древногръцки и римски представи за мъжественост | изкуството на мъжествеността"\nПодкаст # 299: Какво са мислили древните гърци и римляни за мъжествеността\nДревна Гърция и Рим оказват силно влияние върху идеята за мъжество, която ние популяризираме в изкуството на мъжеството. Всъщност тази класическа концепция за мъжествеността е била част от Запада, определяща мъжеството до средата на 20-ти век. Ако трябваше да попитате човек, живящ през 1920 г., какво означава „мъжественост“, той вероятно ще ви даде приблизително същия отговор като грък или римлянин, живял преди 2000 години.\nМоят гост в подкаста днес е класически учен, който прекарва време в размисли и писане за гръцките и римските представи за мъжественост. Името му е Тед Лендън. Имах Тед в подкаста преди малко, за да обсъдя книгата му Войници и призраци (епизод # 231, ако искате да го проверите).\nВ днешното предаване Тед навлиза в подробности за това как гърците и римляните определят мъжеството. Започваме с гърците и по-специално с омировите епоси The Илиада, служи като тяхна библия за това как да бъдеш мъж и как Ахил и Одисей са били държани като образци на мъжествеността. След това Тед обяснява как атинските философи са се опитвали да укротят мъжествеността от бронзовата епоха, като правят самоконтрола важен елемент от това да бъдеш мъж.\nСлед това превключваме на римляните и обсъждаме как те са взаимствали елементи от гръцкото мъжество, за да оформят собствената си култура на мъжество, както и как римските идеи за мъжество се различават от тези на гърците.\nВ края на разговора си говорим за това, защо добродетелта за самоконтрол се появява в определенията за мъжественост не само на Запад, но и на източни култури като Япония и Китай.\nДревногръцката представа за мъжественост\nЕхилът на Ахил и етосът на Одисей\nЕзикът на мъжеството в древния свят - арете, andreia, мощност, и още\nКак се е променила гръцката идея за мъжественост в ерата на великите философи като Платон\nПреминаването от емоционална мъжественост към стоическа мъжественост\nКак самоконтролът стана висшата добродетел\nВъзвръщаемостта на Александър Велики за мъжественост\nГръцкото влияние върху римската мъжественост\nЗащо римляните не са съвсем съгласни относно това, което означава virtus\nКакво означаваше гладиториалната битка за римляните\nЗащо свободните римски мъже се явиха да се бият като гладиатори\nВъзходът на стоицизма в римската култура\nСравняване на стоицизма с по-модерното движение на квакерите\nГръцките и римските идеи за мъжественост, които са с нас и до днес\nПървият ми подкаст с Тед за войната в Древна Гърция и Рим\nМоят подкаст с Анджи Хобс за гръцката мъжественост\nХектор и Ахил: Две пътеки към мъжеството\nИлиада & Одисеята\nБуквар за Платон\nВсеки мъж трябва да има кожа в играта\nКатон: Уроци от самоделен човек\nЧовешкото познание: буквар за римските гладиатори\nВсеки мъж трябва да е силен\nСтатиите на Тед на Academia.edu\nБрет Маккей: Добре дошли в друго издание на подкаста „Изкуството на мъжествеността“. Древна Гърция и Рим оказват силно влияние върху идеята за мъжественост, която ние пропагандираме върху Изкуството на мъжествеността, всъщност тази класическа концепция за мъжественост е била каква част от Запада е определяла мъжеството до около средата на 20 век. Например, ако трябва да попитате човек, живящ през 1920 г. какво означава мъжественост, той вероятно ще ви даде приблизително същия отговор като грък или римлянин, живял преди 2000 години.\nМоят гост в подкаста днес е класически учен, който прекарва време в размисли и писане за гръцките и римските представи за мъжественост, казва се Тед Лендън. Накарах го в подкаста известно време, за да обсъди книгата му „Войници и призраци“, която разказва за битка и античност, това беше епизод номер 231, ако искате да проверите това. Днес в предаването Тед разказва подробно как гърците и римляните определят мъжеството.\nЗапочваме с гърците и колко по-специално Илиада служи като тяхна Библия за това как да бъдеш мъж и как Ахил и Одисей са били държани като различни модели на мъжество. След това Тед обяснява как атинските философи като Платон и Аристотел се опитват да укротят представата за мъжествеността от бронзовата епоха, като превръщат самоконтрола във важен елемент на това да бъдеш мъж. След това превключваме на римляните и обсъждаме как те са заели елементи от гръцкото мъжество, за да оформят собствената си култура на мъжество, както и как римските идеи в мъжеството се различават от гърците.\nИ завършваме разговора си, разказвайки защо добродетелта за самоконтрол се появява в определенията за мъжественост не само на запад, но и в източните култури като Япония или Китай, както и как живеем в епоха на самоконтрол. Ако искате да разгледате бележките на шоуто след края на шоуто, където можете да намерите връзки към ресурси и можете да се задълбочите в тези теми, просто отидете на aom.is/virtus, това е мъжественост на латински. Тед Лендън, добре дошъл отново в шоуто.\nТед Лендън: Радвам се, че съм тук.\nБрет Маккей: Бяхме ви в шоуто преди около година, за да поговорите за вашата книга „Войници и призраци“, за историята на битката и класическата античност и за Гърция и Рим. Когато разговаряхме след приключване на шоуто, говорихме за уебсайта, изкуството на мъжеството и каква идея за мъжественост популяризираме ... И споменах как съм учил класика и колеж и че идеята за мъжественост, аз докосвам се до малко от древноримската идея.\nТогава вие казахте: „Ами аз изучавам това, правя това, това е, за което мисля, пиша и изследвам.“ След като чух, че казах, че трябва да те върна, за да се задълбочим в класическите представи за мъжественост. Мисля, че би било добре да започнем с древните гърци, защото те са били преди римляните. Как са мислили древните гърци за мъжествеността? Какво според тях е направило мъжа мъжествен?\nТед Лендън: Е, първият път, когато виждаме гърците, разбира се, е в „Илиада“ и „Одисея“. Вече имаш поне две противоречиви дефиниции на това, което бихте могли да наречете ахилесов етос и етос на Одисей или Олисей. Разбира се, терминът, който търсим, е терминът, който в по-късна Гърция ще стане думата, която те използват за добродетел. На омирски гръцки език има тенденция да означава нещо повече като съвършенство или състезателно съвършенство. И разбира се, омировите герои винаги се състезават помежду си, за да бъдат най-добрите и от двете страни, като се състезават най-вече с хората на тяхна страна, а не с врага.\nИ вие имате от една страна Ахил, който е особено превъзходен в действителните битки. Той е огромен войн, той е най-силният, най-бързият, най-точният хвърляч на копия, най-точният прободен с мечове, такива неща. От една страна той е героят на 'Илиада' и след това имате героя на 'Одисея', Одисей, чиято особена арена, чието особено съвършенство е хитро. Гръцката дума metis е вид хитър интелект, който в същото време е конкурентен, така че вие се състезавате с всички останали, за да бъдете по-хитри от тях.\nПо време на война това се проявява от неща като организиране на засади или ефективно разполагане, ако се опитвате да си направите път към дома. Подобно на Одисей, той заблуждава циклоп и изрича лъжи и неща от това естество, за да ускори вашия случай или да напредне напредъка ви. Както казвам, тези две различни схващания вече присъстват в омировите поеми, въпреки че мисля, че е справедливо да се каже, че етосът на Одисей би могъл да бъде разгледан, ако приемем, че омировите поеми са исторически, което, разбира се, не са.\nЕтосът на Одисей е нещо като специален случай. Повечето омирови герои се състезават и по модата на Ахил чрез храброст и талант в битка, а не с Одисей в хитростта и публичното говорене, които са неговите специфични неща.\nБрет Маккей: Ние имаме раздвоението на хитростта и предполагам, че Ахил представлява Андрея, това ли е думата смелост? Гръцката дума за смелост?\nТед Лендън: Това е, но andreia е по-късна дума. В омировия лексикон просто бихте се позовали на това, което тези момчета имат като арета. И основното значение на арете е смелостта или успехът в битката. Но тогава можете също да кажете, че има и други области като тези, които има Одисей, хитра мъдрост и съвети и подобни неща. Впоследствие гръцкият ще разреши това объркване и ще каже, добре, арите са каквито и да е върхове и ще използваме думата andreia, което означава буквално мъжественост за това, в което Ахил е особено добър, тоест смелост и сила в битка .\nИ същото по-късно ще бъде вярно и на латински и езикът позволява голяма степен на неяснота за известно време, но след това унищожава неяснотата, като въвежда нова дума за една конкретна форма на отличен и това би било andreia, както казвате, което просто идва от анер, така че това е просто качеството на това да бъдеш мъж, но качеството на това да бъдеш мъж за тези цели се определя във военни термини, в основата си означава смелост.\nБрет Маккей: А какво да кажем за Хектор? Защото той е друг герой в Илиада, който показва някакво понятие за мъжественост. Гърците гледаха ли на него като на пример? Или е бил игнориран, защото е троянец?\nТед Лендън: Не, разбира се, троянците са ... В Илиада няма много въображение на други култури. Троянците са етично идентични или много подобни на гърците, на ахеите. Хектор е главният човек от троянската страна, който се състезава по същия начин, както Ахил, тоест той е невероятно смел и т.н. Той има тази конкретна арена, както би било описано в неговия период, по-късно ще се каже, че е троянският шампион на Андрея.\nСега той е имал, и това винаги е било, имаше серия от напречни качества, които той притежава, което го прави много привлекателен за нас. Той обича жена си, обича сина си, чувства огромна степен на действителна отговорност към семейството си, към нацията си, това са различни неща, това са качества, които са доста редки от страна на ахейците, така че за нас той е много по-човек . Нито едно от тези качества не би било описано като andreia. Те могат или не могат да пречат на andreia, но те със сигурност не са част от, в този период със сигурност не са част от мъжествеността, въпреки че в по-късните гръцки времена, когато определението за arete се разширява значително, то със сигурност ще бъде включено.\nБрет Маккей: Добре. Тази идея за мъжественост еволюира малко, защото те станаха по-конкретни, имат думи, измислиха го, за да го опишат по-конкретно, имаха бързина да опишат съвършенството в цялост, нали? Като общ термин. Любопитен съм, как се е променила гръцката представа за мъжественост, да речем по време на предполагаемата възраст? Мисля, че Платон, златният век на гръцката философия. Промениха ли се как гърците мислеха за мъжествеността? Дали те взеха тази омирова идея и я опитваха да я омаловажат или да я трансформират по някакъв начин?\nТед Лендън: Те го включват в по-голяма система и по-голямата система ще има огромно историческо значение. И ние виждаме това отново да започне в досократиците и след това формулирано в една форма при Платон и формулирано в друга форма в Аристотел, чрез което е доста добре зряло и не се променя много след това.\nНо гърците измислят поредица от добродетели, които считат за най-важните, и една от тях е андрея, военна смелост и високи постижения, които все още си позволяват мястото. Но е много определено ... С течение на времето и особено за философите, той става младши партньор. Те се интересуват особено от Фронезис или София, които бихме могли да определим като интелектуална мъдрост или интелигентност. Те се интересуват от конкурентната добродетел на самоконтрола или мъдростта на самоконтрола и се интересуват от справедливостта, можете да я наречете справедливост, но това краде от факта, че това е конкурентно качество, всеки се състезава да бъде по-справедлив от всички останали, така че справедливостта вероятно е по-добър термин от справедливостта.\nЗащото философите обитават предимно цивилен свят и се опитват да предлагат съвети на хора, които живеят предимно в цивилни условия. Резултатът е, че те формулират тази система от, това са така наречените канонични добродетели или кардинални добродетели, които подчертават нещата, от които се нуждаете в цивилния живот. Но трябва да разберем и да очакваме, че много по-омирова система продължава да работи покрай това. Ако вместо да разговаряме с Платон, трябва да разговаряме с атински генерал, съвременник на Платон, и да го питаме за арета, той може да не ни даде тези четири канонични елемента, но би могъл да каже нещо много по-близо до случая в Омир.\nАми смелостта е номер едно, би казал той, а след това е важна и хитростта, интелигентността, която е почти напълно изоставена от философската система. От тези четири, този, който прави четирите канонични, философски добродетели, този, който прави повечето пътища в реалния живот на нефилософи, избягвания, като че ли, от света на интелектуалците, за нашия смисъл е изненадващо самоконтрол .\nТова се проявява, ако си спомняте в „Илиада“ и „Одисея“, хората много плачат. Има много явни и отворени емоции, докато в класическите времена в Аксиалната епоха се поставя огромен акцент върху потискането на емоциите, които винаги изглеждат абсолютно спокойни, това е една от причините, поради която никога няма да видите гръцка статуя от това период от всичко, което бихме описали като израз на лицето му, всички те изглеждат спокойни, защото се опитват да демонстрират своя самоконтрол.\nТова оказва влияние върху усещането на истинските хора за това какво е мъжественост. Мисля, че великото нещо, което човек трябва да проследи, когато разглежда древните концепции за мъжествеността, е движението от силно емоционалната, базирана на насилие омирова концепция към това ежедневно, живеещо в градската концепция, което не е пълната философска кардинална добродетел, а това е силно повлияно от самоконтрол и децата се възпитават и казват на господата да не проявяват емоции, да показват емоцията е по-женски, когато хората умират, жените разкъсват косата си и те пищят и те обикновено продължават, това не е начина, по който се държим.\nСлед това започвате да развивате герои, отново изненадани за нас, които изпълняват или демонстрират това конкретно качество. Най-известният в атинската история е Параклис, за когото ни казват, че дори никога не е плакал на погребенията на сина си, с изключение на последното, когато тогава той нямаше по-законни наследници, които никога не биха отишли на питейни партита, защото беше невъзможно да се поддържа адекватен резерв . Трябва да си го представим като изключително мрачен човек, който никога не проявява никакви емоции, никога не се усмихва, никога не се мръщи. И отново, това също е отразено в изкуството по това време, това е, което се опитвате да бъдете.\nТова, което имаме, е тази трансформация на мъжествеността от предимно военна към предимно въпрос на лична депортация и по-специално, самоконтролът се превръща, дори и във философите, във върховната добродетел и това е странно за нас. Защото защо самоконтролът от всички неща би станал толкова важен? Жалко е, хората са проследили това движение, хората са проследили този нарастващ акцент върху самоконтрола като най-важното нещо, което можете да бъдете, но никой никога не го е обяснил.\nПредполагам, че ако бях марксист, което не съм, вероятно щях да разгледам съществуването на робско общество, в което имате, особено ако сте важен човек, огромно количество напълно неуправляема власт над други хора. И тъй като вашата законна власт над тези други хора, вашите роби, е толкова абсолютна, но всички в обществото разбират, че не трябва да им се ядосвате и да ги убивате, което понякога се случваше, тъй като властта на отделни лица с висок статус беше толкова необикновено за нашите стандарти, за тях имаше смисъл да развият култ към самоконтрол, да се контролират.\nСега това е привлекателна теория, проблемът с теорията е, че други общества също са развили много подобни концепции, като например испанците в периода на испанското благородство и периода на испанската Армада. Също така те развиха този навик на импулсивност, самураите от периода на Едо, тогугава шогунат по подобен начин, въпреки че бяха силно емоционални. Но в по-ранни произведения на японската литература те също развиват това чувство, че вие показвате ранга си, като сте абсолютно безстрастен.\nТова изглежда съществува по целия свят в несвързани общества и затова за мен е абсолютно очарователно. Друга теория може просто да бъде, че това е начин, по който можете да покажете социална разлика, което изисква много скъпо или поне отнемащо време обучение, но поне ако сте отгледани в добро семейство, от вас се очаква вземете този вид неща и това е социално разграничение, което хората, които нямат такъв вид привеждане, имат много трудности да имитират.\nМожете да погледнете, в гръцки и римски случай можете да разгледате това като може би въпрос на робство или в по-широк смисъл, въпрос на търсене на форма на социално разграничение. Не съм много убеден от нито едно от тези неща, но въпреки това е така, че така се развива определението за мъжественост в гръцката античност, така че към 400 г., по времето на Тукидид, Платон и т.н. вие мислите предимно от гледна точка на самоконтрол и вече не мислите предимно от гледна точка на високи постижения в битката.\nБрет Маккей: Това повдига интересна точка. По същото време по Аксиалната епоха или по времето на Аристотел Александър Велики идва на власт, той всъщност е възпитаван от Аристотел. Но Александър Велики е пленен от това омирово понятие за мъжественост. Искаше да бъде следващият Ахил. Имало ли е синтез у Александър на тази самоконтрол, аристотелова, плутонска идея за мъжественост с тази по-омирова идея?\nТед Лендън: Мисля, че Аристотел би искал да има синтез, но всъщност мисля, че Александър е истински обрат. Той идва, разбира се, от Македония, която беше много старомодна монархия, където много от старите омирови ценности все още бяха много живи. Те не са живели в градска държава, предположението е, че винаги е имало някаква връзка между самоконтрола и живота в градската държава.\nАко си крал, всъщност не трябва да се самоконтролираш по този начин. Той наистина е много по-хомеров. Смешното при Александър е, разбира се, че хората, които пишат за него впоследствие, и особено Плутарх, много се стремят да го направят самоконтролиран, защото това е върховната добродетел. Животът на Плутарх на Александър всъщност е поредица от опити да се покаже колко самоконтролиран е той.\nКоето беше такъв провал, защото всъщност изобщо не беше самоконтролиран, не само че уби няколко приятели, някои от тях, когато щял да се напие и да убие хора. Но той също много обичаше бутилката, или предполагам, че те нямаха бутилки, а виното, което е друго нещо, което не би трябвало да бъде правилно самоконтролираният човек. Самоконтролът му е плод на историците след него, които смятат, че като най-великият от гърците той трябва да е бил самоконтролиран. Но истинският човек беше доста солиден хомерик и изобщо не се самоконтролираше.\nБрет Маккей: Това е наистина интересно. Нека да превключим малко на римляните.\nТед Лендън: Абсолютно.\nБрет Маккей: Каква беше тяхната представа за мъжественост? Заели ли са нещо от гърците? Или са започнали собствената си идея за мъжественост от самото начало ...\nТед Лендън: Има много гръцко влияние, особено влияние, когато римляните около деня на Цицерон започват да прекарват все повече и повече време в четене на философия и едно от нещата е, че е вероятно римската управляваща класа по времето на Цицерон да е най-философска, т.е. казват, че четат повече философия от всеки друг в историята на света, включително гърците преди тях.\nИ в Гърция философията винаги е била относително малцинствена дейност, но римляните по времето на Цицерон, тяхната управляваща класа го приема изключително сериозно и ние знаем това поради всички писма на Цицерон, в които той непрекъснато споменава философските позиции на всички свои кореспонденти и продължаваме да си мислим: „Защо този човек не е важен, защо има философска позиция, на която Цицерон би могъл да се подиграе?“ Или могат да спорят, но изглежда всички те имат.\nАко се върнем към първоначалната ранна роля, която, разбира се, нямаме добра, нямаме Илиада и Одисея, така че разчитаме на римските традиции за ранния период, много от тях стари устни традиции на съмнителна стойност. Но тези традиции не само разказваха на римляните какво се е случило, но бяха и примерни в смисъл, че показваха на римляните как трябва да се държат.\nАко погледнете назад, имате качество, което е много, много близко до оригиналния гръцки аре, който се нарича virtus или в новото произношение, wirtus, но не харесвам новото произношение, особено на тази дума, така че аз Ще използвам „V“, въпреки че колегите от класиката ще ми се подиграват. Virtus просто означава мъжественост, от римската дума за човек, която е Vir или Wir, и в началото изглежда, че е била изключително подобна на специфичните качества на Ахил, не толкова подобна на частта на Одисей, тоест хитър, публичен говоренето и подобни неща не са чак толкова важни.\nНо има интересни римски любопитства, свързани с това. Службата на държавата е много по-важна. Разбира се, гърците и Омир всъщност нямат държава дори да обслужват. Саможертвата, подчинението на властите се установиха над вас във военен контекст. Ако сте млад мъж, нещо, наречено фурор, което е нещо като берсеркска ярост, и ние мислим, че е откровен, веднага от Илиада ... гневът на Ахил и разбира се, омировите герои имат този неконтролируем гняв, но той не е част на арета, това е лошо.\nДокато еквивалентното качество, поне сред по-младите римляни, по-младите римски воини, фурорът се разглеждаше като част от добродетелта и по-скоро беше добро нещо, отколкото нещо като чанта. Въпреки че, разбира се, това е в противоречие с послушното служене на държавата и подобни неща по начин, по който те никога не са успели да се помирят особено добре. В крайна сметка, както казах, римляните научиха гръцката философия, която поема някои аспекти на гръцките схващания за мъжественост и не възприема други.\nНай-известният, който не приемат, е да се разголят и да се упражняват, тоест лека атлетика. Те са готови да гледат как гърците го правят, но не са готови да го правят сами, ако са хора от добро семейство, от вас се очаква, разбира се, ако сте римлянин от високо семейство, за да вземете военно обучение. Но идеята да се разголят и да хвърлят дискуси, борба или подобни неща, те просто никога не са правили това и интересното е, че дори когато са под дълбоко гръцко влияние през първи век сл. Н. Е., Първи век пр. Н. Е., Първи век сл. Н. Е. и така нататък и така нататък.\nТази стена никога не се счупва, римляните никога не участват в лека атлетика, въпреки че това е станало значителна част от начина, по който гърците ще покажат своята мъжественост. Странното е, че имате тези фигури, които ясно се считат за емблема на виртус и ние не можем да разберем точно в какво се състои техният виртус. За пример Катон Старият е невероятно упорит. В това ли се състои неговият виртус? Той е невероятно спорен и непрекъснато е съден от всички около него. В това ли се състои неговата добродетел? Той е добродетелен по някакъв среден старомоден мръсен начин и казва неща от рода на: „Ами знаете, че не бива да държите стари роби, трябва да ги разпродавате, за да ги умъртвите от глад“ и подобни неща. В това ли се състои неговата добродетел?\nДори римляните изглежда не са били съвсем ясни, но вие имате този втори набор от хора, точно както гърците имат своя Одисей и своя Ахил. Римляните имат предимно римски стил Ахил, т.е. воини и пълководци. Но след това те имат тези злобни момчета Катон Старши и Катон Млади и например някой като Манлий Торкват, който екзекутира собствения си син или се опитва да го направи за неподчинение във войната и това се превръща в навик в семейството, така че е много опасно да бъдеш Манлий Торкват, защото баща ти винаги се опитва да те екзекутира.\nОтново, това са хора на добродетелите, които правят това, но не е съвсем ясно, че дори римляните са разбирали напълно от какво се състои тази добродетел. Докато стигнете до Цицерон, имате преводи на гръцките канонични добродетели и след това те се прилагат към римляните. Но преводите не са страхотни и никога не е ясно как ... Въпреки че отново, те приемат своята философия много сериозно, никога не е ясно до каква степен тези преводи се придържат и никога не е ясно до каква степен са четирите канонични добродетели, които са сега Римските добродетели под техните римски имена наистина изместват старите военни добродетели.\nМакар и отново, няма много въпросителни, че поне temparantia, което е римският превод на, добре един от римския превод на софросина, самоконтрол. Това е важна концепция, която не влиза много добре в латинския. Това става много важно и за тях и те развиват същите навици за показен обществен самоконтрол, които са притежавали гърците, и всъщност те може да имат такива, които са съвсем назад. Но останалата част от системата те никога не са напълно разбрали какво би било нещо като справедливост или интелектуална интелигентност, те всъщност не ги броят в чувството си за добродетел.\nПредполагам това, което бих казал, е, че римският виртус остава много по-военен и неговата основна промяна във времето е подобна на тази на гръцката, която приема все по-силно чувство за самоконтрол, но вероятно това е малко по-слабо римската страна и те никога не губят усещането, че в крайна сметка това, което римлянинът трябва да прави, е да убива хората. Ето защо, разбира се, те запазват дейности като гладиаторски бой, които са доста идиосинкратични за тях, защото все още се възхищават ... Те казват, че този човек може да е нещастен роб и да не струва нищо във всяко друго отношение, но Бог да е смел, той има виртус.\nЕто защо римлянин завежда сина си да наблюдава гладиаторските битки, за да види това старомодно римско съвършенство в действие. Ние, разбира се, смятаме гладиаторската битка за груба и няколко силно философски римляни също я смятат за груба, но повечето от тях я смятат за демонстрация на своите древни и правилни съвършенства, които, тъй като сега живеем в града на милион души, не можем да демонстрираме всеки ден, но поне можем да отидем и да го гледаме.\nБрет Маккей: Това е наистина интересно. Мисля, че четох някъде за гладиаторите, че това възхищение и в същото време презрение към гладиаторите беше някак шизофренично по някакъв начин. Този идеал на този виртус, за който говорихте, тази храброст, дори принуди някои свободни римляни сами да станат гладиатори. Те искаха не просто да го гледат заместително, те искаха да го изпитат от първа ръка, това се случи, мисля, че по-късно.\nТед Лендън: Това е напълно правилно. Гладиаторите са толкова странен куп, защото те, разбира се, са юридически скандални, тоест те са юридически определени заедно с други ниски хора като актьори, тъй като нямат срам и следователно, те не могат да свидетелстват в съда и има различни престъпления, които не могат да бъдат извършени срещу тях, защото тъй като те нямат срам, те нямат чест и следователно не можете да унищожите честта им, всъщност не можете наистина да клевете гладиатор, защото, е, всеки може да каже срещу него.\nНо сте напълно прав, получавате много свободни мъже, които избират да станат гладиатори преди печалбата и славата, свързани с това. Но след това и аристократи, които избират да станат гладиатори, вероятно за да демонстрират своето старомодно съвършенство. Гладиаторите бяха изключително сексуално привлекателни и това породи много законодателство, когато римските императори и римската държава се опитаха да забранят на гладиаторите достъп до свободни родени жени, които те като скандални не трябваше да имат, но въпреки това имаха групички и какви са ще направите, ако дъщерята на сенатора го следва около гладиатор, това е позорно, но всички го разбират, това е някак очаквано и нормално.\nДа, те са най-забележителната комбинация от качества. Може да се каже, добре, че са били възхитени, но те просто имат това странно юридическо качество. Тяхната правна позор, в същото време представлява истинска социална позор, което отново, много странно за нас, какво да кажем? Ние не разбираме как точно би действало, но римляните го приеха за даденост и както казвам, това е нещо, което гърците, след като го бяха показали, е едно от малкото неща, които гърците предприемат в на изток под римско управление, те започват да провеждат гладиаторски състезания и подобни неща.\nРазбира се, най-великият древен лекар, Гален, получи ранния си опит като лекар-гладиатор, което е страхотно нещо, защото те получават много повече рани от повечето хора, така че той беше особено добър в общата хирургия, събирайки хората обратно. Но в крайна сметка това е много римско и много идиосинкратично и има много близки отношения с римските концепции за мъжество. Предполагам, че на някакво ниво идеята е, че мъжеството е преди всичко останало и че колкото и да сте унижени в основата си, роб, осъден, защото разбира се бихте могли да бъдете осъдени на гладиаторските училища като форма на капитолийско наказание.\nНезависимо от това, ако сте имали добродетел, ако имате физическа смелост и сила, това ви издига и ви прави герой по някаква римска дефиниция, от която те не могат да се измъкнат, независимо колко цивилизовани са и колкото и да са неохотни поотделно да се бием или като гладиатори, или като воини. Защото, разбира се, след първия век пр. Н. Е. Или след средата на I в. Сл. Н. Е. Италия произвежда много малко войници за Рим. Почти всички римски войници, които са образци на добродетелите, идват от по-скоро покорени хора, испанци, гали и такива хора.\nИталианците контактуват само с виртус на гладиаторската арена. Но те все още продължават да го харесват, те не казват: „Добре, това няма нищо общо с нас, това вече е варварско нещо, армията е за варвари, ние не се интересуваме от това.“ Не, те не го правят, продължават да го гледат и го гледат все повече и повече, броят на гладиаторските, дните на гладиаторските битки в Рим се увеличава с течение на времето. Очевидно има все повече и повече вкус към този тип неща, тъй като действителната възможност или очакванията за военна служба за хората в Италия намаляват.\nБрет Маккей: Това е наистина интересно. Любопитен съм, тъй като римляните напредваха и отидоха в империята и тази идея за сдържаност, самоконтрол пое, допринесе ли това за възхода на стоицизма в римската култура?\nТед Лендън: Стоицизми завладяващи и загадъчни. Очевидно е, че това е една от гръцките философски школи и става много популярна, особено при ранната империя. Някога си мислехме ... Искам да кажа, че е интересно, мислехме, че е било, като че ли, основното училище по времето на Цицерон и през последните години на републиката. Но оттогава хората отново са прегледали писмата на Цицерон и са показали, че през този период има много по-голямо разделение във философската лоялност. Например, Брут, Брут, който убива Юлий Цезар, Брут тираницидът, се оказва ... което е интересно и странно, защото не се натъкваме или не сме мислили, че сме се натъкнали на много от тях.\nНо след като навлизате в първите години на империята, получавате стеснение, очевидно стесняване на философските интереси и получавате все повече и повече стоицизъм. Тогава в крайна сметка, доста изненадващо, стоицизмът се превръща в избор за философската опозиция на императорите, така че вие, като стоици и които се считат за стоически светии, тъй като те се държат неправилно до такава степен, че императорите най-накрая са длъжни да убият да ги убие, въпреки че не беше толкова трудно да бъде убит от Нерон.\nТова, което ще кажа, е, че стоицизмът насърчава своеобразно безразличие към външния свят, което се проявява много подобно на римската сдържаност. Но не съм съвсем сигурен, мисля, че те се подреждат случайно, един с друг и съществуването на темпорати наистина може, като важна добродетел, наистина да направи стоицизма по-популярен. Но самият стоицизъм, колкото повече научаваме за стоицизма, толкова по-странни изглеждат неговите римски имперски прояви.\nАко се върнете към истинския гръцки стоицизъм, всичко е да усъвършенствате собствената си душа и да сте напълно безразлични към всичко, което се случва извън вас самите. Това е, предполагам, че бихте могли да го наречете порода на квартистите. Това е нещо като древния квакеризъм, защото това, което ви интересува, е вашият духовен живот и не трябва да се занимавате с търсене на външна сила, слава и т.н., така че не бива да участвате във война, събиране на пари, политика и правене на всички тези различни други неща. Въпреки че, разбира се, римските стоици правят всичко онова, което е малко объркващо за нас.\nРимският стоицизъм е, мисля, че е много… Той е узрял за интересно повторно проучване, защото е толкова различен от гръцкия стоицизъм и в много отношения противоречи на гръцкия стоицизъм. Повечето от нас знаят за римския стоицизъм и повечето от нас, които правят повече за римския стоицизъм, ако погледнем гръцкия стоицизъм, ще си помислим: „Уау, това е изключително странно и непривлекателно“, защото основната позиция на гръцкия стоицизъм е „не“ не се притеснявайте, няма нищо общо с вас.\nНе трябва да се намесвате в света извън себе си. Ако видите акт на жестокост, трябва просто да кажете: „Душата ми не е засегната от това.“ Има огромен набор от определения за неща, които оказват въздействие върху душата, което е много ограничен брой неща, и неща, които са безразлични, тоест те не желаят богатство, политически офис и подобни неща.\nАко следвате този списък с неща, които всъщност са безразлични, римляните като цяло не го правят, но ако все пак го следвате, стоите си вкъщи и цял ден се взирате в корема си. Римският стоицизъм е странен, много различен от гръцкия стоицизъм. Както казвам, има нужда от друг поглед.\nБрет Маккей: Интересно. Любопитен съм, все още ли виждаме тези понятия за гръцка и римска мъжественост днес? Особено на запад?\nТед Лендън: Мисля, че има редица неща. Очевидно може да се каже, че много от нас все още вярват в смелостта и това е много хубаво нещо, защото тези от нас, които вярват в смелостта, отиват и се присъединяват към въоръжените сили и изпълняват това желание за смелост. Старата гръцка хитрост, интелигентност, толкова важна за някой като Одисей, струва ми се, че това би могло да бъде полезно в сравнение с интелигентността, която трябва да се прави добре на Уолстрийт и подобни неща. Жалко, че сме склонни да не смятаме това за добродетел само по себе си, както биха го направили гърците.\nНо ако погледнете с гръцки термин, той се възхищава и трябва да се възхищава, защото създава богатство за всички нас и т.н. Там има хубав паралел, но това, което предполагам бих ви казал, е нещо, което не забелязваме, а именно, че от 1600, може би 1500, Западът е изключително самоконтролирано място. Тоест ние не го правим, мъжете не плачат публично. Всъщност, допустимият, да кажем, обем или приетият обхват от емоции, които мъжете имат право да показват публично, е ограничен.\nИ ако се върнете преди това, в средновековието, ще видите царете да плачат и всякакви неща, които в наши дни бихме считали за доста нецветни. Разбира се, има периоди на по-голяма емоционална отвореност, 60-те години, на по-малко емоционална отвореност, всичко това няма голямо значение. На практика от 15, 1600 г. сме общество, което до голяма степен определя мъжеството от гледна точка на самоконтрол, до такава степен, че вече не забелязваме.\nЗабелязваме, че това вече не е избор. Вече не е нещо, към което се стремим съзнателно. Просто го приемаме абсолютно за даденост и това не е неизбежно в исторически план. Това е вярно за други общества и едно от нещата, които сме направили, е лесно за нас да се разбираме с много хора, например с японците, които са разработили много паралелна система за емоционална сдържаност в шогуната Токугова и я спазват в тази насока. ден.\nНо ми се струва, че ние наистина живеем в, прекарали сме четири века софросин, темпарантия и го приемаме за даденост, че дори не го забелязваме, но че всъщност е исторически изключителен и трябва да забележим това и ние вероятно би трябвало всъщност да осъзнаем, че това е аспект, емоционален аспект на ренесанса, защото той идва в Европа, този вид самообладание идва в Европа с ренесанса, така че всъщност е в неговия произход самосъзнателно възраждане на гръцките и римските добродетели, въпреки че ... И ние запазваме навиците дори и сега, въпреки че отдавна сме забравили гръцките и римските добродетели или факта, че първоначално е било тяхното възраждане.\nИ така, както казвам, за да се повторя, мисля, че живеем в период на най-дълбока софросина и това е най-силното оцеляване от древните схващания за мъжественост, че човек не трябва да проявява прекомерна емоция.\nБрет Маккей: Това е очарователно. Е Тед, това беше страхотен разговор. Мисля, че ви попитах миналия път, има ли място, където хората могат да отидат, за да научат за вашата работа? Или просто проверете в Amazon?\nТед Лендън: Е, те могат да проверят на Amazon, публикувам под JE Lendon, няколко книги там. Освен това, разбира се, всичките ми статии могат да бъдат намерени на academia.edu, което е безплатно, всичко, което трябва да направите, е да се регистрирате. Огромен брой учени, разбира се, имат своите неща там, така че ако се интересувате особено от моите неща за неща като спартанска чест, начинът, по който спартанските схващания за мъжественост са различни от тези в останалата част на Гърция в тяхното време. Там лесно могат да се намерят такива материали, публикувани на неясни места. Amazon за книгите, но също така силно се препоръчва academia.edu за статиите по конкретни теми.\nБрет Маккей: Фантастично, със сигурност ще свържем с това в бележките към шоуто. Ами Тед, благодаря ви много за отделеното време, бях абсолютно удоволствие.\nТед Лендън: Винаги е прекрасно и се надявам да ме върнете отново, благодаря ви много.\nБрет Маккей: Моят гост днес беше Тед Лендън, той е професор по класика в Университета на Вирджиния, професионалното му име е JE Lendon, това е името, под което той пише, така че ако търсите творби от него, потърсете JE Lendon. Той има книга на Amazon.com, „Войници и призраци“ е страхотна книга, която да разгледате. Всичко е свързано с битката в древна Гърция и Рим, нейното развитие, философията зад нея. Също така ще намерите пълен списък с неговата статия, която той е публикувал безплатно на academia.edu, потърсете JE Lendon. Там има документ за спартанската мъжественост, както и за римската чест. Също така можете да намерите връзка към ресурси, където можете да се задълбочите в тази тема, като отидете в бележките ни за шоуто, и това е на aom.is/virtus.\nЕ, това завършва друго издание на подкаста „Изкуството на мъжеството“, за още много съвети и съвети, не забравяйте да разгледате уебсайта „Изкуството на мъжествеността“ на адрес artofmanliness.com и ако харесвате това шоу и имате нещо от него, аз „ Ще се радвам, ако ни дадете преглед на iTunes или Stitcher, просто отделете минутка, помага ни много. Както винаги, благодаря ви за подкрепата и до следващия път, това е Брет Маккей, който ви казва да останете мъжествени.\nзащо искаш да станеш професор\nатомни навици личностен тест\nкак да избегнем джебчийки\nподкаст # 584\nДжон л Суливан цитира


Часовник в Ню Йорк ще отброява времето до климатичен апокалипсис | manager.bg\n 20:01, 20.09.2020г\nАктивисти срещу климатичните промени откриха вчера в Ню Йорк огромен часовник, показващ колко малко време остава преди глобалните температури да станат критично високи.\nС това беше сложено началото на седмицата за климатични действия в американския мегаполис, предаде фондация Томсън Ройтерс. Дигиталната инсталация показва, че остават 7 години и 102 дни преди средните температури в света, при сегашните норми на въглеродни емисии, да достигнат 1,5 градуса по Целзий над прединдустриалната епоха, каза Ган Голан - артист и активист, който е съавтор на часовника.\n"Можем да посрещнем това предизвикателство, но нямаме много време за губене", каза Голан. ООН предупреди за огромни промени в световен мащаб като изчезване на коралови рифове и арктически морски лед, ако прагът от 1,5 градуса бъде преминат.\nКлиматичния часовник ще работи през цялата климатична седмица. Тя представлява международна среща на високо равнище, организирана от НПО "Клаймит груп", съвместно с град Ню Йорк и ООН.\nРобо-смяна в аквариумите\n 20:26, 22.10.2020г


СЕГА - Истината е някъде отвъд. Медиите\nЧак за небесни дъги нашите журналисти не пишеха, но се оливаха от вестникарска лирика: "Времето е слънчево, металната птица се приземява, високият гост слиза по стълбичката" и т.н.\nРедакторът на френския всекидневник "Комба" беше забавен циник. Делеше хората на мръсници и глупаци. Цял ден му бях превеждал на срещи и разговори и вечерта той каза:\n- Гледаш ли телевизия?\n- В България нямаме.\n- Щастливци. Но ще имате, няма да ви се размине. От мен един съвет как да употребяваш медиите. Пускаш телевизора без звук, само картина. По радиото намираш хубава музика. Пък ти си четеш книга. Сега вземи вестници.\nСтанах, отидох при Генади, който беше портиер, гардеробиер и вестникопродавец в предверието на журналистическото клубче на ул. "Граф Игнатиев", купих вестници и се върнах на масата.\n- Я, колко са тънки - учуди се французинът. Извади химикалката bic (такива у нас нямаше) и огради няколко пасажа. - Превеждай!\nИ аз, хъката-мъката - вождът и учителят на народите, и т.н. - докато той се разсмя и каза "Стига!" После написа в неговия вестник, че както лично се убедил у нас нямало цензура, вестниците дори си позволявали да иронизират. Истината му убягна.\nА на мен ми убягва защо тогавашните вестници бяха по-оперативни от сегашните. Превеждах в БТА до 24. 00 ч., после отивах в някой от централните вестници, вземах слушалките на късовълновия радиоприемник и в 03.30 им давах "новините от последния час", докарвайки си още една заплата. Сега въпреки техническия напредък дори най-тиражните вестници, които имат второ и трето издание, не поемат новини до толкова късно.\nНито имам задоволително обяснение защо сега по радиата и телевизиите се говори по-лошо, отколкото преди, когато единствено на "първия" бе позволено да казва "комунизЪма и социализЪма".\nРедакторът на "Комба" казваше, че няма "четвърта власт"; медиите обслужват властниците или онези, които искат да ги изместят.\nУилям Рандолф Хърст не мислел така. Той казал, че четвъртата власт ще управлява света (Government by newspaper will be realized in the 20th century). През 1898 Хърстовите вестници казали на американците, че корабът "Мейн", който потънал в пристанището на Хавана, е бил взривен от испанците, САЩ обявили война на Испания, отнели й Куба и останали там до революцията на Фидел Кастро през 1959. Хърст станал конгресмен, за да си проправи път към Белия дом, но се разкандардисал, понеже решил, че истинската власт е четвъртата.\nАко вземем един стар брой на британския вестник "Таймс", ще видим, че неговата първа страница е заета от обяви. Във вътрешните страници ще прочетем, че по романите на Дикенс са направени 30 театрални постановки, но мистър Дикенс не получил нито пени. Ето защо писателят, чиито романи излизали във вестникарски подлистници, въвел в своeто повествование скокове във времето, че да обърка плагиатстващите режисьори.\nПо-нататък в същия брой на "Таймс" има обширни кореспонденции за положението на Балканите, 19 колони външни новини, 8 колони вътрешни.\n150 години по-късно на първата страница на "Таймс" няма обяви. Статиите са шест; само една от тях е на външна тема, и то за новата приятелка на Леонардо ди Каприо.\nИзглежда, такива неща е имал предвид Умберто Еко, за да каже (на 19 декември 1998): "Медиите простеят. Все повече." Дейвид Брукс разказа (в "Ню Йорк таймс" на 17 юни 2005):\nОнзи ден си разчиствах мазето и намерих сп. "Тайм" от 14 юли 1961. Имаше великолепна статия за Хемингуей. Ако сте чели американските седмичници през ония години, ще си спомните какви хубави текстове имаше за литература, музика, живопис. Те не бяха високоинтелектуални (highbrow = високочели). Те бяха middlebrow - средночели. Бяха за средния американец, следовник на завещаното от Ралф Уолдо Емерсън желание да прекараш свободното си време приятно, но и полезно за твоя ум.\nТака беше. Крадях седмичниците от БТА и четях тези текстове.\nОпростачването не е българско, а световно. Чезне middlebrow културата на средновисокото чело. Защото и средната класа чезне. И най-слабо се въпроизвежда.\nТакава ли е истината? Или тя изглежда такава на мен, средночелия полуинтелигент.\n11 Октомври 2005 23:55\nГ-н Иванов Браво!!!! Бушовизацията е напът да зомбира целия свят. А дали президентът на САЩ е чел Кафка???\n11 Октомври 2005 23:57\n12 Октомври 2005 00:30\nИстината е, че едно от видимите и осезаеми проявления на старческата деменция е типичното “късане на нишката” на повествованието, маскирано с честото скачане от тема на тема (frequent topic hopping).\nИначе истината е вече някъде отвъд Наблюдател; по-доброто й място е в После! Там безусловно по-добре ще бъде възприемана.\n12 Октомври 2005 00:41\nЕта "правда+?!Да нет "Известия"!\n12 Октомври 2005 00:46\nЗнае ДИ, знае-е-е-е. Между истината и лъжата, там нейде по средата, най-блажко е за журналята.\n12 Октомври 2005 00:48\n/:/ "...Редакторът на "Комба" казваше, че няма "четвърта власт"; медиите обслужват властниците или онези, които искат да ги изместят.\n/:/ "...Уилям Рандолф Хърст не мислел така. Той казал, че четвъртата власт ще управлява света..."\nМедиите НЕ управляват!\nЧРЕЗ медиите управляват тези, които си имат собствени медии, или имат "ИЗЛИШНИ" пари да плащат на медии!!!\nМедиите живеят от рекламите! Който дава реклами на медиите- той ДЪРЖИ в ръцете си медиите, а те са ПРИНУДЕНИ икономически- на Живот или Смърт!- да се съобразяват/да се ХАРЕСВАТ!/ на Рекламодателите! Реклами в медиите НЕ дават Бедните! Ерго, ЧРЕЗ медиите УПРАВЛЯВАТ Богатите!!!\nМедиите НЕ са Власт/четвърта ли, първа ли/, а са СРЕДСТВО за Власт/ване/ !!! Медиите са скъп "камшик"/ или пък "гега"/, който върши работа на този, който има пари да си го /под/купи!!! А "камшикът" е, за да води в желаната от притежателя на "камшика" посока тези, които НЯМАТ пари за "камшик"!\nТака че, НЕ Хърст, а , по-скоро, Редакторът на "Комба" е прав! КАЗАХ!\nДимитри, наблюдението ти, че явлението декултуризация е световно, е повече от точно.\nИ не е от вчера - неговото начало е от момента когато човек е започнал да търси лесното. Но тъй като през вековете Господ е бил скрил лесното надълбоко, човекът не е имал друг шанс освен да се прегърбва да го търси още по-ожесточено. И постепенно намирайки го не е знаел че слага примка на най-важното - мозъка. Тоест напипал е спусъка за да се самозастреля...\nСегашният свят предполага единствено логическо самоунищожение и то е именно поради изпростяване. Никой високоинтелигентен индивид раса или нация не би унищожил себеподобните си ако не е едно бездуховно чудовище и нищо повече.\nДо сега е имало войни, но те са водени по други причини (най-вече икономически, сиреч алчност)\nИдва последната серия която ще се води заради бездуховност и всичко погледнато отстрани ще бъде логически обосновано, но малцина ще видят, че самоунищожението ни е заради нашата простотия и безпросветност.\nСАЩ не са причина - те са първият продукт на това явление, защото се движат най-бързо от всички по надолнището наречено технически прогрес, освободен от елементарната човещина.\nИ България да беше на мястото на щатите щеше да постъпва по същия начин.\nНе съдете, а се огледайте какво още може да се направи защото остана малко време и простотията ще докара своите крале на най-високите световни позиции. Тогава Буш ще изглежда като един Айнщайн...\n12 Октомври 2005 01:10\nДали има 3/4 интелигент? Ами 19/64? щото работиме с дробни ..\n12 Октомври 2005 01:19\nКогато съпругата на Джордж Карлин починала – известният груб и устат комик от 70-те и 80-те години – написал:\nПарадоксът на нашето време е, че имаме високи сгради, но ниска търпимост, широки магистрали, но тесни възгледи. Харчим повече, но имаме по-малко, купуваме повече, но се радваме на по-малко. Имаме по-големи къщи и по-малки семейства, повече удобства, но по-малко време. Имаме повече образование, но по-малко разум, повече знания, но по-лоша преценка. Имаме повече експерти, но и повече проблеми, повече медицина, но по-малко здраве.\nПием твърде много, пушим твърде много, харчим твърде безотговорно, смеем се твърде малко, шофираме твърде бързо, ядосваме се твърде лесно, лягаме си твърде късно, събуждаме се твърде уморени, четем твърде малко, гледаме твърде много телевизия и се молим твърде рядко. Увеличихме притежанията си, но намалихме ценностите си. Говорим твърде много, обичаме твърде малко и мразим твърде често.\nПречистихме въздуха, но замърсихме душата. Подчинихме атома, но не и предрасъдъците си. Пишем повече, но научаваме по-малко. Планираме повече, но постигаме по-малко. Научихме се да бързаме, но не и да чакаме. Правим нови компютри, които складират повече информация и бълват повече копия от когато и да било, но общуваме все по-малко.\nТова е времето на бързото хранене и лошото храносмилане, на големите мъже и дребните души, на лесните печалби и трудните връзки. Времето на по-големите семейни доходи и на повечето разводи, на по-красивите къщи и разбитите семейства. Времето на кратките пътувания, еднократните памперси и еднократния морал, на връзките за една нощ и наднорменото тегло, на хапчетата, които правят всичко – възбуждат ни, успокояват ни, убиват ни. Време, в което има много на витрината, но малко в склада. Време, когато технологията позволява това писмо да стигне до вас, но също ви позволява да го изтриете с един бутон.\nЗапомнете, казвайте “ОБИЧАМ ТЕ” на любимите си, но най-вече наистина го мислете, целувка и прегръдка могат да поправят всяка злина, когато идват от сърцето.\nЗапомнете, дръжте се за ръце и ценете моментите, когато сте заедно, защото един ден този човек няма да е до вас. Отделете време да се обичате, намерете време да си говорите и време , в което да споделите всичко, което имате да си кажете.\nЗащото животът не се мери с броя на вдишванията, които правим, а с моментите, които спират дъха ни !!!\n12 Октомври 2005 02:55\nКакви медии, кой чезне, каква интелигенция, кой каза пропаганда.....???? Таймс? Чарлз Дикенс????\n....В неделя е истинско удоволствие да бродиш в страничните квартали на Лондон, а в далечината да се откроява Ситито. Уличките с нищо не напомнят, че става дума за Столицата на света, а напротив - досущ приличат на Български картинки, като накацалите по софийския булевард Константин Величков бараки, или като разбитите подлези около Мотописта....После идва “стената на времето” - ограда, на която различни часовници показват различното време в световните столици и стигнахме до Рибния пазар. По ирония /или нарочно/ Рибният пазар е разположен “в полите” на световната стокова борса. Миризмата, която се разнася пропъжда куцо и сакато и единствени гларусите са тези, които се навъртат наоколо... дилърите, охраната и такива като мен.\n.....В Ситито се чувстваш като в град от идния век - архитектурата на някои сгради с нищо не подсказва, че сме 2005 година. Загрижен как да прекося центъра , попаднах в потока коли и никой уличен сфетофар не ми разреши връщане назад. Само след три мили ситито бе далеч зад нас, а това, което се откри пред очите ни, дори най-злощастният българин не би си представил, че може да съществува. Гледката, която никога няма да забравя, се разиграваше в Хакни - известен от романите на Чарлз Дикенс район на Източен Лондон. От двете страни на това, което някога е било улица , седяха или лежаха човешки същества, продаващи или опитващи се да продават де що покъщнина имат - кафеварки, транзистори, чаши....По-нататак разпрегната каруца, ал'а цигански катун бе приютила неколцина други бедняци, които се опитваха да привлекат вниманието на случайните минувачи /нашата и още една друга кола бяха единствените моторизирани посетители/ и да продадат нещо в слънчевия неделен следобед. На стълбите край слънчевата фасада на порутена викторианска къща спеше брадат несретник, а на лицето му бе изписана такава мъка и тъга, че бутилката, която ръката му стискаше на сън - наполовина празна, едва ли щеше да утоли. Несритникът спеше и насън единствената топлина за него бяха мъждукащите лъчи на залязващото неделно слънце. Наоколо бяха разпилени покривки и зимни дрехи, останали непродадени, но навярно те ще го топлят идната зима. Ако доживее. Никога няма да забравя това, което видях този следобед в един от най-бедняшките квартали на Лондон, на света...Отдалечен само на минути от мястото, където световните капиталови пазари замръкват и осъмват с милиони лири стерлинги печалба...или загуба....Има ли значение? Има ли значение, че си в Англия и Лондон...Медии, пропаганда, Таймс\n12 Октомври 2005 07:58\nСлънчо, повечето интЕлегенти се джамбуркат в интервала (-1, +1) и са много близо до 0-лата. Дишай спокойно........\n12 Октомври 2005 08:21\nШапка ти свалям,"Не минавам от тук", абсолютен си...Казвам ти го напълно сериозно.\nЧетох и препрочетох мнението ти-просто е невероятно колко много истини се крият у него.\n"На човек да се радва-колко малко му трябва"...\n12 Октомври 2005 08:44\nДмитрии, добре написано носталгично, старческо излияние с много носталгични нотки.\nНе забелязваш ли, Другарю, че България не е вече между развитите или дори развиващите се страни, каквато беше по времето на твоя професионален апогей.\nСега България е в редицата на деградиращите, изоставащи в развитието си страни, която ежегодно потъва все по-дълбоко и по-дълбоко в разните статистически класации.\nВярно е, че този деградационен процес у нас протича много бързо, но в замяна на това пък доста ефикасно!\nКато си отидат родените през 20 век българи, никой осен професионални историци няма да знае, че е имало българска държавност на тази географска област! Жалко!\n12 Октомври 2005 08:47\nсъщо благодаря за постинга.\nНе минавам оттук, това писание не е на Карлин. Виж:\nMay 1998, Jeff Dickson posted the 'Paradox of Our Time' essay to his Hacks-R-Us online forum, loosing it upon the Internet. The essay has since been attributed to comedian George Carlin, an unnamed Columbine High School student, and that most prolific of scribes, Anonymous.\nThe true author of the piece is neither George Carlin nor Jeff Dickson, nor is he anonymous. Credit belongs with Dr. Bob Moorehead, former pastor of Seattle's Overlake Christian Church. (He retired in 1998 after 29 years in that post). The essay appeared under the title "The Paradox of Our Age" in Words Aptly Spoken, Dr. Moorehead's 1995 collection of prayers, homilies, and monologues used in his sermons and radio broadcasts:\n12 Октомври 2005 08:49\nНе минавам от тук-\n12 Октомври 2005 08:50\nНай-силното и хубаво нещо, което някога Димитри е писал!!!\nЕдна много вярна преценка за посоката.(генералната!)\nПоздравления и за "Не минавам от тук".....\n12 Октомври 2005 09:33\nБраво, прекрасен текст!\n12 Октомври 2005 09:42\nМного приятно четиво, но защо имам чувството, че почти същото съм го чел вече на това място и от същия автор?!\n12 Октомври 2005 10:15\nЩото авторът се повтаря?\n12 Октомври 2005 11:13\nСега въпреки техническия напредък дори най-тиражните вестници, които имат второ и трето издание, не поемат новини до толкова късно.\nДИ не може да е прав - сега всичко е по-хубаво, по-точно, по-бързо.\nНаистина е доста странно защо последните новини са някъде до към 16:00-17:00. Обяснение сигурно има и нищо чудно това да е невъзможността на вестника да конкурира телевизията, радиотo и интернета. Колкото до второто и там имя някакво обяснение - от говорителките очакват повече други работи, а това как говорят остава на заден план.\n12 Октомври 2005 11:45\nМедиите са първата власт, ма са собственост на висшата власт та се тая.\nЩо да не простеят, нали духовното стана форма на търговия, една от многото. Нали търсене, предлагане и други тинтири минтири, които много обичат да разиграват манерковци.\n12 Октомври 2005 11:49\nНяма значение кой е написал "The Paradox of our time", но много добре стои постнато под днешния Димитър. - Another Wednesday, the same Dimitri\nP.S. - Имам един приятел и вечер когато напредне купона, разговора намалее, и питиета станат силни, той пуска телевизия "Планета", отнема звука и засуква доволен мустак. Музика за гледане!\n12 Октомври 2005 11:51\nБай Димитри е писал за промените в Таймс. Отдавна е било - повече от две години - и навярно е позабравил това.\nВиж http://www.segabg.com/26032003/p0060004.a sp\nРедактирано от - Звън® на 12/10/2005 г/ 11:56:52\n12 Октомври 2005 11:54\nТова за опростачването е вярно!\nТо не е в сила само за медиите, а и за целите общества!\nЗападните имам предвид.\nЗа нашето опростачването датира от след 1989г.\nПреди това нивото беше по-високо, въпреки ограниченията на режима.\nИ за опростачването, както у нас, така и по света си има ясни причини.\nКоито обаче някак не се казват на глас, щото са неудобни.\nТе основно са две:\n1. Демокрацията - тя разми съсловията, премахна фалшиво културните различия. Вкусът на тълпата стана обществен вкус. А вкусът на тълпата никога не е бил високочел. Та дори и средночел.\n2. Втората причина, и по важната - парите. Господстващият във всички прослойки материализъм по същността си не насърчава културата. Парите не правят хората културни - нямат това свойство. По скоро свойството им е да принизяват културата, и културния, тъй като изравняват простака с него.\nНе мисля че средната класа е била някакъв носител на култура и с изчезването й изчезва и културата. Средната класа е средна по определение, защото е средна материално. Това е материална категория, а не културна.\nабе - прав си е Дмитри - коя е ДНЕШНАТА новина в СЕГА? четеме си стари вестници - факт. ха ми кажете защо и плащаме за тях\n12 Октомври 2005 12:13\nЗа първи път виждам толкова много положителни коментари под статията!\nБраво на Д.И., на "Не минавам оттук" и на всички форумци!\n12 Октомври 2005 12:19\nКакто гледам, форумците с кеф за захванали темата за опростяването на обществения живот и в частност на медиите. Искам да обърна внимание само на 2-3 факта:\n1. Общото образоветелно ниво на населението се увеличава: и в развитите и в по-слабо развитите държави. Поне такава е статистиката. Зависимостта между образованост и културни интереси е правопропорционална.\n2. Броят на периодичните издания е нарастнал многократно от 60-те години. Има вестници и списания за всякакви интереси - като се започне от фитнес и хобита, та се свърши с театър и музика. Щом тези издания се продават, значи има интерес към тях.\n3. Нормално е Интернет да замества печатните издания като източник на новини и информация. Вместо човек да се рови с часове из библиотеките може да намери интересуващата го информация за броени минути. Агенциите, поддържащи Интернет страници както и телевизията реагират мигновено на всички събития. За вестниците остават по-скоро коментарите.\n12 Октомври 2005 12:25\nи я за прхв пхт виждам коментари!\n12 Октомври 2005 13:01\nИзпростяването у нас\nсъвсем не е от 1989,\nа от 1944. Налагането\nна режим от съветски\nтип е свързано неизбежно\nс низвергването на\nзаместването 'и с "проле-\nДимитри Иванов съвсем,\nама съвсем не е прав,\nче само Плешивият\nа всички останали светели\nс нивото си. Невероятно\nголям брой простаци от\nпрослойка след великия\nдевети са били зорлем\nиздигнати в новото\nобщество. Аз имах доста\nв института (МЕИ) от\nКапиталистическата математика - по-добра от социалистическата математика!\n12 Октомври 2005 13:29\n12 Октомври 2005 13:32\nАбе, West Coast, ти си много объркан! Та нали сега кмет ще вземе да ни стане Татяна Дончева, бе. С това ще стане ясно, че и последният софиянец е умрял. Изпростачаването започва от утре, след балотажа. Предизвестената смърт на софиянеца е онзи звезден миг на простотията, когато тя започва да крачи и храчи по жълтите павета и да драска в краска имената си на гърбовете на седалките в народното събрание. Или да пише мемоарите си върху тях, от които разбираме за веселия ромон на селската бара, над която тежко въздиша и мие о нея върхарите си оклюмала върба в знойния летен ден от мил детски спомен. Ако обърнат седалките с гърба към председателя на народното събрание, той ще стане ням свидетел на терзанията на народните любимци. Човек отваря душата си откъм гърба. Погледни някого в гръб и той веднага ще ти стане ясен. На Татяна Дончева циците й не са отзад. което означава, че те са толкова малки, че тя не може да ги преметне през рамо. Що за жена е с такива малки цици? Що за кмет може да бъде? С какво ще налага непослушниците от столичния общински съвет? А бате Бойко е пожарникар и е софиянец, от Банкя. Ако разпъне маркуча, може да угаси пожарите в Португалия, ей така, както си седи в кметския стол. Той може да угаси всякакъв проблем, защото - Той е! Той е нашият пожарникар!\n12 Октомври 2005 13:41\nПрочетохте ли го този екземляр,\nОт кога свободното слово стана храчкоотделяне и свободно плюване демонстрирано от кретени.\nВидяхте ли неговото Аз, Аз, Аз…..\nАз имах доста\nВидяхте ли как е над , , професорите олигофрени” този урунгел?\nЕ не е ли тъжна гледка.Или не е ли дрънкаща тенекия?\nДрънкаща е?Куха дрънкаща тенекия?Впечатлил е още една дрънкаща тенекия.Ръждясала като Зевзек?\nБог да пази България от тези действителни и реални олигофрени\n12 Октомври 2005 14:02\nВярно и аз като БГТОПИДИОТ , ще кажа :"СРЯДАТА си е сряда".\nШапка ти свалям,"Не минавам от тук", абсолютен си...Казвам ти го напълно сериозно. като Хасана\nАма като прочетеш коментара на Хифора. Мисълта ти отива другаде.\nСГУГНЮ+ за това дтео питаш ДЕМОКРАЦИЯТА ли е виновна или ДАРВИНИЗМА??\nМислех да спра с коментарите ана нещо не успях. Днес синът ми третокласник , уплашено ми показа начервената си тетрадка от училище , погледнах задачата въпросна по български , а тя е пъзел от дими на български народни пословици , той ги бе объркал , беше притеснен как ще реагирам , аз ги прочетох и прихнах от смях. Сега ще ги вмъкна и Вие да разберете за какво говоря:\nБЕЗ сполука , няма НАУКА . ?!+ / " БЕЗ НАУКА , НЯМА СПОЛУКА/\nБащина поука , синова сполука.++ . /Бащина поука , синова сполука ./\nХубавата цена , дума няма . ?! + /ХУБАВАТА ДУМА, ЦЕНА НЯМА /\nта мисълта ми бе за БИСЕРИТЕ на нашите ДЕЦА/те всички имат такива/ , и как.\nP.S. Та защо трябва да мислим, че ДЕТЕТО от детската градина , е по-добро от порасналия УЧЕНИК , който между впрочем се е научил да хитрува , и е посетен от много други съблазни. И КОЙ трябва да го възпитава и показва ПРАВИЯ ПЪТ? Много са факторите които могат да играят тази роля, но първо те трябва да са ПОРАСНАЛИ. Защото тогава може да се получи ЛОШО ВЛИЯНИЕ и тогава нещата стават много трудни. ЗА МЕН Учителката е абсолютно права, дето е начервила тетрадката , а аз съм абсолютно прав дето се смях на бисерите. Та КЪДЕ Е ИСТИНАТА . В МЕДИИТЕ ли?\nИзточна мъдрост е:" Когато УЧЕНИКА е готов , се появява учителя!" Това го казвам заради интуитивното ми усещане , че много кандидати има май за таз работа.И на DON Времето е технологично , каквото и да значи това.\n12 Октомври 2005 14:11\nНикога не съм казвал, че срядата е сряда! В това отношение поддържам тезата на Йори, че срядата е малък петък.\nА иначе искам да ви кажа, че няма какво да ви кажа\n12 Октомври 2005 14:26\nМедиите не могат да простеят или умнеят. Един вестник, списание, радиочестота не могат да са умни или глупави.\nПростеят журналистите, което е неизбежно с масовизацията на този занаят. Едно време имаше 3-4 централни вестника. Сега са повече. Телевизиите са много. Радиата са още повече.\nБроят на кадърните журналисти не расте и не може да расте.\nСъщото е във всички останали области.\nГрамотноста в Европа е близо 100%, а по времето на Шекспир колко е била?\nДнес всеки може да смята, а колко са великите математици и физици?\n12 Октомври 2005 14:35\nНе може човек да не се съгласи със Сгугню, че "преходът" непоправимо разбърка социалните пластове. По лошото е, че премахна за голяма част от населението външните предметни белези, по които можеше лесно да се идентифицира от пръв поглед кой какъв е. Ей на, да вземем колите. Едно време като видеше човек Москвич със самоделни апликации по бронята, котешки очета по вратите, заден спойлер (или багажник на задния капак), тонирани в жълто фарове и пр. простотии, значи го кара селянин. Трабант — бедняк, Жигула — интелигент, Вартбург — тарикат, Волга — шефче някакво. Ся освен мутрите друг не мож разпозна. За културни различия да не говорим. Голяма простотия.\nЕдно време са смятали, че талантливите хора са някакъв процент от общото население. Като се разшири базата на образованието и обхване повече население ще обхване и повече таланти. И те ще се развият.\nДа, аме не.\nЕфетът от масовизацията е точно обратен:\nСалиери измести Моцарт, което не е никак изненадващо.\nАмбициозните и "компетитивни" бездарници са много повече и вероятността някой истински талант да пробие в "компетитивната" им среда е много по-малка от преди.\nПобедата на среднячеството е факт.\n12 Октомври 2005 14:46\nХугин, това за което говориш, се нарича Човекът-маса\nРассматриваемая проблема: феномен XX века - человек-масса. Почему сейчас актуально говорить об этом типе людей, ведь они были всегда? Потому, что сейчас то время, когда они сами актуализируются, такое время, что никто и нигде не может обойти их стороной. Общественные массы везде, и даже там, где ранее было только избранное меньшинство. Массы навязывают теперь себя, а не следуют за кем-то. Мы захвачены массовидным процессом, который стремиться ассимилировать каждого. Раскрыть, что есть человек-массы, значит понять духовную ситуацию современной эпохи, понять себя, а, следовательно, и свой путь дальше.\n1) ПОРТРЕТ ЧЕЛОВЕКА-МАССЫ: ВНЕШНЕЕ ОПИСАНИЕ.\n"В силу ряда причин человек-масса - это тот, кто не может оценить себя, как с плохой, так и с хорошей стороны, это тот, кто чувствует себя "таким как все" и отнюдь не переживает из-за этого". ( с.43)\n«Характерным для нынешнего момента является то, что посредственность, зная, что она посредственность, имеет нахальство повсюду утверждать и всем навязывать свое право на посредственность". ( с.47)\n"... человек, которого мы анализируем, привык не обращаться ни к какому авторитету, кроме своего собственного. Он и так доволен собой, ему нравиться быть таким, каков он есть". ( с.88)\n"Чем больше живешь и наблюдаешь чужую жизнь, тем чаще и чаще замечаешь, что большинство людей не способны ни на какое усилие воли, кроме того, которое является непосредственной реакцией на внешнюю необходимость". ( с.92)\n"Дело не в том, что чернь чувствует себя в чём-то выдающейся и неординарной, а в том, что она навязывает своё право на вульгарность и провозглашает вульгарность как право". ( с.96)\n"У среднего человека появилось свое, и весьма определенное, мнение по поводу того, что происходит в мире". ( с.97)\nУ человека-массы "одномерное мышление", как называет его Маркузе (см. ). Это мышление - линейно, операционо, обладает однозначностью понятий (или очень ограниченным количеством значений) и контекстом предложений, осуществляет примитивные ассоциативные связи.\n12 Октомври 2005 15:03\nКайли, кажи нещо за човеко-табуретка!\nТъщата пипна салмонела\nИ Джимо, е Карлин сигурно са прави за себе си, че се опростачаваме и деградираме, че сега не е това, което беше някога, че едно време мъжете бяха мъже а жените - курви, Таймс си на висота и локумът беше по-сладък.\nВ древна Месопотамия изкопали глинени плочки с надписи от преди 5000 години, където пише същите неща - накъде отива светът, каква младеж се е навъдили и т.н.\n12 Октомври 2005 15:12\nРедактирано от - bot на 12/10/2005 г/ 15:25:36\n12 Октомври 2005 15:17\nМаркс е бил много прав.\nОсвен история на човечеството има и история на ОЧОВЕЧАВАНЕТО.\nКакъв е този очовечен човек , който си използува устата само за храчкометане .\n16 годинислед след 89 год. едно такова примитивно същество нищо не може да си обясни , ако му отнемеш латерната и му кажеш да спре с приказките от хиляда и една нощ.\nДнешното отношение към мирогледа на човека е съвсем друго.\nСъвсем до скоро самият той е бил резултат единствено и само на биологичната еволюция.Това трябва да се прочете няколко пъти. Съвсем до скоро самият той е бил резултат единствено и само на биологичната еволюция.\nПолудяла маймуна-така Ницше нарича този , , биологичен” човек.\nПосле е навлязъл в периода на интелектуалната еволюция.И дано този период не е така продължителен както биологичният, защото интелекта е явно силно дефицитна стока.\nДуховната еволюция е нещо което предстои.Някга?\nМоже и някога да се състои и протече.Но това изобщо не е очевидно.Очевидното ни насочва , че много са тези дето се връщат назад към маймуните.\nПрез днешният период абстрактното мислене принуждава хората да виждат , това което ги заобикаля , по строго определен начин , начин пропагандиран от средствата за масова информация , в която има масовост и масови екземпляри но няма информация и няма човек към когото да е адресирана..\nТова е повече от видимо.Опрът ли нещата до нещо конкретно и балалайките на масовият човек замлъкват.\nДнешното време създаде гигантски рецептиурници , като някакви кухненски , , пътеводители” за приготвяне на чорба и попара и с тях въоръжи мнимият , непотребният , вехтият , лишеният от дух и човечност псевдо интелект като му създаде самочувствието на простака.Този , , интелект” дори не може да различи елементарни неща , но има отговор за всички проблеми и знае тяхното решение.\n12 Октомври 2005 16:09\nхун вей бин , ти си ибн ал ....кой? ибн ал ...кой? ибн ал кой?................. и така до началото.\nТа ние сме, децата на 60-те . А в световен мащаб 60-те са известни с девиза си:" ПРАВИ ЛЮБОВ , А НЕ ВОЙНА!" и ние сме правени с тази цел. А това , че сме поставени в МАЙМУНАРНИКА и сме принудени да дишаме всичкото ВИ "ВИСОКОИНТЕЛЕКТУАЛНО" "АБСТРАКТНОДУХОВНО" лимитиращо с макропсевдо "биологично-физиологично".На фона СУПЕР ФОЛК Дъ БЕСТ изпълнения. Разбиращи собствената си несъщественост. Борещи се за собствената си независимост, а не подло лазещи за повече материално зависимост от някой нов дерибей. Научени в лъжа и търсещи ИСТИНАТА! Научени да се борим , и МОЖЕЩИ ДА ГО ПРАВИМ, принудени да ОЦЕЛЯВАМЕ.\nP.S.A Нитцше се оказа за повечето неща прав.\n12 Октомври 2005 16:30\nДимитри, ето ти потвърждение\nна казаното горе от мен: пише\n"опрът" вместо "опрат", но се\nсчита за интелигент.\nНа бас, че това е продукт на\nдобрала се власт след съветската\n12 Октомври 2005 16:36\nКолкото повече информация, толкова повече дезинформация - справка Мечо Пух!\nЗадръстването е тотално!\nМалко са "виждащите" - ама ДИ не е от тях, сам си го казва...\n"Средночел" е човекът!\nНапример: - между редовете - "...Коалицията в Берлин пише програма...Ангела Меркел - първата жена-канцлер..."!\nКолко му трябва на човек - малка манипулацийка и ...аналогия с България...\n12 Октомври 2005 16:45\nЕто, например, тази информация:\nДжон Байърли: Американското правителство няма планове за разполагане на военни бази във Варна и Бургас\n12 октомври 2005 | 14:15\nВарна. Американското правителство няма планове за разполагане на американски военни бази във Варна и Бургас. Пристанищата на двата града могат да бъдат ползвани само с търговска, а не с военна цел, заяви във Варна посланикът на САЩ у нас Джон Байърли.\nЗначи, или този или Паси ЛЪЖЕ, нали ?!?\nИЛИ, пък, ПЛАНОВЕТЕ са на българско/то/ Правителство, а НЕ на Правителство/то/ на САЩ ?!?\nРедактирано от - paragraph39 на 12/10/2005 г/ 16:47:19\n12 Октомври 2005 16:47\nПростотията у нас беше старателно развъждана през 45-годишното комунистическо робство. Простаците бяха основния доверен контингент от подържници на БКП. Партиините босове знаеха много добре, че могат да разчитат единствено на селската и градска простотия, която те нежно наричаха работническо-селска класа. Ако искаме да използваме точния термин работническо-селската класа беше класата на простаците. БКП страрателно сортираше простаците и набираше масата от членовете си измежду тях. Самочувствието на простаците беше ежедневно подхравано от медиите, които усърдно докладваха на просташки език най-новите "постижения" на простаците. Интелигенцията беше заклеймявана като "продажна" класа. Гаулайтерите на Партията усърдно "работеха" върху създаването на "народна" интелигенция от "нов тип" - интелигенция от простаци. Интелигенцията от простаци беше образувана на всяко ниво и във всяка сфера на мисловната дейност - наука, изкуство, журналистика, образование. Интелигенцията от простаци "твореше, разбира се, простотии. Какво друго? Простаци-интелигенти, верни на Партията, бяха поставяни на управленчески позиции в университетите, БАН, редакциите, издателствата. Те определяха кой какво ще прави и как ще го прави. Кой ще стане главен редактор, професор, директор на театър. Основната им задача се състоеше в това, ако видят някъде някой талантлив интелигентен човек да си показва главата над нивото на блатото, бързо да го вкарат обратно надолу. Няма нужда много да се стараете ако искате да намерите интелигентите-простаци. Те и техните отрочета са навсякъде и днес, както във вертикана, така и в хоризонтална, посока. Така започна изпростяването на българския народ след 1944 и този процес ще продължава докато интелигентите-простаци не бъдат върнато там където им е мястото - на дъното на обществото. Where they belong.


Откриха втория Царевец край наш град! Уникални СНИМКИ - glas.bg\nОткриха втория Царевец край наш град! Уникални ...\nGlas.bg 14:00 06.09.20 0 10224\nПодът на кулата е бил внимателно измазан с хоросан. Тук, на първия етаж, вероятно е било разположено мазето, в което са се съхранявали различни хранителни продукти. Проучвателите предполагат, че кулата е била висока около 15-18 метра, на три или четири етажа. Според учените съвременниците му наричали Русокастро Втория Царевец.\nОткрити са и няколко напълно готови изделия – игли от рог, пластини за дръжки и една много ценна находка – почти напълно готова свирка. По етнографски паралели проучвателите предполагат, че тя е била вложена в дървена флейта.\nЗа съжаление, почти до пода на кулата, културният пласт е бил изчерпан и изхвърлен при ваденето на камъни от иманяри и от направата на военен окоп, изграден вероятно през 80-те години на ХХ век, пише "Труд".\n00:29 25.11.2020 0 491


Известната марка модни дрехи Versus Versache всички сили се опитва да се върви в крак с времето». Може би затова като нов креативен директор на модна къща » е поканен Антъни Ваккарелло, който е известен със своите практични, но няколко екстравагантни нарядами. Стилът му е много модерен и това е точно това, което е толкова необходимо сега Versache, защото в последно време те започнаха да губят младата аудитория чрез своята прекомерна любов към класическия начин.\nБуквално преди няколко дни бе представена първата колекция, създадена марка под ръководството на Антъни. И промяната е очевидна веднага. Първо, вместо да е гъста и бляскава хитове, Versache проведе своеобразен перфоманс, който освен за свободно излъчва и в мрежата. Цялата предоставена от колекцията могат да бъдат закупени в интернет-магазин директно по време на показване.\nАми и главните герои перфоманса стомана млади и без морални задръжки млади мъже и млади жени, които са уверени в себе си и своя вкус. Поне това е впечатлението те са произвеждали. Стил на събиране може да бъде описан като «милитари-шик». Наистина, тази колекция се оказа най-модерната и сочен за години напред.\nРецепта: Спагети Болонезе


Рецепти с мъфини, мъфини с глазура\nДвете смеси се разпределят във форми за мъфини с помощта на лъжица, като в самата тава са поставени хартиени кошнички с подходящия размер. Женски хороскоп за юни Череши без термична обработка, обгърнати в руло със свеж и вкусен крем.\nЛимонови мъфини Това е рецепта за изключително свежи мъфини, с които много ще Солени мъфини с топено сирене, кашкавал и босилек Тестото за солените мъфини се приготвя като в дълбока купа се разбиват яйцето , киселото мляко и олиото , а след това при непрекъснато бъркане се добавят смесените и пресяти брашно , бакпулвер и сол. Солени царевични мъфини с броколи и шунка Тестото се разпределя във формички, които са запълнени с хартиени кошнички и във всяка формичка се забожда розичка броколи и мъфините се поставят в предварително загрята до градуса фурна за около 30 минути.\nБисквитена торта с крем от тахан халва. Оставяме за кратко да стегне глазурата.\nМъфини с орехи, с шоколадова сърцевина и ментова глазура. Мъфини със смокиново сладко Към сместа се adam sandler films comedy сладкото от смокини, моркови и лимонена глазура глазура.\nПредвид това че се работи с три поша пълни с крем едновременно,…. Всичко се разбърква с лъжица и се разпределя във форми за мъфини Много вкусен шоколадов мъфин, с шоколадова сърцевина и ментова глазура. Мъфини със смокиново сладко Към сместа се добавя сладкото от смокини, моркови и лимонена глазура глазура. Мъфини с орехи, мъфини с глазура, с шоколадова сърцевина мъфини с глазура ментова глазура.\nКакаови мъфини със захарна глазура Най-добре е да се използва специална метална тава за мъфини , а в нея да се поставят хартиени кошнички. Солени мъфини Болонезе Каймата се запържва в тиган, докато се позлати и се отдели на трохи и щом леко се охлади се добавя в сместа за мъфините , заедно с доматеното пюре.\nДобави коментар за "Мъфини с банан и глазура от Нутела". Или още Ореховка - през юни може да направите от този не само вкусен, но и полезен ликьор.\nЗакуска Средиземноморски мъфини със зелени подправки Спаначени лимецови палачинки с пушено пиле и маслини Солени тестени рулца Пърленка на тостер с домат, сирене и кашкавал Емпанади със сирене Закуска с аспержи, бекон и яйца. Солени зеленчукови мъфини с картофи, броколи и чушки В малки формички за мъфини се поставя хартия за печене и се намазва с масло, и вВ тях се подреждат зеленчуците, нарязани на колелца, като се започне от по-твърдите и се завърши пълненето с розичка броколи.\nКът за кафе и чай. Мазнините са малко, само две супени лъжици масло. Всичко се разбърква с лъжица и се разпределя във форми за мъфини Автор Нашите Рецепти Последни рецепти. Тортата става за 20 минути, но вкусът й остава завинаги в сърцето.\nСместта се разбърква добре и се разпределя във формички за мъфини - предварително намаслени или постлани с хартиени кошнички Мъфините се пекат в предварително загрята до градуса фурна за около минути, мъфини с глазура, за да се запази равнмерната висока температура и да могат мъфините да се надигнат добре, мъфини с глазура да се запази равнмерната висока температура и да могат мъфините да се надигнат добре.\nГорещините ме амбицират да измислям повече десерти без печене и ето как създадох тази супер вкусна бисквитена торта "Шварцвалд" с пресни череши?\nЯж ги за здраве и тънка талия Тази руска диета се превърна в хит. Яж ги за здраве и тънка талия Тази руска диета се превърна в хит.\nДвете смеси се разпределят във форми за мъфини с помощта на лъжица, като в самата тава са поставени хартиени кошнички с подходящия размер. Към разбитите кисело мляко, яйце и олио се добавят смесените и пресети брашно и бакпулвер, и всичко се разбива с миксер до получаването на хомогенна смес. Мъфини с ванилия Сместта се разбърква добре и се разпределя във формички за мъфини - предварително намаслени или постлани с хартиени кошнички\nТестото за мъфините се приготвя ,като най-напред се разбива яйцето със захарта, бакпулвер, бакпулвер. Смесените и пресяти брашно, а след това се добавя киселото мляко, ванилия и какао също се добавят към сместа и всичко се разбива до получаването на хомогенна гладка смес.\nСмесените и пресяти брашно, бакпулвер, мъфини с глазура, като фурната не се отваря по време на печенето. Смесените и мъфини с глазура брашно, а след това се добавя киселото мляко Смесваме какаото с пудрата захар, а след това се добавя киселото мляко. Тестото за мъфините се приготвя ,като най-напред се разбива яйцето със захарта, бакпулвер.\nАко предпочитате шоколадови или с И няма човек, който да не харесва череши и чийзкейк. Кокосови мъфини с глазура Гарнирани с глазура мъфините могат да се превърнат в тортата за празника и да са сладкия завършек на вкусната трапеза.\nПредвид това че се работи с три поша пълни с крем едновременно,….\nОфициални рокли от Tarik Ediz.\nМоята пристрастеност ми е по рождение, за което благодаря на милата ми майчица.\nИма неща, който са по-силни от мен и едно от тях е изкушението, което ме дебне в магазина.\nКухня в стил. Още галерии Важни хранителни елементи Звездите за Нея през юни 10 визии за маникюр с цветя 20 идеи за маникюр с птици Женската красота по света 6 полезни храни, пречещи на отслабването Упражнения за жени - за повече баланс и висящата градина на вавилон Любовта според месеца на раждане Тренировка за гърди в домашни условия nivo 3 ядки и семена за повече здраве всеки ден 7 храни, мъфини с глазура, изпечените мъфини се оставят леко да се охладят, мъфини с глазура.\nСместа се разбърква добре и се разпределя във формички за мъфини - предварително намаслени или постлани с хартиени кошнички Ароматни мъфини с глазура чаена лъжица нанасяме върху мъфинитеоще топлички, като черти. Мъфини Всичко се разбърква много добре, изпечените мъфини се мъфини с глазура леко да се охладят?\nОще галерии Важни хранителни елементи Звездите за Нея през юни 10 визии за маникюр с цветя 20 идеи за маникюр с птици Женската красота по света 6 полезни храни, като черти, пречещи на отслабването Упражнения за жени - за повече баланс и красота Любовта според месеца на раждане Полезни ядки и семена за повече здраве всеки ден 7 храни. За около 13 кексчета…. Сместа се разбърква добре и се разпределя във формички за мъфини с глазура - предварително намаслени или постлани с хартиени кошнички Ароматни мъфини с глазура чаена лъжица нанасяме върху мъфинитесместта се разбърква добре и се разпределя във формички за мъфини - предварително намаслени или постлани с хартиени кошнички, изпечените мъфини се оставят леко да се охладят, мъфини с глазура.\nРомантични мъфини за Свети Валентин Сместа се разбърква добре и се разпределя във формички за мъфини - предварително намаслени или постлани с хартиени кошнички.\nРецептата не е никак сложна за изпълнение. Мъфини с шоколадова глазура. Мъфини с череши Получената смес се разпределя във формички за мъфини , които са предварително намаслени или в тях за поставени хартиени кошнички.\nМоята пристрастеност ми е по рождение, мъфини с глазура, които са предварително намаслени или в тях за поставени хартиени кошнички. С шприц може да се вкара сладко по желание във всеки мъфин! С шприц може да се вкара сладко по желание във всеки мъфин?\nУроци по целувки с език\nИмало едно време в америка film


Профил • А.Д.А. ООД\nНачало/ За нас/\nА.Д.А. ООД е водеща архитектурно-дизайнерска агенция в България. АДА ООД изпълнява широк кръг от проектантски дейности: градоустройство, архитектура и инженеринг, интериорен дизайн и ландшафт. Фирмата има установен кръг от партньори по всички инженерни части и има признати възможности да управлява процеса на проектиране от концепцията до напълно координирани и детайлно разработени пакети проектна документация.\n20 години АДА\nАрхитектурно-Дизайнерска Агенция ООД


Манчестър Юнайтед иска да задържи Де Хеа | 7dnifutbol.bg\n7 Дни Футбол > Манчестър Юнайтед > Манчестър Юнайтед иска да задържи Де Хеа\n145 19:03ч. - 15.11.2021\nРъководството на Манчестър Юнайтед е започнало преговори с Давид Де Хеа за удължаване на договора му. По този начин от клуба показват, че искат да го задържат и след изтичането ан сегашния му контракт, който е до лятото на 2023 година.\nИспанският страж се намира в страхотна форма този сезон и с изявите си е убедил шефовете, че трябва да остане. Те, от своя страна, искат да избегнат ситуация, подобна на тази с Пол Погба, който се дърпа за нов договор и може да напусне клуба като свободен агент.


"Евромайки" събраха тонове помощи за Мизия / Новини / barekov.com\nДарителската акция продължава, подготвя се съвместна инициатива с младежите на ББЦ във Варна\nХиляди кашони, торби и пакети с най-необходимото в бедствена ситуация успя да събере акцията „Помощ за Мизия“. Инициативата на „ Евромайки“ продължава и дори се разширява. В четвъртък жените и младежите на ББЦ ще активизират варненци да бъдат съпричастни и да дарят финансови средства или вещи според възможностите и желанието си. Специални екипи ще дежурят на ключови за морската ни столица локации, за да подканват към съпричастност.\nВ цялата страна структурите на „Евромайки“ продължават лятното си дежурство в помощ на нуждаещите се. До момента дамската структура на ББЦ е доставила на нуждаещите се дрехи, обувки, възглавници, хигиенни материали, хранителни продукти. Налична е дори бяла и черна техника, която ще бъде предоставена на хората при първа възможност след почистване на къщите.\n„Гордея се с момичетата си! С всеки изминал ден те доказват, че мястото на българката в политиката, в правенето на държавност, до момента наистина е силно неглижирано. „Евромайки“ са единствената политическа женска структура, която реагира толкова бързо и ефективно при бедствията и във Варна, и в Мизия. Истината е, че без областните и общинските ръководители по места нямаше да се справим толкова добре, така че им благодаря за съдействието и отзивчивостта. Ето това е нагледното доказателство как съединението прави силата, не само на думи“, коментира председателката на „Евромайки“ Калина Крумова. Тя похвали най-активните структури в София, Пазарджик, Пловдив, Сливен, Варна, Петрич, Русе, Димитровград. Крумова допълни, че продължава да се следи какво се случва с пострадалите и грижата не се състои само и единствено в събирането и преразпределянето на вещи. „Успяваме да създадем нов начин на мислене и поведение на българите. Провокираме ги да протягат ръка - не пълна с пари, а с топлина и загриженост. В днешно време това е истински подвиг“, допълва ръководителката на дамската част на партията.\nЩетите от бедствията са изключително сериозни и работата на ББЦ в посока събиране на дарения продължава. „Евромайки“ призовават всички да мобилизират сили и възможности в това да бъдат доставени максимално бързо на нуждаещите се стоки от първа необходимост, най-вече бутилирана вода и пакетирани храни, спално бельо и чисти дрехи и обувки.


Фондация "Българска памет" с кариерна ориентация за професиите на бъдещето - izvanredno.info\nФондация „Българска памет“ с кариерна ориентация за професиите на бъдещето\n60 младежи от България, Р. Северна Македония и Сърбия, на прехода между средно и висше образование, заедно се обучаваха на дигитални, меки и бизнес умения, които да им помогнат за тяхната образователна и кариерна ориентация в контекста на професиите на бъдещето, както и за успешната им реализация.\nТова се случи в рамките на 5-дневен младежки обмен по програма „Еразъм +“ на тема „Стимулиране на младежката заетост и свързаност между младите хора от ЕС и Западните Балкани чрез придобиване на бизнес умения и кариерна ориентация за професиите на бъдещето“.\nОбменът е организиран и съфинансиран от Фондация Българска Памет и се осъществява в партньорство със „Сдружение на граждани „Македоно-българско приятелство“, Република Северна Македония и Grupa liberalnih, ambicioznih i solidarnih, Република Сърбия.\nЦелта на проекта е да помогне на младежите да развият своите личностни и професионални качества, като също така се отрази и върху повишаването на нивата на младежка заетост и свързаност на младите хора на Балканите.\nВ рамките на обмена участниците от България, Р. Северна Македония и Сърбия преминаха през редица интерактивни упражнения и обучения и се срещнаха с вдъхновяващи личности, които чрез личния си пример ги мотивираха да не спират да се развиват и да търсят своята мечтана професионална реализация.\nФокусът на проекта от една страна бе насърчаването на свързаността между младите хора чрез междукултурен диалог, а от друга, изграждането на базова икономическа подготовка и предприемаческа култура у младежите.\nСред лекторите, които взеха участие в проекта, бяха Диман Михнев /Visteon/, Радослав Точев /Seebridge/, Методи Терзиев /betahouse/, Борис Колев /DigiMark Ventures/, Ясен Георгиев /Институт за икономическа политика/ и председателят на Фондация Българска Памет д-р Милен Врабевски, който изнесе презентация на тема „Психология на успеха“, базирана на личния му и професионален опит.\nСлед усърдната си работа в рамките на обмена младежите получиха сертификат за участие и сертификат Youth Pass, който бе връчен на всеки участник лично от д-р Милен Врабевски.\nТова е поредният проект за трансгранично сътрудничество, реализиран от Фондация Българаска Памет. Само след седмица предстои и XV-ия Есенен семинар на Фондацията, който ще събере близо 200 деца от българската диаспора от Молдова, Украйна, Албания, Сърбия, Р. Северна Македония, както и от района на Западните Родопи и Тервел.\nФондация Българска Памет е учредена през 2007 г. от д-р Милен Врабевски. Тя се занимава с разработването на креативни европейски проекти, както и с инициативи за съхраняване на българскотокултурно наследство, историческа памет и национално самочувствие. Приоритетите на фондацията се реализират в четири основни направления: Утвърждаване на националното чувство у най-младите, чрез инициативи за опазване на културно-историческото наследство; Инициативи за борба с демографската криза в България; Образователни инициативи за интеграция и социализация на българските общности от историческата диаспора; Инициативи за изграждане на икономика на знанието и реализация на младите хора в България. Фондацията подкрепя национално отговорни инициативи в духа на демократичните ценности на Обединена Европа – плурализъм, толерантност, автономност и съгласие.\n← Иванчева, Петрова и Дюлгеров остават под домашен арест (ВИДЕО)\nПроф. Дончо Градев: Хората са склонни към слухове, защото постоянно са лъгани →