Localització: Naut Aran - Gessa (Aran)\nSegles: XII - XVIII // XIX -\nEdifici d'estructura originàriament romànica, però que actualment roman força emmascarada per construccions posteriors del segle XIX.\nD'aquesta primera època conserva l'estructura de nau única amb absis -tancat pel retaule de Sant Pere, realitzat el 1760-, en aquest cas, amb part inclosa a la sagristia.\nLa nau té una volta de canó reforçada amb arcs torals que marquen els quatre trams de l'església. L'edifici està ampliat per la paret de migdia amb l'afegiment de dues capelles modernes que, per la seva ubicació, gairebé esdevenen en una nau paral·lela a la central.\nAl mur de ponent hi ha, afegit, el campanar de torre, juntament amb el d'espadanya situat sobre el mur presbiteral. La torre-campanar és de planta independent de l'església i quadrada, sobresortint un poc respecte de l'església. S'hi accedeix per una petita por que dona al cementiri. La coberta és de base poligonal i acaba amb un penell metàl·lic.\nRealitzat en fusta policromada en blanc, verd, vermell i blau. A decoració està feta essencialment a base de motius florals de formes vàries, col·locats en plafons en relleu. Té un baldaquí hexagonal amb decoracions florals.\nFormat per dos blocs de pedra que sostenen la taula de l'altar lateral. Els blocs de pedra tenen forma lleugerament troncocònica, units per dues columnes cilíndriques de fust bastant curt.\nPica baptismal d'immersió\nTreballada n un bloc de pedra granítica i de dimensions no gaire regulars. Presenta una forma gairebé quadrada i té una execució molt tosca. L'interior ha estat buidat fins a uns 44 cm delimitats per un gruix de parets entre 13 i 16 cm. Tret d'un encaix per a la tapa de fusta, només presenta un element decoratiu en forma de creu formada per quatre semiesferes.\nDe datació incerta a causa de la seva tipologia poc definida, que consta de pica i peu.Pel que fa a la pica, el contenidor fa un metre de diàmetre exterior i 76 cm de diàmetre interior; el vas és de forma troncocònica i la part inferior és voltejada per una franja esbiaixada. Les parets exteriors d'aquesta pica són totalment llises i només té com a element escultòric decoratiu dues creus de braços patents. Situada en un angle de la nau i sota el cor.\nA l'interior es conserven:\n- El Retaule de la Passió, als peus de la nau central, realitzat el 1638 per Joan Brun de Bolonia en oli sobre tela;\n- La pintura mural del Déu Pare, situada a una capella de l'epístola i realitzada al segle XVII;\n- La pintura del Crist a la Creu amb dues santes, realitzada en oli sobre tela, d'estil barroc del segle XVIII i situada a una capella de l'epístola;\n- El retaule barroc d'un Sant bisbe, que podria ser Sant Bertrand de Cominges.\n- El retaule de Sant Pere del 1760 d'estil barroc. Edifici d'estructura originàriament romànica, però que actualment roman força emmascarada per construccions posteriors del segle XIX.\nAl mur de ponent hi...\nSegons un cens del Capítol de Sant Bertrand de Comminges, en 1387, es menciona a Geysa, com un dels dos arxiprelats de la Vall d'Aran.


Salvador Brotons - director OJIPC\nDes de 1977 fins a 1985 va ser flauta solista de l'Orquestra del Gran Teatre del Liceu de Barcelona i membre també de l'Orquestra Ciutat de Barcelona (1981-1985). Com a compositor ha escrit més de 80 obres majoritàriament orquestrals i de cambra, i ha guanyat quinze premis de composició , entre ells el "Premio Orquesta Nacional de España" (1977) per les seves Quatre Peces per a Cordes ; el premi "Jove d'Or" (1980); el "Premi Ciutat de Barcelona" (l'any 1983 per la seva Primera Simfonia , i l'any 1986 per l'obra Absències per narrador i orquestra); "Southeastern Composers League Award" per la seva Sinfonietta da Came ra (1986);”The Madison University Flute Choir Composition Award" (1987) per la seva Suite de Flautes i el "Premi Reina Sofia de Composició (1991) per la seva obra Virtus . També ha rebut nombrosos encàrrecs de composició entre els quals destaquen l'Òpera en dos actes Reverend Everyman (Florida State University, 1989), Sonata da Concerto per a trompeta i banda (University of Wyoming, 1992), Conmemorativa per a orquestra (Orquestra RTVE, 1995), Concert de flauta i orquestra (Conferenza dil Mediterraneo, Sicília-Itàlia, 1997), l'opereta en dos actes Abans del Silenci (Generalitat de Catalunya, 1998), Concert per a guitarra i orquestra (Fundació Cervantes de Varsòvia, 1999), Essentia Vitae (University of Arizona, 2000), el Septet Prada 1950 (Festival Pau Casals a Prada, França 2000), Oda a Verdaguer (Ajuntament de Vic 2001) i l'òpera per a nens El mercader dels somnis (UNICEF 2002).\nDes de l'any 1991 als EEUU és el director titular de la Vancouver Symphony Orchestra (Estat de Washington) al front de la qual ha estat distingit amb el premi " Arts Council " atorgat pel Clark County i la ciutat de Vancouver. En el nostre país ha estat el director titular de l'Orquestra Simfònica del Vallès (1998-2002) i de l'Orquestra Simfònica de les Illes Balears (1998-2001). DActualment és també professor de direcció d'orquestra i composició a l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC).\nHa dirigit com a director convidat diverses orquestres arreu del món entre elles cal destacar la Radio Praga, National Symphony Orchestra de South Africa, Raanana Symphonette d'Israel, Virtuosi de Moscou, Blue Lake Festival Orquestra, Columbia Symphony, York Symphony Orchestra, Tallahassee Symphony, I Pomeriggi Musicali de Milà, Orquestra de RTVE, l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, Simon Bolivar de Veneçuela, Filarmònica de Montevideo a Uruguay i les orquestres més prestigioses de l'Estat Espanyol. Des del 2004 dirigeix l'Orquestra de Joves Intèrprets dels Països Catalans.


Fes festa! Rituals, Cultures i Religions del món. - Solidàries/ el CeDRe, Centre de Recursos per la Pau i la Solidaritat - Coordinadora d'ONG Solidàries\nFes festa! Rituals, Cultures i Religions del món.\nPau, Antimilitarisme i Conflictes, Història, Mediambient i Geografia, Cultures i moviments migratoris\nMonteis Febrer, Núria\nDESCARREGA'T LA GUIA DEL PROFESSORAT PDF (2,2MB)\nDESCARREGA'T EL MATERIAL DE CONSULTA PDF (12,0MB)\nMaterial per a treballar amb joves i adolescents les diferents religions a partir de les seves celebracions i festivitats. Hi ha una guia de propostes didàctiques per al professorat i un altre dossier amb material de consulta per a l'alumnat.\nReligions presentades: budisme, cristianisme, fe baha'i, hinduhisme, islam, judaisme i sikhisme. A part de reflexions sobre celebracions intereligioses i interconviccionals que s'han realitzat a Catalunya. Per a situar cadascuna de les religions i festivitats es parlarà també de les "pedres", és a dir, les diferents edificacions religioses i el seu significat, els llibres, i la fe. Sempre des d'un punt de vista de coneixement mutu i foment de l'empatia per a la creació del diàleg i la convivència a Catalunya.


Àrbitres europeus i americans participaran en el IV Congrés Internacional d’Arbitratge que organitza l’ICAB | El Jurista\nÀrbitres europeus i americans participaran en el IV Congrés Internacional d’Arbitratge que organitza l’ICAB\nÀrbitres de Finlàndia, Alemanya, Estats Units, Argentina, Holanda, Suïssa, França, Perú i España participaran com a ponents a la IV edició del Congrés Internacional d’Arbitratge, que se celebrarà els dies 10 i 11 de novembre a la seu del Col·legi de l’Advocacia de Barcelona. El lema d’aquesta edició és ‘The Twilight zone: public order and the boundaries of arbitration’ (La zona crepuscular: l’ordre públic i els límits d’arbitratge).\nLa inauguració del congrés serà el dijous 10 de novembre, a les 16.30h i anirà a càrrec del degà del Col·legi de l’Advocacia de Barcelona, Oriol Rusca, pel president del Tribunal Arbitratge de Barcelona i secretari de l’ICAB, Rafael Espino, pel conseller de justícia de la Generalitat de Catalunya, Carles Mundó i el president del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, Jesús Maria Barrientos.\nA continuació tindrà lloc la primera taula del congrés, que versarà sobre “l’ordre públic vessant formal” i hi participaran com a ponents Ma. Eugènia Alegret, magistrada de la Sala del civil i penal del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya; i els advocats i àrbitres Patricia Saiz, Aapo Saarikiri i Andrea Leufgen. Serà moderada per César Rivera, advocat i àrbitre.\nEl divendres 11 de novembre la jornada s’iniciarà amb la segona taula, prevista per a les 9.30h, i que servirà per analitzar el Dret de la Unió Europea i l’arbitratge. Intervindran com a ponents els advocats i àrbitres Víctor Ferreres, Juan Pablo Argentato, Albert Marsman i Thomas Lieflaende. El debat serà moderat per l’àrbitre i advocat Cristian Gual.\nA les 12h se celebrarà la tercera taula que tractarà sobre l’administració i l’àrbitre. En aquesta taula hi participaran els advocats i àrbitres Franz Kundmüller Caminiti; Manuel Rivero; Eduardo Silva Romero i Víctor Mercedes i serà moderada per l’àrbitre i advocat Jean Marie Vulliemin.\nLa darrera taula del Congrés abordarà com resoldre els conflictes de propietat intel·lectual amb l’arbitratge. En aquesta ocasió els ponents seran els advocats i àrbitres Carolina Pina, Ignacio de Castro, Helena Suárez, Clifford Hendel. Moderarà l’acte Deva Villanúa, àrbitre i advocada.\nLa clausura del Congrés anirà a càrrec de Rafael Espino, secretari de l’ICAB i president del TAB.\nAmb aquesta nova edició el Congrés Internacional d’Arbitratge de l’ICAB és consolida i es configura com un referent per a tots els professionals d’aquest àmbit i com a centre de referència per a l’estudi i la promoció de l’arbitratge internacional en l’àmbit mercantil i comercial.


La Ciutat de les Arts i les Ciències recrea la història del...\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències recrea la història del Titanic a través d´objectes originals, imatges i documents\nLa Ciutat de les Arts i les Ciències recrea a partir de hui la història del Titanic a través de l’exposició “Titanic. The Exhibition”, que presenta objectes originals, imatges i documents en la mostra més gran que s’ha muntat fins ara, creada per Titanic Centenary 2012, i que es podrà veure en la planta baixa de l’Umbracle fins al 30 de març del 2008.\nEl secretari autonòmic d’Esdeveniments i Projectes, Luis Lobón, acompanyat del comissari de la mostra, Jesús Ferreiro, han inaugurat hui la mostra que es completa amb la projecció de la pel•lícula IMAX Secrets del Titanic, el documental del director James Cameron que s’incorpora a la programació de L’Hemisfèric a partir de demà dijous, 1 de març.\nLuis Lobón ha agraït l’elecció de la Ciutat de les Arts i les Ciències com a seu a València “d’una de les exposicions itinerants més visitades del món, una mostra en què el passat esdevé present gràcies a l’esplendor dels objectes que conté”. Així mateix, Lobón ha destacat que els milions de visitants del complex “trobaran en Titanic. The Exhibition un nou atractiu” i ha afegit que “podran gaudir d’una exposició en què es faran pròximes i reals les històries dels passatgers que van embarcar-se en el Titanic”.\nPer la seua banda, Jesús Ferreiro ha afirmat que “el Titanic no es va afonar l’any 1912, sinó que continua navegant perquè els visitants de la mostra s’enduen al cor la història de qualsevol dels passatgers del vaixell”. Ferreiro ha explicat que la visita a la mostra s’efectua a través d’audioguies que van relatant al públic el significat de cada un dels objectes, de les fotografies o dels documents de l’exposició.\nL’exposició instal•lada a la Ciutat de les Arts i les Ciències té moltes novetats perquè exhibix objectes que fins ara no s’havien exposat en cap altre lloc, com l’automòbil que el Titanic havia de transportar en el viatge de tornada; la medalla que Molly Brown va regalar al capità del vaixell que els va rescatar, el Carpathia; l’esmòquing del multimilionari espanyol Víctor Peñasco; una finestra original del saló de primera classe; un banc de la coberta de bots o eines originals de la construcció del Titanic, entre d’altres.\nDes del moment en què, el 15 d’abril de 1912, va desaparéixer engolit per l’aigua, la història del Titanic ha captivat el món i el descobriment de les seues restes no va fer més que augmentar esta fascinació i curiositat per tot el que va rodejar l’afonament de la nau que en el seu temps rebé el sobrenom de vaixell dels somnis i que fou construïda amb les tècniques més modernes de principi de segle. “Titanic. The Exhibition” transporta el visitant a l’any 1912, a la verdadera història d’este espectacular vaixell a través de declaracions oficials dels supervivents i de les dades tècniques i científiques obtingudes després de la localització de les restes l’any 1985.\n“Titanic. The Exhibition” està instal•lada en la part inferior de l’Umbracle i formarà part de l’oferta expositiva del Museu de les Ciències durant poc més d’un any. L’exposició s’estructura en tres grans blocs: els objectes originals, recuperats després de l’afonament del vaixell i cedits per alguns supervivents; la història del vaixell, investigada per l’historiador C. G. Wetterholm i relatada a través dels diversos espais que formen la mostra, i les recreacions de parts del Titanic, de manera que el visitant podrà veure com era la gran escalinata de proa, les portes estanques, una cabina de primera i una altra de tercera, un corredor de primera classe, una de les hèlices i, fins i tot, podrà tocar un iceberg immens.\nL’exposició està integrada per unitats interactives, videoprojeccions, plafons, fotografies, cartografies, pantalles TFT, pantalles hologràfiques, caixes de llum, elements de navegació (sextants)... Entre la col•lecció d’objectes originals hi ha: la llista de passatgers del Titanic aprovada i certificada per la White Star Line el 31 de maig de 1912; un fragment original de carbó del Titanic; dos cartes escrites per William Murdoch, primer oficial del Titanic; vaixella de primera classe; una carta escrita per Eric Lind, un dels passatgers; una postal escrita pel passatger de tercera classe Carl Robert Carlsson; un llibre de pregàries propietat de la passatgera de tercera classe Velin Ohman; la llista dels cossos recuperats de la tragèdia; l’anell de la passatgera Gerda Lindell que fou trobat en un bot salvavides; les sabates que duia la passatgera Louise Kink; la targeta d’inspecció i el rebut d’equipatge original de la passatgera Velin Ohman; un medalló del passatger Edwin Keeping; plànols de les White Star Line del Titanic i de l’Olimpyc; l’única foto acolorida del Titanic que existix; un tinter i un posa-menús de la White Star Line. Tiquets d’embarcament, mantes, telegrames, publicitat i diaris són altres objectes i documents que rememoren la història viscuda pels passatgers i tripulants que viatjaven en el vaixell el dia que es va afonar.


Nova etapa de la Fundació Paco Candel per potenciar el pensament social de l’autor - Tornaveu\nNova etapa de la Fundació Paco Candel per potenciar el pensament social de l’autor\nEl professor Salvador Cardús agafa el relleu de Pere Baltà, que succeí Candel fa catorze anys\nDimarts, 4 de gener de 2022 17:00h\nSalvador Cardús, nou president de la fundació, i Marina Gay, Gal·la Cortadellas, Jordi Cuixart, Míriam Hatibi i Rosa M. Provencio, nous membres del seu patronat\nLa Fundació Paco Candel inicia una nova etapa i es renova per contribuir als nous reptes del país en matèria de cohesió i suport al procés d’incorporació dels nouvinguts a la societat catalana. Així el patronat, presidit per Salvador Cardús i format per onze persones que orienten els seus plans de treball, es renova i incorpora nous membres amb l’objectiu de donar un nou impuls a la feina de la Fundació.\nGal·la Cortadellas assumirà la vicepresidència i la tresoreria, i Marina Gay, la secretaria. També seran al patronat Jordi Cuixart –president d’Omnium Cultural–, Rosa Maria Provencio –presidenta de l’Ens de l’Associacionisme Cultural– i Miriam Hatibi. La composició es completa amb els actuals membres que renoven mandat: Mònica Terribas, Ferran Soriano, Joan-Pere Viladecans, Immaculada Moraleda i Joana Gardés. També seguirà en el patronat Pere Baltà, que succeí al propi Candel en una presidència que ha durat catorze anys.\nEn el conjunt de membres del patronat destaquen les trajectòries acadèmiques, escriptors i periodistes, activistes culturals i personalitats de la societat catalana amb coneixements, experiència i sensibilitat en temes de drets humans i migracions, així com del context socioeconòmic i polític en general. Uns objectius contemplats en els estatuts fundacionals que recullen les preocupacions expressades per Candel en la línia d’acompanyar les persones immigrades que arriben a Catalunya, per compartir-hi el benestar social i laboral, la igualtat d’oportunitats, la cultura i la llengua, facilitant el sentiment de pertinença al poble català. Tot plegat a partir de l’objectiu principal de mantenir viva la memòria, l’esperit i els valors inherents a l’obra de l’escriptor Paco Candel, que propagà la proposta “Catalunya un sol poble”.\nAntoni Torrents, Premi Joan Amades 2021\nRebrà el guardó, dijous 27 de gener (19.00 h), al Centre Artesà Tradicionàrius de Barcelona\nCommemoracions per recordar el patrimoni intel·lectual dels catalans\nFrancesc Català-Roca, Gabriel Ferrater, Joan Fuster, Guillem Viladot, l’Obra del Cançoner Popular de Catalunya i l’Ateneu Barcelonès


Videowall per a esdeveniments: quins factors tenir en compte | EIKONOS\nLa tecnologia ens acompanya de la mà en el nostre dia a dia. En la nostra era, tot es mou a ritmes vertiginosos i costa estar al dia de les novetats i últimes tecnologies. Més que mai, comptar amb el suport d’equips multidisciplinaris, apostar pel outsourcing i el lloguer de material si som organitzadors, és un must.\nNo anava a ser menys la comunicació i l’audiovisual, on els diferents mitjans i equips evolucionen i amb ells sorgeixen nous formats i conceptes. Gran part de culpa de l’aparició d’aquestes noves formes de comunicar la té un espectador cada vegada més exigent, coneixedor dels avanços.\nDins de les tendències que han sorgit en els últims anys, trobem les pantalles de gran format que són, generalment, de dos tipus: videowalls de gran format i pantalles de LED.\nQuè he de tenir en compte a l’hora de llogar una pantalla per al meu esdeveniment? És preferible videowall per a esdeveniments o un altre tipus de pantalles? A continuació, tractem d’aclarir alguns dubtes i et presentem algunes de les avantatges d’aquest material audiovisual.\nQuan convé un videowall per a esdeveniments?\nPrincipalment depèn de l’emplaçament de la mateixa. En interiors són més habituals les pantalles de videowall, sobretot per la seva gran definició en distàncies properes, com tendeix a ser habitual en recintes tancats de menor espai, per exemple stands o zones d’exposició en congressos i fires.\nEncara que en interiors també són vàlides les pantalles de LED, aquestes s’acostumen a veure més en exteriors degut a causa que són més resistents a les condicions de temps adverses i el seu major rendiment en aquestes condicions lumíniques.\nAl estar formada per diferents pantalles o mòduls, les pantalles videowall presenten una característica molt cridanera. Aquestes pantalles permeten mostrar imatges diferents en cadascuna d’elles, emeten diversos continguts de manera simultània, o formar una pantalla completa amb la suma de totes elles per aconseguir un impacte major en l’assistent.\nPermet fer imatges diferents i contingut diferenciats, la quantitat de combinacions és pràcticament infinita. Tot això treballant amb alta definició, ja que cadascun dels diferents monitors té resolució FULL HD.\nAquest sistema desenvolupat per Sony per VideoWall es va introduir al 2008 i ens va descobrir una infinitat d’opcions creatives. Des de col·locar els monitors en diferents angles des de 0 a 360 graus, formar mosaics amb monitors de diferents grandàries i en diverses orientacions, superposar uns monitors sobre uns altres i controlar, multitud de pantalles diferents en resolucions de fins a Ultra HD.\nUn major impacte\nLa versatilitat dels videowalls, les seves opcions infinites de formes i angles, la capacitat de jugar amb les imatges gràcies a sistemes com Sony Ziris fan d’aquests equips una de les millors opcions a l’hora d’aconseguir resultats impactants.\nAl contrari que altres elements, el videowall no està present en qualsevol esdeveniment. Comptar amb una pantalla d’aquest tipus en el nostre, farà que el nostre públic visqui una experiència innovadora, atractiva i difícil d’oblidar.\nSi necessites una pantalla de gran format pel teu proper esdeveniment, a Eikonos posem a la teva disposició els millors mitjans i un gran equip de professionals amb dècades d’experiència en el sector. Parlem!


Arxiu de categoria:EL JURAT\nCarles Miralles Solà Nascut a Barcelona el 1944, va estudiar filología clàssica. Va ser catedràtic de filología grega a la Universitat de Barcelona i vicerrector entre 1981 i 1986. Al 1965 va publiar la seva primera obra poètica, La terra humida, guanyadora del Premi Amadeu Oller. Entre la seva poesía, destaquen títols com Camí dels arbres i deContinua llegint “Antics membres destacats”\nPublicat perPremi Amadeu Oller de poesia 13 Octubre, 2019 28 Juliol, 2020 Publicat enEL JURATDeixa un comentari a Antics membres destacats\n· Mn. Enric Subirà· Mn. Josep Bigordà· Cesc Mir· Maria Montané – Secretària· Mariona Surí – Tresorera· Anna Lluch· Xavier Villalobos· Ramón Marín· Eva Mª Fernández Llagostera· Oleguer Forcades· Elisabet Gascón – Disseny gràfic, fotografia, web· Pepita Gálvez· Pepita Plana Cofundadors del premi · Mn. Josep M. Vidal i Aunós· Dr. Joan Colomines Assessorats per:Continua llegint “Comissió organitzadora”\nPublicat perPremi Amadeu Oller de poesia 13 Octubre, 2019 28 Juliol, 2020 Publicat enEL JURATDeixa un comentari a Comissió organitzadora


Balanç de desperfectes després del temporal - Canal 10 Empordà\nL'Escala recupera a poc a poc la normalitat després de tres dies de temporal d'excepció. S'ha reobert el Riuet i els serveis municipals inicien tasques de neteja. L'alcalde ha obert converses amb administracions veïnes de demanar la declaració de zona catastròfica a tot el litoral català.\nPoc abans de migdia s'han obert les primeres ullades de sol, després de més de tres dies de temporal. Poc abans hem escoltat les útlimes tronades i ha caigu un dels últims ruixats d'aquest excepcional episodi meteorològic que ha deixat danys considerables a l'EScala i el seu entorn, sobretot en la franja litoral amb punts significatius com la platja del Portitxol i el passeig d'Empúries. Tant és així que l'alcalde, Víctor Puga, ha apuntat que a nivell institucional s'estan fent contactes per demanar la declaració de zona catastròfica a tot el litoral català.\nTot i que el temporal ja s'ha acabat, la recuperació de la normalitat serà encara paulatina. Aquest migdia encara hi havia mig centenar d'abonats que no tenien llum, des del tall que van patir dimarts. L'Ajuntament es manté en contacte permanent amb la companyia elèctrica, la qual ha informat que s'està treballant per recuperar la normalitat, però sense donar encara un termini concret per a la resolució de la incidència que es concentra en dos punts concrets, un a tocar del Port d'en Perris - Carrer Codolar i l'altre a la zona de l'antic Escorxador.\nPel que fa a afectacions del mar, la menor intensitat del temporal marítim ha possibilitat reobrir aquest matí la desembocadura del Riuet i així evacular l'aigua acumulada en tot aquell sector.Però continuen encara tallades per inundació l'avinguda Francesc Macià, el carrer Lluís Borrassà i la carretera de Sant Pere. També és tallat el passeig d'Empúries i un tram del carrer Puig Borrom, aquests dos casos pel risc de caiguda de pins.Sí que s'ha reobert el pas per la Punta i en tots aquells punts on és possible, el personal de la brigada municipal ha iniciat les tasques de neteja.\nAvui els centres escolars, des de l'escola bressol a l'institut, s'han mantingut encara tancats, seguint les recomanacions del CECAT. I tot fa indicar que demà divendres podran reprendre la seva activitat lectiva. Això sí, ja amb el cap de setmana a l'horitzó.\nL'episodi no està tancat. I és que queden encara els efectes a la xarxa viària i els efectes que pot provocar el desembassament d'aigua als pantans de Susqueda i de Sau, al límit de la seva capacitat. El departament d'interior va decretar ahir a la nit el confinament a tots els pobles de la riba del Baix Ter, renovat aquest matí.\nFins a migdia continuaven tancades vies del nostre entorn com la carretera "dels campings" que uneix l'Escala amb Sant Pere Pescador; la carretera d'Albons a Bellcaire; la carretera c-31 a l'alçada d'Ullà, el camí vell de Bellcaire a Ullà, la carretera de Verges a Ultramort o la carretera de Torroella a Parlavà, al seu pas per Gualta i Serra.\nEls ulls estan posats encara tot avui en com evoluciona la situació a la llera del Ter i si les seves ribes suporten el desguàs de tota l'aigua que es desembassa del sistema Sau-Susqueda.


La Fiole Ambiance Ferrieres Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVoie Du Thier 16, Tier de Férrières, Ferrieres, Bèlgica, 4190 - Veure al mapa\nMés informació sobre La Fiole Ambiance\nDissenyat tant per oci com per negoci, La Fiole Ambiance està situat idealment a Ferrieres; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix La Fiole Ambiance asseguren una estada plaentera als seus clients. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha magatzem d'equipatge, restaurant, conserge, bar, àrea de TV/saló compartit.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, mini bar, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany, centre esportiu, sauna, piscina exterior, spa, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. La Fiole Ambiance és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Ferrieres.


La codirectora del web sortirambnens.com ens presenta un seguit de recomanacions d’activitats per fer amb els més petits, una per fer a l’exterior i una a l’interior. La primera és feruna excursió pels camins de Ronda, en concret el que va de Palamós a Calella a la Costa Brava. L’activitat per fer a un espai interior amb els nens és la pintura b petxines d’objectes com ara marcs de fotos\nMuseu Escola Rural de Castellar de la Ribera\nAquesta setmana ha començat el nou curs escolar per als nostres nens i nenes.\nI tot i les retallades, deixant les critiques de banda, a moltes aules trobem ordinadors i pissares digitals. Què diferents són ara les classes d’aquelles de la postguerra.\nSegur que els més grans ho recorden perfectamente.\nI pensem que tant als grans com als petits els agradaria entrar en una d’aquelles escoles d’abans. Sabeu que ho podeu fer si visiteu el Museu de l’Escola Rural de Castellar de la Ribera, al Solsonès.\nEn parlem amb l’alcalde d’aquesta població, el senyor Armengol Riart.\namuntiavall - 15/09/2012\nDes de dimecres, Vic és la capital musical a Catalunya. I així serà fins demà diumenge.\nMés de 70 concerts nacionals I internacionals que omplen la capital d’Osona de professionals de la música, de tots els àmbits, i d’un públic molt divers i cada cop més nombrós.\nCom que el Mercat de la Música Viva de Vic és una de les cites imprescindibles del cap de setmana, n’hem volgut ampliar la informació parlant amb el director artístic de la mostra, amb el Marc Lloret.\nDes de l’any 1996, se celebra, a l’estiu, a tota Europa la Bat Night.\nA Catalunya ha estat el Museu de Ciències Naturals de Granollers el que, amb la col.laboració d’altres entitats, impulsa la ‘Nit dels ratpenats’, amb l’objectiu de donar a conèixer els ratpenats i el seu rol ecològic.\nAl Parc del Foix ho celebraran el dissabte 15 de setembre, a partir de les 6 de la tarda, amb un taller de manualitats per infants, una xerrada i una passejada nocturna per observar l’activitat dels ratpenats amb l’ús de detectors d’ultrasons.\nEn parlem amb la Montse Gené, Educadora del Molí de Foix.\nA l’Amunt i Avall us animem a que trobeu el lloc i el moment per gaudir de la lectura. El nostre és aquí i ara…Avui des de la Biblioteca Can Milans de Caldes d’Estrach. Ens atén la seva directora, la Tamara Alfaro.\nEsmorzar de forquilla a l’hostal Jaumet de Torà\nSi som a Tarragona haurem de fer exactament 125 quilòmetres per arribar al lloc on avui us proposem fer l’esmorzar de forquilla.\nEl poble es diu Torà, i es troba entre el Solsonès, l’Anoia i La Segarra.\nI en aquest municipi trobem un establiment històric. És l’ Hostal Jaumet.\nEn parlem amb en Jaume Marimón, àlies Jaumet.\nFira de Santa Tecla de Tarragona\nLa primera cita imprescindible d’aquest dissabte ens fa anar fins a Tarragona. Tot i que ja fa dies que s’està escalfant l’ambient, avui és el dia del tret de sortida oficial de les Festes de Santa Tecla.\nI per parlar-ne, hem trucat el Xavier González que és el responsable de festes de l’Ajuntament de Tarragona.


El «bé comú» dels pobles hispànics - Cinto Busquet\nPer a un ministre ordenat de l’Església catòlica, no és correcte prendre partit públicament per una posició política opinable, per més que aquesta pugui ser de gran transcendència o li pugui semblar objectivament la més justa. És per això que no em tocaria pronunciar-me sobre el gran tema de debat al nostre país des del passat 11 de setembre, la independència política de Catalunya; però quan, des de les més altes instàncies de la institució eclesial a Espanya, es defensa sense embuts «aquesta antiga nació que és Espanya» i es demostra «gran preocupació davant de determinades polítiques encaminades a la desintegració unilateral d’Espanya», tots estem legitimats a dir-hi la nostra, també bisbes i capellans.\nAmb una demagògia moralitzant esbiaixada, se’ns parla del «bé de la unitat» i del «bé comú» per justificar que el millor per a tots és mantenir l’actual Estat espanyol i que la creació d’un nou Estat català seria un projecte insolidari i terriblement negatiu per a tots. Que això ho diguin des de certs partits polítics o mitjans de comunicació espanyolistes, es pot esperar; però que aquesta cantarella ressoni des de la Conferència Episcopal Espanyola ens entristeix profundament als qui creiem que els sentiments nacionalistes no haurien de predominar mai sobre els sentiments evangèlics en el cor dels cristians.\nNo som pocs els qui hem arribat a la conclusió que serà un bé per a tots que Catalunya és constitueixi com a Estat independent, perquè només així serà possible finalment establir relacions serenes i justes de bons veïns en el comú marc compartit de la Unió Europea, on ja ens trobem tots plenament inserits.\nCrec que ha arribat l’hora, també en l’àmbit eclesial, de deixar-nos d’excessives prudències i de dir, moguts per la veritat i la justícia, quins són els nostres sentiments i les nostres aspiracions com a fills del nostre poble, sense por que ens acusin d’estar més preocupats per la causa nacional catalana que per l’evangelització de la nostra societat.\nEsperem i preguem que els Bisbes de Catalunya ho puguin fer també amb els seus germans Bisbes de la resta de l’Estat, i que siguin escoltats i compresos. I tant de bo que, d’aquest diàleg fratern i sincer, en surti una nova declaració de la CEE, més d’acord amb el Magisteri universal de l’Església catòlica sobre els drets de les persones i dels pobles.\nPuigcerdà, novembre 2012\nNext story El «bien común» de los pueblos hispánicos\nPrevious story Iglesia y autodeterminación


Ràdio Balaguer - Els Mossos denuncien que hi ha persones que busquen ‘excuses' per sortir de casa com ara passejar una cabra. El Govern alerta que sense el ‘confinament total’ la sanitat entrarà ‘en estrès màxim’ i en col·lapse els propers dies\nEls Mossos denuncien que hi ha persones que busquen ‘excuses' per sortir de casa com ara passejar una cabra. El Govern alerta que sense el ‘confinament total’ la sanitat entrarà ‘en estrès màxim’ i en col·lapse els propers dies\n"Hi ha gent que hem trobat quatre vegades, dues hores cada vegada, amb l'animal al carrer", ha lamentat. "D'aquí quatre dies ens apareixerà una persona passejant una tortuga o una pitó", ha ironitzat l'intendent\nD’altra banda la portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha alertat que, sense el "confinament total" la sanitat catalana entrarà "en estrès màxim" aquest cap de setmana, i en col•lapse la setmana que ve. La consellera ha demanat a l'Estat "mesures dràstiques" per evitar-ho, durant la roda de premsa telemàtica d'aquest dijous al migdia, conjunta amb la consellera de Salut, Alba Vergés, i el titular d'Interior, Miquel Buch. Budó també ha informat que ja s'estan derivant casos al sistema sanitari privat, i que el president del Govern, Quim Torra, està en contacte amb diversos directors d'hospitals.


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - Prorrogades fins al 6 d'agost les mesures contra la COVID-19\nProrrogades fins al 6 d'agost les mesures contra la COVID-19\nVigència: del divendres 30 de juliol al dijous 5 d'agost, tots dos inclosos\nDavant l’augment de la incidència de la covid-19, des del dijous 15 de juliol les trobades socials estan limitades a un màxim de deu persones, tant en espais interiors com exteriors, excepte per a bombolles de convivència. L'horari màxim de tancament de les activitats culturals i de restauració està fixat a les 00.30 hores. A més, des del 16 de juliol, la mobilitat nocturna entre la 1.00 i les 6.00 hores està restringida a Sant Vicenç de Montalt. Aquestes mesures s'han prorrogat fins al 6 d'agost.\nSant Vicenç de Montalt és un dels municipis amb restricció de la mobilitat nocturna entre la 1.00 i les 6.00 hores. Durant aquesta franja horària estan prohibits els desplaçaments i la circulació no essencials per les vies públiques. Consulteu la resolució de la Generalitat de Catalunya.\nPodeu visitar canalsalut.gencat.cat/coronavirus, on trobareu tota la informació més detallada i sempre actualitzada.\nMesures Covid 29 juliol\nMida: 807,26 kB


L'equip d'infermeria de l'Hospital Lleuger és premiat al Congrés de la Societat Espanyola de Qualitat Assistencial - Revista Cambrils\nL'estudi titulat "Gestión de demanda, desarrollo competencial de infermeria" va ser considerat la millor experiència del congrés\nPublicat el Divendres, 29 de novembre de 2019 11:12h\nIzaskun Moran, directora de l'equip d'infermeria, va recollir el guardó | Cedida\nL'equip d'infermeria de l'Hospital Lleuger de Cambrils –dirigit per Izaskun Moran– va rebre el primer premi al Congrés de la Societat Espanyola de Qualitat Assistencial (SECA), que es va celebrar del 23 al 25 d'octubre a Sant Sebastià. L'estudi titulat "Gestión de demanda, desarrollo competencial de infermeria" va ser considerat la millor experiència del congrés que va reunir més de 900 professionals.\nDesprés de ser finalistes durant els darrers anys, la direcció de l'Hospital Lleuger de Cambrils va considerar oportuna l'experiència de participar al congrés. Uns mesos abans, el Col·legi Oficial de Formació d'Infermeria de Barcelona va anar a l'Hospital Lleuger –amb el suport del programa informàtic ECAP–, amb l'objectiu de formar el grup d'infermers per a dur a terme el projecte.\nL'estudi en qüestió analitza la gestió de pacients amb problemes aguts de salut des de l'àmbit de la infermeria, gestionant amb la màxima eficàcia perquè no sigui necessària la visita al metge. El programa inclou receptes d'anticoagulants, l'administració postpart, la gastroenteritis, la infecció d'orina...


Expulsat d'un hotel per acossar sexualment a les treballadores\nDetingut per acossar sexualment a unes treballadores en un hotel d'Alacant\ndivendres, 28 de febrer 2020 - 14:50h\nImatge d'arxiu | Pexels\nLa Policia Nacional d'Alacant ha detingut a un home de 70 anys, allotjat des de fa setmanes en un hotel, per mostrar un tracte despectiu, humiliant i pujat de to cap a les treballadores. La detenció s'ha produït després de què una empleada denunciara que havia sigut objecte d'agressió sexual per part de l'home.\nEls agents li atribuixen un delicte d'agressió sexual i atemptat contra un agent de l'autoritat. El cas ha sigut assumit pel grup de Delinqüència Violenta de la Brigada Provincial de Policia Judicial d'Alacant en el marc d'una investigació iniciada amb la denúncia de la víctima.\nEl detingut estava allotjat en l'hotel des de fa unes setmanes i havia sol·licitat una nova reserva. Però l'home va començar a mostrar un tracte despectiu, humiliant i pujat de to amb les dones que treballaven en l'establiment, cridant en zones comunes de l'hotel frases denigrants dirigides al gènere femení, cosa que va originar el consegüent malestar i inquietud davant el personal.\nDemanava favors sexuals a tota hora\nHa sigut este dimecres quan una patrulla de la Policia Nacional ha anat fins a l'hotel després de rebre una trucada de la direcció de l'hotel alertant d'un incident entre un client i una empleada. Els agents han indicat a la víctima els passos a seguir i li han oferit la seua ajuda per als tràmits.\nPel que pareix, les empleades de l'hotel rebien proposicions i sol·licitud de favors sexuals de forma continuada, verbalitzacions ofensives que els va provocar a més d'una sensació intimidatòria i humiliant arribant fins i tot a tindre por per la seua integritat física, ja que en algun moment l'actitud del detingut era violenta.\nEn el moment de la seua localització, el detingut, des d'un balcó, va fer gestos obscens als agents i a les persones que es trobaven en la via pública. D'eixa manera, es va procedir a la detenció de l'home de setanta anys, que va ser posat a disposició judicial. La investigació continua per si hi haguera més víctimes.


TICAnoia signa un conveni amb la Universitat de Lleida per afavorir la incorporació professional dels seus alumnes del grau TIC. - TICAnoia\nTICAnoia signa un conveni amb la Universitat de Lleida per afavorir la incorporació professional dels seus alumnes del grau TIC.\nL'Associació per a l'Impuls de les TIC a l'Anoia i l'Escola Politècnica Superior de la Universitat de Lleida han signat un conveni marc de col·laboració per fomentar les relacions entre la universitat i les empreses TIC de la comarca per promoure la incorporació al mercat professional dels estudiants i graduats en Tècniques en Interacció Digital i Computació.\nEl conveni pretén afavorir la relació directe per a la promoció d'accions conjuntes per fomentar la relació entre estudiants del nou Grau en Tècniques en Interacció Digital i Computació i el món professional, atenent especialment a l'intercanvi d'informació entre el coneixement de la professió i les sortides laborals i professionals. En la mateixa línia es busca fomentar els nous avenços en tecnologia i investigació per a tot allò relacionat amb l'activitat TIC i col·laborar en l'àmbit acadèmic i, en particular, en el desenvolupament de la metodologia de Formació Dual.\nL'acord es materialitzarà en una comissió paritària de seguiment formada per representants de la Universitat de Lleida i TICAnoia que treballarà per fomentar la divulgació tecnològica, la formació contínua, la inserció i l'orientació professional, i tots aquells aspectes relacionats amb l'àmbit TIC en general, així com col·laborar per oferir Formació Dual als estudiants del grau que s'imparteix al Campus Igualada-UdL.\nSobre el Grau en Tècniques d'Interacció Digital i de Computació\nEs tracta d'un grau de 3 anys impartit al Campus Igualada-UdL, que té com a principal novetat, a nivell universitari, ser una formació absolutament vinculada al món empresarial. Està adreçat a estudiants amb interès per la tecnologia i la informàtica i, en particular, pel disseny i la implementació d'aplicacions interactives.\nNdP - Conveni TICAnoia - UdL-EPS (546Kb)


Primera retrospectiva de Max Bill a la Fundació Juan March | Bonart\nDes del divendres 16 d’octubre, i fins el 17 de gener del 2016, la Fundació Juan March presenta la primera retrospectiva de l’artista Max Bill a l’Estat.\nLa mostra exhibeix de manera concentrada l’obra completa de l’artista, perquè cobreix, tant cronològica com temàticament, tots els aspectes de la seva polifacètica creació: la pintura, l’obra gràfica, l’escultura, l’arquitectura, el disseny de llibres i revistes, el disseny industrial i de mobiliari, el grafisme i la tipografia publicitària -des dels cartells de gran format fins a les petites insercions en publicacions periòdiques. Una acurada selecció de 170 obres i documents procedents de col·leccions i institucions públiques i privades europees i americanes materialitzen aquesta idea de “retrospectiva concentrada”, que ha guiat des dels seus inicis el desenvolupament de l’exposició i del catàleg que l’acompanya.\nL’artista suís Max Bill (Winterthur, 1908 – Berlín, 1994) va ser un multitalent que va articular la seva vida al voltant del treball artístic i la reflexió sobre unes poques, però grans, idees: les de forma, concreció, funció, figura, bellesa o configuració; un creador inserit en la tradició renaixentista de l’homo universalis, un “configurador” que va combinar les virtuts de l’homo faber i de l’homo ludens durant tota la seva intensa vida.”He arribat a la conclusió […] que la majoria dels visitants esperen rebre una sensació que excedeixi l’àmbit de la seva vida quotidiana. La visita a una mostra -afegia- és una ocasió per interrompre la vida diària amb un dia de festa”, va explicar Bill.\nL’obra de Bill pot considerar com una intensa festa de les formes; amb aquelles que troben la seva funció en la vida diària -com les del disseny i l’arquitectura-, i amb aquelles amb què se celebra una bellesa que no té funció material -la de les obres d’art, que Bill va definir freqüentment com “objectes configurats per a l’ús espiritual “.\nEtiquetes: Fundació Juan March · Max Bill


L'Ajuntament de Sant Jaume abaixa la part municipal de l'IBI i s'avança a la possible pujada dels valors cadastrals - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a L’Ajuntament de Sant Jaume abaixa la part municipal de l’IBI i s’avança a la possible pujada dels valors cadastrals\nDivendres els vàrem informar que l’Ajuntament de Sant Jaume de Llierca havia aprovat les ordenances fiscals. Si bé la taxa d’escombraries puja respecte de l’anterior exercici, l’Impost de Béns Immobles baixarà, almenys la part que li pertoca a l’Ajuntament. Concretament, s’aplicarà al gravamen de la taxa una reducció del 0,61 al 0,59%.\nL’equip de Govern ha volgut avançar-se així a la possible pujada del valor cadastral dels habitatges que preveu per part de l’Estat espanyol. D’aquesta manera, l’Ajuntament recaptarà menys, i l’Ajuntament calcula que els veïns podrien pagar també una mica menys, entre un 2% i un 12% menys, segons l’habitatge.\nNeus Munté i Pere Macias, avui al ‘Pros i contres’ d’Olot Televisió\nEl Sant Roc d’Olot és l’únic equip de futbol amateur garrotxí que queda invicte\nNomés queda un equip imbatut al futbol amateur garrotxí: és el Club Futbol Sant Roc d'Olot de Quarta Catalana, que porta nou victòries en les nou jornades que ha disputat. Els jugadors de Ricard Massanella són els únics que encara no coneixen la derrota…\nEls negocis afectats per les noves restriccions se senten culpabilitzats injustament\nBars, restaurants, estètiques i la resta de gremis afectats per les noves mesures de prevenció del virus despertaven avui amb incertesa. Alguns abaixaven persiana, d'altres oferien servei de menjar per emportar i fins i tot algun apurava fins al darrer minut…\nAquest dijous ha començat la Festa Major de Mieres amb el playback com a una de les activitats destacades\nLa Festa Major de Mieres ha començat aquest dijous dia 22 amb la trobada de gent que ha volgut ajudar a muntar l’escenari i adornar els carrers del poble. El divendres comptarà amb un únic acte, la nit del Playback a la Plaça Major. Dissabte 24, Mieres s’aixecarà…\nPresenten a Olot la darrera biografia d’Ernest Lluch\nDivendres es va presentar a l'Arxiu Comarcal de la Garrotxa la biografia d'Ernest Lluch, icònic polític socialista assassinat per ETA l'any 2000. L'obra, escrita per l'historiador i escriptor Joan Esculies amb el suport de la Fundació Ernest Lluch, recull la…


Les sis Q de la pobresa energètica, per @Laiaortiz\nDijous, 26/12/2013 - 13:59\nImagineu arribar un dia d'aquests d'hivern a casa amb els teus fills i haver d'escollir entre posar la calefacció o donar-los de sopar. No és ficció. Més del 18% de les llars no disposen d'una temperatura suficientment càlida en termes de salut i confort. I prop d'1,4 milions d'habitatges han patit un tall de llum per impagament durant l'any 2012, més del doble que abans de la crisi.\nDimarts, el Congrés dels Diputats va discutir, a proposta d'ICV-EUiA, una proposta per donar resposta a aquest drama creixent en el nostre país: la pobresa energètica. Un fenomen provocat fonamentalment per tresmotius. En primer lloc, la crisi econòmica i la reducció de les rendes familiars per l'increment de l'atur, la baixada de salaris i la precarietat és la raó fonamental. En segon lloc, l'augment continu dels preus dels serveis bàsics com l'electricitat, el gas o l'aigua, que acaparen cada cop més proporció del pressupost familiar. I en darrer lloc, la ineficiència energètica dels edificis que està estretament relacionada amb la degradació del parc d'habitatge al nostre país i la manca de polítiques decidides per invertir en rehabilitació i millora.\nLa pobresa energètica té un impacte profund en la vida de les persones, la manca de calefacció o de calor afecta a la higiene, a la salut tant física com mental i genera aïllament i exclusió. L'Informe de Sostenibilidad en España del 2012 estima que al nostre país la pobresa energètica provoca entre 2.300 i 9.300 morts prematures a l'hivern. Per tant, estem parlant d'un problema d'unes dimensions alarmants no només en termes de drets econòmics i dignitat de les persones, sinó un problema de salut pública i exclusió social creixent.\nI aquest drama social no només no s'atura sinó que empitjora ràpidament. Aquesta setmana hem conegut que la llum augmentarà de nou al gener mentre vivim en un país on els consumidors paguen l'electricitat més cara d'Europa després de Malta i Xipre. Les dades de l'Eurostat demostren que en la última dècada el cost de l'electricitat s'ha incrementat en un 104%, precisament des de que el Sr. Rato va inventar-se el famós dèficit tarifari i també quan comencem a notar les conseqüències de la mal anomenada “liberalització” del sector de la llei del 1997. És en aquesta norma on el govern del PP de Jose Maria Aznar, amb l'excusa d'abaratir el cost i millorar l'eficiència, limiten la intervenció estatal.\nLa Llei del 1997 diu: “[…] a diferencia de regulaciones anteriores, la presente Ley se asienta en el convencimiento de que garantizar el suministro eléctrico, su calidad y su coste no requiere de más intervención estatal que la que la propia regulación específica supone. No se considera necesario que el Estado se reserve para sí el ejercicio de ninguna de las actividades que integran el suministro eléctrico. Así, se abandona la noción de servicio público, tradicional en nuestro ordenamiento pese a su progresiva pérdida de trascendencia en la práctica, sustituyéndola por la expresa garantía del suministro a todos los consumidores demandantes del servicio dentro del territorio nacional […]”\nLes dades demostren que no ha estat així. Com tampoc serveix la reforma elèctrica que es va aprovar en el darrer ple del Congrés per part del PP, amb el vot de CiU. El que si és cert és que l'actual regulació d'un mercat que no funciona és un negoci rodó per a les elèctriques espanyoles. Si mirem les dades dels beneficis veiem que aquestes grans companyies de l'oligopoli doblen la mitjana de les seves homòlogues europees. El 2010, el benefici de les elèctriques espanyoles va ser del 10,11% mentre que la mitjana de les europees fou del 5,13%. L'any 2011 les españoles van tenir un benefici del 7,44% i les europees del 2,98%. Una diferencia que es repeteix cada any.\nAixí veiem que creix la factura, creix el nostre deute amb les elèctriques (sembla que eldèficit tarifari acumulat serà aquest any de 29.000 milions d'euros) i els seus beneficis també van augmentant.I és que tenim una regulació de les empreses elèctriques que garanteix que elles sempre guanyen i que l'Estat o els consumidors sempre perdem.\nEl que ha passat aquestesdarreres setmanes ho il·lustra. La subhasta anul·lada per la CNMC ha estat notícia per una pujada escandalosa però evidencia el mal funcionament del mercat elèctric i també que la reforma elèctrica que acaba d'aprovar el Govern empitjora les coses. Des d'ICV-EUiA hem vingut denunciant que el problema no són les renovables sinó un caos regulatori i un sector controlat per cinc empreses que exerceixen una posició de domini, no només en el mercat, sinó també en les voluntats dels Governs de l'Estat durant els últims 15 anys.\nL'energia és un bé comú essencial i com a tal hem de garantir el seu accés i gestionar-lo d'acord a les obligacions de servei públic. Per això cal una reforma en profunditat del sistema de subhastes i una retribució de l'energia en funció dels costos reals, amb transparència i competència efectiva. Però també cal un mínim de sensibilitat per entendre que la pobresa energètica no pot esperar a solucions estructurals.\nPer això és encara més indigne i vergonyós que un Govern que amb les seves mesures restringeix encareix el preu de la llum és negui, alhora, a debatre sobre mesures concretes per protegir els consumidors vulnerables, coml'establiment d'un sistema públic de preu social per a totes les llars amb poder adquisitiu reduït a càrrec de les companyies, la implantació d'una treva hivernal, l'aplicació de l'IVA superreduït.\nNo proposàvem ni mesures complicades, ni una gran despesa econòmica. Era només qüestió de voluntat política. Altres països ja ho han fet. Aquí, com en altres tantes coses, anem enrere.\nEl Govern estudia apujar la llum un màxim del 4% al gener\nICV denuncia les elèctriques davant el fiscal general de l'Estat


Crida per reduir els actes incívics a la via pública — Ajuntament d'Igualada\n29º max. / 18º min. 23/05/2022 17:00\nSou a: Inici / Noticies / Crida per reduir els actes incívics a la via pública\nCrida per reduir els actes incívics a la via pública\nHa calgut substituir 33 contenidors cremats i ha calgut també netejar 160 pintades en parets a la via pública, amb un cost global de 65.000 euros aquest any.\nL’Ajuntament d’Igualada ha valorat aquest dimecres, 9 de desembre, les accions incíviques més freqüents a la ciutat. Jordi Pont, tinent d’alcalde de Qualitat Urbana, ha fet una crida per “demanar a aquells pocs incívics que acostumen a malmetre el patrimoni que siguin respectuosos amb l’entorn i el mobiliari urbans, perquè cada any aquest Ajuntament ha de destinar molts recursos, que surten dels impostos dels igualadins, a arreglar tot allò que es fa malbé fruit del vandalisme”. Pont ha posat especial èmfasi en la crema de contenidors i les pintades en parets a la via pública, la substitució i neteja dels quals han costat al consistori gairebé 65.000 euros aquest 2015.\nLes accions quantitativament més habituals són les pintades a les parets, algunes reivindicatives o amb missatges polítics i altres simplement graffitis. Des del passat gener i fins aquest mes de desembre, els serveis municipals n’han netejat al voltant de 160, amb un cost de 189 euros cadascuna, fet que situa el cost total d’aquestes actuacions en uns 31.000 euros. Pont ha avançat que properament es preveu actuar al parc de l’Estació Vella, un indret on la neteja de les pintades resulta especialment complicada per les seves parets de pedra i on, per minimitzar aquests actes incívics, s’hi aplicarà un revestiment antigraffiti.\nUn altre acte vandàlic “malauradament massa habitual”, segons Pont, és la crema de contenidors. Cadascun dels contenidors de càrrega lateral de la ciutat te un cost de 965 euros i aquest any se n’han cremat total o parcialment 33, per la qual cosa la factura de 2015 puja fins pràcticament els 33.000 euros. El responsable de Qualitat Urbana admet que “en algun cas es pot derivar d’una imprudència com una burilla mal apagada que es llença on no toca, però la pràctica totalitat són focs intencionats”. Els contenidors que més ha calgut substituir són els de Paper i Cartró, amb 12 unitats cremades, seguits dels de Rebuig amb 7 unitats, els de Vidre amb 6, els d’envasos amb 5 i els d’Orgànica amb 3 unitats.\nDes del departament de Qualitat Urbana es destaquen també altres casos, com els 4.000 euros que ha costat la recollida d’abocaments incontrolats de fibrociment, runes d’obres i altres residus especials. El consistori, en conseqüència, fa una crida a la responsabilitat i el respecte, de manera que es pugui reduir progressivament la despesa que suposen els actes incívics per les arques municipals.


The Daily Avalanche: Un món de metros: Lyon\nComençat l'any 1978\n30 quilòmetres de vies repartits en 36 estacions\nMira, m'agrada, potser perquè deu de ser l'únic mapa que utilitza angles de 20 graus; d'això se'n diu personalitat.\nGalderich 11 de gener de 2011, a les 0:04\nRealment és molt curiós aquest ordre inclinat.\nkalamar 11 de gener de 2011, a les 8:37\nPlànol de fàcil lectura i bonic. Queda molt endreçat, puntets equidistants, tot amb paral·leles, però 20º? no els podem fer amb les escaires! potser per aprofitar més bé el paper? o per seguir la direcció del riu? Em recorda imatges del Palazuelo.\nAnònim 11 de gener de 2011, a les 10:04\nQueda tot com molt compacte, oi?\nNo em pensava que Lió tingués tan de metro, mira. Cada dia s'aprenen coses noves...\nSanti 11 de gener de 2011, a les 10:17\nEls angles de 120º li donen caràcter francès. Aquests gavatxos han aconseguit que tot el que es relacioni amb hexàgons em recordi el seu país.\nÀngel 'Soulbizarre' 11 de gener de 2011, a les 11:07\nblog boníssim, enhorabona\nClidice 11 de gener de 2011, a les 11:40\nel trobo un pèl antipàtic, molt francès vaja :P a més, hi ha unes línies, com la lila, que és per dir-los: hágaselo mirart, eh!\nBusca qui t'ha pegat 11 de gener de 2011, a les 12:22\nLa lila no cal agafar-la: estalvies temps fent-la a peu :P\nD'altra part, visca el trolleybus!\nAllau 11 de gener de 2011, a les 13:54\nGalde, és curiós perquè no segueix la inclinació canònica de 45º establerta per Henry Beck, però el resultat és elegant.\nKalamar, la majoria dels mapes de metro són topològics i es cenyeixen a la geografia estricta. Si no s’han utilitzat pendents de 30, 45 o 60 graus segurament serà per fer el mapa més compacte.\nTirant, si t’hi fixes hi ha metros i altres transports urbans.\nSanti, si t’hi fixes no són angles de 120º. Si no m’equivoco són de 110º i de 140º.\nBenvingut, Tati, i gràcies!\nClídice, no calia ni ensenyar-te els mapes per endevinar que preferiries Nagoya a Lyon.\nRasoir, no te’n refiïs de les distàncies del mapa: no està dissenyat a escala geogràfica. Jo de tu no aniria a peu.\nGLÒRIA 11 de gener de 2011, a les 15:38\nLyon és una ciutat immensa i a mi m'hauria anat molt bé per explorar-la si hagués tingut metro ai...el 1976. Aquell estiu vaig treballar a Lyon. Recordo multicines, alguna llibreria preciosa, també perfumeries i la Place Bellecour, una de les més grans d'Europa. Tot i així és una ciutat que, pel que fa a l'estiu, és desolada i tediosa.\nEspai de llibres 11 de gener de 2011, a les 16:42\nDoncs jo vaig visitar Lyon quan ja hi tenien metro, Glòria, però com si no. Hi havia una vaga salvatge de transports, i no funcionaven ni els autobusos ni els metros, llevat d'una línia que anava sense conductors. Tot i així, la ciutat em va agradar, amb aquells dos rius que ja els voldriem a Barcelona...\nAllau 11 de gener de 2011, a les 17:31\nGlòria, et va anar de poc! Segurament en l'actualitat no és ni desolada ni tediosa a l'estiu, que ara la gent es desplaça tot l'any.\nAllau 11 de gener de 2011, a les 17:33\nI jo que no conec Lyon, Espai. Els dies que l'havia de visitar em vaig posar malalt.


APARTUR rebutja l’IBI turístic i demana a l’ajuntament que deixi d’atacar al sector amb mesures que generaran més il·legalitat\nL'Associació d'Apartaments Turístics de Barcelona (APARTUR) demana al consistori que es centri en crear més oferta legalitzada i no en pensar més mesures que desincentiven la legalitat, 30/01/2017\nL'Associació d'Apartaments Turístics de Barcelona (APARTUR) lamenta que el consistori no deixi de proposar mesures contra el parc de pisos turístics legals de la ciutat en comptes de lluitar contra els més de 6.000 allotjaments il·legals que es calcula hi ha a la ciutat. APARTUR rebutja de ple la proposta anunciada avui que planteja la creació d’un impost més per aquest tipus d’allotjaments turístics.\n“La idea que els pisos turístics paguin un Impost de Bens Immobles (IBI) més elevat és absurda” afirma Enrique Alcántara, president d’APARTUR. Per Alcántara aquest IBI generarà encara més il·legalitat. “S’ha d’aconseguir que tothom pagui impostos en comptes de pujar el impostos als que ja els paguem”. La patronal insisteix en que el sector ja paga IBI, IVA, impost de societats, IRPF així com la taxa turística mentre que ni els allotjaments il·legals no paguen cap tipus d’impostos ni tampoc ho fan els visitants que no pernocten que col·lapsen el centre de la ciutat. “L’Ajuntament hauria de treballar en augmentar la oferta legalitzada i no en idear mesures que desincentivin la legalitat”.\nDes de APARTUR no s’entén la postura de l’Ajuntament, que insisteix en atacar un model d’allotjament responsable i sostenible, que promou el turisme familiar, que redistribueix els beneficis del turisme entre milers de petits propietaris i que crea llocs de treball amb bones condicions. “L’Ajuntament hauria d’estar promovent la nostra activitat en comptes d’atacar-la, sobretot quan ha quedat sobradament demostrat després de gairebé tres anys de moratòria, que la pujada dels preus de lloguer a la ciutat no té res a veure amb els pisos turístics”.


El Govern aprova un nou pla que no permet que l'aeròdrom de la Cerdanya creixi - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Govern aprova un nou pla que no permet que l'aeròdrom de la Cerdanya creixi\nUrbanisme complau el territori i vota un PDU que blinda l'ús esportiu i protegeix l'entorn\nm.s./acn 23.03.2019 | 00:16\nNou pas endavant en la tramitació del Pla Director Urbanístic de l'Aeròdrom de la Cerdany, ara, amb l'acord de les institucions del territori. Tal com va avançar aquest diari entre setmana, ahir la Comissió de Política Territorial i d'Urbanisme va aprovar el pla en tramitació inicial per segona vegada.\nLa nova proposta n'ordena l'àmbit, el racionalitza i redueix respecte de les previsions de creixement contingudes al document anterior, aprovat inicialment l'any 2015. Així, el nou text blinda l'equipament contra qualsevol ampliació de superfície i emfasitza la protecció del paisatge cerdà. Concretament, el sostre edificable passa dels 25.000 metres quadrats que es preveien anteriorment als prop de 7.000 i es destinen 25 hectàrees de sòl a protegir el seu entorn paisatgístic.\nAquesta nova situació legal contrasta amb la que preveia tirar endavant la Generalitat amb una normativa que, segons els alcaldes cerdans, estava dissenyada exclusivament des de Barcelona. El PDUA de l'aeròdrom de la Cerdanya va ser aprovat inicialment l'abril de 2015 i posteriorment sotmès a informació pública, però el llum verd definitiu es va posposar per donar resposta a les inquietuds del territori. A partir d'aquell moment, el departament de Territori i Sostenibilitat, els ajuntaments afectats i el Consell Comarcal han estat treballant conjuntament per acordar la proposta. Fruit d'aquest procés, s'ha resolt a favor de no permetre-hi l'aviació comercial, alhora que s'ha confirmat la voluntat de mantenir-hi l'activitat amb finalitats lúdiques i esportives, ultralleugers, globus aerostàtics i vol a vela com a activitat de referència de l'aeròdrom.\nAixí, el nou text rebaixa la categoria aeroportuària de la instal·lació, que passa de 2B a 1B, que només admet aviació privada i no requereix allargament de la pista actual. A més, el pla limita a 15 metres l'envergadura de l'enlairament i aterratge d'avions de motor i permet naus de fins a 24 metres per a l'aterratge dels planadors de vol sense motor. L'objectiu d'un PDUA, que afecta els aspectes urbanístics i els aeroportuaris, és qualificar la zona de servei, detallar les servituds aeronàutiques que afecten els terrenys, ordenar tot l'àmbit i especificar-ne les condicions.\nProtecció paisatgística a les 37 hectàrees de l'entorn. Cerdanya/Alt Urgell


LA PALOMA BLANCA I EL SIMBOLISME D'AMOR - SAVIESA I CONEIXEMENT - 2021\nLa Coloma blanca i el Simbolisme d'Amor\nGairebé tot en aquesta terra té algun tipus de simbolisme darrere d'ella. Algunes coses són més conegudes per un tipus de simbolisme, o conegut pel tipus equivocat de simbolisme. Això passa sovint amb les aus, per exemple la coloma blanca. D'altra banda, els ocells de colors brillants solen ser simbolitzats correctament per representar la felicitat i l'alegria.\nAlgunes de les aus de color ms fosc no són tan afortunades i solen ser mal representades en el simbolisme comú. Per exemple, el corb és un pjaro que realment simbolitza la saviesa i altres grans trets, mentre que la persona comnslo pensar que el pjaro simbolitza la mort i el mal, dues coses que definitivament no simbolitzen.\nSignificat simblico de la Coloma Blanca\nQuan es tracta de la coloma blanca, aquest pjaro est simbolitzat per moltes qualitats pacficas. Afortunadament, no est mal representada com el corb. La persona mitjana és conscient que el ttem animal del colom representa la tranquil·litat i la gràcia. En aquest article discutirem un dels principals punts simblics de la coloma blanca, i es és com simbolitza perfectament l'amor, tant romntic com amistós i orientat a la família.\nPart del simbolisme d'aquesta au ve simplement del color del colom en si mateix. El simbolisme de color blanc és gairebé tot el que el colom en s representa. El color blanc per si mateix simbolitza la puresa i la innocència. La energia positiva que brolla d'ella podria ser la raó per la qual el pjaro és tan sovint representatiu de l'amor. Per descomptat, molts altres animals i plantes poden simbolitzar l'amor en general, però el colom sembla simbolitzar un tipus específic d'amor, un amor pur.\nEl colom blanca en l'amor\nUna altra raó per la qual la coloma blanca representa l'amor és degut als sons coo que fan els coloms quan estan parlant l'un a l'altre. Hi ha moltes històries i mites sobre el coo de la coloma blanca en moltes cultures de tot el món. Els nadius americans creguin que el colom poda comunicar-se amb el cel, anunciant cundo anava a ploure. Aquesta cultura associ especialment al pjaro amb l'aigua. Pot ser una coincidència, però el colom s comparteix moltes qualitats simblicas amb l'aigua, com la puresa.\nA través de l'oceà, a les religions cristianes antigues el colom es va utilitzar per simbolitzar el diví, o Jesucrist. En algunes religions cristianes la coloma blanca també podria representar a la verge Maria. De qualsevol manera, el colom es mostra novament relacionada amb éssers purs, recolzant el propi simbolisme de l'ocell.\nQuan es tracta d'amor romàntic, aquesta au és un gran senyal per a l'amor pur. El colom no és de cap manera un signe per a una relació abusiva o una relació que està plena d'engany. El colom simbolitza la relació honesta i amorosa. Això no vol dir que vostè necessita ser verge fins que estigui casat per tenir una relació pura.\nNomés ha de estimar la seva parella amb tot el seu cor, i romandre lleial a ell / a. Tractar a la seva parella amb amabilitat és la millor manera de fer això. Totes les qualitats d'una relació sana, amb amor, tendresa, confiança, honestedat, lleialtat, fe i paciència, es mostren en el colom, de manera que és el símbol perfecte per a l'amor.\nAlgunes persones pensen que veure un colom és un senyal d'amor per venir, ja sigui romàntic o d'una altra forma. Això podria ser perquè els coloms blancs es troben sovint en parelles. Els coloms semblen comunicar-se bé entre si, igual que les parelles en relacions sanes. De vegades veure un colom pot semblar un senyal d'esperança, ja que són gairebé mai els portadors de males notícies.\nSi veus un colom llavors la resta del teu dia probable serà bo. Vostè pot obtenir bones notícies, conèixer algú nou, o fins i tot desfer-se d'algú que és perjudicial per a la seva vida. Quan vostè aconsegueix entrar en una relació, vostè ha d'intentar enganxar-se a la naturalesa virtuosa del colom per tenir una relació segura i sana. Recordeu honrar l'un a l'altre i ser honest i lleial l'un a l'altre també, així com la coloma blanca.\nEls Valors Morales no han passat de moda\nLlibre: Aprenent Amb Los Angeles Per Nadal per Susannha Blanc\nCom influeix el karma en l'ésser humà\n01Les Noves Consciències\n01Alliberament de Contractes kármicos\n01La festa dels signes. Dotze personalitats diferents.\n01Ioga per Nens: Estratègies i Beneficis\n01Horòscop Setmanal gratis, del 27 de maig al 02 de juny 2019, 'la teva vida donarà un sorprenent gir!\nA tot Dharma correspon un adharma\nTaula de continguts amagar 1 Qu és Dharma i Adharma? 2 major coneixement per avançar març paciència i generositat 4 anar més enllà de nosaltres mateixos. 5 aptitud i actitud. Aquest és un tema important si és que alguna vegada s'han preguntat el per què a mesura que creixen o s'obtenen majors èxits espirituals, apareixen majors obstacles en el mateix ordre o sentit ?. La resp\nRe-ordenant El Mundo per Jennifer Hoffman\nEscoltem sobre el nou món que està naixent i ens preguntem què més va a haver de transformar-se abans de poder tornar al negoci de viure. Si hem estat asseguts, esperant que els canvis acabin per poder tornar a la "normalitat" llavors estarem en xoc quan ens adonem de la veritat perquè mai va ser, i mai ha estat, un paradigma "normal" per al món. El q\nFestival De Wesak: Plenilunio De Taure "La Resposta Magnètica"\nTots els déus sols han estat relacionats msticamente amb Taure i van ser denominats els primerosDSII.350 La poderosa irrupci de foc que la gran convocatòria jerrquica del Plenilunio de Taure produeix en els ters de tot el planeta i el sistema solar, ens envolta durant aquests dies en un període excepcional de alt avencs freqüències vibracionals. L&#\nTots els éssers com si fossin les nostres mares\nAquesta frase és una cosa estranya, de fet no és comú escoltar-la, però, en la cultura tibetana és del que ms natural, els nens neixen entenent de manera molt genuïna que han de veure i tractar a tots els éssers com si fossin les seves mares, això inclou als familiars, als éssers propers o coneguts i als extraosa tots. A occid\nMissatge de Jesús. La Tríade: Oració, Meditació, Ritual Sagrat\nCanalitzat per Linda Dillon, juliol 22 de 2018 El regal de la tríada et condueix pel camí que et porta a casa. La Tríade: Oració, Meditació, Ritual Sagrat Jesús Sananda meditació: Així que, comencem per respirar l'magenta - el bell color del vi. Aquest vermell amb una mica de blau, el color d'un bon porto, del granat. És el\nSananda ~ El teu veritable despertar et omplirà d'una profunda i intensa alegria\nTaula de continguts amagar gener Vam ser creats per la Mare i Pare de tota la Creaci, com els seus Miralls Divins d'Amor Fills del Cor. 2 Com a éssers humans, volguessin recordar els moments d'alegria a la il·lusió. 3 La teva Reial Despertar et omplirà de goig tan profund, tan intens, que totes les memòries de la son desapareixeran. 4 B\nDescarrega el llibre d'Or de Saint Germain\nJo Sóc Jesús ... I parlo, per cridar-los a tots davant el Tron de la Mare Divina\nPromoci estalvi publicitat ao nou 2019 a hermandadblanca.org\nLa Gràfica de La teva Jo Diví


Entrevista a en David Grau, autor de 'El defensor de les Bruixes' - Institut Nova Història\nENTREVISTES » 28-09-2017 | PROJECTE DE MEMòRIA HISTòRICA\nEntrevista a en David Grau, autor de 'El defensor de les Bruixes'\nLa Gemma Bufias ha entrevistat en David Grau: «Som a la mateixa situació que a començament del segle XVII, quan es perseguien bruixes».\nENTREVISTA A EN DAVID GRAU\nAutor de la novel·la El defensor de les Bruixes (Columna, 2017).\n-Diu la teva biografia que vas començar la carrera d’Història.Com és que no la vas acabar?\n-No sé si va ser perquè aquell any vaig tenir un desencís amorós i ho veia tot fatal o si, senzillament, perquè sóc molt mitòman i la universitat no era el que tenia al cap. Em va decebre molt: el lloc, els professors, l’ambient, el que deien els alumnes... M’hi vaig sentir molt estrany.\n-En què et volies especialitzar?\nVolia ser mestre.\n-Quin període històric era el que més t’agradava?\n-M’agradava una mica de tot, juntament amb la geografia. Quan un és molt romàntic, busca i mitifica el passat.\n-Per això a la novel·la també viatges al passat?\n-Sí. M’interessa el present, també; però quan em poso a escriure em costa molt més perquè aquest no m’agrada. En el passat gaudeixo molt més.\n-Tot i que a la novel·la també aprofites per fer-hi una denúncia d’algunes de les coses que passaven en aquell moment i no t’agraden.\n-Està clar; aprofites sempre per dir coses que aguanten les trames que configuren la novel·la i tingui més interès.\n-Quin és l’alter ego d’en David, al llibre?\n-Hi és a tot arreu. En part, amb en Pere Gil i amb en Joanet. I suposo que també amb la Robina. Sóc una mica a tot arreu.\n-En un altre moment de la teva vida professional, vas codirigir alguns dels documentals de l’Institut Nova Història, on vas poder recrear-te revivint el nostre passat. Vas gaudir amb aquesta feina?\n-Sí, vaig gaudir-ne molt. La meva entrada al món del cinema va ser per fer ficció i vaig fer dos curtmetratges bastant ben guardonats. Vaig estar a punt de fer el salt al llargmetratge, però les circumstàncies no van permetre-ho, i jo volia seguir fent ficció. Treballar amb en Jordi Bilbeny va ser un refugi que va sorgir i em permetia anar creixent en el món audiovisual i satisfer la meva passió per la recerca històrica i, alhora, descobrir el passat del nostre país.\n-Tens en ment fer més documentals?\n-M’encantaria, tot i que no m’agrada el món que l’envolta.\n-Com valores les recerques de Nova Història?\n-Les valoro de manera entusiasta perquè tota la recerca en la direcció d’intentar recuperar la nostra història és important. Ara bé, també s’ha de tenir cautela i analitzar qualsevol cosa amb ulls rigorosos.\n-T’han ajudat d’alguna manera a l’hora de crear el teu llibre?\n-Amb la meva visió n’he tingut prou.\n-Creus realment que la història ha estat manipulada?\nDesgraciadament, la manipulació, en general, és una circumstància de la nostra natura com a éssers humans. I, en concret, la nostra història ha estat destrossada per tots els cantons.\n-Què remarcaries del “mètode Bilbeny” a l’hora de mirar el passat?\nÉs espectacular la intuïció d’aquest home. Potser no és infal·lible com el Papa, però, amb el temps, acabarà tenint una estàtua recordant el camí que ha obert en la recuperació de molts temes diversos del nostre passat.\n-Si haguessis de triar entre ser escriptor, que és el que fas ara, o guionista i director, com havies fet, què triaries?\n-Sempre, ser escriptor. Perquè has de parlar amb menys gent, i, tot i que també hi ha egos, és un món molt més reduït.\n-M’ha fet gràcia, en llegir el teu llibre, el fet que el tema fos tan afí al darrer llibre que havia escrit en Jordi Bilbeny: “La sardana i la religió de les bruixes”. És pura coincidència o tu ja feia temps que treballaves el tema de la bruixeria?\n-És que vam ser burros els dos! Ens vam anar veient i no vam comentar-nos mai en què estava treballant cadascun. Jo pensava que ell faria, en la seva línia, temàtica més històrica i ell sabia que jo tenia un projecte entre mans, però no sabia de què anava.\nSi hagués llegit el seu llibre abans de fer el meu, segur que hi hagués posat moltes més coses que he après llegint-lo. Coses que no sabia, com el tema de les cassoletes de les pedres o les marques de la peülla dels cavalls, entre d’altres, les dec al llibre d’en Jordi.\n-El context històric de l’època apareix en certs moments. Parles de Felip II, dels nyerros i cadells, d’en Serrallonga. Has volgut fer, fins i tot, alguna picada d’ullet entre el que passava al segle XVII i el que passa al nostre context polític actual.\n-Sí, perquè te n’adones que som a la mateixa situació, si bé el poder central ha anat llimant competències a Catalunya. La situació és semblant a la gran paradoxa amb què es troba el pare Gil, que vol defensar una causa que moralment és la correcta, però que va contra els qui ell estima. Si pogués, estaria al seu costat, però hi ha d’anar en contra i defensar els qui odia, la Inquisició, bo i que no vol que pengin més dones perquè és injust. Finalment, la seva part moral guanya i venç la justícia.\n-Parlant del procés creatiu en l’elaboració d’una novel·la, com es fa quan un comença de zero?\n-Jo tenia clar que havia de ser una novel·la històrica amb un personatge central, en Pere Gil. Quan vaig veure que algú al segle XVII l’anomena “el defensor de les bruixes” és quan em vaig interessar per un personatge que era religiós, jesuïta i qualificador del tribunal de la Inquisició. Aparentment, semblava que havia de ser un mala peça, però no: era geògraf, escriptor i recuperador de la llengua i la història del país, així com defensor de les bruixes. Tot i que és un tema que ja s’ha treballat molt, em venia de gust tractar-lo. Quan ja tens el personatge central, van sorgint les trames: els personatges que l’acompanyen, la història d’amor o el context de les bruixes.\n-Apareixen casos de bruixeria reals i l’ambientació de Viladrau és també fidedigna.\n-Sí; no perquè hi passés realment el protagonista, però podia haver passat per allà si aquesta missió s’hagués portat a terme.\nEn Pere Gil mor el 1622 i del 1618 al 1622, a Viladrau hi maten 22 dones: el deu per cent de la població que tenia llavors el municipi. Una barbaritat! A més, també al 1622, tots els processos de bruixeria són derivats a la Inquisició i cap baró pot matar cap bruixa dins dels seus dominis. Per tant, eren tot un cúmul de coincidències que m’ho posaven en safata. Gairebé no havia de tocar res.\n-Vas fer una mica de treball de camp? Alguna escapada a Viladrau per tal de reconstruir els escenaris?\n-No. Vaig anar a Viladrau quan ja havia escrit la novel·la per si m’havia equivocat en algun fet documentat. Però tampoc em volia lligar a cap emplaçament real. Alguns sí que són fidedignes, però molts d’altres no. La meva intenció era crear certes atmosferes.\n-Com va sorgir el fet que en Joanet, un dels personatges principals, fos negre?\nAixò va ser la màgia. Els editors pensen que és un component genial, però el com se’m va ocórrer, no ho sé. M’agradava la contraposició d’ajuntar una vida que acaba i una que comença i ¿per què l’afillat d’en Pere Gil no podia ser negre?\n-Quan acabava la lectura del llibre em va sorprendre els pocs dies en què passa tota la trama.\n-Sí, en tretze o catorze dies passa tota l’acció.\n-I a tu, quant temps et va representar fer la novel·la?\n-Un any i mig o dos, entre retocs i documentació.\n-El rei Mico Micó, qui és?\nÉs un homenatge a Cervantes. Quan fa uns anys, amb en Jordi, preparàvem el documental Enigma Cervantes recordo que parlàvem de la princesa Mico Micona. Per tant, va ser una picada d’ullet a en Bilbeny i la gent de Nova Història.\n-Estàs treballant en el proper projecte, a hores d’ara?\n-Sí, sempre estic treballant en algun projecte, però, a vegades, el deixo córrer. Passa com amb els amors efímers: els guardo i els deixo per més endavant o perquè creixin. Tinc una novel·la sobre Montserrat pràcticament embastada, però que he tornat a aparcar perquè estic amb un projecte sobre l’Arnau de Vilanova i el segle XIII, per fer una altra novel·la històrica, però, aquesta vegada de gènere fantàstic.\n-Per acabar, et faré un seguit de preguntes curtes:\n- Ada or Ardor de Nabókov\n-Un lloc on perdre’t:\n-El moment del dia que més t’agrada:\n-Un moment de la història de Catalunya que et fascini:\n-1285: la invasió croada i francesa contra Pere II el Gran, quan es queda sol sense cap aliat i tothom traint-lo, inclòs el seu germà, i acaba guanyant.\n-Una música de fons:\n-D’aquí deu anys, com et veus?\n-Si un dels teus fills et digués que vol ser escriptor, què li diries?\nM’encantaria, em faria molt feliç.\nEstiu del 2017


Eugeni Sallent, nou director de TV3: “El repte és amb menys fer més” - comunicació21\nEugeni Sallent, nou director de TV3: “El repte és amb menys fer més”\nRedacció|2019-01-21T00:38:14+01:0025 abril 2012|Comunicació21\nTal com estava previst, el consell de govern de la CCMA ha nomenat Eugeni Sallent nou director de TV3 amb els vots favorables dels consellers proposats per CiU (Brauli Duart, Antoni Pemán, Núria Llorach) i PP (Armand Querol), i amb l’abstenció dels del PSC (Xavier Guitart i Josep Vilar).\nAbans de nomenar Sallent, el consell de govern ha hagut de destituir Mònica Terribas, proposta que ha comptat amb els vots en contra de Guitart i Vilar. Terribas, ha estat directora de TV3 els darrers quatre anys, durant els quals ha aconseguit tornar la cadena pública al liderat tot i les retallades pressupostàries. En un comunicat, la direcció de la CCMA ha volgut agrair i reconèixer la tasca de Terribas al capdavant de Televisió de Catalunya durant aquest temps.\nEn declaracions a TV3, Eugeni Sallent, ha assegurat que encara un repte “apassionant i ple de responsabilitat”, i ha assegurat que el gran objectiu és “amb menys fer més”. En aquest sentit, ha dit que vol “optimitzar” els recursos que té la cadena per “seguir defensant aquest model tan bo que és TV3, i aprofitar una herència que és el pòsit de molta gent”.\nNo preveu acomiadaments\nEn declaracions a Catalunya Ràdio –on va ser gerent de 1995 a 1999–, Sallent també ha assegurat que un dels objectius és que TV3 “segueixi essent una televisió de referència, líder”, tot i que no ha defugit la difícil situació econòmica: “No podem obviar que vivim moments difícils i que a tots, poc o molt, ens toca fer sacrificis i ajustar-nos”. En aquest punt, ha insistit que el repte és “amb menys fer més”.\nAmb tot, el nou director de la televisió pública ha dit que no preveu acomiadaments, i s’ha remès a les paraules del president de la CCMA, Brauli Duart, qui fa dues setmanes va assegurar que aplicar un ERO era “l’últim recurs”.\nDe Catalunya Ràdio a RAC1, i de RAC1 a TV3\nEugeni Sallent (Sabadell, 1962), és llicenciat en Informàtica per la Universitat Autònoma de Barcelona i màster en Direcció d’Empreses per l’Escola d’Alta Direcció i Administració (EADA). Entre el 1994 i el 1995 va ser consultor en sistemes d’informació del Centre Informàtic de la Generalitat.\nEl 1995 es va incorporar al Grup d’Emissores Catalunya Ràdio com a gerent, on va restar fins al 1999, quan va marxar al grup Godó per ser director general de Radiocat XXI, des d’on va arrencar RAC1, la qual ha acabat fent líder d’audiència, segons l’EGM. A banda, des del 2010 ha estat president de la productora audiovisual Nova Veranda, constituïda per Godó i Boomerang TV.\nDel 2003 al 2010, Eugeni Sallent va presidir l’Associació Catalana de Ràdio (ACR), la patronal de les emissores privades, on actualment exercia de vicepresident.\nEl 2010, Sallent va rebre el tercer Premi Quim Regàs de Periodisme en reconeixement a la seva trajectòria professional al capdavant de RAC1.


Lluís Feliu: de maig 2007\nBenvolgut i admirat Eto'o.\nTu que ens havies ensenyat tant, que ens havies sorpès marcant gols, que has fet i segueixes fent, trencat les millors defenses dels millors equips de les millors lligues de futbol, tu Eto'o que ens havies fet realçar el sentiment culer mentre victorejavem les victòries de temporades passades, Eto'o, tu que tens una fundació privada on destines diners a escoles de futbol africanes, que de tant en tant regales cotxes a gent necessitada, Eto'o, tu que sempre has treballat "com un negre per viure com un blanc", Eto'o amic, mestre del futbol, mestre de les arts del gol, només et demano que deixis de crispar el vestuari blaugrana i que siusplau, llegeixis, sí llegeix la premsa esportiva que tants cops has marginat, tu que dius que "no llegeixes la premsa, me la expliquen", llegeix i fes tu mateix les valoracions pertinents, si no ho fas per a tu almenys fes-ho per a donar exemple als teus admiradors més joves.\nQuan un partit pobre com Iniciativa els Verds es presenta a unes eleccions, només ho pot fer amb una estratègia de càrrega i de discriminació envers algun altre partit. Les formacions polítiques pobres d’esperit, faltes d’ideologia i del carisma d’un dirigent, només poden sobreviure gràcies al descrèdit constant que els hi atribueixen als seus adversaris. Saura, Mayol i tots els seus seguidors semblen sortits d’un pamflet de propaganda del segle XIX, estancats en la lluita de classe i donant una falça imatge de progressisme. Els progressistes no són ells sinó els partits de dreta. A deu dies de les eleccions municipals al nostre país, l’alcaldable d’Iniciativa els Verds a Barcelona, Imma Mayol, segueix els postulats rancis del seu partit, la càrrega constant contra la dreta i tot pensament coherent que respecti la propietat privada i la llibertat econòmica dels ciutadans. Mayol, com tants altres dirigents de partits radicals com el de Ciutadans, no és aigua clara. Els posicionaments d’aquests partits només fan mal al progrés d’una nació. Al segle XXI el principal problema d’Europa és la immigració i les conseqüències que aquesta comporta. A França Sarkozy va parlar clar i va guanyar, per què a Catalunya no podem parlar clar?\nMinut 37 de la primera part, Casquero marca el primer gol del Getafe. Minut 43 Güiza marca el segon. Comença la segona part i el Getafe veu les possibilitats d’eliminar al Barça a la Copa del Rei. Arribem al minut 70 i Vivar el Dordo marca el tercer. Dos minuts més tard Güiza torna a marcar, el Barça encaixa un 4 a 0 i resta eliminat de la Copa mentre el Getafe es classifica per a la final de la Copa que jugarà al Bernabeu contra el Sevilla.\nAixí de fàcil és guanyar, marques, t’il·lusiones i remates. Només cal tenir un objectiu i treballar de valent per assolir-lo. El que li ha passat al Barça és el que li passa a moltes persones que aspiren a molt però no s’esforcen per a res. El Barça es mereixia el fracàs, alguns s’auto enganyaran dient que el títol monàrquic es pot guanyar un altre any, que el Barça encara va primer a la lliga i que a la Copa Catalunya (Nàstic-Barça el dia 30) es pot aconseguir el títol... però el Barça no només ha perdut un partit i la possibilitat d’afegir un títol al seu palmarès, el barcelonins han encarnat la pobresa i la grisor dels desil·lusionats.\nDurant aquesta última jornada la lliga espanyola ha patit un canvi. Els culés seguim primers després de derrotar a la Reial Societat, però en la lluita per la segona plaça hi apreciem un canvi.\nEl Barça segueix líder amb 65 punts, dos més que el Reial Madrid que s’ha imposat al Sevilla amb una victòria de 3 a 2 i li ha pres el segon lloc de la classificació.\nAvui dia l’esperança “galàctica” és esperar una ensopegada del Barça per arrabassar-li la primera plaça. Alguns diuen que són els segons els que guanyen, que arribar segon té més mèrit que arribar primer... però com a atleta que sóc, sé que només guanya el primer, que tenir l’alè del rival al darrera sempre és un al·licient per no acomodar-te i seguir endavant, que conformar-te amb una segona plaça quan has tingut el domini d’una cursa és un raonament de perdedor. El Barça només pot guanyar, arribar primer i no abaixar el cap. Una ensopegada, per petita que fos podria costar la lliga i molt més, ja que com tots sabem, quan el Barça perd, Catalunya trontolla.\nL’ajuntament de Sant Cugat ha regalat aquest cap de setmana passat, pòsters, tríptics i samarretes anunciant de forma errònia, el Parc Rural Privat de la Torre Negra. Com si es tractés d’un auto rentat per a persones, (per no dir un renta caps), entraves a l’estand pro-okupa, donaves un tom, t’impregnaves de coneixement medi ambiental i sorties amb un tríptic, un pòster i una bonica samarreta. Així de fàcil és fer política. S’apropen les eleccions i l’ajuntament actual sap que la Torre Negra ven.\nEl cas és que m’enorgulleix que diferents entitats ecologistes “defensin” casa meva, però els qui la defensen haurien de saber que els terrenys que trepitgem tots els caps de setmana quan anem en bicicleta, a córrer o a passejar, són terrenys privats. L’ajuntament parla de la Torre Negra com si fos un jardí municipal, com si fos el bosc públic pel qual l’ajuntament ha lluitat per protegir... cal que sàpiguen però, que seria just que l’ajuntament de Sant Cugat promogués activitats d'oci en aquest indret quan hagi arribat a un acord amb els propietaris. Mentre no ho faci seguirem tots enganyats.\nCarta publicada al diari La Vanguardia l'11 de maig del 2007, i al setmanari del Tot Sant Cugat.\nMesos abans de les eleccions municipals la majoria d’ajuntaments s’afanyen a construir obres públiques. Places, fonts, vies més amplies, més jardins... tot molt bonic. Sembla que els polítics juguin amb la intel·ligència de la ciutadania ja que pensen que a l’hora de votar només recordarem els últims mesos de vida d’un govern municipal que ha fet el que hauria de fer durant tot el seu mandat, millorar els serveis dels ciutadans. I és aquí, quan parlem dels serveis als ciutadans, que hem d’esmentar la ciutat de Sant Cugat del Vallès. A la ciutat vallesana som testimonis d’una nova arma política, una atracció pública, un gran as que li pertany a qui fa més soroll. El cas en qüestió és el “parc rural”, més ben dit, el Parc Rural Privat, de la Torre Negra. On els seus propietaris cada dia veuen com des de l’ajuntament es parla impunement d’espoli.\nL’ajuntament santcugatenc fa temps que parla en boca de quatre arreplegats que si fos per ells viurien en comuna. A ells ja els hi va bé que s’expropiï, que es vulneri el dret a la propietat privada i que si cal, s’okupi. A Sant Cugat estem presenciant uns actes il·legítims que s’ideen en assemblees comunistes i que es gestionen des d'un ajuntament paradoxalment convergent.\nEscòcia viu des de fa unes setmanes un clima polític d'inntranquil·litat per als laboristes de Blair, i d'eufòria, per als independentistes de l'SNP. Abans de les eleccions, tots els sondejos parlaven d'un gran increment nacionalista a les urnes, i així ha estat. A hores d'ara, l'SNP (45 escons) està per sobre dels laboristes (43 escons) en la recta final del recompte. Tot i que un govern independentista ara mateix es veu complicat, ja que els laboristes podrien pactar amb els liberals demòcrates que ara mateix disposen de 16 escons, els independentistes ja han guanyat el combat electoral ja que amb aquest augment nacionalista ens omplen d'il·lusió a la resta de nacions sense estat. Sigui com sigui, almenys que guanyin els independentistes per a que el 2010 una societat pugui exercir amb llibertat el seu dret a decidir, l'SNP té previst fer un referèndum per decidir l'escissió d'Escòcia del Regne Unit.\nMoltes vegades no ens adonem del que tenim fins que ho perdem, a vegades costa reaccionar, quan ho fas ja està tot perdut o les possibilitats de triomfar són tan minses que s’acaba tirant la tovallola. Aquest no ha estat el cas del Barça que ha mantingut un ritme creixent durant tota la temporada fins aquests últims partits. El Barça encara té possibilitats de guanyar el títol, només té un punt de diferència envers el segon classificat, el Sevilla, però encara no ha perdut la cadira de la lliga espanyola i té sis partits per a tornar a encaminar aquesta competició. Si una cosa es pot aprendre de l’actual president de la Generalitat, en Pepe Montilla, és que se sap mantenir al cap damunt d’un govern mentre tot trontolla. Esperem que el Barça, encara que sigui de reüll, prengui aquest fet d’exemple i sàpiga sobreviure al cap damunt d’una lliga que com la política del moment, cada dia és més pobre.


Concert d'Andreu Valor a Esporles, en el marc de la Diada de Mallorca\n16 gener 2021 15:56\ndBalears | 27 desembre 2020\nAquest diumenge, a la Casa del Poble d'Esporles, a les 19.00 hores es farà un concert d'Andreu Valor, en el marc de la celebració de la Diada de Mallorca, organitzat per l'Obra Cultural Balear.\nA Esporles cada any es fa un acte popular per celebrar la Diada de Mallorca. Habitualment es fa un dinar, acompanyat de la lectura del manifest i alguna actuació.\nEnguany, a causa de la pandèmia, l'acte que es farà, organitzat pel l'Obra Cultural Balear d'Esporles, consisteix en un concert del cantautor valencià, Andreu Valor, que presenta el seu nou disc, 'Insurrecte'.\nL'acte funcionarà amb taquilla inversa i per assistir-hi, cal inscripció prèvia.


Fer de pagès A una illa\nMATEU MORRO 22/04/2017 00:00\nLes Balears i les Canàries Les mesures canàries estan adaptades a la seva realitat\nA l’abril del 2017 els agricultors canaris han rebut, des de l’octubre del 2016, amb finançament europeu, la quantitat de 106.838.797,08 €. Els agricultors balears, en el mateix període, han cobrat 24.379.675,16 €. El problema és que, mentre que els ajuts a les Balears són els generals, les mesures canàries estan adaptades a la seva realitat. L’horticultura rep ajudes que s’acosten al total d’ajudes rebudes a les Balears. La patata rep cada any entre 5 i 6 milions d’euros. Els ajuts per vendre fora de les Canàries les produccions hortícoles són de 7 milions d’euros. La tomàtiga d’exportació rep una ajuda de 7.700 €/ha. Les vinyes cobren 1.485 €/ha les no assegurades i 1.650 €/ha les assegurades. Altres ajudes van a l’embotellament de vins, reproductors de races pures, vedells de vaques dides i de qualsevol raça, importació de vedells, reposició de vaques (1.000 € per vaca), oví i caprí (entre els 30 i 40 € unitat), indústria làctia i productors lactis o productors de farratges (300 €/ha).\nTé això conseqüències? Les produccions balears han de fer front a uns majors costos El fet que les Balears siguin considerades un territori continental té uns efectes importants sobre els sectors productius. De fet, és una de les causes de la desertització industrial i agrària. Així i tot, hem de ser conscients que els problemes de l’agricultura, encara que tengui un suport important, com passa a les Canàries, van més enllà. Malgrat el desplegament econòmic a favor de l’agricultura canària, la situació dels pagesos canaris no deixa de ser difícil. Però els sectors més emblemàtics (tomàtiga, plàtan, patata, vinya, flor tallada...) estan ben estalonats. En canvi, els sectors que a les Balears són equivalents (hortícola, patata, vacum de llet, vinya, olis...) mai han rebut ajuts. Les produccions balears han de fer front a uns majors costos i a uns menors preus (determinats per uns mercats insulars poc eficients) i competint amb produccions fortament subvencionades. Ajuts a la fruita seca El total d’hectàrees beneficiàries a tot l’Estat és de 360.538\nDe tota manera no es pot desconèixer que hi ha hagut qualque petit reconeixement de la insularitat. S’acaba de fixar, per part del FEGA, l’import de l’ajuda associada als fruits de clovella i garroves, que té com a objectiu frenar l’abandonament, enorme i perceptible a simple vista, que afecta els conreus d’ametlers i garrovers, amb el consegüent problema econòmic, social i mediambiental. El total d’hectàrees beneficiàries a tot l’Estat és de 360.538, de les quals 16.880 són a les Balears. Les superfícies peninsulars rebran un ajut de 32,6 €/ha i les insulars (sols a Balears, ja que com hem vist les Canàries ho tenen resolt) de 51,9 €/ha. La notícia és bona, gairebé excel·lent, l’única cosa a observar, i no és poc important, és l’escassa quantia de l’ajuda, amb efectes irrellevants o en tot cas molt escassos sobre el sector.\nAssegurances agràries El nombre de pòlisses subscrites no cessa de davallar\nEl Ministeri d’Agricultura ha anunciat una retallada de 10 punts en la subvenció base de totes les línies d’assegurances agràries i a tots els conreus, una decisió que es traduirà en un encariment mitjà de les pòlisses superior al 20%. Amb aquesta mesura es posa una mica més lluny dels pagesos aquesta eina fonamental per fer front a les incerteses meteorològiques o de tot tipus. La retallada surt dels Pressuposts Generals de l’Estat, en què la partida destinada al Ministeri d’Agricultura, Alimentació i Medi Ambient ha minvat un 8,1%. Amb aquesta notícia hem de pensar que continuarà la caiguda de la subscripció d’assegurances, i que fins i tot es posarà en qüestió la viabilitat d’un sistema que s’ha presentat com a modèlic arreu del món. Des de fa anys el nombre de pòlisses subscrites no cessa de davallar.\nAgricultura ecològica El sector ecològic tindrà la seva gran trobada anual a Porreres\nEl proper diumenge, 30 d’abril, el sector ecològic tindrà la seva gran trobada anual a Porreres. A l’onzena edició de la Diada d’Agricultura Ecològica hi haurà més de 80 estands, amb la qual cosa es garanteix una visió completa del que és aquest model productiu a les Balears. Enguany la diada tendrà una dedicació especial a les varietats locals de cereals. Aquesta decisió no és casual, recull un fenomen emergent: la importància dels blats antics per recuperar els sabors dels pans tradicionals. L’èxit de la recuperació de la xeixa és un bon senyal. També es presentarà un documental sobre el me ecològic i hi haurà l’actuació castellera dels Al·lots de Llevant. Entre els diversos actes, s’ha de destacar el lliurament del premi Producte ecològic de l’any 2017 i l’exposició i el tast de pans fets amb blats antics.


Aquesta serà la nova sèrie de TV3 quan acabi la Riera - Per Catalunya\nÚLTIMA HORA: Rajoy torna a amenaçar\nVIDEO: Rajoy torna a espifiar-la i els periodistes se’n riuen a la cara\nAquesta serà la nova sèrie de TV3 quan acabi la Riera\nSegons ha informat el diari Ara, la sèrie de TV3 La Riera va tronar aquest passat setembre amb nous personatges i més trames, tot i que la cadena havia anunciat el seu final el juliol. La televisió pública preveia posar en marxa una nova sèrie de ficció la pròxima temporada, però el “context pressupostari actual” va fer replantejar la decisió i posposar la nova producció.\nTot i això La Riera està arribant al seu final definitu i TV3 ja té nova telenovel·la per substituir-la, segons avança l’Ara. La sèrie estarà ambientada a Barcelona i a Vilanova i partirà de l’accident de trànsit que segla la vida al Ferran, un professor universitari.\nLa desaparició trencarà la família Viella, però també tornarà a cosir relacions desfetes, com les dels antics companys d’institut del Ferran, d’acord amb l’Ara. A dia d’avui, la telenovel·la encara no té nom.


Els experts destaquen que la velocitat de reproducció de virus ja puja de nou\nper Redacció 13/03/2021 19:35h\nEls experts ja veuen una possible quarta onada. | Europa Press\nExperts epidemiòlegs han alertat que la quarta onada podria haver començat ja a Espanya, o estar molt a prop de fer-ho en funció dels diferents territoris, tenint en compte un dels índexs més importants per mesurar l'estat de la pandèmia: l'Rt. El nombre Rt és la velocitat de reproducció del virus en una societat o grup de persones, un derivat de l'R0, que és la capacitat que té el propi virus de transmetre dins d'un grup de persones. Així, si la Rt és igual a 1, vol dir que la pandèmia està estable; si és inferior a 1, vol dir que la pandèmia decreix; i si és superior a 1, vol dir que la pandèmia creix.\nEn definitiva, l'Rt indica a quanta gent infecta una persona positiva, per tant, si un contagiat contagia més d'una persona, el virus s'expandeix. Fins ara, el descens de contagis continu des de finals de gener havia deixat una Rt per sota d'1, cosa que era bon senyal per evitar la quarta onada, però amb l'estancament de la davallada, els experts han començat a veure que aquest nombre comença a créixer. Joan Carles March, especialista en Medicina Preventiva i Salut Pública, creu que estem arribant gairebé al topall del descens, ja que l'aixecament de les mesures i restriccions impedeix que es baixi més, i insisteix que si volem assolir la incidència de 50 casos que Sanitat persegueix —actualment és de 132 casos— no es poden aixecar les restriccions.\nEl president de la Societat Espanyola d'Immunologia, Marcos López Hoyos, coincideix en fer la mateixa valoració i creu que la qüestió no és si tornarem a pujar els contagis, sinó quan. Tot i així, López confia que la nova onada sigui menys nociva que la de gener, però insisteix que fins que no estiguem tots vacunats la situació no podrà donar-se per controlada. Rafael Bengoa, exdirector del Sistema de Salut de l'Organització Mundial de la Salut (OMS) i exconseller de Sanitat del govern basc, exposa que Espanya és un dels països més permissius respecte a les restriccions, i d'això s'aprofita el virus per tornar a augmentar la seva transmissió. Segons explica, els índexs ja mostren que el virus està a punt de tornar a guanyar la batalla i tornar-se a estendre, i creu que estem a temps de parar-lo si mantenim les restriccions.\nEl descens de casos s'estanca a Espanya\nLa veritat és que la baixada de casos a Espanya porta diversos dies d'estancament, on cada dia baixa, però cada dia menys que l'anterior, una situació que comença a preocupar davant la incapacitat d'arribar al llindar de 50 casos que cerca Sanitat, i que deixaria a Espanya amb un risc 'baix' de transmissió del coronavirus. Actualment només Extremadura està per sota d'aquesta xifra, i ja ha mostrat senyals de la dificultat que seria mantenir-se aquí. Balears i la Comunitat Valenciana també són a prop, però la resta de regions encara tenen camí per endavant. El problema és que el descens és cada vegada més lent, i en algunes regions fins i tot s'han observat tímides pujades.\nAixò no vol dir que la quarta onada es dispari ja, però si no es controla la transmissió i se segueixen relaxant les mesures restrictives, hi ha el perill que la velocitat de transmissió, la Rt, torni a posar-se per sobre d'1. A partir d'aquest moment, l'expansió de casos tornaria a ser exponencial, amb un malalt contagiant més d'una persona, cosa que ens col·locaria de ple en la quarta onada. Els experts insisteixen a mantenir les restriccions com a mínim fins a Setmana Santa, per evitar el que va passar per Nadal, però les autonomies ja estan desescalant. Com més trigui a arribar el repunt de casos, més població vacunada hi haurà, i per tant, menys camí tindrà el virus per recórrer.\nLa proposta que estudia Salut: Crides massives de vacunació en uns mesos\nCovid-19: Baixa el risc de rebrot a la Regió Sanitària de Lleida