“Tenim un Govern autoritari i de dreta, i els governs autoritaris i de dretes només saben oprimir” - Altaveu el diari digital d'Andorra\nVanessa Mendoza Cortés Psicòloga i presidenta d'Stop Violències\nPsicòloga social especialitzada en violències, està fent el doctorat a la Universitat d’Andorra (Ud’A) amb una recerca sobre la violència sexual en l’àmbit de les relacions de parella heterosexual. Al Principat. Ha treballat molt més a fora que a casa. Deixa clar que és andorrana i remarca: ‘qui vols que em doni feina, aquí’. Des del 2008 ha treballat en diversos serveis de la diputació de Barcelona i en ajuntaments de les rodalies com a psicòloga especialista en problemàtica femenina i infància en risc. Punts d’informació, cases d’acollida… Fa tallers diversos, inclosos de defensa personal. Treballant o formant-se fora de les fronteres andorranes ha teixit en munt de contactes arreu del món que des que va posar en marxa Stop Violències ha activat tant com ha pogut. I ho continuarà fent. Ara amb l’amenaça de la fiscalia com una espasa de Dàmocles. Escriu Vanessa amb dues s i si sols hi cap un cognom, demana que sia el de la mare: Vanessa M. Cortés. Si hi poden anar els dos, accepta la incorporació del Mendoza.\n25/11/2019 (22:30 CET)\n-Vostè se sent una delinqüent?\n-(Riure desmesurat). No, no, de cap manera. La veritat és que és absurd el que ha fet el Govern. Quan signen tractats internacional, dins la signatura d’aquest tractat internacional, accepten que la militància de base, les associacions que estan treballant en aquell sector, puguin fer el report que hem fet nosaltres. El nostre report era públic a l’ONU des de principis de mes. Nosaltres no ens vam ocultar. Això d’una banda. I per altra part, el senyor Filloy va dir en una entrevista, si no es va transcriure malament, que ell havia admès que el que nosaltres hem reivindicat a l’ONU ja ho havíem dit aquí. Però una cosa és dir-ho aquí i l’altra dir-ho a fora. Però és que és clar, si no ens fan cas aquí, haurem d’anar a rentar els draps bruts a fora. Perquè per això han signat i ratificat convenis internacionals voluntàriament. O sia, hem fet una cosa legítima. I en un Estat democràtic, o que es vol fer dir democràtic, el que han fet no té lògica. Jo entenc que estiguin ofesos…\n“Puc entendre que de vegades em passo de voltes; una altra cosa és que no m’importi. Hi ha coses que no hi ha una altra manera de dir-les, quan no et deixen més espais, aleshores s’han de dir clar, català i amb veu alta”\n-I pot entendre o admetre que sovint es passa de voltes?\n-Ho puc entendre, una altra cosa és que no m’importi. Hi ha coses que no hi ha una altra manera de dir-les, quan no et deixen més espais, aleshores s’han de dir clar, català i amb veu alta. I no agrada. I entenem que no agradi. Però que no agradi no vol dir que ens hagis de criminalitzar, perseguir. Que no agradi vol dir que ho has de mirar; que miris què necessita la societat civil. Nosaltres mai no ens hem amagat. El que hem dit a l’ONU ho hem dit aquí. Ho hem dit als polítics d’aquí. Aleshores… el meu to? El meu to no és el que s’ha de posar a judici.\n-Però diu coses que no són certes…\n-Qui va anar a l’ONU i va mentir és el Govern d’Andorra. I va mentir diverses vegades. I quan parlo de Govern no em refereixo a l’equip tècnic. Parlo de la delegació política, de la delegació que pertany al Govern. Van fer un ridícul molt absolut. Hi va haver una experta que li va preguntar a la comissió andorrana si tenien un pla per executar totes les propostes. I algú del Consell va dir que hi havia un pla però que no estava en cap document. Això és ridícul. Això em va fer molta vergonya. Què vol dir, això? Que no hi ha cap pla. Que signem els convenis internacionals per fer bonic. I som la primera entitat que el que fem és dir-li al Govern que si s’ha responsabilitzat de forma voluntària amb un conveni, que compleixi. I hem fet una cosa legítima. I cap Estat democràtic denuncia i persegueix les seves activistes. Però no estem en un Estat democràtic, estem en una teocràcia. Molt encoberta.\n-Anem al moll de l’os. El Govern redueix la seva falta en tres o quatre coses. Han anat reduint els fets pels quals se les ha portat a la fiscalia.\n-Que no només és l’informe davant la Cedaw, també unes declaracions en un mitjà de comunicació estranger. Pot sospitar quin o què?\n-No, ni idea. El que hem dit a fora ho hem dit també aquí.\n-Un dels greuges és que vostès asseguren que s’està forçant a parir i a donar en adopció aquests nens.\n-Sí. Sí, sí…\n-Que s’està també forçant a promoure incapacitacions.\nDetall de la dessuadora que han regalat a la presidenta d'Stop Violències per poder estrenar a l'acte del 25-N celebrat aquesta tarda. | ALTAVEU\n-És que no som nosaltres els que hem de provar que estem dient la veritat. I estan tan encabronats o digues-li com vulguis…\n-Escolti, si vostè difama només se salva si vostè prova que el que diu és cert.\n-Estem dient el que passa.\n-Però vostè té exemples, de tot això?\n-Per suposat. Nosaltres no parlem mai sense fonament. Mai. El que passa, el que els emprenya, és que saben que nosaltres ho sabem. Perquè la gent ens en parla. Perquè ens ho diu. De tot el que diem tenim fonament. Hi ha una cosa que no ha quedat clara en aquest país: una comissió d’expertes no pregunta res sobre los ‘dimes y diretes’. La comissió d’expertes de l’ONU va comprovar que tot allò que dèiem era verídic.\n-I com ho va comprovar?\n-Annexem articles de premsa, annexem lleis… nosaltres ho hem dit aquí. Són coses que han sortit al país. Hem dit que es criminalitza la pobresa, que hi ha molts nens i nenes al CAI que s’han tret de l’entorn familiar per una qüestió econòmica, que no pot ser que una mare pugui ser mala mare… miri, la nova llei d’infància, i d’això ja ens n’hem queixat, poden treure un bebè del nucli familiar amb zero anys. No has tingut temps de ser mala mare! No has tingut temps! Per què? Perquè hi ha moltes adopcions. I van dir a l’ONU que no hi ha adopcions. I resulta que un informe europeu ja va fer un toc el 2015 a Andorra per l’alt índex d’adopcions que hi ha de nens i nenes extrets de l’entorn familiar.\n“Entenem que hi hagi coses que no agradin. Però que no agradin no vol dir que ens hagin de criminalitzar, d perseguir. Que no agradi vol dir que ho has de mirar; que miris què necessita la societat civil”\n-I són d’aquestes opcions de què parlen?\n-I es força una dona a prosseguir amb l’embaràs amb l’objectiu final de donar el bebè en adopció? De donar-lo a algú.\n-És que aquesta és una de les acusacions més fermes que els fan.\n-Que acusin. Perquè no agafen i donen proves que això no és cert. Que donin números. Quantes dones han parit i quantes tenen aquests bebès a casa. I quants menors has tret del nucli familiar i per què. No tenim les dades. És molt increïble que fins que ha arribat aquest Govern sempre hem tingut un centre molt petit, que era el de la Gavernera, i ara de cop tothom ho deu fer molt malament en aquest país perquè ara l’índex de retirada de menors del nucli familiar són espectaculars. Que donin dades, que donin números, que donin estudis…\n-Vostè i el seu entorn ja temien que pogués arribar aquesta denúncia. Per què?\n-Perquè tenim un Govern autoritari i de dreta. I els governs autoritaris i de dretes només saben oprimir. Abans de portar-nos a la fiscalia hauria estat molt bé que s’haguessin assegut amb nosaltres a parlar.\n-No han parlat?\n-No ens han citat.\n-A Ginebra tampoc?\n-Abans de la denúncia nosaltres no hem parlat amb ningú.\n-A Ginebra tampoc, eh.\n-A Ginebra ens vam saludar cordialment i ja està.\n-Algú de la delegació va estar a la sala mentre vostè exposava l’informe?\n-Nooo, però l’informe era públic.\n-D’acord. Però a més a més, algun membre delegació era a la sala per poder prendre notes, per mirar-la o mostrar disconformitat amb una mirada en segons quin moment?\n-No. Però és que l’informe era públic. El podien haver llegit. Nosaltres no ens en vam amagar, que érem a l’ONU, i que seríem a la sessió de la Cedaw d’Andorra. Però saps què passa? Que els governs, aquest Govern, i no parlo de l’equip tècnic, parlo dels polítics, menyspreen constantment la força social. A mi se m’ha insultat molt, molt, moltíssim, com si això fos personal. I resulta que els polítics han d’estar al servei del país. Ens imposen moltes obligacions -lloguers alts, treballem moltes hores, hi ha sous baixos- però mai es parla dels drets, els drets que s’han de tenir com a població civil. I nosaltres el que fem és parlar dels drets. Que no els agrada? Ho entenem. Perquè durant tots aquests anys han viscut molt bé amb tothom callat i callada. Però no tenim por, a més a més.\n-Són un col·lectiu petitet, molt petitet, potser ni tan sols representatiu, però que han fet molt soroll.\n-Som un col·lectiiuuuuu… que ha sabut treballar bé! Perquè l’opressió és tan forta i tan gran que es veu a quilòmetres. El que no pot ser en un Estat democràtic és que em diguin que no podem avortar perquè el bisbe no vol. I si em violen? Pago l’avortament? El que no pot ser és que diguin que paguen els avortaments amb una llei que ho prohibeix. Llavors què som? Un país de pandereta?\n-Diu el Govern que a la magistrada se la va mal interpretar.\n-No, ho va dir clarament. I es va escoltar clarament.\n-Que no, que no, que és una mala interpretació, que la senyora Mingorance es referia als avortaments involuntaris.\n-La pregunta directa de l’experta va ser: què feia el país quan una dona tenia un fetus en què la vida no era possible. I no li van contestar bé. Perquè si haguessin dit que hi havia uns convenis, que a mi ja em sembla bé, haurien d’haver dit quins convenis, i llavors ens haurien d’haver dit quina és la via legal per poder avortar. Van sortir per on van poder. I van acabar dient la mentida que sempre diuen aquí amb la diferència que era a fora i el resultat que a fora la gent no està enganyada. Coneixen la realitat del país.\n“Signem els convenis internacionals per fer bonic. I som la primera entitat que el que fem és dir-li al Govern que si s’ha responsabilitzat de forma voluntària amb un conveni, que compleixi. I si no ens fan cas aquí, haurem d’anar a rentar els draps bruts a fora”\n-Malgrat que encara no tingui cap notificació de la fiscalia…\n-Bé, de fet no és cert. Ens han trucat. Per la manifestació del 28 de setembre ens volen judicialitzar. Després d’anar a l’ONU m’han cridat. A darrera hora volien il·legalitzar la marxa. Vam desobeir la darrera premissa, que era marxar per la voravia. No sabem si això entrarà o no. Amb informe 1 d’octubre m’han citat a data 12 de novembre. Vaig anar a declarar a la policia, que no tinc res a amagar. Estan fent unes diligències prèvies. Com volien que anéssim 200 o 250 persones d’Encamp a Andorra la Vella? No hi ha prou vorera. Era posar-nos en risc i vam decidir anar per la carretera. Això és el que volen judicialitzar. No té ni cap ni peus. Tot ve després de l’ONU. És opressió i repressió d’Estat. És un tòpic, i el que és increïble que això passa amb un Govern que es diu modern… Doncs no ho deu ser tant!\n-Ha tingut el suport o l’ha anotat d’altres col·lectius?\n-Sí, i tant. L’Antònia Escoda (Acció Feminista) ha sortit dient que era un error criminalitzar-nos. Els polítics d’esquerres també: he llegit el Jaume Bartumeu, he sentit el PS, la Rosa Gili… ADA no s’ha posicionat però tampoc no és una entitat que faci moltes aparicions públiques… i a nivell internacional tenim molt de suport perquè ha al·lucinat molt per com se’ns està tractant.\n-Sensacions meves: s’estan reproduint al Principat patrons que en altres Estats no gaire llunyans s’estan també usant per altres qüestions?\n-És clar! Són les estratègies dels estats que semblen de Dret però no ho són.\n-Una altra sensació meva: qualsevol acció judicial que afecta una persona concreta és una ‘putada’ per a la persona però en aquest cas diria que serà el principi del fi de la penalització de l’avortament. Vaja, que indubtablement es va cap a l’avortament regulat.\n-Internacionalment més que mai es posarà el focus.\n-Està posat el focus. Ja ho vam dir quan vam començar fa quatre anys: que no pararíem fins que ho aconseguíssim. És un dret humà.\n-De l’entorn del bisbat, algú els ha contactat per parlar formalment? No espiant-los en una manifestació o cridant al Parc Central…\n-No. No ens crida ningú, el Govern no ha assegut a parlar, estem completament en contra d’aquest servei que volen fer d’acompanyament…\n“Hi va haver una experta que li va preguntar a la comissió andorrana si tenien un pla per executar totes les propostes. I algú del Consell va dir que hi havia un pla però que no estava en cap document. Això és ridícul. Això em va fer molta vergonya. Què vol dir, això? Que no hi ha cap pla”\n-També n’hi volia parlar.\n-Aquest servei d’acompanyament és com la Xarxa la Meri però institucionalitzat i amb opressió. És molta casualitat que nosaltres ho presentéssim un 10 de desembre i quatre dies més tard el senyor Espot ho inclogués en el seu programa electoral. Una dona que vol avortar, vol avortar i punt. No cal que passi per un tribunal mèdic, per un advocat i per un sanitari tot rigorosament en masculí. Òbviament no agafaran dades, d’això. Però creiem que serà un factor de coacció perquè les dones puguin anar a avortar. I això és un servei que es fa molt als Estats Units. I estem important molt les coses opressives dels demés estats.\n-La solució passa ineludiblement per regularitzar l’avortament.\n-Regularitzes i dones accés, i ja està. Si volem la igualtat real no hi ha cap llei sobre el cos dels homes perquè se’ls faci una pràctica que et pot salvar la vida. No hi ha cap llei que et trenqui la vida per tota la vida. Si jo no vull ser mare, perquè he de ser mare. La maternitat ha de ser triada i desitjada, no imposada per un Estat. I sí com a mínim me la imposessin però tinguéssim bones condicions per poder dur a terme aquesta maternitat… però és que ni això! Una vegada el bebè és aquí, ja t’espavilaràs.\n-En l’informe que vostès van presentar a la Cedaw no parlen de canviar la Constitució. Reivindiquen una modificació del Codi penal.\n-Sí, l’article 108. Els canvis d’articles penals es fan constantment i no hi ha tan rebombori.\nL'excusa del marc institucional\n-Llavors, al seu entendre, quan es diu que perilla el marc constitucional, institucional, és una excusa?\n-Es clar. Bé, és una excusa o no. El 2018, en un informe a la Cedaw, es deia explícitament que que l’avortament no era possible perquè el bisbat no ho volia. I que el 1993 la Constitució va veure la llum sempre i quan, exigències del bisbat, mai no tocàvem els preceptes de la vida catòlica, és a dir, l’avortament i la mort. És a dir, ja ens han estat violant tots aquests anys els drets i semblava que estàvem tenint drets quan es mentida. Aleshores el que han hagut de fer ara és destapar ara. En aquell informe posaven que tenim els Pareatges signats. Els podem superar d’una vegada, els Pareatges?\n-Per favor! És un document de tribut. I és feudal. És del segle XIII. No pot ser un argument! Llavors anem amb burra. Per què tenim cotxe i mòbil? Per què tenim aigua corrent? No utilitzem la tecnologia sanitària! No pot ser. És un odi molt gran el que hi ha cap a les dones, en aquest país. És misogínia. Odi cap a les dones.\n-En diversos punts de l’informe a la Cedaw vostès diuen que s’obliga les dones a parir. Però en cap cas parlen dels funcionaris. Entenc jo que es refereixen al sistema, al marc institucional.\n“Cap Estat democràtic denuncia i persegueix les seves activistes. Però no estem en un Estat democràtic, estem en una teocràcia. Molt encoberta”\n-Per què s’ha donat aquest gir i ara defensa el Govern que portant-les a vostès a la fiscalia defensen els treballadors públics?\n-Perquè vénen eleccions i ho han fet molt malament, amb el funcionariat, i ara volen que nosaltres siguem el cap de turc. Som una cortina de fum. I mentrestant ells van fent cosetes. En el conveni d’Istanbul no han ratificat la part en què es diu que l’Estat repararà les víctimes de violències, tampoc no han signat el Conveni de Nairobi sobre drets sexuals i reproductius. I tothom ens odia a nosaltres. És una estratègia mítica. Han posat el focus sobre nosaltres, quan nosaltres l’odi i la violència no l’hem usat mai, i això acabarà malament, que sembla que és el que volen.\n-Li hauria fet com a última pregunta però li faré com a penúltima. Parlava de l’Estat o l’estructura que a parer seu mostra odi a les dones. Ara també parlava vostè de més odi. Es pot dir que Stop Violències odia els homes?\n-(Riure sonor) És absurd. Nosaltres demanem els nostres drets… nosaltres no nomenem mai els homes, no ens comparem. Nosaltres no odiem a ningú, volem els nostres drets. Que el nostre discurs és dur cap a qui opina i que sovint són homes? És clar, perquè aquesta opressió els homes no la tenen. I són els homes els que decideixen que tinguem aquesta opressió. El bisbe, el Govern… perquè només han sortit parlant homes: Filloy, Jover, Espot… potser ara sortirà alguna dona aliada patriarcal. Són els homes els que no ens deixen avortar. I llavors els assenyalem, i com que els assenyalem i és incòmode, és molt més fàcil dir que odiem els homes que no pas replantejar-se que ho han fet malament. Perquè tenir una actitud crítica és més complicat.\n-I la última. Repassant el seu informe l’únic que a mi em sembla realment que ha pogut enutjar amb noms i cognoms és el punt 133. “El Estado nos ha informado en una reunión en fecha 16.09.19 que va a poner un servicio de acompañamiento a las mujeres que quieran abortar fuera de nuestras fronteras. En dicha reunión nos mostramos preocupadas por las declaraciones del actual presidente del gobierno, hace unos meses, donde decía que iban hablar con las mujeres que querían abortar, para que dieran los bebes no deseados en adopción. Manifestamos que las mujeres que quieren abortar lo tienen claro, y que se podía incurrir en coacciones sin querer, por parte del Estado. Ante esto, se nos dijo, que era una opción.” Aquí veig un: ‘vostès han anat a pel cap de Govern i ara van a per vostès’.\n-Això no és així. Nosaltres no hem anat a pel cap de Govern. És que si nosaltres et diem, això pot incórrer en coaccions, això no pot anar per aquí… i et diuen que és una possibilitat… Nosaltres ho farem públic. Perquè no hauria de ser una publicitat.\n“Una dona que vol avortar, vol avortar i punt. No cal que passi per un tribunal mèdic, per un advocat i per un sanitari tot rigorosament en masculí. Òbviament no agafaran dades, d’això. Però creiem que serà un factor de coacció”\n-Amb el cap de Govern hi han parlat, d’això?\n-El cap de Govern va fer unes declaracions en premsa. Nosaltres hem parlat amb el secretari d’Estat d’Igualtat, el Marc Pons, i la secretària d’Estat d’Afers Socials, en una reunió que vam tenir. I ens van dir: ‘És una possibilitat’. Perdó? No és una possibilitat! No és cap possibilitat que algú em ‘foti la xapa’ perquè jo acabi donant el nen en adopció, perquè això atempta contra la meva llibertat individual i personal. Jo et dic que vull avortar, i vull avortar. Les dones som conscients i se’ns infantilitza. Molt. Si volem avortar volem avortar. I si tu m’obligues o em parles… pots tenir formes molt subtils de convèncer-me, però no m’estàs respectant. No és un atac cap a ningú. Però com que ho estan fent tan malament se senten interpel·lats. Que ho facin bé! Que ho facin bé de veritat i nosaltres serem les primeres en donar suport, les primeres en ajudar. A nosaltres no se’ns truca per col·laborar de veritat. I que quedi clar que no rebem cap subvenció del Govern.\n-Se n’ha parlat, sí.\n-Exacte. Per tant, que ens les treguin. No. Ens autogestionem. Però encara que en rebéssim, rebre una subvenció no vol dir que et sotmetis al sistema. Perquè una subvenció és diner públic. I quan un govern et dóna una subvenció és perquè facis una feina allí on ell no arriba, compte, i això no vol dir que tu hagis d’estar callada.


BIBLIOTECA MUNICIPAL SANT HILARI SACALM: d’octubre 2018\nEl dijous passat una cinquantena de nens i nenes van omplir la Biblioteca i van gaudir d'allò més gràcies als contes i cançons de "Castanyes i bolets" de ClarArt. Una tarda d'allò més divertida!\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 19:15:00 Cap comentari:\nVisita de la Núria Esponellà\nEl passat divendres 19 d'octubre vàrem rebre la visita de la Núria Esponellà, autora, entre d'altres novel·les, de "La filla de la neu". Els clubs de lectura de Sant Hilari van gaudir d'una tarda en què l'autora ens va explicar els seus llibres i el procés que segueix per crear-los. Tot gràcies al Servei de Biblioteques de la Diputació de Girona.\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 18:40:00 Cap comentari:\nEls alumnes de 2n d'ESO de l'Institut Anton Busquets i Punset han vingut a la Biblioteca Municipal Shs a recomanar-nos alguns dels llibres que més els hi han agradat!\nPodeu veure la notícia al següent enllaç: 2n d'ESO a la biblioteca\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 18:35:00 Cap comentari:\nMonòleg "Pompeu Fabra jugada mestra!"\nEl dimecres 10 d'octubre a la biblioteca vàrem gaudir del monòleg "POMPEU FABRA jugada mestra!"a càrrec d' Òscar Intente. Una ocasió única per comprendre la figura del pare de la nostra llengua d'una manera entretinguda i amena. Un gran espectacle!\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 18:12:00 Cap comentari:\nEl passat dimarts dia 9 d'octubre vàrem relitzar el curs "El correu electrònic. Gmail", el quart dels cinc que tenim programats per aquest any gràcies al Servei de Biblioteques de Diputació de Girona.\nRecordeu! Encara queden places per al proper i últim curs d'aquest 2018! Aquí en teniu cinc cèntims:\nParticipa ales xarxes socials. Facebook - 13 novembre\nLes xarxes socials formen part del nostre entorn i del nostre dia a dia, i Facebook és la xarxa amb més seguidors.\nTots els cursos són gratuïts i tenen una duració de 3 hores. Per a més informació i inscripcions podeu venir a la biblioteca o a la Casa de Cultura.\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 18:07:00 Cap comentari:\nPresentació del llibre "Guiños y rasguños"\nEl divendres passat la biblioteca va acollir la presentació del llibre "Guiños y rasguños" a càrrec del seu autor, Joan Llauró, i amb la intoducció de Maite Irazola.\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 19:54:00 Cap comentari:\nPresentació del llibre "La Laura descobreix la Selva"\nL'Associació de Comerç i Turisme de Sant Hilari ha organitzat una presentació del llibre "La Laura descobreix la Selva" amb les alumnes de P5 de les dues escoles. Qui vulgui aquest llibre tan xulo el podrà aconseguir demanant-lo a qualsevol dels establiments associats!\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 19:50:00 Cap comentari:\nGuies de noves adquisicions octubre 2018\nJa tenim disponibles les novetats pel mes d'octubre, on hi trobareu llibres i pel·lícules de tots els temes i per a totes les edats. Veniu a la biblioteca i emporteu-vos-les!\nSi voleu consultar les guies només heu de clicar als enllaços següents:\nGuia de noves adquisicions infantils\nGuia de noves adquisicions adults\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 19:45:00 Cap comentari:\nAgenda mes d'octubre\nAquí teniu l'agenda de la biblioteca pel mes d'octubre, amb activitats per a tots els gustos i edats!\nEls més petits a l'espectacle "Galta, galtona" de la companyia "Ai el gerro" s'ho van passar d'allò més bé!\nPublicat per Biblioteca Municipal Sant Hilari Sacalm a 19:39:00 Cap comentari:


Santa Maria de Valldaura - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\ncarles cortina i riu 26.08.2019 | 23:25\nEsglésia romànica del segle XIII, ubicada al terme municipal d'Olvan, que formà part d'un monestir de benedictines, també anomenades benetes o monges negres, fundat el 1241, pels germans Bernat i Geralda de Portella, amb l'autorització del bisbe d'Urgell, Ponç de Vilamur. Geralda, altrament dita Gueraua, dama coratjosa d'envejable determinació, vitalitat i caràcter; i monja d'aquest cenobi de Valldaura, on professà en quedar vídua, sense tenir mai ni el desig ni la pretensió d'agafar les regnes abacials.\nAquest monestir porta empremta de dona, per la seva fundadora i l'estol de monges, seguidores d'Escolàstica de Núrsia, germana de Sant Benet, i considerada la fundadora de la branca femenina de l'orde benedictí; amb tot l'hàbit negre -túnica, escapulari i vel-; resant i treballant, tal com diu el seu lema Ora et labora, tant en el temple amb l'Ofici diví o la Litúrgia de les Hores com en els seus camps de conreu, fent que el blat creixés ferm. Amb les tiges coronades per espigues ufanoses que es doblegaven pel pes dels grans, en veritables llac d'or abans de la sega, que el vent pentinava i despentinava a caprici, fins que les monges, amb la collita, tornaven el sòl al color rogenc de la terra.\nL'església és de planta rectangular i un estil romànic de la darreria, amb la porta a ponent i la capçalera plana, sense absis, a llevant, amb una volta de mig punt lleugerament apuntada. Un temple que fou realçat en època posterior a la seva construcció i no té cap mena d'ornament com si, expressament, es busqués la sobrietat contemplativa d'allò que no és i només es copsa amb l'esperit obert a Déu, un ascetisme que condueixi a la perfecció del cos i de l'ànima. L'únic adorn d'aquest joiell, en la seva mínima expressió però d'una elegància pròpia de la noblesa d'estirp de les religioses que renunciaren al món per ingressar a Valldaura, el trobem en l'entrada amb grans dovelles descrivint un arc de mig punt, sobremuntat per una arquivolta que descansa en dues mènsules i, una mica més amunt, descobrim una lauda sepulcral que correspon a l'abadessa Sibil·la de Pinós, del 1386. La façana culmina en un campanar d'espadanya de dues obertures i conté, en la seva meitat, com si fos el centre de gravetat de la seva verticalitat, una finestra de doble esqueixada per on entra la llum de ponent que sobre l'altar es converteix en el fulgor de vida perenne, en coincidir amb els raigs que penetren per la finestra, també de doble esqueixada, sota un arc de mig punt, oberta en el mur de migjorn, a prop de la capçalera.\nSanta Maria de Valldaura fou protegida pels reis Jaume I el Conqueridor, Pere II el Gran i Alfons II el Franc, i aconseguí –amb les donacions règies i les fetes per les famílies nobles de la comarca– un increment considerable del patrimoni, fins a un gradual declivi del monestir que, l'any 1338, es dividí amb una part de les monges que restà a Valldaura i una altra, amb la mateixa abadessa, que es traslladà a l'església de Santa Maria Magdalena de Montbenet de Berga, amb l'aparició de desavinences entre ambdues comunitats; fins que, a començament del segle XV, les monges de Valldaura es traslladaren al convent homònim de Manresa, mentre que les dependències monacals passaven a dependre del priorat de Sant Joan de Jerusalem, de Berga.\nÚnicament, com a record de la presència femenina del cenobi benedictí, roman la imatge gòtica del segle XIV-XV, de la Mare de Déu de Valldaura, amb uns trets romànics que es resisteixen a evolucionar, la seva mà dreta subjecta el món, i amb l'esquerra el Nen Jesús que l'acompanya, dempeus sobre el genoll esquerre, i beneint amb la mà dreta, mentre el llibre de la saviesa és a l'altra mà. I, amb els ulls misericordiosos de Maria d'una bellesa captivadora -que han vist passar els segles i totes les abadesses i monges benetes-, acull els olvanesos de bressol i els d'adopció, i totes aquelles persones que, tribulades, es busquen a si mateixes o cerquen l'aixopluc maternal perquè es faci realitat la tornada dels seus goigs: «Des l'aurora que el sol daura / fins que es fon l'últim estel: / Verge i Mare de Vall-daura / pugeu nostres precs al cel».\nEls incendis en la campanya de la sega del cereal es redueixen un 80% des del 2012.


Som el projecte Open Doors (Projecte de Portes Obertes), dedicat a oferir refugi a contingut del fàndom en perill. Tenim diversos subprojectes i treballs de rescat que tenen com a objectiu arxivar i conservar diferents tipus d’obres de fans i d’artefactes de la cultura fan.\nCol·leccions especials (pàgina disponible en anglès): La Galeria de Col·leccions Especials inclou arxius rescatats i reptes allotjats a l’Archive of Our Own – AO3 (Un Arxiu Propi), així com projectes digitals que no es poden integrar actualment ni a l’AO3 ni a Fanlore. Aquests inclouen PDF, obres de fan multimèdia, llocs web de fans històricament importants i altres artefactes digitals.\nFan Culture Preservation Project (Projecte de Conservació de la Cultura Fan): una empresa conjunta entre l’OTW (Organització per a les Obres Transformatives) i el departament de Col·leccions especials a la Universitat d’Iowa per arxivar i conservar fanzins i altres formes no digitals de cultura fan.\nGeoCities Rescue Project (Projecte pel Rescat de Geocities) (pàgina disponible en anglès): un projecte dedicat a conservar llocs web de fans que d’altra manera s’haurien perdut en el tancament de Geocities per part de Yahoo l’octubre del 2009.


El Baxi Manresa inicia els entrenaments al Nou Congost - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nDimarts seguiran les revisions i arribaran Doellman i Toolson, abans de la presentació de dimecres\njordi agut manresa 20.08.2018 | 20:50\nEl Baxi Manresa ha iniciat els entrenaments de pretemporada aquest dilluns encara amb la plantilla incompleta. Aquest dimarts arriben Justin Doellman i Ryan Toolson. Faltaran Cady Lalanne i també Alex Renfroe, que es troba jugant la lliga de Puerto Rico.\nAquest dilluns al matí, s'han fet les revisions mèdiques a la seu de Prevint. La novetat ha estat Marko Lukovic, un dels darrers fitxatges. També hi eren Dani García i Álex Mazaira, que seran cedits al Levitec Osca i al Zornotza, de LEB Or i Plata, respectivament. La resta de jugadors, amb els de l'any passat, Lundberg, Gintvainis, Jou, Sakho i Álvaro Muñoz, a més de Pere Tomàs, ja s'han exercitat a la pista del Nou Congost.\nDimarts hi haurà les revisions de Doellman i Toolson i dimecres al migdia es farà la presentació oficial de l'equip a la seu de Mútua Intercomarcal de Manresa.


Com puc accedir al Grau de CAFE del centre de Barcelona de l’INEFC?\nEs pot accedir als estudis de Grau de CAFE des de qualsevol de les vies d’accés a la universitat i a través d’estudis universitaris iniciats (“trasllat d’expedient”). Per a qualsevol de les vies d’accés és imprescindible superar les Proves d’Aptitud Personal per tal de poder accedir als estudis.\nHi ha places reservades per les persones que provenen del CFGS?\nNo, no es reserven placen per aquest col·lectiu.\nCom puc sol·licitar l'admissió amb estudis universitaris iniciats ("trasllat d'expedient")?\nEl procediment s’iniciarà mitjançant la publicació de la corresponent convocatòria pública anual, en la qual s’indicaran les places ofertes i els terminis de presentació de sol·licituds.\nPoden sol·licitar l’admissió per aquesta via:\nEstudiants amb estudis universitaris estrangers totals sempre que s’hagi denegat l’homologació del seu títol a Espanya.\nTenir reconeguts un mínim de 30 crèdits ECTS\nTenir superat les Proves d’Aptitud Personal (PAP)\nCom puc sol·licitar el trasllat d’expedient de sortida?\nPer tal de poder efectuar el trasllat és necessari que paguis la taxa de “trasllat d’expedient”. Pots realitzar el pagament presencialment a Gestió Econòmica de l’INEFC o bé fer una transferència/ingrés. L’INEFC es farà càrrec de formalitzar el trasllat.\nInscripció a les Proves d'Aptitud Personal (PAP)?\nLa inscripció a les PAP es duu a terme mitjançant la plataforma virtual de l’Oficina d’Accés a la Universitat.\nEls resultats de les proves es publiquen el mateix dia al web del centre.\nOn puc aconseguir el meu carnet de la UB?\nUna vegada matriculats, podeu anar a tramitar vosaltres mateixos el carnet de la UB a les oficines del Banco Santander.\nPuc reconèixer alguna assignatura si he finalitzat el CFSG d'Activitats Físiques i Esportives?\nSí. Si has cursat aquest cicle formatiu pots sol·licitar el reconeixement de crèdits de les següents assignatures:\n4087-Esports 1: Esports de base\n4088-Esports 1: Esports col·lectius\nPer fer-ho has d'emplenar la sol·licitud i entrar-la per registre.\nCom puc reconèixer assignatures si he cursat estudis universitaris previs?\nPots sol·licitar el reconeixement d'assignatures amb continguts similars. Per fer-ho has d'emplenar la sol·licitud, adjuntar la documentació que s'especifica en la mateixa i entrar-la per registre.\nEn sol·licitar-ho cal fer efectiu el pagament de la taxa per estudi d'expedient, que és de 27,27 €.\n* En ambdós casos, el preu del crèdit reconegut és del 15 % del preu de matrícula d'un crèdit ECTS.\nEl centre de Barcelona de l'INEFC no té competència per emetre certificats de nivell d'idiomes. Si necessites un certificat d'idiomes caldrà que et dirigeixis a les institucions que tenen atribuïda aquesta competència.


Àngel Madrià: "Amb la revista 'Gavarres' volem crear autoestima i valorar la feina que ha fet la gent de la zona" • Ràdio Capital de l'Empordà\nAquest any la revista ‘Gavarres’ celebra els seus 20 anys. Per això, el Grup Gavarres ha preparat una acte aquest dissabte 18 de juny a Vulpellac. Per saber-ne tots els detalls, al Supermatí n’hem parlat amb Àngel Madrià, director de l’editorial.\nMadrià explica que durant aquest acte es presentarà el número 41 de la revista i el llibre ‘Mirades’, la última publicació de l’editorial. “Serà un acte senzill però commemoratiu, i en aquest cas, també, especial”.\nRecordant els inicis de la revista, Madrià ha explicat a Ràdio Capital com va sorgir la idea. Des dels seus orígens, la revista Gavarres tenia l’objectiu d’explicar tradicions i escenes del món rural, per deixar-ne un testimoni.\nEl format de la revista Gavarres s’ha replicat també en altres territoris, fins a un total de cinc publicacions sobre territoris diferents: Gavarres, Garona-Nogueres, Cadí-Pedraforca, Les Garrotxes i Alberes. El director ha assegurat que hi ha la intenció de seguir replicant el model, però que “no és fàcil”.\nÀngel Madrià ha destacat també alguns dels valors afegits que creu que aporten aquestes revistes en un territori. “El que volem és ajudar a crear una autoestima i a valorar la feina que ha fet la gent de la zona”.\nDes de l’Editorial Gavarres recentment s’ha creat un projecte, anomenat Club Gavarres. El seu director explica que l’objectiu és “fidelitzar els subscriptors i mecenes”. Així doncs, volen “crear una petita comunitat de gent que és fidel a la subscripció” i crear una relació més propera amb l’audiència.\nA post shared by Grup Gavarres (@grupgavarres)\nMaria Alsina - 28 de juny de 2022\nLorena Lupu - 27 de juny de 2022


Ioga o gimnàstica facial (II) | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nIoga o gimnàstica facial (II)\nSeguim amb alguns exercicis pràctics per donar to als músculs facials. Recorda que el ioga facial permet donar to a la musculatura, oxigena els teixits i en conseqüència estimula la producció de col·lagen i elastina, responsables de la suavitat i flexibilitat de la pell.\nCentrem-nos aquest cop en el coll. Fes un petit escalfament girant el coll a dreta i esquerra suaument… Experimenta amb els següents exercicis:\nMirant cap endavant, col·loca’t les mans a la part inferior del coll i estira’l. Tomba’l suaument cap enrere fins que notis l’estirament. Repeteix-ho fent una pressió a la part baixa del coll amb les mans…, i torna’l a estirar al mateix temps.\nEn la mateixa posició, has de fer una mena de ‘boca de peix’: treu el llavi inferior cap enfora, el màxim possible, com si et volguessis mossegar el llavi superior. Repeteix 5 cops.\nEn posició de mirar endavant, practica un petó exagerat: tanca els llavis tot fent que ell coll se t’estiri. Repeteix-ho, però primer tira el cap enrere, estirant el coll, i en aquesta posició fes el petó de nou.\nPer a la papada: fes pressió a la barbeta; amb una mà col·locada com si t’agafessis la barbeta, empeny amb la mandíbula cap a baix. Fes unes 5 repeticions. Acaba amb uns tocs amb les puntes de les mans, com si volguessis activar la circulació de la zona.\nRecorda que el ioga o gimnàstica facial no fa miracles, però com amb tot, amb tenacitat i combinant-ho amb tractaments adients i cosmètics ecològics poden revitalitzar la pell d’una manera més natural.


Botigues de Calafell que has de visitar - El Gourmet Català Botigues de Calafell que has de visitar - El Gourmet Català\nBotigues de Calafell que has de visitar\nCalafell és un poble de la Costa Daurada molt turístic i molt potent en comerç de proximitat però encara per explotar. Per tant, si passeu per allà és inevitable parar-se en alguna de les botigues de Calafell, per això et facilitem un llistat que has de visitar.\nVerduleria Rosita és una verduleria i fruiteria de productes de proximitat, que compta amb una gran selecció de fruites de temporada collides de pobles dels llocs més pròxims de la costa de Calafell.\nDes de fa molts anys, Xarcuteria Arroyo produeix embotits i acostant-los als paladars més exigents i afinats. Perfums de tradició que segueixen mantenint tot i que el mercat i la manera de consumir els formatges i embotits ha canviat.\nBotiga de queviures Calafell\nA Granel Calafell tenen un ampli assortiment d’aliments des de les mongetes i lents de tota la vida, fins als productes de la nova alimentació.\nCarnisseria Germans Pujol està especialitzada en productes d’alta qualitat: vedella, xai, aviram i conill. Amb molta varietat d’elaborats propis.\nLa fruiteria Parera és venta, comercialització i transport de fruita tan a gran com a petita escala. El seu establiment a Calafell, es caractertiza per vendre una fruita de qualitat al consumidor final, pel qual tenen una gran demanda no només per aquests, sinó també per locals i establiments de restauració de la zona.\nBotiga de productes ecològics Calafell\nA Terra i Taula de Calafell es venen productes gastronòmics de la màxima qualitat, directes del productor a la teva taula, amb el toc d’innovació i creativitat que els caracteritza.\nLa Porketa és un establiment modern que no només es dedica a la comercialització de vins de qualitat, sinó que també ofereix una gran i àmplia carta de plats elaborats típics de la cuina mediterrània.\nLa Pastisseria Bomboneria Andreu de Calafell per poder provar els més deliciosos productes de pastisseria i bomboneria, visiteu–la. En Pastisseria Andreu, vam elaborar en forma artesanal els més provocatius dolços que seran la delícia per a la seva paladar.\nLa Peixateria La Goleta està a peu de mar en la qual es respira l’essència i l’ambient típic i característic del peix fresc i de qualitat, que es porta a tenda diàriament recent pescat de les costes de Calafell.\nLa Herboristeria del Mar és típica de Calafell des de 1979 que es caracteritza pels productes eco, bio i orgànics que serveixen per dietes i plans nutricionals naturals específics i particulars.\nLa Cooperativa Agrícola és una de les botigues de Calafell és una botiga de productes agrícoles collits principalment d’alguns dels horts i terres més rellevants de la Catalunya d’interior, concretament de la zona del Penedès.


HISTÒRIES I CONVERSES A L’HORA DEL CONTE | BIBLIOTECA CARME SERRALLONGA\n← DIA DE LA BIBLIOTECA\nRECOMANACIONS DE POR →\nHISTÒRIES I CONVERSES A L’HORA DEL CONTE\nPosted on Octubre 30, 2019\tby bibliotecavillena\nEls nens i nenes d’Infantil ens visiten cada setmana. Normalment, una sessió de cada dues es dedica a llegir i mirar llibres, i a la següent, és l’Hora del Conte. Des d’inici de curs, durant els primers conta-contes, els hem llegit, explicat i fins i tot cantat, una sèrie d’històries enllaçades per un mateix tema. I després hem aprofitat per parlar-ne, tant del tema com dels contes en concret i d’allò que els suggerien, compartint les seves opinions i familiaritzant-se amb el fet de parlar de llibres des de ben petits.\nPer això, a mode de recomanacions, a continuació recollim un tast dels temes i contes d’aquestes primeres sessions.\nSobre l’estiu i els records de les vacances:\nEl viatge començava amb Grans de sorra, on la protagonista, just tornant de vacances, recorda els bons moments de l’estiu a la platja a través d’uns grans de sorra que li han quedat a les sandàlies. Després vam acompanyar al Noè, de L’ocell de l’àvia de Benji Davies (Andana), en els seus descobriments al mar durant l’estiu amb la seva àvia, o per conèixer l’aventura que viu la família ratolí el primer dia de platja… També vam seguir el camí dels personatges del Libro del verano de Rotraut Susanne Berner (Anaya), pel camp i la ciutat un dia d’estiu. I per acabar, van escoltar la melodia de la peça de Les quatre estacions de Vivaldi dedicada a l’estiu, tancant els ulls, imaginant i recordant…\nSobre la lluna:\nLa segona sessió la vàrem dedicar a la lluna amb motiu de la commemoració de l’arribada de l’home a la lluna. Vam poder veure llibres de coneixements on es parlava de la lluna i les il·lustracions ens mostraven com és la seva superfície. Però ja que sempre ha atret els més petits de la casa, vam fer un repàs per les històries on la lluna és protagonista.\nSobre els amics imaginaris:\nEn aquests cinc àlbums el protagonista troba un refugi en el seu pensament màgic, imaginant un amic amb qui compartir estones i jocs. Uns d’ells ja són veritables clàssics, com Perro azul de Nadja, editat per Corimbo, o la cançó del Paf, el drac màgic publicada en format àlbum per Símbol editors. N’hi ha que fins i tot plantegen, com és el cas de Fred, l’amic imaginari d’ Eoin Coffer i Oliver Jeffers (Andana), com pateix aquest amic imaginari la por que aparegui un amic real i en demana un que se l’estimi per sempre. Tots ells són un homenatge tendre a aquests personatges, companys de joc perfectes, que apareixen sempre que els adults estan ocupats i que afortunadament, o no, només duren una etapa de la vida.\nI fins aquí, aquestes han estat les primeres sessions de l’Hora del Conte. D’ara en endavant, hi haurà més varietat de narradors i activitats preparades per aquestes estones, però el que segur no canviarà, és que sempre hi haurà històries per explicar.\nAquesta entrada s'ha publicat en Activitats, Lectures i etiquetada amb Hora del Conte, Infantil. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nMUSEUS PER LA IGUALTAT\n“LE PETIT POUCET”\nClub de lectura familiar (1r i 2n d’ESO)


Ensenyament obre un espai 'on line' de debat amb tres propostes: menjadors, llengua i arquitectura escolar\nTal com va anunciar fa uns dies el conseller Bargalló, el Departament d’Ensenyament ha obert avui un espai web de participació on-line que "vol esdevenir un espai d’interlocució directa amb la comunitat educativa i la ciutadania". Aquesta web s’engega al voltant de tres qüestions: el servei de menjador escolar, el model lingüístic del sistema educatiu i com l’arquitectura pot ajudar a l’educació.\nEl conseller Bargalló, en una recent visita a l’Escola Pere Virgili de Vilallonga del Camp | Foto: Ensenyament\nL’objectiu d’aquesta iniciativa, diu el Departament en un comunicat, és enriquir el debat sobre les grans qüestions que Ensenyament té la voluntat de regular i/o desenvolupar en un futur. “Aquesta actuació respon a un exercici de transparència del Departament i alhora de participació per a la comunitat educativa i la ciutadania. Tot i que de moment començarà amb aquestes tres qüestions, més endavant s’hi aniran sumant les temàtiques que generin debat en l’àmbit educatiu”.\nL’anunci es produeix després que la polseguera aixecada arran de la presentació del nou model lingüístic, però sobretot arran de les múltiples expressions de rebuig a l’avantprojecte de decret de menjadors escolars. Dilluns passat la FaPaC anunciava, també a través d’un comunicat, que la proposta del conseller (amb el qual s’havien reunit uns dies abans) de crear aquest espai de participació semblava més aviat un intent de “dividir la comunitat educativa i entregar el temps de migdia a grans empreses que tenen com a únic objectiu fer negoci amb l’educació i el menjar dels nostres fills i filles”. Bargalló contestava a través d’un tuit: “Proposeu-nos un sistema/procés/metodologia de participació/debat que us sembli útil i eficient”.\nL’espai web que ha obert Ensenyament tindrà un format de fòrum a través del qual el Departament afirma que “podrà resoldre dubtes i recollir propostes i suggeriments de la comunitat educativa i de la resta de la ciutadania”. Per a poder participar-hi, l’usuari s’haurà d’identificar amb el nom i cognoms i facilitar un correu electrònic.\nAquests són els tres primers temes de debat, tal com els planteja el comunicat del Departament.\nÉs un recurs educatiu de primer ordre. Inclou l’àpat del migdia així com l’atenció als usuaris i les actuacions educatives en els períodes de temps lliure anterior i posterior al dinar. En aquest sentit, és un àmbit idoni per educar els infants en els hàbits saludables d’una dieta equilibrada, per fer-los adquirir rutines i hàbits d’higiene, i sobretot perquè guanyin en autonomia personal i perquè en millorin la socialització amb altres companys i companyes.\nEl Departament d’Ensenyament té la voluntat de millorar aquest servei, de reforçar-ne el caràcter educatiu i de garantir la participació de les famílies en les decisions que es prenguin sobre el servei de menjadors escolars.\nEl Departament d’Ensenyament ha presentat El model lingüístic del sistema educatiu a Catalunya. L’aprenentatge i l’ús de les llengües en un context educatiu multilingüe i multicultural, amb l’objectiu d’actualitzar el model actual partint dels canvis produïts en la composició lingüística de la nostra societat i l’impacte de la globalització, i de les recerques i propostes en el camp de l’aprenentatge, especialment de l’aprenentatge de les llengües.\nA partir dels objectius lingüístics del sistema educatiu que s’estableixen en la normativa (que són garantir el ple domini de les llengües catalana, castellana i occitana a l’Aran en finalitzar l’ensenyament obligatori, i assegurar l’aprenentatge d’una o dues llengües estrangeres), aquest document té com a objectiu oferir, als centres educatius, criteris i orientacions per avançar cap a un model d’educació plurilingüe i intercultural. Un model que, en el nostre context, solidifica les estratègies metodològiques de la immersió lingüística alhora que avança cap a la implementació de l’ensenyament de les llengües des d’una perspectiva competencial i globalitzada, a través dels enfocaments metodològics més adequats (aprenentatge integrat de les llengües i d’aquestes amb els continguts).\nAquest model situa la llengua al centre del procés d’aprenentatge com a instrument d’accés a la informació i construcció de coneixement, amb l’objectiu que els alumnes desenvolupin una competència lingüística plurilingüe i intercultural sòlida, construïda a partir de l’aprenentatge de diferents llengües i de les cultures que porten associades. I consolida un únic model educatiu, amb la llengua catalana com a llengua vehicular de referència i de comunicació dins dels centres educatius i en la relació amb l’entorn, l’objectiu del qual és garantir la igualtat d’oportunitats a tots els alumnes i, per tant, la cohesió social.\nCom l’arquitectura pot ajudar a l’educació\nLes noves metodologies pedagògiques situen els alumnes al centre del procés d’aprenentatge, fet que genera noves maneres de treballar a l’aula i potencia un aprenentatge col·laboratiu de competències i habilitats.\nAquestes noves metodologies pedagògiques impliquen la concepció d’uns espais educatius versàtils i globals que considerin les aules, els espais relacionals i exteriors com a veritables espais d’aprenentatge més enllà de les seves funcions tradicionals de circulació i esbarjo.\nEl Departament d’Ensenyament ha iniciat la tasca de transformació dels programes constructius per a nous centres educatius amb la finalitat d’introduir-hi una mirada pedagògica. Aquesta mirada també s’ha de veure reflectida als centres on s’ha de fer obres d’ampliació i millora.\nArquitectura dels centres\n2 Comentaris on Ensenyament obre un espai ‘on line’ de debat amb tres propostes: menjadors, llengua i arquitectura escolar\nAssociació Asperger-TEA del Camp de Tarragona // 14/11/2018 a les 15:58 // Respon\nBona tarda, Aspercamp son una associació sense ànim de lucre creada per a promoure el bé de les persones amb TEA d’Alt Rendiment/Asperger. Respecte al servei del menjador escolar demanem que tingueu en conte que per l’alumne amb TEA l’hora del menjador és tant o més dur que la hora del pati. La majoria d’alumnes amb TEA tenen hipersensibilitat sensorial, hi ha una baixa comprensió en les nomes socials (tot i no haver-hi discapacitat intel.lectual), és un moment on hi ha molt soroll, amb àbits poc estructurats i vigilància insuficient (on es donen també moltes situacions de bulling). Hi ha molts professionals contractats al moment del menjador que desconeixen què significa el TEA lleu i tampoc saben com tractar-lo. La comunitat científica comença a valorar que 1 de cada 68 persones té TEA i amb aquest rati necessitem que ensenyament contempli un protocol adequat per a les persones amb diagnòstic TEA per a les hores de pati i menjador (i per suposat, també a les hores lectives).\nVíctor Saura // 14/11/2018 a les 23:28 // Respon\nHola, si voleu fer arribar aquest comentari a l’espai de debat obert pel departament ho heu de fer aquí: http://ensenyament.gencat.cat/ca/actualitat/debats/menjadors-escolars/


C's i la zona industrial\ndilluns, 16 de novembre de 2015 05:07\nGarcía, a la zona industrial de Gavà\nC’s demana més netedat i seguretat en el polígon industrial de Gavà\nEl grup polític ha encetat una ronda de contactes amb empreses per recollir les seves queixes\nCiutadans-Partido de la Ciudadanía (C’s) de Gavà demana a l’Ajuntament que cuidi més l’entorn de la zona industrial de Gavà. El portaveu adjunt de la formació política, Carlos García, parteix de la base de que “el sector industrial és un sector clau pel desenvolupament econòmic de la ciutat”, i a partir d’aquí assegura que l’Ajuntament “ha de portar a terme polítiques per fomentar que totes aquelles empreses que estan ubicades a Gavà tinguin al·licients per quedar-s’hi, i això s’aconsegueix tenint unes bones infraestructures i els serveis necessaris per tal que aquestes empreses puguin desenvolupar la seva activitat en condicions òptimes”.\nEn aquest sentit, García assegura que “diversos industrials ens han manifestat les seves queixes per les condicions en les que es troba el polígon industrial de Gavà en quant per exemple al tema d’il·luminació, l’estat dels carrers en molts casos amb massa brutícia, o en quant a manca de vigilància”.\nEl portaveu adjunt de C’s ha explicat que la seva formació “establirà una ronda d’entrevistes amb diversos industrials per tal que ens manifestin les seves queixes, canalitzar-les, i en definitiva exigir al govern de Gavà que estableixi les mesures necessàries per tal que els industrials puguin treballar en les condicions òptimes, segueixin creixent, i d’aquesta manera es puguin crear llocs de treball”. De fet, García confirma que aquesta ronda de contactes ja ha començat i que el seu grup s’ha reunit amb dos industrials, entrevistes que continuaran al llarg de les properes setmanes.\nEtiquetes: Carlos García C's-Ciutadans-Partido de la Ciudadanía Economia Partits Polítics Política\nDarrera actualització de divendres, 13 de novembre de 2015 15:11


L'Ordenança reguladora de l'ocupació de taules i cadires en la via pública torna a aplicar-se i obliga a bars i cafeteries a recuperar el seu espai original\nLes terrasses de l’hostaleria valenciana tornen a la normalitat. A partir d’aquest dimecres els exteriors de bars, restaurants i cafeteries ja no podran ocupar les calçades ni més espai del que disposen per permís.\nAmb la caiguda de les restriccions a les terrasses per part del Consell, el Ajuntament de València ha tornat a aplicar l’Ordenança Reguladora de l’Ocupació del Domini Públic Municipal. Aquesta regula l’ocupació de taules i cadires en l’espai públic e impedeix utilitzar la calçada destinada als vehicles.\nMalgrat l’oposició per part de l’hostaleria, els qui reclamaven mantenir l’espai guanyat durant la pandèmia per l’alta demanda d’espais exteriors i les restriccions imposades per a frenar la propagació del coronavirus, des del consistori veuen “lògic” recuperar l’Ordenança.\n“Crec que és lògic i normal que tornen a una situació que és la que tenen permesa. En definitiva, és tornar a la seua situació. No és llevar les terrasses, és que les terrasses tornen a la situació de normalitat“, ha explicat avui l’alcalde de València, Joan Ribó.\nSegons l’edil, si València està recuperant la normalitat també han de fer-ho les terrasses. “Aquesta vesprada amb tota normalitat cridarem a les noves Falleres Majors de l’any que ve. Aqueix és un indicador de normalitat que se suma al del 9 d’Octubre i a les Falles. La normalitat ha d’arribar també a unes terrasses a les quals se’ls va donar un permís especial amb el tema de la pandèmia”.\nRibó ha recordat que actualment ja “no hi ha cap limitació a l’interior”. Per això, considera que “no sembla raonable” prorrogar l’autorització que permet l’ampliació de les terrasses.


Els projectes d’investigació per extreure minerals preuats com el tungstè revolten el territori\n5 min. Barcelona 26/12/2018 22:47\n260x366 La vall de Bonabé, a l’Alt Àneu (Pallars Sobirà), on una empresa ha demanat un permís d’exploració minera. / SALVEM SALAU La vall de Bonabé, a l’Alt Àneu (Pallars Sobirà), on una empresa ha demanat un permís d’exploració minera. / SALVEM SALAU\nEl fantasma de la mineria ronda el Pirineu català. Diversos projectes intenten obrir-se pas per explorar l’extracció de materials com el wolframi -conegut també com a tungstè i demandat a la indústria electrònica i dels smartphones - o bé l’or i el cobalt. La iniciativa que desperta més controvèrsia és la sol·licitud d’investigació de tungstè i or que plana des de fa mesos sobre l’Alt Àneu, al Pallars Sobirà. El projecte inclou perforacions de fins a 150 metres de profunditat a prop de la pista forestal del port de Salau, en una àrea que ocupa prop de 30 quilòmetres quadrats i que en bona part es troba dins del Parc de l’Alt Pirineu, una zona protegida.\nL’objectiu que defensa l’empresa impulsora, Neometal Spania, és conèixer la quantitat i les característiques del material que hi ha al subsol per a una futura explotació, subratllen des del departament d’Empresa i Coneixement, i insisteix que es tractaria, en tot cas, de perforacions petites. La possibilitat que el projecte pugui tirar endavant, però, ha revoltat veïns d’Isil i Alós -el terme municipal al qual pertany la zona- i d’altres pobles de la comarca que s’oposen a la possibilitat que es puguin permetre els treballs.\nDesprés de mesos de xerrades i mobilitzacions, la plataforma Salvem Salau ha viscut com una “petita victòria” el fet que el departament de Territori hagi elevat l’exigència a Neometal, que haurà de presentar un estudi d’impacte ambiental molt més exhaustiu del que inicialment li demanava. “No n’hi ha prou amb una avaluació simplificada donant les característiques del projecte, la ubicació, la capacitat de càrrega del medi i el seu potencial impacte”, va justificar el departament. Per a un dels portaveus de la plataforma, Ricard Castellarnau, això pot retardar la tramitació, però és només “un pedaç”. El que cal fer, assegura, és elaborar el pla de protecció pendent a la zona -integrada a la Xarxa Natura 2000- per evitar que aquests projectes es puguin ni tan sols plantejar.\nCastellarnau veu en la proposta de Neometal Spania -una filial a Espanya de la multinacional australiana Apollo Minerals- un “moviment especulatiu” perquè anunciant el projecte al Pirineu “fa pujar el preu del metall i de les accions i pot fer que resulti rendible obrir explotacions que fins ara no ho eren”.\nDe fet, la filial francesa de la mateixa companyia minera ja ha començat els treballs d’exploració a l’altra banda de la frontera. A la part francesa del port de Salau, hi ha una antiga mina de scheelita -mineral format de wolframi i calci- que es va explotar fins a mitjans dels anys 80. “Va generar innumerables problemes de contaminació i salut, el metall no era prou valorat i per això es va abandonar”, explica Joan Vázquez, portaveu de l’entitat ecologista Ipcena.\nA la recerca de cobalt\nL’expedient de l’Alt Pirineu, però, no és l’únic que hi ha damunt la taula de la Generalitat. El departament d’Empresa i Coneixement està a punt d’admetre a tràmit una sol·licitud per investigar el cobalt a la zona del Baix Pallars. En un primer moment, es va cancel·lar per falta d’informació, però ara sembla que l’empresa ha presentat tot el que se li requeria per començar la tramitació i veure si pot anar endavant o no, expliquen fonts del departament d’Empresa. Encara hi ha un tercer projecte, en aquest cas als municipis de Balaguer, Térmens i Menàrguens, per buscar-hi or, que està en fase de tramitació.\nEl catedràtic de prospecció minera de la UB Manel Viladevall, ara ja jubilat, veu molts dubtes en les iniciatives mineres que es plantegen al Pirineu. Pel que fa a la recerca de tungstè al Pallars Sobirà, recorda que actualment el principal productor i les reserves més grans d’aquest mineral es troben a la Xina -“el que hi ha allà al subsol dobla el que sumen tota la resta de països junts”-. Tot i reconèixer que es tracta d’un material amb una demanda que creix cada any i a un preu alt, opina que mirar de competir amb gegants com la Xina és “demencial”.\nViladevall també apunta els riscos paisatgístics que pot comportar fer renéixer la mineria en una zona que avui té en el sector turístic un dels seus motors econòmics. “L’impacte existeix, perquè de tot el que s’extreu d’una mina, se n’aprofita un 5%”, adverteix. Sobre la recerca d’or a la zona de Balaguer, l’expert certifica que “és sabut” que hi ha or i se n’hi pot trobar, però dubta de la viabilitat econòmica i veu en el projecte una “fantasmada”.\nEl Síndic ja investiga el projecte de l’Alt Àneu per les queixes que ha rebut lligades sobretot al factor mediambiental. El Col·legi d’Enginyers Tècnics i de Grau en Mines i Energia de Catalunya i Balears, per la seva banda, va defensar fa uns mesos que la mineria és una activitat “tan antiga com la humanitat” i va opinar que tota explotació d’un jaciment, fins i tot al Pirineu, “és possible si les coses es fan bé”. Per això, també va demanar transparència a les empreses que han demanat permisos.\nLes sol·licituds, ara d’investigació inicial, amaguen “una trampa”, denuncia el diputat al Congrés d’En Comú Podem Jaume Moya. “Un cop concedida la llicència, si resulta positiu i el mineral es troba, el sol·licitant té dret a una sol·licitud d’explotació que ja no atorga la Generalitat, sinó l’Estat. És per això que Comuns i la CUP treballen en una resolució perquè properament es voti al Parlament que prohibeixi l’activitat minera en zones protegides com el Parc de l’Alt Pirineu.\nA més, Podem treballa al Congrés per instar a la reforma de la llei de mines, que data de l’època franquista. Un canvi, sosté, podria ajudar a aturar el “boom miner” que viu ja no només Catalunya sinó també altres zones de l’Estat.\nEl Pirineu s’uneix contra l’especulació\nEntitats i veïns reclamen al Govern que no permeti els sondejos per buscar talc a l'Alt Empordà


Teia 26 d’abril de 2010 a les 22:32\nAmb aquesta activitat s´evidencien moltes de les competències que heu estat treballant al llarg d´aquests postgrau.\nLa programació de l´activitat que proposes és clara, coherent amb el tema i molt motivadora.\nUn petit detall, potser a l´apartat d´avaluació hi mancaria el percentatge o per específic de cada aspecte a avaluar.\nLídia López 26 d’abril de 2010 a les 23:20\nRoser, és una activitat molt ben estructurada i molt pautada i clara.\nAporta molts dels elements tractats, penso que al posar-la en marxa els alumnes estaran ben distrets (en el bon sentit de la paraula), és variada i els alumnes la trobaran amena.\nMarta Prat 26 d’abril de 2010 a les 23:37\nJo també penso que el tema és molt atractiu; els alumnes segur que es senten identificats amb les situacions que treballen en aquestes sessions de tutoria.\nCrec que el fet que l'avaluació es faci amb tres rúbriques garanteix que el treball dels alumnes sigui ben ponderat.\nDes del meu punt de vista aquesta activitat integra un gran nombre de recursos tecnològics (moodle, debat virtual, powerpoint, googledocs, cacera) i penso que el docent haurà d'invertir temps i esforços per ensenyar-los per a que els alumnes puguin dur a terme la tasca que se'ls ha encomanat amb certes garanties.\nRoser Orquin 27 d’abril de 2010 a les 7:51\nGràcies pels comentaris. Ara incorporo la suggerència de la Teia.\nCom comenta la Marta, el gran nombre de recursos utilitzats pressuposa que el(s) docent(s) haurà(n) d'haver dedicat força temps a explicar-los. De fet, és una cosa que m'estic trobant avui dia: estic realitzant un projecte amb els alumnes i m'estic trobant que els haig d'explicar molt detalladament (més que no em pensava) l'ús de moltes eines.\nPerò el temps que es triga a ensenyar no pot ser una excusa per no fer servir un recurs, oi? Precisament per això crec que el proper any faré aquest ensenyament tot just a principi de curs, quan els alumnes no són conscients que el curs ja ha començat i els costa agafar el ritme. Així, quan estigui a mitjans de curs no hauré de perdre temps amb aquests detalls. Espero que funcioni: diuen que l'experiència és un grau.\nRoser Orquin 27 d’abril de 2010 a les 8:01\nJustificació dels percentatges:\nPer si a algú li interessa, he establert els percentatges indicats pels següents motius:\n- Considero que l'objectiu principal de la tutoria és assolir una bona competència personal i interpersonal, de manera que atorgo major puntuació (60%) als criteris d'avaluació que persegueixen aquest objectiu.\n- Un objectiu general de l'ESO és habilitar els alumnes en l'ús de les TIC i la comunicació digital i per això concedeixo una puntuació molt important (40%) als criteris que persegueixen aquest objectiu.


Intersindical Valenciana contra la privatització del ferrocarril | Intersindical Valenciana\n21 / 06 / 2012 | Intersindical\nEl Sindicat Ferroviari – Intersindical, junt a la resta de sindicats del sector CCOO, UGT, SCF, SEMAF i CGT, han convocat mobilitzacions per oposar-se a les polítiques que pretenen la privatització del ferrocarril i la seua posada en venda.\nEntre aquestes mobilitzacions està la manifestació estatal del proper dissabte 23 de juny a Madrid. Aquesta manifestació serà una de les més importants convocades pels sindicats més representatius d’Adif, FEVE i Renfe Operadora, en el marc de les accions conjuntes que estem realitzant en defensa del nostre ferrocarril públic.\nEl 23-J és un dia clau per als ferroviaris i ferroviàries. Aconseguir una alta participació ha de ser el principal objectiu perquè el Govern, el Ministeri de Foment i la ciutadania, que són part afectada en les retallades al nostre ferrocarril, escolten la nostra veu i les nostres reivindicacions. Hem de demostrar que per molt que intenten retallar pressupostos, salaris, drets ... el que mai podran retallar són les nostres idees, les nostres ganes de lluitar i de defensar el que pertany a totes i tots.\nEl dissabte tenim l’oportunitat de rebutjar obertament qualsevol mesura per part dels dirigents d’aquest país encaminada a la privatització de les nostres empreses. Està en joc el nostre treball, el dels nostres fills, la mobilitat dels ciutadans, la seva seguretat, la qualitat del servei i el model de cohesió territorial.\nHi ha massa en joc. No podem quedar-nos quiets. El dissabte continua la lluita pel nostre ferrocarril públic, el de tots, el que hem creat i desenvolupat junts fins convertir-lo en un model per a altres països. El mateix ferrocarril que ara, amb el pretext de la crisi que tot sembla aguantar, poden deixar en mans d’uns pocs. No podem consentir que es prenga un servei públic construït entre totes i tots com un regal per a la iniciativa privada.


Bizarre és el primer ‘room escape’ de Barcelona adaptat a persones sordes | Zona Sec\nBizarre va obrir les seves portes el gener de 2018 al carrer de Blesa. Des d’aleshores, han passat per la sala uns 2500 grups o, el que és el mateix, més de 10.000 jugadors\nA Barcelona hi ha més d’un centenar de sales de room escape, jocs d’enginy en els quals els participants han de resoldre un seguit d’enigmes per tal de poder escapar d’una habitació. Però fins al moment, les persones amb discapacitat auditiva no podien participar d’aquestes activitats, ja que les sales de la ciutat no estan adaptades per a elles. Bizarre, el primer room escape que va obrir les portes al Poble-sec (Blesa, 24), és l’únic a Barcelona que ha implementat mesures d’accessibilitat auditiva a les seves dues sales.\nAquesta iniciativa ve de la mà de BinomILS, un projecte format per Lídia Fos i Cynthia Giménez, intèrprets de llengua de signes i expertes en accessibilitat auditiva: “Quan vam jugar el nostre primer room escape, ens vam plantejar com podrien jugar-los les persones sordes, ja que, en molts d’ells, la comunicació és amb walkie-talkie. Vam estar treballant en la idea, ja que volíem que la nostra proposta permetés jugar a qualsevol persona sorda, tant si aquesta utilitza la llengua de signes o la llengua oral per comunicar-se, i tant si juga amb altres persones sordes o amb persones oïdores”, expliquen les sòcies fundadores d’aquesta empresa.\nBizarre va obrir les seves portes el gener de 2018 al carrer de Blesa. Des d’aleshores, han passat per la sala uns 2500 grups o, el que és el mateix, més de 10.000 jugadors. “Ens hem sentit molt acollits al barri, molts veïns s’han interessat per la nostra activitat i ha estat el seu primer contacte amb els escape rooms. També establiments i empreses del barri ens han visitat per realitzar els nostres jocs d’escape room com a activitat de team building”, diuen des de Bizarre.\nPremi Talent Jove 2018\nAquest espai forma part de l’Associació de Comerciants del Poble-sec i el passat novembre van rebre el Premi Talent Jove 2018 atorgat per Barcelona Comerç. Actualment, compten amb dues sales (Toys i Circus) i estan treballant en un tercer espai més polivalent on poder oferir diferents tipus d’activitats per a grups grans. Des de març d’enguany, totes dues sales estan adaptades a la llengua de signes catalana: “L’adaptació consisteix a transformar tota la informació auditiva a algun tipus d’informació que pugui rebre una persona sorda, com per exemple text o senyals lumíniques”, expliquen els fundadors de Bizzarre.


La història de la CNT en primera persona avui es presenta a La 22 - CGTCatalunya.cat\ndimecres 14 de febrer de 2007 / Notícies / Visites: 7746\nLuis Andrés Edo és l’autor de La CNT en la encrucijada. Aventuras de un heterodoxo, obra que es presentarà avui a les 8 del vespre a la Llibreria 22. El llibre explica la història de la CNT des del punt de vista personal d’Edo. La presentació anirà a càrrec del periodista Manel Mesquita i del director de l’editorial Octaedro, Juan León.\nDes que Luis Andrés Edo va néixer a Casp el 1925 fins a la presentació d’aquest llibre, no només han passat anys i experiències, sinó tot un procés importantíssim de la història en majúscules de Catalunya, de l’Estat i d’Europa. Tot i no ser-ne un protagonista principal, sí que Edo i molts altres personatges anònims com ell van jugar-hi un paper destacat. Edo, que actualment és membre de la Fundació d’Estudis Llibertaris i Anarcosindicalistes, va viure de molt a prop diferents successos clau. En quinze capítols, l’autor va desgranant tota la seva formació de clara tendència anarquista tant en les escoles barcelonines de la República com durant el franquisme en ser detingut i empresonat, com posteriorment en la transició. Precisament, aleshores, el 1976 va ser posat en lliberat i va iniciar i es va implicar de ple en la reconstrucció de la CNT, i va ser designat membre del seu primer comitè regional a Catalunya després del franquisme.\nL’aventura de la memòria d’Edo\nL’aportació autobiogràfica d’Andrés Edo (427 pàgines) acompanya la voluntat col·lectiva de recuperar la memòria d’aquest país; és el relat de l’aventura (‘de la història’, dirien els historiadors), en carn viva, dels darrers 80 anys del moviment llibertari i de l’anarcosindicalisme català, espanyol i de l’exili. Nascut a l’Aragó, Edo arriba a Barcelona quan té un any; el CENU (Consell de l’Escola Nova Unificada) és la seva escola i l’esperit de Ferrer Guàrdia omple la pedagogia republicana; amb 10 anys viu la revolució del 19 de juliol del 1936 a Catalunya; amb 50, a la Model, la mort del dictador. Edo suma deu anys d’estades en diverses presons franquistes, entre elles la del castell de Figueres, per haver desertat de l’exèrcit (1952), quan és detingut en el tren de Girona. Després vindrà l’Assemblea de París (1955-66), una segona escola per a aquest autodidacte i per a tants cenetistes exiliats. Home reflexiu, defensor de la paraula i l’acció, La CNT en la encrucijada i l’assaig La corriente (escrit al penal de Segòvia el 1968 i publicat el 2002), afegits als textos de la seva autoria en La Soli (va ser director de Solidaritat Obrera) i en altres publicacions, són un material imprescindible per comprendre d’on venim.


Junqueras i Romeva rebutgen cap acord amb la Fiscalia i reclamaran l'absolució en el judici «injust» per l'1-O\nJunqueras i Romeva, en una imatge d'arxiu.\nDenuncien que «serà un judici polític» i demanen que la gent mantingui l'actitud cívica «passi el que passi a la tardor»\nActualitzada 06/08/2018 a les 11:06\nL'exvicepresident Oriol Junqueras i l'exconseller Raul Romeva expliquen en un article a La Vanguardia des de la presó de Lledoners que avui se senten «més forts que mai» i ferms en les seves conviccions. Junqueras i Romeva, que estan a la presó des de fa nou mesos, rebutgen cap acord amb la Fiscalia i avancen que reclamaran la lliure absolució en el judici «injust» de l’1-O. Els dos dirigents independentistes denuncien que «serà un judici polític, una vergonya democràtica en el marc general d'involució de drets i llibertats a Espanya» i demanen que la gent mantingui sempre l'actitud cívica «passi el que passi a la tardor».\nOriol Junqueras i Raül Romeva han afirmat que el judici per l'1-O que previsiblement es farà a la tardor és «injust» però que això, segons diuen, no els ha de fer renunciar a presentar els seus arguments. «Sabem que no tindrem un judici just. La presó preventiva amb que se'ns està castigant gratuïtament ha estat injuriada per personalitats de tot tipus, moltes d'elles molt allunyades de la causa sobiranista», assenyalen. Els dos dirigents independentistes asseguren que tenen la consciència molt tranquil·la perquè no han delinquit «per posar les urnes i seguir el que la majoria dels catalans ens va demanar».\n«La propera fase d'aquest procés serà una continuació del que hem vist fins ara: arbitrarietats i conjectures interessades. Serà un judici polític. Una vergonya democràtica en un marc general d'involució de drets i llibertats a Espanya», afirmen. No obstant, Junqueras i Romeva comenten que en el judici contra el procés explicaran que votar «no és cap delicte» i que volen una solució democràtica per a Catalunya que passa pel diàleg i la negociació política, «que passa per respectar la voluntat de la ciutadania», L'exvicepresident i l'exconseller han avançat que demanaran la lliure absolució. «No és a nosaltres a qui jutgen. Jutjaran milions de catalans que volien votar», remarquen. Junqueras i Romeva defensaran que votar en un referèndum i decidir «és la millor solució possible» i puntualitzen que si no va poder ser acordat amb l'Estat «no va ser per falta de voluntat» del Govern.\nEls dos dirigents independentistes demanen als ciutadans que mantinguin sempre una actitud cívica «passi el que passi a la tardor». «No deixeu que el rancor s'apoderi de vosaltres per injust que tot pugui ser. No permeteu que el ressentiment contra aquells que ens volen a la presó guiï els vostres passos. Seran uns dies difícils. I heu de mantenir-vos forts i units», reclamen. «Si el preu de la llibertat és una llarga presó, ho assumirem», afegeixen. Junqueras i Romeva han volgut deixar clar que «cada dia privats de llibertat és i serà una vergonya per qui pretengui homologar-se a una democràcia de primera».\nComenta el contingut : Junqueras i Romeva rebutgen cap acord amb la Fiscalia i reclamaran l'absolució en el judici «injust» per l'1-O


El Termòmetre Casteller a 30 de juliol\nUna setmana més els Minyons de Terrassa continuen al capdavant gràcies al 2de9 i el pilar de 8 emmanillats, amb la Colla Vella dels Xiquets de Valls i els Castellers de Vilafranca compartint el segon lloc amb el 2de9fm i els dos castells de 9 bàsics. La novetat d’aquest grup és el 5de8 carregat dels Marrecs de Salt que ara ocuparan el vuitè lloc en solitari.\nEl podi s’amplia a quatre colles. Es manté el lideratge compartit entre els Castellers de Sant Pere i Sant Pau i els Sagals d’Osona, amb el 3de8, el pilar de 6 i el 4de8. L’estrena del 4de8 dels Nens del Vendrell fa que comparteixin la tercera posició amb els Castellers de Terrassa. També anotem com a novetat l’estrena del 3de8 dels Bordegassos de Vilanova, que els permet pujar al cinquè lloc del grup.\nEn aquest grup també s’amplia el podi, liderat pels Castellers de la Sagrada Família. Ara al segon lloc hi trobem 4 colles gràcies a les estrenes de la Colla Jove Castellers de Sitges (7de7) i els Castellers de Castelldefels (5de7 i 7de7), que comparteixen amb els Castellers de Cornellà i la Colla Jove de Barcelona.\nPep Ribes 0\nAixí es tanca el Termòmetre de la temporada\nConsulta el Termòmetre Casteller de la temporada 2019\nConsulta el Termòmetre de la temporada\nConsulta el Termòmetre Casteller


Valmont Barcelona Bridal Fashion Week 2020 | Revista Casar-se a Catalunya\nValmont Barcelona Bridal Fashion Week es disposa a tancar l’edició de 2020, una de les més esperades i plenes de sorpreses, amb encara dos dies més de desfilades, les quals tots els usuaris poden visitar. Dilluns desfilen un total de cinc firmes -entre elles, unes de les més esperades, Pronovias-.\nLa passarel·la s’obra de la mà d’Amelia Casablanca, una firma italiana amb més de cinquanta anys d’experiència en el sector, que presenta una col·lecció de vestits atemporals amb teixits bordats, encaixos i cristalls. Els dissenys incorporen bustiers ultramoderns, amb transparències, escots pronunciats i encaixos francesos per crear vestits voluminosos i línies vaporoses.\nDe la mà de la dissenyadora coreana, Hyejin Jung, presenta la col·lecció de primavera/estiu 2021 de Vestal, la qual està composta per un total de tres firmes d’alta gamma. Per això, la col·lecció aposta per vestits molt variats perquè tota dona pugui trobar el vestit dels seus somnis. Des de 2021, la firma tralla conjuntament amb Swarovski per escollir i dissenyar de forma artesanal tots els materials de joieria dels dissenys.\nHigar Novias, una marca espanyola, presenta la col·lecció “Legacy” (Legat) per celebrar el quaranta aniversari de la firma. Els dissenys creats per Manu Garcia i Valerio Luna busquen destacar els detalls més icònics de la firma com els teixits de pedreria, transparències i tuls amb tènues glitter i delicats encaixos. Tanmateix, seguint les tendències del mercat, han decidit incorporar vestits amb acabats de sirena i brodats a espatlla i cintura.\nNicole Milano, una firma d’origen italià i incorporada en la cartellera de Pronovias des de 2017, presenta la col·lecció «una carta d’amor des d’Itàlia» inspirada en la cultura italiana. La dissenyadora creativa, Nicole Cavallo, plasma en els dissenys els elements iconogràfics de la seva terra per crear un total de tres col·leccions diferents. La primera col·lecció «L’encant de Florència» destaca pels escots banyera, les mànigues llargues, els colors rosa pàl·lids i els tuls color xampany. La col·lecció «prestigi de Sicília» destaca pels bordats artesanals, les joies tridimensionals, les siluetes de sirena, els encaixos barrocs i les capes de tul. L’última col·lecció «Matera eterna» destaca per les siluetes femenines, els vestits de gala amb interminables cues, encaixos i escots profunds.\nL’última firma en desfilar és Pronovias, marca líder en el sector nupcial present en més de 100 països, presenta la col·lecció Premiere inspirada en l’elegància de les estrenes de cinema fent servir brodats abstractes, dissenys en pedreria blanca, marfil i tons plata. Els dissenys, supervisats per la nova directora artística de la firma, Alessandra Riunado, destaquen per l’ús de combinacions de teixits, faldilles compostes de mikados i tuls, mànigues d’estils bollats, muscleres vintage, tirants trenats o punys de pedreria. Pronovias incorpora per la nova col·lecció de 2021 dues siluetes noves poc convencionals: la fusió entre talls A i princesa i un estil de sirena amb el moviment que aporta l’evasé. Entre aquestes combinacions, trobem, també, mànigues llargues de talls angulars i una selecció de dissenys en color vermell. Per això, la col·lecció Premiere d’Atelier Pronovias és ideal per qualsevol cos i està pensat per a una entrada triomfal a l’estrena de la seva pròpia pel·lícula.


IBLAMA BLOG : JARDÍ VORA EL MAR. MERCÈ RODOREDA\nPresentació (com és narrat?)\nÉs una novel·la on hi trobem un narrador sense nom, una història sense data i un escenari sense localitzar (tot i que la referència a Amèrica ens la fa situar en el segle XX). I on tot s'insinua, en part perquè als protagonistes del relat no els coneixem mai directament. La història ens l'explica el jardiner de la finca d'estiueig que és el centre del relat, la casa amb jardí on passa tot allò que se sap sense necessitat de dir-ho. És més una novel·la d’intuïcions. Ja veus per on aniran els trets. Ja veus que les coses no van massa bé. El nexe d’unió entre els estius el marca el jardiner.\nEn aquest llibre hi ha molta narració, ja que va explicant una història contínuament. El jardiner va narrant les històries dels personatges i d'ell mateix.\nTambé hi ha molta descripció, com podem trobar a la pàg. 108 (...Quan va sortir va dir que era un cementiriamb molta vista. Amb el mar endavant. I ple de sargantanes i formigues. A l'Excelsior hi havia els anuncisd'una pel·lícula de revòlvers i cavalls, d'aquelles airejades, amb arbres i rius i patacada seca...).\nTambé hi té una part important el diàleg, amb pàgines seguides on contínuament hi predomina. (Pàg.139−149). Crec que aquesta obra també té una part poètica, ja que a vegades utilitza figures retòriques, com per exemple 6pàg. 17, que hi ha una comparació −...A les deu va sortir el sol com un príncep i tot el mares va fer blau−.Moltes altres vegades, per narrar la història o el que veu utilitza també un llenguatge poètic, com per exemple el primer paràgraf de la pàg.63, (fins a la sexta línia). O a la darrera frase de la pàg. 53 (La pluja enfortia l'olor de podrit de les fulles mortes)\nApareix el Jardiner que està casat amb Cecília (és una noia jove que va morir fa bastants anys). Aquest home és el jardiner de la casa dels Bohigues: Francesc i Rosamaria (són els propietaris de la casa). Són una clara mostra de l’alta burgesia. Mostresn aparença amb diners per tapar la infelicitat. L’Eulàlia és una amiga dels Bohigues que passa els estius a la casa. Està casada amb el Sebastià però viuen separats a diferents continents; un altre exemple de relació que no funciona. Al costat de la casa dels Bohigues s’hi instal·la el senyor Bellom: un altre burgès ric que. Hi va a viure la seva filla Maribel que està casada amb Eugeni. Aquest que era un antic amor de Rosamaria acaba suïcidant-se. Per rematar la jugada la Miranda s’acaba casant amb en Bellom.\nPrimer estiu (capítol 1: pàgines 9-25).\nPresentació dels personatges, se’ns introdueixen les relacions entre ells.\nMiranda persegueix a Francesc (anticipació de la infidelitat).\nArriba en Bellom que compra el terreny de la casa del costat dels Bohigues.\nDel Segon al Cinquè Estiu (capítols 2-5, pàgines 26-187).\nEmbaràs i avortament de la Rosamaria que provoca la primera crisi dels Bohigues.\nVisita de Sebastià i arribada de Toni (encarregat cavalls).\nS’inicia la relació entre la Mariona i el Mingo.\nMés tard hi ha la visita dels pares de l’Eugeni que parlen amb el jardiner i van a buscar la Rosamaria per preguntar-li on és l’Eugeni. En aquest parlar parlen de la infantesa de l’Eugeni i la Rosamaria (sempre mirada com més feliç que el present que és vist com a trist i decebedora).\nArriben la Maribel i l’Eugeni i van a viure amb el Bellom.\nMés tard l’Eugeni s’acaba suïcidant.\nAl final del cinquè capítol el jardiner va a parlar amb els pares de l’Eugeni per dir-los que l’Eugeni és mort. És llavors que es torna a produir un flasback cap a la infantesa d’aquests.\nDarrer estiu (capítol 6, pàgines 188-211).\nCasament Mariona i Mingo.\nToni se’n va (venen els cavalls)\nLa Mariona troba el diari de l’Eugeni i l’ensenya al jardiner però l’acaben cremant.\nCasament Bellom i Miranda.\nEls Bohigues venen la casa i deixen el jardí.\nRelacions amoroses enfocades des d’una una òptica negativa i frustrada. Estan abocades al fracàs i al tristesa. Tots el personatges que tenen relacions se senten decebuts i tenen problemes i sempre hi ha una mirada cap al passat que va ser millor; la infantesa. Es pot establir una relació amb la vida real de Mercè Rodoreda. Ella ben jove es va casar amb el seu oncle molt més gran que ella i va passar uns anys més aviat tristos i llargs en el seu matrimoni.\nSuïdici. L’Eugeni se suïcida. El suïcidi és vist com una via d’escapament, per acabar amb tot. Per desaparèixer d’aquella vida tan trista quan les coses no van bé. És un tema recurrent en altres novel·les de l’autora.\nRecord. Es pot veure des dos punts de vista. El passat vist amb nostàlgia –infantesa- i amb positivitat ja que són els millors anys de la vida. Però per altra part hi ha el record de la gent. Com quan Eugeni mort que és oblidat totalment. Fins i tot es diu que a l’estiu següent ja ningú va a veure’l al cementiri ni ningú en parla.\nMaternitat. Igual que el matrimoni no fa feliços els personatges ni serveix de consol. Les seves vides segueixen sent tristes.\nANÀLISI TEMES PRINCIPALS/ PERSONATGES\nDOS CAMINS EN LES RELACIONS AMOROSES\nVides tristes i decepció general\nL’arrogància i els diners serveixen només per l’aparença i per tapar les desgràcies i les misèries.\nPèrdues i solitud. En el jardiner quan perd la seva dona. En l’Eulàlia quan perd en Sebastià i en la Maribel i els pares d’Eugeni quan se suïcida l’Eugeni. Batusses conjugals. Els matrimonis no s’entenen. Els Bohigues passen diverses crisis fins al punt que Francesc se’n va a viure fora. El Bellom no s’entén amb la seva esposa argentina. L’eulàlia i el Sebastià que arriben a l’extrem de viure en continents diferents sense separar-se. La maternitat traumàtica, que es veu reflectit en la Rosamaria, produeix en ella una enorme tristesa. Arriba fins al punt de provocar-se l’avortament. En Feliu té una crisi creativa. Deix d’inspirar-se i veu com Eulàlia que acaba de començar a pintar pinta i s’inspira millor que ell. L’amor fictici i el record són altres alements a tenir en compte.\nLes relacions amoroses -que sempre estan abocades al fracàs- poden seguir dos camins. Els matrimonis que estan abocats al fracàs on la monotonia i el pas del temps empitjora les relacions i en les que es concep el matrimoni com a solució o substitució. Per altra part tenim les relacions extramatrimonials. Aquestes semblen impossibles des del principi ja. Són relacions menys profundes, amors no trobats en les que la incomunicació, la incomprensió i el desencís acaben essent presents.\nCom ja s’ha dit la maternitat es viu de manera traumàtica. En aquest cas es veu en la Rosamaria. Ser mare la sumeix en una enorme tristesa, lluny de provocar-li felicitat. Al final acaba decidint que el millor és avortar per acabar el seu patiment. Per tant, ni la il·lusió més gran que hi ha al món que és tenir un fill alegren la vida d’aquests personatges, al contrari, encara els ofega més.\nEns estan retratant dues famílies pertanyents a l’alta burgesia catalana. Una gent sense escrúpols, fastigosament rica que no els hi falta de res a nivell econòmic i material. La reflexió en la que ens vol fer entrar Mercè Rodoreda és fer-nos veure que per molt ric que se sigui i per molt que es pugui tenir això no és sinònim de felicitat. Les famílies tot i ser riques són infelices.\nLa crueltat dels personatges crec que la podem veure ejemplificada en tres moments. En l’avortament de la Rosamaria, en el suïcidi de l’Eugeni i en la destrucció del seu diari.\n-FELICITAT A LA VIDA\nLa felicitat brilla per la seva manca. Els personatges només demostren una certa felicitat quan hi ha els flasbacks que els remunten al passat. Mirant enrere, en el record retornen a la felicitat de la infància. El passat sempre ha estat millor que el present.\n-VALOR DEL JARDÍ I LES FLORS\nEl jardí també és gran i envolta tota la casa. S’entén que el jardí, les plantes i les flors són testimoni de les vides dels amos i les senyoretes. Veiem alguns elements simbòlics del jardí i referències a altres moments. El til·ler simbolitza l’amor i l’amistat, transmetent pau, seguretat i assossec. Rododearons (transmeten proximitat i recolliment). Clavells indis (amargor). Didalera (reflex de pau i amor). Eucaliptus (tranquil·litat, serenitat, sensibilitat i llibertat). Magnolieres (símbol de solemnitat i pau). Dàlies (soroll). Camèlies (tranquil·litat). Begònies (confiança, fidelitat). Cascalls (preocupació). Roses blanques (puresa). Ofèlia (la Rosamaria hi jugava amb l’Eugeni). Mercè Rododera era una enamorada de les plantes i en les seves obres hi va voler que hi sortissin, deixar clara la seva simbologia que en la majoria dels casos fugen dels personatges i situacions que ens presenta en la novel·la.\nEl jardí té vistes al mar, i un mirador on van a trobar−se els amants, a on van a pensar alguns personatges, o a parlar els amics.\nHi ha unes escales que baixen fins a la platja. Al jardí hi ha un passeig d'eucaliptus molt anomenat al llibre.\nAl jardí hi ha la caseta del jardiner, que sembla que és bastant petita. Al final del llibre, el jardiner decideix folrar la cuina amb un paper que té dibuixos de gira−sols. A la sala d'estar hi té un balancí que li recorda molta la Cecília, la seva dona, que va morir.\nProp de la casa del jardiner, hi ha el que ell anomena la casa de vidre, que serveix per poder−hi guardar les plantes i flors més petites durant l'hivern.\nAl jardí, també hi tenen un estable amb cavalls, que té un altell per poder−hi viure.\nVÍDEO EXPLICATIU DEL YOUTUBE DE JARDÍ VORA EL MAR\nMolt útil, bona feina! M'ha ajudat molt a acabar d'entendre l'obra!\n29 d’abril de 2014, a les 6:59\n14 de maig de 2014, a les 9:32\n14 de maig de 2014, a les 9:34\n8 de maig de 2015, a les 1:35


La manifestació de l'1 de Maig acaba amb dos detinguts\nA l'arribada de la marxa a la Plana de l'Om hi ha hagut una picabaralla entre un grup de participants i agents dels Mossos d'Esquadra\nUn grup de persones s'ha concentrat davant la comissaria dels Mossos com a mostra de suport als dos detinguts. Foto: Arran\nLa manifestació de l'1 de Maig d'aquest dilluns al matí a Manresa ha acabat amb una forta picabaralla a la Plana de l'Om i dues persones detingudes. La trobada estava convocada per diferents col·elctius, entre els quals hi havia l'organització juvenil de l'esquerra independentista Arran, el col·lectiu feminista Acció Lila i el sindicat de la CGT.\nEls participants, que s'han concentrat a les 12 del migdia a la Ben Plantada, s'han desplaçat pel passeig Pere III avall, cap a Crist Rei, encapçalats per una gran pancarta amb el lema "La seva riquesa, la nostra misèria. O nosaltres o ells. Organitza't i lluita". En tot moment han estat acordonats per un ampli dispositiu de Mossos d'Esquadra que controlaven que no es duguessin a terme accions violentes contra entitats bancàries, grans empreses o companyies de subministraments bàsics, que són les que solen rebre en manifestacions similars.\nTot i això, la manifestació s'ha desenvolupat sense incidències en el recorregut pel passeig i fins a Sant Domènec. Ha estat a l'arribada a la Plana de l'Om, pel carrer del Born, on s'ha encès la flama entre un grup de manifestants i agents de seguretat. Segons han informat a aquest diari fonts dels Mossos d'Esquadra, en aquell punt de la manifestació la distància entre els participants i els agents s'ha fet més curta degut a la poca amplada del carrer en qüestió, fet que ha propiciat els tensos moments viscuts. Arran ha penjat diverses imatges i vídeos a Twitter en què s'aprecia la càrrega policial que ha tingut lloc en aquest punt del recorregut.\nSegons els Mossos, un dels manifestants (entre els quals hi havia la diputada de la CUP Anna Gabriel i els regidors manresans Jordi Garcés i Gemma Tomàs) ha colpejat un dels agents al cap amb un pal, el qual ha quedat ferit, i per aquest motiu s'ha procedit a la detenció del manifestant. Però en aquell moment un grup de persones s'hi han oposat, intentant frenar els agents, que no portaven cascos antiavalots "perquè la manifestació havia de ser pacífica", segons han dit fonts policials. En aquell instant s'ha detingut un altre manifestant per "un clar intent d'agressió" als agents. Les mateixes fonts han assegurat que un total de cinc agents han resultat ferits.\nLes dues persones detingudes, dos homes de 23 i 46 anys d'edat i veïns de Manresa, han estat traslladades a la comissaria dels Mossos, indret on els manifestants han convocat una trobada en mostra de suport als seus companys pels volts de les 2 del migdia, un cop finalitzada la manifestació a la plaça Major. Mossos ha informat que als dos detinguts se'ls acusa d'atemptat a l'autoritat. Arran, però, ha dit al seu compte de Twitter que els dos homes seran deixats en llibertat avui mateix, la qual cosa ha succeït hores després.\nL'actuació dels Mossos ha generat dures crítiques a les xarxes socials, on les imatges de la càrrega policial i dels ferits s'estan difonent ràpidament. El també regidor cupaire Jordi Masdeu ha publicat un tweet en què deia "Absolutament lamentable el numeret d'avui dels mossos a Manresa. Vergonya i ràbia". Rufi Cerdan, membre de la PAHC Bages, també ha utilitzat la xarxa per expressar la seva disconformitat amb els fets d'aquest dilluns: "Encara no en tenen prou. Tot plegat un episodi 'deja vu' de brutalitat policial gratuïta a Manresa. Ja és hora de fer preguntes polítiques".\nArxivat a: SUCCESSOS DETENCIONS 1 DE MAIG


La JEC adverteix Ponsatí que podria deixar vacant el seu escó d'eurodiputada\nLa Junta Electoral Central denega la petició de credencials que ha fet l'advocat Gonzalo Boye en nom de Ponsatí perquè pugui ser eurodiputada\nRedacció 28/01/2020 - 18.32 Actualitzat 28/01/2020 - 19.41\nClara Ponsatí i el seu advocat a Escòcia, Aamer Anwar\nLa Junta Electoral Central insisteix que Clara Ponsatí ha de viatjar a Espanya per jurar la Constitució si vol ser eurodiputada. I si no ho fa, diu, li podria retirar l'acta. La JEC rebutja la petició de credencials en nom de la consellera d'Educació cessada pel 155 que ha fet el seu advocat, Gonzalo Boye.\nEn l'escrit de resposta a la petició de Boye, la Junta Electoral reconeix que Ponsatí té immunitat des de la proclamació de candidats electes que va fer la mateixa JEC el 23 de gener. Tot i això, assegura que la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Eropea que ha permès exercir d'eurodiputats a Carles Puigdemont i Toni Comín no l'eximeix de jurar la Constitució.\nLa JEC l'adverteix que en el cas de no presentar-se per acatar la Constitució "haurà de declarar-se vacant provisionalment l'escó fins que es compleixi aquest requisit".\nLa Junta retreu en el seu text que el Parlament Europeu ha acreditat Puigdemont i Comín sense consultar-los:\n"Aquestes decisions adoptades pel Parlament Europeu, acordades sense haver escoltat a la Junta Electoral Central -que és l'autoritat nacional competent per a comunicar la condició de diputat electe, d'acord amb l'Acta Electoral de 1976 i l'article 3.6 de l'Reglament de Parlament Europeu-, en opinió d'aquesta Junta, no poden servir de fonament per modificar el criteri anteriorment expressat, en tant el Tribunal de Justícia de la Unió Europea o els tribunals nacionals no declarin inaplicable l'article 224.2 de la LOREG, per entendre que resulta contrari al Dret de la Unió Europea, sent obligació de la Junta Electoral Central exigir el seu compliment."\nPonsatí és eurodiputada gràcies a la sortida del Regne Unit de la Unió Europea. Amb el Brexit, Espanya guanya cinc escons a l'Eurocambra: Ponsatí, Marcos Ros (PSOE), Margarita de la Pisa (Vox), Gabriel Mato (PP) i Adrián Vázquez (Cs).\nAquest dimarts han acatat la Constitució a Madrid els nous eurodiputats del PSOE, Vox, el PP i Cs.


Arxius de Gent del barri | Diari La República Checa\nREDACCIÓ15 Novembre, 2021\nBEATRIZ ÁLVAREZ: Gent del barri\nPerquè si, perquè reivindicar una i mil vegades la vida de barri, de carrer, de veïnat mai està de més. En una societat on les grans superfícies són imperis, amb branques per arreu que dominen tot el skyline de les ciutats amb conegudíssimes franquícies que imperen amb fortes campanyes de màrqueting i publicitàries és pràcticament impossible una competència equidistant.\nEl petit comerç cau en oblit i sobreviu gràcies a esforços veïnals i iniciatives dels ajuntaments, comunitats socials i emprenedores. Els eixos comercials eren fa uns anys part de les ciutats com nuclis genuïns i identitaris del poble, de la seva història, de la seva idiosincràsia més arrelada. Botigues de barri on la qualitat i el producte eren una important marca d’identitat i li atorgaven personalitat i encant al lloc en qüestió.\nPassejar per aquests nuclis comercials era part de la mateixa història, el tracte era amable i proper, i s’apostava pel producte local i autòcton, fomentant així l’agricultura, mà d’obra i identitats pròpies de la regió. Competir amb multinacionals és difícil i complicat. Potser ha d’haver-hi lloc per tothom sense destorbar interessos propis i altres projectes d’economia sostenible.\nLes escasses ajudes públiques, alts lloguers i descentralització de les ciutats fan que els botiguers de comerç petit i proper no puguin enfrontar-se a grans superfícies on cada vegada més es converteixen en petites subciutats on gaudir de tota classe de lleure en el nostre temps.\nFer comerç en el nostre barri o comerç de proximitat genera ocupació, afavorint autònoms i petits empresaris que han de lluitar amb crisis i èpoques de mancances empresarials, teixint així una estructura invisible d’ajuda i cooperació. Si consumim en els comerços dels nostres pobles i ciutats invertim en la recuperació local i a la prosperitat econòmica de les nostres famílies. Invertim en qualitat de vida.\nSi això afegim la ferotge ombra allargada d’Internet, les expectatives de supervivència són pessimistes. Les aplicacions governen la vida i el ciberespai està a les nostres ordres. No ens podem allunyar dels avenços tecnològics, però potser estaria bé no oblidar-se del comerç de proximitat i dels esforços per sobreviure amb dignitat.\nLes compres en línia s’han duplicat en els darrers anys. Amazon ha estat guanyador en la crisi del coronavirus, i la tendència segueix en alça. Reflexionant sobre aquest estil de societat és ben cert que sembla tot organitzat i estudiat perquè l’home cada vegada esdevingui menys social, al contrari de la seva raó de ser. Operacions bancàries, tota mena d’andròmines electròniques, roba, calçat, menjar… fins i tot ens podem enamorar per internet. La xarxa està al nostre servei.No obstant, encara hi ha moltes persones que necessiten tocar, veure i sentir el producte abans de comprar-lo.\nEn qualsevol cas, sortir al carrer i saludar als veïns, a la teva gent del barri i botigues de proximitat que t’aconselli quin producte és el millor per tu no té comparació amb res del món. Humanitzar les relacions socials és un regal per fer dia rere a dia.\nREDACCIÓ9 Març, 2020\nLa CUP TGN vol revitalitzar espais públics de la ciutat\nEl cicle s’iniciarà demà a l’AVV barri del Port\nLa CUP de Tarragona, a través de la Comissió Grans Runes, impulsa un cicle de conferències amb el nom “Gent del barri” per tal de posar sobre la taula mesures per revitalitzar i dignificar l’espai públic tarragoní. La campanya s’iniciarà aquest dimarts 10 de març a la Part Baixa, i també “pretén generar propostes d’accions per fer dels nostres barris un espai més amable”.\nDes de Grans Runes afirmen que “la degradació de l’espai públic a Tarragona és una realitat que està comportant que aquest sigui menys gaudit i transitat en algunes zones, i sobreexplotat en altres. Aquest fet evidencia la necessitat d’impulsar propostes que tornin a omplir de vida les places i els carrers pel gaudi de la població”.\nÉs per això que des de la Comissió han volgut generar aquests espais de trobada entre entitats i experts i confien que d’aquí en sorgeixin “accions i propostes a desenvolupar al barri per contribuir a la seva dignificació”.\nLa campanya oferirà la primera taula rodona demà a les 19 h al local de l’AAVV del Barri de Port, amb la participació d’aquests, la Xarxa la Marina, el col·lectiu CreActives i Pedro Redondo, promotor del Cooperativisme i l’Economia Social i Solidària.