исус Христос!\nТя винаги и навсякъде повтаря греха на Петър!\nИсус виждаше как ще се отрече от Него не Петър, но религиозният дух, от който ученикът Му беше вързан. Последвалите събития показват, че Исус не беше сбъркал в преценката Си. Петър се уплаши и три пъти се отрече от своя Господ. Ако би имал Съвършената Божия Любов в сърцето си, той не би се уплашил, нито би се отрекъл от Исус. Но Петър още не беше се обърнал към Бога, още не беше се утвърдил в Господните очи, още не беше разделил водите на Йордан, за да премине по сухо. Вярвам, разбирате, че разсъжденията в тази глава имат един прицел, а именно:\nДа покажат как водите на Йордан, сиреч, духовните течения на Сатана, атакуват вярата на християнина!\nПетър бе атакуван от религиозен дух и затова се отрече от Господ три пъти. Той не прие на сериозно думите на Исус, че трябва да се обърне, че е изискан от Сатана, за да бъде пресят. Той реагира твърде спонтанно, емоционално, душевно, без да осъзнава в пълнота предупреждението на Исус. А сега да помислим и настроим умовете си на духовна вълна. Петър се отрече от Господа три пъти. Не един, не два, не пет пъти, но три пъти. Не е ли това предупреждение към Църквата? Нямаше ли тя през вековете, подобно на Петър, да се отрече три пъти от Бога? Да! Това беше три пъти отричане от Бога.\nПърво: Църквата се отрече от Святостта на Бог Отец.\nВторо: Църквата се отрече от Любовта на Бог Син.\nТрето: Църквата се отрече от Истината на Бог Святи Дух.\nТака тя заприлича на религия, подобна на десетки други религии, понеже бе водена не от Божия Дух, но от религиозния дух, не от Реката на Живота, но от река Йордан. Зная, че апологетите на православието ще надигнат вой на засегнато честолюбие. Зная, че дипломирани в семинарии и университети теолози ще подложат на критика разсъжденията в тази книга. Но на всеки, който я приема от сърце, искам да кажа:\nЗапомни, че нито религията, нито теологията могат да те спасят! Аз не отричам, че те имат знания от Бога. Напротив – имат ги много повече дори от мен. Но тяхното знание е знание на книжници, правда на книжници и фарисеи. Исус иска не да знаем за Него, а да Го познаваме. За какво ми е всичкия пясък на теологията, ако в крайна сметка отида в ада? За какво са ми всичките знания и титли, ако Бог не живее в сърцето ми?\n“…дано Бог на нашия Господ Исус Христос, славният Отец, ви даде дух на мъдрост и на откровение, за да Го познаете, и да просветли очите на сърцето ви…” (Ефесяни 1:17-18)\nВиждаме от този стих, че ни е нужно не знание от зазубрена теология или титли от завършена семинария, но Дух на мъдрост и на откровение. И Този Дух ще ни дадат не човеци, но Славният Отец. Тази мъдрост ще получим не от училището, но от Небето. Целта на вярата в Исус не е заради самата вяра. Аз не вярвам, за да вярвам. Аз вярвам, за да живея в небесни места с Исус Христос, тоест, да позная пълнотата на Любовта, с която Бог ме е възлюбил. Зная, че религиозният дух ще накара мнозина да не се съгласят с това, което пиша. И те ще започнат да излагат доводи, че е много важно да се придържаме към преданията на бащите си, защото те са ги приели от техните бащи, и така докато се стигне до първоначалното Учение на Исус.\n“Този тука воюва против първоначалното Учение на Исус!” – ще реагира някой с религиозна тежест.\nДа! Правя го! Святият Дух иска това от мен! И това не е някакъв Божий каприз. Това е Божието Слово, което казва, че сме призвани да се променяме, да вървим от Слава в Слава. А начина да го сторим е записан в “Посланието към Евреите”, където се казва:\n“Поради това нека оставим първоначалното учение за Христос и нека се стремим към съвършенство, без да полагаме изново за основа покаяние от мъртви дела, вяра в Бога, учения за кръщения, за ръкополагане, за възкресяване на мъртви и за вечен съд…” (Евреи 6:1-2)\n“Оставете тези неща…” – казва Божието Слово. Подтекстът на този стих е: Излезте от тези неща, защото те винаги са прицел на религиозния дух! Стремеж към Съвършенство! – това е зарядът на късния дъжд! Това е готовността за Грабването! Да се стремиш към Съвършенство – това е да оставиш всичко друго и да търсиш Божията Любов, защото:\n“Бог е любов; и който пребъдва в любовта, пребъдва в Бога, и Бог пребъдва в него…” (1 Йоаново 4:16)\nНяма начин да бъдеш атакуван от дявола, ако пребъдваш в Любовта, защото Бог е в тебе и ти си в Бога. Йордан е последното изпитание пред Църквата и то е най-трудното.\nКак Бог вижда победата над Йордан?\nКак вижда разделянето на водите му?\nАко се върнем на първата страница на тази глава, ще видим записано мото от “Книгата на Пророк Исайя”. Нека пак да го прочетем:\nРазбираме от този стих, че хората, вързани от религиозния дух, трябва да погледнат към Бога, за да бъдат спасени, тоест:\nДа се обърнат и преживеят Покаянието на пълното обръщане!\nИма ли начин да го сторят? Ще ви дам най-прекрасният, който Святият Дух ми откри в Словото Си. За целта отново ще се върнем при Петър в онзи миг, когато той се отричаше трети път от Исус:\n“А Петър рече: Човече, не зная що казваш. И начаса, докато още говореше, един петел изпя…” (Лука 22:60)\nЧетейки този стих мога да кажа само едно:\nСлава на Бога за петела!\nИмаше там, в обкръжението на Петър, наблизо един петел. И този петел изкукурига точно в мига, когато Петър за трети път се отричаше от Исус. За този петел, а и за много други петли Исус предупреди, като каза в “Евангелието от Марк”:\n“Бдете, прочее, (защото не знаете кога ще дойде господарят на къщата – вечерта ли, или в среднощ, или когато пеят петлите, или заранта) да не би, като дойде неочаквано, да ви намери заспали. А каквото казвам на вас, на всички го казвам: Бдете…” (Марк 13:35-37)\nИсус предупреди Църквата да бди, защото един ден Той ще се върне. Естествено – Църквата не бдеше. Църквата заспа и крадецът Сатана подкопа къщата й. В своята многовековна заспалост тя не общуваше с Исус, но сънуваше, че общува с Него. И ето, че когато се готвеше да Го предаде за трети път, един петел изкукурига в ушите й.\nПетлите са птици, които предизвестяват утрото. А утрото, както вече прочетохме, е последната четвърта възможност на Исус да се върне за Църквата Си. Святият Дух ми откри, че този петел е Мартин Лутер. Той пръв кукурига в ушите на заспалата Църква. Но след неговото кукуригане започнаха да кукуригат и много други петли, тоест, с възникването на Протестантството Бог откри на духовните Си, че е започнало началото на края!\nА сега внимание. Кукуригането на петела беше само първата част от Спасителния Божий план. Нека прочетем и втората част:\n“И Господ се обърна, та погледна Петър…” (Лука 22:61)\nЗабелязвате ли, че не Петър погледна Господа, но Господ се обърна та го погледна…\nМоля ви, положете много, много дълбоко в сърцата си тази велика истина! Самият аз преди време, движен от погрешно мотивирана ревност, заявявах:\n“Религиозните не ме интересуват! Ако се обърнат към Истината – добре са дошли! Ако не се обърнат – тяхна работа…”\nСега Святият Дух говори в сърцето ми и ми казва:\n“Стефане, те няма да се обърнат към Мене, ако Аз не се обърна към тях, за да ги погледна. Религиозният дух никога няма да им позволи това…”\n“Как ще стане това, Святи Душе?” – попитах аз. А Духът отново ми отговори:\n“Вие сте тези, чрез които Аз ще погледна на религиозните! Вие сте тези, чрез които Аз се обръщам към тях, за да ги спася! Ето затова и най-малкият в Небесното Царство ще предиде в Духа и Силата на Илия, в слава, по-голяма от първоначалната…”\nРазбирате ли това, което казва Святият Дух? Разбирате ли, че преди Грабването Църквата ще вземе кожуха на Пророк Илия и с него ще удари по водите на религиозния дух, тъй щото те да се разделят и Господният народ да премине по сухо? Докато не сторим това за какво Грабване може да става дума? Илия беше грабнат в Небето, но преди това той раздели водите на Йордан. Църквата ще бъде грабната в Небето, но преди това тя ще пресече силата на религиозния дух, на духа на света и комфорта!\nНека направя едно важно уточнение. Мнозина може би смятат, че когато говоря за религиозния дух, визирам само източното православие и Римокатолицизма. Нека не бъда разбиран погрешно. Религиозен е всеки дух, който води до отсъствие на божествения авторитет на Отец, Сина и Святия Дух! Православието и Римокатолицизма са само най-драстичните проявления на религията, но никак не изчерпват богопротивното понятие. Религия са ересите, сектите, култовете, атеизмът, комунизмът, фашизмът, материализмът, рационализмът, хуманизмът. Всички те са паметници на сатанинското лукавство и коварство. Зад всички тях стои Луцифер. Те са неговите духовни батерии. Изтощим ли батериите, изтощили сме и дявола. Естествено, че и след тази последна дейност на Църквата, пак зад борда ще останат достатъчно много човеци, които не желаят да се разделят с религиозния дух. За тях ще важи предупреждението на Исус, Който казва:\n“В онзи ден мнозина ще Ми рекат: Господи! Господи! не в Твоето ли име пророкувахме, не в Твоето ли име бесове изгонихме, и не в Твоето ли име направихме много велики дела? Но тогава ще им заявя: Аз никога не съм ви познавал, махнете се от Мене вие, които вършите беззаконие…” (Матея 7:22-23)\nЗа да ни познае Исус в онзи ден, то и ние трябва да сме Го познавали! Не да знаем за Него, както учи теологията, но да Го познаваме. Не да бъдем книжници, но сподвижници на Господ! Ето затова днес Бог излива от Небето дух на Покаяние, дух на обръщане, дух на промяна.\nКолко от нас са мотивирани да се възпротивят на религиозния дух, тъй щото чрез тях Господ да погледне към отстъпниците и те да си спомнят какво са извършили, да излязат вън и да плачат горко?\nНека ви кажа още нещо:\nБеззаконието на тези, които днес не се покорят на зова на Святия Дух, ще бъде много по-голямо от беззаконието на останалите хора, вързани от религиозния дух!\nМахнете духа на комфорта от църквите си, братя и сестри! Не можете да се чувствате комфортно, когато водите на Йордан завличат християни, непознали Исус!\nСпасителят не се чувстваше комфортно, когато Петър Го предаваше и се отричаше от Него. Исус страдаше за ученика Си, така, както ние трябва да страдаме за онези, които не са се обърнали към Бога. Ние всички ще бъдем изправени пред Христовото Съдилище. И тогава Исус ще се обърне към едни от нас и ще каже:\n“Дойдете вие, благословени от Отца Ми, наследете царството, приготвено за вас от създанието на света. Защото огладнях и Ме нахранихте; ожаднях и Ме напоихте; странник бях и Ме прибрахте; гол бях и Ме облякохте; болен бях и Ме посетихте; в тъмница бях и Ме споходихте…” (Матея 25:34-36)\nНека се огледаме около себе си. Нека видим кой всъщност днес е гладен и жаден, странен и гол, болен и хвърлен в тъмница. Не е ли това човекът, който е търсил Спасение от Бога за душата си, но е попаднал под властта на религиозния дух? Не е ли религията, която държи жертвите си гладни и жадни, странни и голи, болни и в тъмница? Спомнете си думите на Исус, защото Той казва:\n“…ако окото ти е болнаво, то цялото ти тяло ще бъде помрачено. Прочее, ако светлината в тебе е тъмнина, то колко голяма ще е тъмнината!” (Матея 6:23)\nСпомнете си отново думите Му, отправени към хладната Лаодикийска църква:\n“Понеже казваш: Богат съм, забогатях и нямам нужда от нищо, а не знаеш, че ти си окаяният, нещастен, сиромах, сляп и гол…” (Откровение 3:17)\nКакво е нужно на тези хора, попаднали под тази жестока демонична власт? Нужна е промяна! Нужно е обръщане! Нужно е освобождение! Исус Христос проля Кръвта Си и за тях и Неговата Кръв ни вика да извършим Господната воля, сиреч, да въздадем на религиозния дявол, а хората да бъдат освободени.\nЕто, една тайна ще ви споделя! Ние всички един ден ще застанем пред Христовото Съдилище. А там нашият Господ ще има само един критерий, с който да отсъди подобаваща похвала или изобличение на слугите Си.\nТози Господен критерий е Пророк Илия! Той е свидетелят на Църквата! Той олицетворява новозаветното поколение на Исус Христос!\nНека отново си спомним думите на Всевишния Бог:\n“Ето, Аз ще ви изпратя пророк Илия, преди да дойде великият и страшен ден Господен; и той ще обърне сърцето на бащите към чедата, и сърцето на чедата към бащите, да не би да дойда и поразя земята с проклетия…” (Малахия 4:5-6)\nВиждате, че Бог иска да обърне сърцата на бащите към чедата. Така е! Религията ще отстъпи пред Истината на Святия Дух! Но се казва още, че Бог ще обърне и сърцето на чедата към бащите, тоест:\nАко ние не се обърнем, пълни със Святия Дух, за да погледнем към нашите братя и сестри, то за тях няма да дойде така желаното Покаяние!\nПак ще повторя нещо от предишни разсъждения, за да го затвърдим. Петър се отрече от Исус три пъти, но Исус се обърна и го погледна. Така Петър се покая и обърна завинаги към своя Бог. Християнската религия също се отрече от Исус, но ние ще се обърнем и погледнем към хората, вързани от нея, за да дойде и при тях спасителното Покаяние. Божието Слово казва в “Посланието към Евреите”:\nТози стих е бил един от най-объркващите за мен. Дълго време съм го възприемал като изобличителен против религията. Но Бог отвори очите ми, за да видя, че той е отправен не към хората, вързани от религията, а към онези, които са на път да бъдат вързани. Религията никога не е била просветена, никога не е вкусвала от Святия Дух, никога нейните жертви не са били причастници на Божията Благодат, никога не е вкусвала великите дела, които въвеждат бъдещия век. Църквата е тази, която е вкусвала всичко това. Запомнете едно:\nНе е опасно, ако си религиозен, защото може да бъдеш освободен, но истински опасно е да си свободен и след това да предпочетеш религията!\nРазликата е голяма. За религиозният има оправдание, защото никога не е откривал Истината, но за този, който е притежавал Истината няма оправдание, ако я напусне. И виждате ли, че стихът от “Евреи” говори за “велики дела, които въвеждат бъдещия век…” Грабването и Второто Пришествие няма да дойдат просто ей така… Велики дела ще ни въведат в тях. А по-велико дело от това – да разделим водите на Йордан – в Божиите критерии няма!\nЕто затова Бог изпраща Пророк Илия преди Второто Пришествие! Моля ви, не гледайте в Небето и не го очаквайте да слезе с огнени колесници! Той вече е между нас, защото Духът и Силата му търсят покорни сърца, в които да влязат, за да извършат Божията Воля. Такова е последното изливане на Святия Дух от Небето. То носи Силата, с която ще накараме князът на въздушната власт да се отдръпне и направи дълбок реверанс пред Църквата, която ще премине по сухо. И тя не само, че ще мине, но ще го направи в Слава, която ще смути и най-тежките опасения на дявола. Когато отидем в Небето, Исус ще погледне към всеки един от нас и ще ни попита:\n“Какво направи, за да разделиш водите на Йордан? Погледна ли с Моето съчувствие, състрадание, милост и Любов към вързаните от дявола? Помаза ли колурий върху очите на сърцата им?\nДаде ли им злато, пречистено с огън? Погледна ли ги така, както Аз погледнах Петър, за да преживеят пълното обръщане към Мен? Нахрани ли ги, напои ли ги, облече ли ги, посети ли ги в тъмницата?”\nБих искал всички да имате основание да кажете “Да”! Защото тези основания ще ви дадат право да се наречете царски свещеници на Исус. Същевременно Бог предупреждава, че у мнозина ще се надигне воят на комфортния дух, защото словото на тази книга ще ги притиска. И тогава те до един ще намерят съдбите си, записани в пророческия стих от “Песен на песните”. Там комфортната “Църква” казва на своя Спасител:\n“Съблякох дрехата си – как да я облека? Умих нозете си, – как да ги окалям?” (Песен на песните 5:3)\nЗнаете ли кога човек съблича дрехите си? Той го прави в два случая. Или когато ляга да спи, или когато решава да блудства. А някои просто отдавна са решили, че едва ли не живеят в Небето и чакат мига, в който Исус ще им положи медали за Святост. Така те, пазейки скъпоценната си “святост”, решават, че не е тяхна работа да си “цапат” нозете, ходейки да благовестяват обръщане на религиозните.\n“Ние сме Святи и чисти!” – казват те и продължават:\n“Тези тука дето се кланят на идоли, не са от нашето потекло! Ние сме избран род, а те – презрян…”\nО, свещена простота! Някои хора имат отчаяна нужда от реанимация с притчите на Божието Слово. Нека им предложа една от тях:\n“Дето няма волове, яслите са чисти, (нозете са умити) но в силата на воловете е голямото изобилие (от спасени души)…” (Притчи 14:4)\nЧистите ясли са празни ясли. Изобилието иде от сила, от впряг до краен предел в служба към благовестието. На Църквата е нужна Сила, а не страх от дявола. Късният дъжд на Святия Дух вече вали над нас, но това не е достатъчно. Той трябва да бъде усилен дотолкова, че мощта и зарядът му да се усетят осезателно от сърцата на всички вярващи. Нека отново си спомним за Пророк Илия. За него Апостол Яков казва:\n“Илия беше човек със същото естество като нас; и помоли се усърдно да не вали дъжд, и не валя дъжд на земята три години и шест месеца; и пак се помоли и небето даде дъжд, и земята произведе плода си…” (Яков 5:17-18)\nДа вземеш Духа и Силата на Илия – значи да пребъдваш в онзи дух на моление, нужен на Земеделеца Бог, с който Той ще излее късния Дъжд, за да прибере скъпоценния плод на Своето Свято Слово. Най-непримиримият противник на Неговата Воля е духът, каращ Църквата да се адаптира към светската хладина и да я приема като нещо нормално, даже желателно. Това е духът на комфорта. Някои църкви дотолкова се вживяват в игрички на достолепие, че са заприличали дословно на Ева в онзи миг преди грехопадението, когато погледна към дървото за познаване Добро и Зло и видя, че то е “добро за храна, приятно за очите, дърво желателно…”\nКое накара Ева да приеме смъртоносната територия по тоя начин?\nДосещате се, нали?\nТова беше духът на комфорта!\nТрябва ли Невястата на последния Адам да постъпва по същия начин? Трябва ли да се чувства комфортно в една територия на Добро и Зло, когато Исус я призовава да търси Съвършеното?\nТози свят е свят на Добро и Зло. Той не е нашият свят. В него ние сме като чужденци и пришелци.\nНашият свят е Небесният Ерусалим. Църквата трябва да има готовност за Небето, а не за света. Църквата трябва да търси Съвършеното, да е готова за него.\nДухът и Силата на Илия са отговорът от Исус за тази готовност!\nПриемем ли ги, приемаме съдбата на Божия Пророк – да бъдем грабнати без да видим тление. Водите на Йордан са последното препятствие пред нашата вяра. Нека работим за тяхното отдръпване, та Господният народ да премине по сухо. Нека намерим смисъла на живота си в поръчението на Апостол Яков:\n“Братя мои, ако някой от вас се отклони от истината, и един го обърне, нека знае, че който е обърнал грешния от заблудения му път, ще спаси душа от смърт и ще покрие много грехове…” (Яков 5:19-20)\nАпостол ПетърГоспод Исус ХристосГрабването на ЦъркватаЙорданПророк ЕлисейПророк ИлияСвятият Дух


Глад за учители срещу I школски звънец във Варна - Труд\nПонеделник 13.07.20 / 17:00\nПонеделник / 13.07.2020 / 17:00\nГлад за учители срещу I школски звънец във Варна\nНад 150 са обявените вакантни места за учители, възпитатели, лектори и помощник-директори в сайта на Регионално управление на образованието/РУО/ във Варна срещу предстоящата учебна година.\nНай-много- 87, са свободните места за даскали на Борсата на труда в града, като повечето се дублират с тези в РУО. Търсят се учители с начална педагогика, по музика, рисуване , по английски език, учители с общообразователна подготовка за прогимназиалния курс, за забавачки, помощник-директори по учебната част, които имат необходимия стаж в преподавателската работа, училищни психолози.\nНай-дефицитни са преподавателите по чужди езици, по информатика и информационни технологии. А с целогодишната организация на учебния ден е голямото търсенето на начални учители, обясни за "Труд"началникът на РУО във Варна Венцеслава Генова.\nСпоред нея проблемът с отлива от системата не е само в заплащането, което, както обеща правителството се вдига с 15% от 1 септември, но и в много други фактори. Сред тях са трудната работа с подрастващите, която е твърде изтощителна, пътуването до училището, в което е обявено вакантно място и най-вече имиджът на професията, която девалвира през последните години.\nСистемата няма да е неспасяема докато пенисонираните учители са в кондиция и останат на работа, но важно е да се привличат и остават в нея млади хора. Според Генова перспективи за това очертава новата Наредба за квалификация, която дава ясно виждане на всеки за неговото кариерно израстване и развитие.


66 СУ | Футболен турнир – 66 СОУ е шампион\nФутболен турнир – 66 СОУ е шампион\nНа 21 и 22 октомври, 2014г. се проведе футболен турнир за 5 – 7 класове на район „Овча купел“, гр.София.\nОтборите, взели участие в турнира, са от следните училища:\nПрез първия ден се изиграха всички срещи в групите. След оспорвани мачове се получиха следните резултати. 66 СОУ победи убедително отбора на 72 ОУ с краен резултат от 5:0. Голмайстори бяха Георги Илиев (отбелязва 3 гола) и Иво Стоянов (отбелязва 2 гола).\nВ другата среща 66 СОУ победи отбора на НУКК с 2:1. Головете за победителите отбеляза Георги Илиев.\nВъв втората група победител стана отбора на 149 СОУ.\nНа финала се получи истинска драма. След равностойна игра, отборът на 149-то поведе с 1:0. Малко по-късно треньорът на 66-то направи вътрешна смяна, като вратарят Ангел Стоянов заигра като централен нападател. Тактическият ход на г-н Попов се оказа верен и Ангел отбеляза изравнителното попадение.\nСъщинската драма настъпи в самия край на мача. След едно центриране от ляво, Ангел Стоянов докосна с ръка топката в собственото си поле и съдията справедливо отсъди дузпа. След изпълнение на дузпата 149-то отново поведе с 2:1.\nМинута преди края, след изпълнение на пряк свободен удар, най-добрият футболист и голмайстор на турнира – Георги Илиев, отбелязва изравнителния гол. Стигна се до дузпи. По-хладнокръвни се оказаха възпитаниците на 66 СОУ и така, шампион на турнира е 66 СОУ като този мач завърши с общ краен резултат 4:3.\nСписък на учениците, участвали в първенството по футбол (5 – 7 класове)\nЕтикети: 66 СОУ турнир футбол\nБраво на нашите момчета! :)\nЗа всички по 1 единица нагоре за 3 предмета по желание!


Xiaomi VR шлем Пълен преглед. Може да е най-доброто, но ... | 2019-2020\nXiaomi VR шлем Пълен преглед. Може да е най-доброто, но ...\nЗдравейте интернет! Днес ще разопаковаме и прегледаме новите слушалки за Xiaomi VR.\nАко следвате Xiaomi, може да знаете, че това не е първият опит на компанията да създаде VR шлем.\nВече използвам този шлем от доста време и може да кажа, че този път са създали една от най-добрите VR слушалки, поне сред тези, които изискват смартфони да функционират.\nТой е много удобен за носене, има приятен външен вид, но разбира се не без недостатъци.\nТрябва да ви предупредя, че ще говоря за китайската версия на устройството и нямам идея дали ще има някаква международна версия на тази слушалка.\nИ така, устройство, опаковано в простата бяла кутия със снимка на слушалката от едната страна и кратко описание на китайски от другата.\nВътре ще намерите самите VR слушалки, дистанционно управление и много кратко ръководство.\nXiaomi VR има футуристичен външен вид с красиви елегантни ръбове.\nТези, които познават VR индустрията, ще забележат, че цялостният дизайн е силно вдъхновен от Playstation VR и има огромно количество прилики.\nУстройството има ореол, който ще пасне почти на всеки размер на главата, като просто натиснете бутона на гърба и издърпате или натиснете ореола за регулиране.\nСпециалният дизайн позволява на слушалките да разпределят тежестта на гърба на главата си, така че да не оказва натиск върху лицето, както в случаите на повечето други каски.\nОсвен това при такава конструкция не е необходимо да изваждате слушалката от главата си през цялото време, когато се връщате в реалния свят.\nМожете просто да издърпате шлем нагоре и той ще бъде здраво закрепен на главата ви.\nДоста е тежък и дори без тегло на смартфона около 420 грама.\nОсвен това, той също е много голям и не може да бъде деконструиран.\nНяма никакво значение, когато носите слушалките, но това може да създаде трудности при преместване на устройството, например по време на пътуването.\nЗа съжаление Xiaomi VR поддържа само телефони Xiaomi.\nТова, което е още по-разочароващо, се справя само с най-новите устройства като Xiaomi mi 5 серия, които включват оригинални, Plus и 5s, Xiaomi Mi Note и Xiaomi Mix.\nНе знам дали в бъдеще ще има поддръжка на друго освен Xiaomi устройства.\nНай-лошото е, че работи само с едно конкретно приложение, което не е преведено поне на английски.\nПреди да свържете устройството си към слушалката, трябва да инсталирате приложение Xiaomi VR, като сканирате QR код в ръководството.\nСлед като приложението ще бъде инсталирано, трябва да премахнете капака, поставете телефона на клипа с USB тип C, след това го оправете с клип от другата страна и затворете капака.\nШлемът автоматично ще влезе в инсталираното приложение.\nБлагодарение на специален сензор за движение, движенията и изображенията на дисплея са напълно синхронизирани, което предотвратява болест при движение, но FHD разделителната способност на повечето поддържани устройства не е достатъчна за VR, затова изображението ще бъде малко размазано, независимо как точните лещи са коригирани.\nТова е особено забележимо, когато трябва да четете някакъв текст на екрана или дори когато гледате някои движения на видеоклипове и изображения на дисплея са напълно синхронизирани, което предотвратява болест при движение, но FHD разделителната способност на повечето поддържани устройства не е достатъчна за VR , затова изображението ще бъде малко размазано, без значение колко точно са коригирани лещите.\nТова е особено забележимо, когато трябва да четете някакъв текст на екрана или дори когато гледате някои видеоклипове.\nЗа игра на игри и навигация Xiaomi VR включва и 9-осен инерционен контролер за движение, който ще трябва да свържете с телефона си чрез Bluetooth.\nКато цяло, Xiaomi VR е устройството, което все още има пространство за усъвършенстване, особено по отношение на софтуера и съвместимостта, но дори и с тези критични недостатъци, благодарение на безупречен дизайн и невероятна производителност, той все още далеч изпреварва повечето други VR-слушалки, базирани на телефон ,\nАз съм Илия.\nАко ви е харесал Xiaomi VR, моля, следвайте линка в описанието.\nАко ви е харесало ревюто, дайте ни харесвания, абонирайте се за нашия канал и оставете коментарите си в секцията по-долу.\nМожете също да гледате някои други видеоклипове и рецензии, като щракнете върху този прозорец.\nБлагодаря ви за гледането и сбогуването.\nпо отношение на софтуера и съвместимостта обаче, дори и при тези критични недостатъци, благодарение на безупречен дизайн и невероятна производителност, той все още далеч изпреварва повечето други VR-слушалки, базирани на телефон.\nАко ви е харесало прегледа, дайте ни харесвания, абонирайте се за нашия канал и оставете коментарите си в секцията по-долу.\nXiaomi VR шлем Пълен преглед. Може да е най-доброто, но ...Анализ на саундтрака на MoanaТоп 10 странни култури по света: вярвате или не5 безплатни призрачни приставки, за да направите своя собствена саундтрак за ХелоуинТоп астролог в Делхи


Навсякъде посрещат момичетата ни като кралици\n6945 | 5 септ. 2015 | 18:56\nОтборът ни ще се бори за три олимпийски квоти в Рио, казва председателката на Българската федерация по художествена гимнастика ден преди световното първенство в Щутгарт.\nСпоред Илиана Раева конкуренцията в Щутгарт ще е много тежка – необходимо е две наши състезателки да попаднат сред първите 15 и ансамблистките да влязат в десетката, за да изпълним целта – три квоти за олимпийските игри в Рио де Жанейро догодина. Българките навсякъде са посрещани много радушно, а петте момичета от ансамбъла са най-сниманите от световните фотографи там. Раева, която е част от златното поколение в художествената ни гимнастика, признава, че очаква в най-скоро време трите ни индивидуалистки Невяна Владинова, Мария Матева и Сара Стайкова да станат кралици в гимнастиката, защото са много по-силни като качества и изява от нея. Голямата й мечта е да организира световно в България през 2018 г. и вече е получила пълната подкрепа от спортното министерство и правителството, както и необходимите документи за това. Според нея най-важното за един състезател да стане голям спортист е уважението и респекта към силния и умението да стиснеш ръката на победителя – на това тя учи момичетата.\n- Госпожо Раева, утре (понеделник) в Щутгарт започва най-важното състезание за годината в художествената гимнастика – световното първенство. Няма как целите да не са високи, какви са очакванията ви към момичетата от ансамбъла, който ще защитава титлата си от Измир, и трите индивидуални състезателки? От какво класиране ще бъдете доволна?\n- Това е най-важното състезание не за годината, а за последните три, които са от олимпийския цикъл. И е така, защото световното в Щутгарт е олимпийска квалификация, на него ще стане ясно кои състезателки и кои ансамбли ще се състезават на Олимпиадата в Рио де Жанейро догодина. Състезанието ще е тежко. И няма как да е друго, след като конкуренцията в художествената гимнастика нарасна изключително през последните 10 години, спортът ни като цяло много еволюира и се разрасна като територия. Амбициите на доста страни вече са сериозни.\nЩе бъдем много доволни ако съумеем да вземем две квоти при индивидуалните състезателки и квота при ансамбъла.\n- Как точно ще протече състезанието?\n- Първо, от понеделник до четвъртък ще играят трите ни състезателки Невяна Владинова, Мария Матева и Сара Стайкова за отборното класиране и за финалите. Оттам класиралите се първи 24 за многобоя отиват в състезание номер 2, което също е толкова важно. 24-те започват от нулата и нашите две състезателки Невяна и Мария трябва да попаднат сред първите 15, за да отидат на олимпийските игри в Бразилия. Ако обаче това направи само една от тях, България няма да има втора квота за Рио. Задачата ни е тежка. Ансамбълът пък трябва да попадне сред първите 10, за да вземе квота.\n- Това ще бъде първото световно първенство на младата Сара Стайкова, как се чувства тя.\n- Сара е на същата възраст като другите две момичета. Тя е спокойна, има много добро настроение, а в отбора цари много добра атмосфера, тя ще играе само два уреда, защото ще се готви за отборното класиране.\n- Как се справя отборът с напрежението, което преди състезание винаги е огромно? С вас е психологът на отбора Татяна Янчева, налагат ли се често намесата й, нервни ли са момичетата?\n- Татяна умее да успокоява момичетата, но по време на състезание и самите треньори се налагат да бъдат добри психолози. В последните три години сме изградили много добър стереотип на работата и се надявам всеки във важния за нас ден да бъде на мястото си, в добра кондиция и да е полезен.\n- Харесва ли ви залата, чувствате ли се добре в нея?\n- Все още не сме видели голямата зала, играем в тренировъчната. Но се надявам да има добра атмосфера и момичетата да се чувстват отлично.\n- Момичетата имат нови трика, а костюмите винаги са много важни за първото впечатление от гимнастичките, те дори влияят и на настроението им. Създават ли ви някакво неудобство или напротив?\n- Момичетата се чувстват добре в новите си трика, те наистина са много красиви, надявам се това да им донесе още повече емоция в играта и настроението им. Триката ни са съобразени със стила, музиката, те са и в тон с модата в художествената гимнастика. Във всяко отношение ще изглеждаме добре. Непременно искам да благодаря на министерството на спорта и лично за отношението на министър Красен Кралев, който точно преди да заминем, прие гимнастичките и треньорите в кабинета си. Обикновено досега министрите са правели обратно – чакат някой да има успех и тогава се снимат с него. Това е първият министър, който ни прие в кабинета си, за да ни пожелае успех преди старта. Бяха подсигурени всички средства за лагери – възстановителни и тренировъчни, както и за всички състезания, които ни бяха необходими.\n- Да ви разбирам, че сте доволна от държавната подкрепа в предолимпийската година?\n- Разбира се. Всичко, което искахме като финансиране, за да направим пълноценна подготовка, го получихме. Дано Бог е с нас и дано децата имат ден и да играят както трябва.\n- Конкуренцията при вас е жестока. Извън Русия, Украйна и Беларус, момичета от още няколко държави претендират за медали – Израел, Корея, Испания, Япония, Италия, Азербайджан... Очаквате ли изненади?\n- Конкуренцията наистина ще е много тежка – до 15-ото място всичко е възможно да се случи. Напрежението ще е огромно и няма как да е друго - момичетата знаят, че трябва да се борят за олимпийски квоти. А в последните години разликите са буквално стотни, дори хилядни!\n- Когато вие се състезавахте обаче разликите бяха десети.\n- Вярно е, но тогава имаше само две държави, които спореха за медалите – България и Съветският съюз. А сега те са най-малко 10, че и повече. Което означава още Испания, Австрия, Япония, Корея, Китай, бившите съветски републики – Азербайджан, Беларус, Украйна. Прибавяме и Русия и България – и всички те ще се борят за квота. А повечето от страните имат по две състезателки. Искам да прибавя и две много интересни състезателки от Америка – в последните две световни купи те влязоха в 12-ицата.\nСъщото е и при ансамблите. За 10 места се борят 13-14 отбора, но освен тежко ще е и много интересно.\n- Треньорката на грациите Инна Ананиева заяви, че световното в Щутгарт ще бъде много по-тежко от Олимпиадата. Така ли е?\n- Разбира се, че е така. На олимпиадата вече си се класирал, отиваш с друга настройка Атмосферата в олимпийското село не ти позволява да изпаднеш в униние, защото там се срещаш с най-големите светила на олимпийския и световен спорт. И това те предразполага да имаш добро настроение, да минава по-лесно деня ти. Докато тук през тази седмица в Щутгарт момичетата ще живеят непрекъснато с мисълта – трябва да успея, да си хвана добре уреда, да изиграя без грешка съчетанието. Министърът им каза: „Знам, че напрежението ви е много голямо, но не изгубвайте емоцията от участието и играта, от това, че имате шанса да сте там.” Каза им много хубави думи, което всъщност е смисълът на спорта. Не говоря за Кубертеновия принцип, а в чисто социалния, дълбокия смисъл на спорта.\n- В средата на август по време на състезанието за световната купа публиката в зала „Арена Армеец“ зареди гимнастичките ни с огромна доза адреналин, държи ли ги още?\n- Ооо, беше невероятно! Знаете ли, че тук в Щутгарт ме срещат колеги отвсякъде и те още говорят за нашата публика в България. Такова нещо отдавна не им се беше случвало. Дори световната шампионка рускинята Яна Кудрявцева каза, че няма търпение догодина да дойде пак в България. Споделила е, че е влюбена в София и обожава публиката тук. Отзивите й за страната ни са невероятни.\n- Наистина направи впечатление, че рускините, когато играеха, въпреки че са най-големите ни съпернички, всеки път бяха посрещани и аплодирани много радушно от нашата публика, както и останалите участнички, разбира се.\n- Това ми коства петгодишна работа. Защото не можем да имаме омраза към велики и талантливи спортисти, независимо от кой спорт са. Ние трябва да показваме уважение към таланта и огромния труд на тези прекрасни гимнастички. А те наистина са фантастични. Още преди състезанието за световната купа в София казах, че българската публика е безкрайно компетентна и не съм и очаквала друго отношение.\n- Състезанието в Щутгарт е третото световно по художествена гимнастика в Германия – първото беше в Мюнхен през 1981-а, когато спечелихме 15 медала от 16 възможни, второто беше в Берлин през 1997-а - там не взехме нито един медал. Може ли да се направи паралел с тогава и сега и какъв е той? Или може би имате някакви сантименти?\n- Прекрасно е, че ми задавате този въпрос. С момичетата сме обиколили целия свят. Не можете да си представите как ни посрещнаха тук на аерогарата. А още оттам можеш да си създадеаш представа за народа. Толкова усмихнати, ведри, възпитани хора рядко се виждат. Германия е изключително гостоприемна страна. Навсякъде ни се усмихват, държат се с нас като приятели, с необходимото уважение като към гости. Германците са изключителни хора.\nЕстествено е да имам сантименти към това, което съм преживяла тук – това беше първият огромен успех на нашето поколение (През 1981-а момичетата на Нешка Робева взеха почти всички медали - шампионка стана Анелия Раленкова, а със сребърни медали в многобоя се окичиха Илиана и Лили Игнатова, ансамбълът също взе злато – бел. а.).\nНо сега не разсъждавам по същия начин, когато заминавахме тогава. Ние вече сме в нов век, в ново хилядолетие, в нов свят дори. Този свят е на сегашното поколение и не искам да правя никакви паралели с предишни години. Категорично съм против – това е тяхната гимнастика, тяхното време. Те живеят в много по-трудно време. Всичко е доста по-различно и момчетата днес работят в безкрайно по-голяма конкуренция, в която бяхме ние. Искам те да имат самочувствие, вяра в себе си, защото го могат и го доказаха. Индивидуалите ни състезателки са изключителни, много талантливи и искам да имат необходимото самочувствие, за да покажат таланта си в най-добрия смисъл. Защото ако те съумеят да го направят, със сигурност ще имаме успех. За това държа на настроението и вярата им.\n- На турнира за световната купа в София през август ми направи впечатление, че и съдиите харесват нашата Невяна Владинова, но като че ли остава непреодолима границата от 18 точки за нея - защо? На колко още състезания трябва да се яви, за да й дадат оценка над 18?\n- Не сте права. Освен това съдиите харесват и трите ни момичета – и Невяна, Мария и Сара също. Оставете някои хора, които в България си позволяват да говорят подобни неща. В съчетанията ние изчистихме и някои съвсем дребни детайли. Има какво да работи още Невяна, за да стигне 18-те точки. Аз също смятам, че можеха да й вдигнат толкова, но не искам по този начин Невяна да се чувства силна. Тя самата трябва да иска още от себе си, а има какво. Потенциалът й е огромен и тепърва ще го показва. В съвременната гимнастика сега тя ще влиза в своята зрялост и ще се чувства силна и равностойна на най-големите. По същия начин е и с Мария, и със Сара, която е изключителен талант. Такова момиче като Сара отдавна не сме имали, на нея й трябват повече състезания, защото тя се включи малко по-късно.\n- Но колко дълго една състезателка трябва да чака да я „одобрят”?\n- В художествената гимнастика едно име се гради много дълго време и съдиите много стискат, казано образно, оценките си. На състезателя му трябва време, освен това е необходимо всеки път да е постоянен и да играе силно, за да накара един съдия да каже – да, тя е сред най-силните. За съжаление, такъв ни е спортът. Казвам нещата такива, каквито са, и моля да вярвате 100% на думите ми. Защото аз съм заедно с треньорите във врящия казан на художествената гимнастика и знам какво ни трябва, какво е необходимо. Моята най-голяма задача е да бъда обективна и справедлива, за да вървят нещата както трябва. А ако съм субективна и започна с приказките как трябвало да ни дадат повече, тогава ние никога нямаше да постигнем този успех с ансамбъла.\n- Извинете ме, но на нашите състезателки като че ли им липсва онова самочувствие, което вие излъчвахте някога в залата пред публиката. Покойната журналистка Маргарита Рангелова дори ви наричаше „кралица Илиана“, сега коя да наречем така?\n- Самочувствието идва с победите. Всичките ни момичета сега са принцеси. Очаквам в най-скоро време и трите ни индивидуалистки да станат кралици, те са много по-силни като качества и изява от Илиана. Много по-силни са от мен, имат много повече талант, но те работят и живеят в по-друго време, в друга конкуренция, играят друга гимнастика, много по-трудна от нашата. Те имат самочувствие, но за да личи, трябват победи.\nВижте самочувствието на нашия авсамбъл! Навсякъде те са посрещани като кралици. Нашите момичета, а не рускините са във всички световни спортни и гимнастически списания, най-големите фотографи в гимнастиката просто обожават да снимат българския ансамбъл. И всичко това идва с победите.\nТежко ще бъде. Но мисля, че вървим по прав път, стараем се, имаме единство в работата ни навсякъде, умеем пререканията да не са на показ, а от тях да извличаме полезното за спорта. Затова нека нашите деца да имат спокойствието, за да покажат най-доброто от себе си.\n- Надявам се, че елементите с тяло и рисунъкът с ленти вече са подобрени, както казахте след Европейските игри в Баку, когато ансамбълът допусна доста грешки?\n- Точно рисунъкът с ленти моментално го показаха още на световната купа в София - беше основното, върху което работиха. Отзивите за участието ни на световната купа в Казан преди десетина дни са страхотни – нашият отбор бе единственият който игра без грешки. Там той наистина беше ощетен, нашите трябваше да спечелят Световната купа. Те играха със страшно самочувствие, бяха много уверени. Но това е спортът, и ние продължаваме напред.\nДори и след второто място те си бяха направили селфи с рускините – пак ще кажа, че те са прекрасни състезателки. И нека не превръщаме спорта във война. Нека имаме борбения дух, самата аз съм много борбена жена и така възпитавам и уча децата. Но ги уча и на необходимата култура и респект към силния съперник. Защото това е единствената рецепта да станеш голям спортист. Уважение и респект към силния, към съперника. Умението да стиснеш ръката на победителя е основното и най-важното.\n- Г-жо Раева, ще ви попитам и нещо извън темата за световното - гледате ли напред към нов мандат като шеф на Федерацията ни по художествена гимнастика?\n- Естествено, макар че не съм се замисляла за това в момента. Едва три години съм шеф на Федерацията и разбира се, че имам амбиции, а целите ми са дългосрочни. Искам да направя в България световно първенство през 2018-а. Вече почти 30 години не сме имали този шанс – от 1987-а, когато беше във Варна (тогава абсолютна шампионка стана Бианка Панова, а от двете й страни застанаха Адриана Дунавска и Елизабет Колева – бел. а). Подготвили сме и документи, които сме донесли тук на Световното в Щутгарт. Имам абсолютната подкрепа на спортното министерство и г-н Красен Кралев. Получих официален документ и от МВР и МвнР – така че от страна на правителството ще получа обезпечаване и провеждане на световно първенство след три години. За него кандидатства още една страна, но се надявам, след като видяха какво можем, да ни подкрепят. Най-големите ни конкуренти, вкл. и Русия, питат кога ще направя световно първенство. Отговорът ми е че вече работим по въпроса. Имам и други много сериозни планове и се надявам да успея. Като това да направя нормална база за националния отбор, както и да помогна на много клубове в страната да оправят материалната си база.\n- Желая ви го от сърце, както и това да се върнете от Щутгарт с три квоти за олимпиадата в Рио.\n- Дай Боже, с Бога напред! Най-важното е да сме живи и здрави и момичетата да вярват в себе си.\nИлиана Раева е родена в София, състезател и треньор, от три години е председател на Българската федерация по художствена гимнастика. В колекцията й има около 280 медала. На световното в Лондон през 1979 г. печели 4-то място в многобоя, златен медал на бухалки и сребърен на топка. Това е единственият златен медал в историята на световната художествена гимнастика и до ден днешен, спечелен след бурен протест на лондонската публика. Абсолютна шампионка на Европа от Амстердам (1980 г.).


Пиян шофьор се блъсна в патрулка и уби полицай - Последни Новини от DNES.BG\nВодачът е бил задържан\nОбновена: 3 дек 2020 12:15 | 3 дек 2020 11:55, Ния Христова\nПолицай загина при катастрофа, причинена от пият шофьор в Новозагорско, съобщи bTV.\nСнощи в 20:45 ч. е подаден сигнал за произшествие между селата Радево и Сокол. На мястото е изпратен полицейски патрул. При огледа колата на униформените е ударена от друга.\nПолицейски служител е пострадал в резултат на удара. Мъжът е бил транспортиран до МБАЛ-Сливен с тежки наранявания. По-късно е починал в болницата.\n39-годишен мъж от Стара Загора е управлявал колата, блъснала полицая. Той се е разминал само с леки наранявания. Пробата му за алкохол е отчела 0,68 промила и сега е задържан.\nАвтомобилът е бил включен със светлини в специален режим на работа. Обстоятелствата около инцидента все още се изясняват.\nОще по темата: Патрулкакатастрофапиян шофьорзагинал полицай\nОчивадец преди 1 месец\nПолицаят е видял че тоя няма да спре и е изкочил на пътя пред водача, който на свой ред се паникьосва и вместо спирачка натиска газта. После като го арестуват колегите на починалия полицай наливат насила шише водка в гърлото на бедния водач за да не му се размине, както обикновенно става.\nБоже! Колко просто-тия има по тоя свят, Боже!\nКато ви чета коментарите и се чудя как още сте живи!\nОпределно шофьорът не е виновен, че е седнал пиян за вонала...\nrossko преди 1 месец\nСпоред мен полицаите са се исрали на пътя и човека не е успял да реагира !! Сами са си виновни !! Трябва малко да мислят тея тъпи катаджии !!\nТози е умрял от К-19.\nМежду Радево /Румен/ и Соколово/Ахмедоган/.\nПоредния комунист, напил се от радост, че Куррнелия е оздравяла и вече ще може да свали от власт Господин Генерал Бойко Борисов, да не се надява,защото българския народ боготвори Господин Генерала,та наттряскал се комуниста, и решил да сваля правителството, но утрепал служител на властта, жалко за момчето.....\nЧовека се е загледал в ПТП-то и белята е станала, но тук съм сигурен че има съпричиняване от куките. Те спират където си поискат и не се съобразяват с това че създават предпоставки на пътя да се случи ПТП. Виждал съм много случаи в които или полицаите стоят неправилно на пътя и пречат или колата им спира неправилно и затруднява трафика и винаги съм си мислел, че ако в такъв момент някой ги удари вината ще се стовари само върху човека. А в този случай човека е пил и една бира, което е ужасното.\nДобър ден. От време оно по междуселските пътища джиткат мъртвопияни джигити. Статистиката го потвърждава.\nА родната милиция ходи да протестира в София за увеличаване на заплатите, вместо да прави редовни проверки за алкохол.\nНа друго място пише, че пиянката е била с БМВ. Това казва много.\nВиновна КУКА няма... Те са светци, те грешки не допускат, те са над закона... Ще разберат и тия, че са смъртни...\n.Чети законите и не пиши глупости като не си запознат с нармативната уредба\nКаква глупост съм написал бе, Хан Хуи?\nТака като гледам, без да съм чел закона, по интуиция съм налучкал правилната процедура.\nХахаха добре ги е наказал шумера, най накрая и богоизбраните мечът и щита на Партията да го отнесе.\nЗакона на физиката важи и за милиционерите\nИмал ли е коронавирус?Утре протест на жандарите с искания за 60% увеличение щото гадните шофьори ги мачкат нарочно като жаби по бойковите магистрали!\nЩом са били със специален режим по- изглежда полицаите да са блъснали него. За съжаление, човек е загинал. Човек, който сигурно има семейство, жена, деца! Съболезнования!\nСледващия път да помислят преди да вземат рушвет, *** и тях може да нацелят нищо че са с униформа.\nУшевите си мислят че са безсмъртни киборги. Крачат по шосетата и не им пука. Много ми е интересно как все още няма някой сгазен покрай първо рушветчийно, денонощно се мотат и паркират на платното.\nДо Анонимен прочети закона за движение по пътищата и изисванията при проверка на водачите за наличие на алкохол в кръвта.Талона за кръвно изследване е задължителен да се издаде от служителете на МВР осъществявящи проверката .Чети законите и не пиши глупости като не си запознат с нармативната уредба\nНикой не иска преди 1 месец\nДа блъска хора ,ама тука има и друго ,ако е изхвърчал от пътя и е ударил патрулка в която има полицай със колан е едно ,ама има и сто други варианта....