l'altre costat de la lent: rentar sense cervell\nrentar sense cervell\nAvui toca un post sota demanda a petició de la Palillo, que ahir em va enviar una notícia de l'infame diari Qué! (del qual sempre en recordaré el titular "Los parapsicólogos no creen en fantasmas"). En aquesta ocasió, un altre titular impactant: "Esta bola te va a ahorrar un pasta en detergente", que va fer saltar totes les seves alarmes. Com podeu veure a sota, publiciten (sense dir en cap moment que és publicitat) una presumpta bola màgica que renta la roba sense necessitat de detergent (cliqueu per ampliar).Com sempre, anem a pams. "Conceptos como la bioelectricidad y la hidrodinámica (que no en vano, al común de los mortales le suenan a chino) se funden en esta bola 'mágica' capaz de lavar tu ropa sin necesidad de utilizar jabón."Bé, a mi l'únic que em sona a xino és com poden rentar-me la roba, donat el que signifiquen els conceptes. La bioelectricitat (o bioelectromagnetisme, això encara hagués sonat més impactant) es refereix als camps magnètics, elèctrics o electromagnètics produïts per cèl·lules, teixits i organismes vius (wikipedia dixit). La hidrodinàmica potser us sonarà encara menys a xino si l'anomeno amb el seu altre nom, dinàmica de fluids (sí, allò del cole), i és la branca de la mecànica que estudia el moviment dels fluids (gasos i líquids) així com les forces que els provoquen (això també ho diu la wikipedia)."Los componentes de la esfera [...] cambian la estructura molecular del agua -al igual que hace el detergente- produciendo un efecto limpiador."Pel que he llegit aquí i allà "los componentes de la esfera" són "ceràmiques naturals" (???). Em pregunto com la ceràmica natural modifica l'estructura molecular de l'aigua (que podeu veure aquí), però el que si sé és que els detergents no la modifiquen. El detergent està compost per unes molècules que ens podem imaginar com espermatozoides amb el cap rodó. La gràcia que tenen és que aquest cap és soluble en aigua (com la sal), però la cua no (com l'oli). Com que la brutícia és greixosa, les molècules de sabó fan una espècie de càpsula al seu voltant amb les cues tocant el greix i els caps mirant cap a fora, així:D'aquesta manera les partícules de greix passen de la roba a l'aigua, i s'eliminen amb aquesta. Aquest procés està explicat amb més detall aquí.Ah, però ara es resoldran tots els nostres dubtes, hem arribat a la secció ¿Dónde está el truco? Anem a veure-ho. "Imanes... Su campo magnético que activa los grupos de moléculas de agua generando aniones (partículas con carga eléctrica) que se adhieren a la suciedad y la arrastran con el agua."Vaja, sembla que a més de boles de ceràmica naturals té imans. O són ceràmiques imantades. Vés a saber. Aquí un químic o un físic podria afinar molt més que jo (si algun arriba per aquí, agraïré el cop de mà), però per molt que he investigat no he trobat cap prova de que el camp magnètic "activi" (ves a saber què vol dir) l'aigua o generi anions. Més aviat sembla que els camps magnètics hi tinguin poc efecte, ja que l'aigua és diamagnètica, és a dir, quan es sotmet a un camp magnètic crea un altre camp magnètic intern que s'hi oposa, i que desapareix tan aviat com desapareix l'influència externa.I finalment, la cirereta del pastís: "Estas bolitas desprenden rayos infrarrojos, eliminan los gérmenes de los tejidos, disminuyen la acidez del agua [...] y absorben el cloro."Com que assumeixo que emetre infrarrojos no es un fi en si mateix de la bola, interpretaré que són ells els qui eliminen gèrmens i tota la pesca. De tota manera, és que és tan absurd que em sembla que no val la pena ni comentar-ho.En fi, el de sempre, terminologia científica confusa i incomprensible per confondre a la gent i que comprin un producte que no serveix per res. Per cert, us heu fixat, en la notícia, on es pot comprar?\nFa anys que vaig acabar químiques, però m'ha semblat que l'anunci també pixa fora de test. Per començar, t'has deixat que mescla invents "antics" xinesos revolucionaris amb aquesta bola, el que ja ens hauria d'activar el xip de "xarlatà".L'aigua si, efectivament, es pot ionitzar en la presència d'un camp elèctric. Però si alguna de les substàncies que formen la bruticia que vulguèssim eliminar quedès afectada pels ions, automàticament la convertiria en soluble, i realment no caldria ni detergent ... ni bola.El que més m'ha agradat són els rajos infrarojos (juas!) o que disminueix l'acidesa de l'aigua.El "que" és un expert en "colar" coses d'aquest pal i anuncis de productes miraculosos a pàgina sencera. El problema és la gent que hi cau, com amb els 905.Per cert, el diari "Metro" ha plegat.\nEl títol del post és molt encertat. :-)A reveure,\nBua.... això és infumable, que diuen.És com agafar un diccionari científic i ale, comencem a posar-hi parauletes que sonin rares però eficients, científiques, serioses... i punt. Hehehe jo de física no en sé gaire, però això de que el sabó canvia l'estructura molecular de l'aigua m'ha fet molta gràcia... quina xorrada...segur que el meu sabó d'oli d'oliva, mantega i sosa neteja mes que aquesta cosa... ¬¬\nelrohir: la part dels invents antics xinesos he preferit prendre-me-la com una llicència literària per introduir el tema.Gràcies per l'aclariment sobre la ionitzaciÓ!joan ayats: mèrit de la meva parella :)laia: per suposat que el teu sabó neteja més! aquests sabons casolans són fantàstics.\nJa ens semblaba a la oficina que hi havia llagunes en el tema. Gracies per resoldren's els dubtes i per la investigació a fons que has fet.\npalillo: si, unes quantes :) De res, a disposar!\nDoncs jo en conec algun que en té una a casa, i no sóc jo! Si no et sap greu, els passaré l'enllaç del post, maca! Pitons!I interessantíssim com sempre, encara que... jo entenc millor el xinès que la química!\nnúr: jaja, segur que no ets tu? ;P\nQuin gran diari, el Qué! (per enèssima vegada)\ncharlie: font inesgotable de notícies estúpides... com les que recopil·les :D\nDe bon rotllo, però jo la tinc i funciona de meravella ;)La veritat es que pel que dius l'article és bastant cutre i de fet no es correspon massa amb el que diu a les instruccions de la meva bola. Fins i tot la bola que surt a la foto és força diferent que tinc jo.Però vaja, que com funciona exactament no ho sé, però funciona. A mano i a màquina oiga!Opinió, link a web i ande comprar: http://waxoff.blogspot.com/2009/01/bon-any-i-tal.htmlSalut!\nflanagan: sí, l'altre dia quan vaig redescobrir el teu blog (l'havia seguit "d'amagat" però li havia perdut la pista un temps) i vaig llegir els posts que tenia pendents ja vaig veure que feies gran elogis de la bola màgica aquesta.Bé, no puc dir si empíricament funciona perquè no l'he provat, però la notícia-publicitat és penosa i no s'aguanta per enlloc.Salut!\nel regal de Darwin\nenterrats en vida\nla física i els escacs\ntetris, vacuna psicològica\nPlanilàndia i la vida intel·ligent\nels nens vénen de París, o com correlació no és ig...\ntwits de ciència\nel cub Rubik\n2009: any Darwin


Alimentació i hidratació del gos – GOSesport Catalunya\nl’alimentació és un procés vital a partir del qual l’animal obté del exterior els principales nutrients que necessita i és important que aquests siguin d’una qualitat i quantitat adecuada; només així aconseguirem el màxim nivell de salut, rendiment, longevitat i benestar.\nL’alimentació dependrà de molts factors com l’exercici, dormir a l’exterior o a l’ interior, quant pesa, el metabolisme, l’activitat, … i ens tindrem que adaptar a cada situació per fer aquest procés correctament.\nA l’hora d’escollir pinso és important que la proteïna sigui d’una quantitat adecuada. Per identificar-ho ens tindrem que fixar en el seu origen, si és animal o vegetal i que indiqui l’origen, si és pollastre, xai, porc, salmó…\nQuan llegim una etiqueta d’ingredients hem de tenir en conte que el primer ingredient que hi surt és el que més quantitat porta, el segon, el que en segon lloc més quantitat te i així fins l’últim ingredient. Hauríem de mirar que comencés per cart de pollastre, xai o el que sigui, però que posi carn, si només posa pollastre i no especifica carn pot ser que sigui pic, pluma o pota\nÉs convenient donar de menjar amb aigua, així facilita la hidratació i l’eliminació de toxines generades pel l’exercici..\nL’alimentació diària és millor donar-la com a mínim en dues vegades al dia i o más veces al día.\nHem de dividir l’alimentació en dos époques: durant la temporada de competició i fora de la temporada.\nFora de temporada menjaran pinso de manteniment, amb percentatges de proteína i greix més baixos\nDurant la temporada de competició Donarem pinso d’alta energía. El pinso energètic hauria de contenir entre el 29-32% de proteína i entre un 25-15% de greix. Podem complementar el pinso amb carn i peix, tan fresco como en llauna amb oli d’oliva per donar un extra de greix.\nAbans de l’exercici és millor no donar pinso ja que tarda molt a digerir i amb el moviement hi ha risc de torsió d’estómac.\nS’hauria de veure aigua entre una hora i dues abans de fer l’exercici per hidratar-se. Es pot barrejar amb olis, sucs de la carn, llaunes de tonyina o de menjar tou de gossos.\nAbans de la competició, el seu últim àpat hauria de ser com a mínim unes 12 hores abans de la cursa.\nDurant l’exercici és millor no donar aigua, sobretot en curses curtes i explosives, si es pot refrescar si cal.\nDesprés de l’exercici: Podem donar una mica per hidratar la boca però no donarem més aigua fins que el gos estigui recuperat de la fatiga. Igualment no donarem de menjar fins que al menys hagi passat una hora d’acabar l’exercici físic


ENAU és una enginyeria energètica dirigida per un equip d’enginyers industrials amb més de 15 anys d’experiència en el camp de l’eficiència energètica.\nLa nostra Missió es optimitzar el funcionament de les instal·lacions dels nostres clients, millorant el confort de les persones i l’eficiència energètica en les empreses.\nENAU es constitueix l’any 2013 per un equip d’enginyers amb una àmplia experiència tècnica avalada pels estudis i projectes en els quals han treballat durant els últims 15 anys:\n• Diagnòstics Energètics per a la millora de l’eficiència energètica.\nCentres de Policia, Centres Penitenciaris, Centres de el Ministeri de Defensa i Centres de la Guàrdia Civil.\n• Auditories energètiques, estudis i projectes per a la Millora del funcionament de les instal·lacions.\nDirecció facultativa d’Execució d’instal·lacions.\nResidències, centres docents, edificis d’habitatges, establiments d’hostaleria i indústria agroalimentària.\n• Assessorament, formació i auditories per a la implantació d’un sistema de gestió de l’energia conforme la norma ISO 50001.\n•Estudis i projectes de valorització de biogàs i de biomassa.\nEstacions depuradores d’aigües residuals i plantes de biomassa per a generació d’energia elèctrica.\n• Estudis i projectes d’energia solar i de climatització.\nHotels, locals comercials, edificis plurifamiliars i habitatges unifamiliars.\n• Estudis i projectes de microcogeneració i microtrigeneració amb motors i microturbines a gas.\nCentres de processos de dades, edificis d’habitatges i edificis del estat.


El col·laborador ha decidit actuar per evitar més rumors i especulacions sobre ell\nper María Merino dimecres, 30 de desembre 2020 - 20:00h\nLa ficada de pota d'Alonso Caparrós que la direcció de 'Sálvame' no li perdona | Telecinco\nAlonso Caparrós, que ha carregat contra les Campos últimament, s'ha convertit en protagonista de 'Sálvame' sense voler-ho. I tot perquè el programa ha donat veu a un empresari que l'acusa d'endeutar-li una significativa quantitat de diners. El testimoni d'aquest pretenia fer que el citat col·laborador es convertís des d'ara en objecte d'informacions i rumors.\nNo obstant això, aquest ha volgut tallar de soca-rel la situació i per això, no ha entrat al drap de qui l'acusa. Una actitud que sembla que no ha agradat gens a la direcció del programa, ja que així ha tallat un 'filó' de què tirar durant aquests dies al plató del programa presentat per Jorge Javier Vázquez.\nEl testimoni de l'afectat\nDurant tot el programa s'ha estat mantenint l'esquer' que un col·laborador tenia un deute important amb un empresari. I ha estat a la recta final de l'espai quan s'ha revelat que aquest no era altre que Alonso Caparrós. En concret, s'ha indicat que aquest és acusat per una persona que el va contractar per a un 'bolo' del qual va cobrar els diners, però no el va realitzar.\nTot seguit, se li ha donat entrada en directe al supòsit afectat, Chema Alcántara, qui ha relatat que va contractar al col·laborador per dur a terme un 'bolo' a Don Benito (Badajoz). No obstant això, aquest va cobrar els 1.500 euros per l'esdeveniment, però el va deixar tirat i no va acudir. D'aquí que l'hagi descrit com un «pocavergonya i lladre».\nÉs més, ha afegit: «Crec que Alonso sap que hi ha un contracte, que vam estar treballant aquí per fer el seu programa, el seu espectacle. I ell sap perfectament que ens va deixar tirats. Ell va donar un missatge a les xarxes socials que se n'anava per causes de força major, però mai ho ha justificat. Has de donar la cara i pagar». Per això ha comentat Chema que, per les despeses que li va suposar l'organització de l'espectacle, li deuria uns 3.800 euros.\nLa resposta d'Alonso Caparrós\nDavant les dades abocades per l'empresari, l'estrella de 'Sálvame' (Núria Marín) ha volgut saber l'opinió de l'acusat' que estava al plató. Per això, no ha dubtat a preguntar-li: «Vas arribar a rebre els diners?». En aquest moment, segur que la direcció del programa de Telecinco esperava que el col·laborador entrés al drap d'Alcántara i ho desmentís.\nPer aquest motiu se li hauria donat forma a un 'picabaralla' que s'hagués traduït possiblement en audiència. No obstant això, Alonso Caparrós ha sorprès a tots. Així que, en lloc de negar l'acusació, s'ha decantat per resoldre la qüestió i no 'entrar al drap'. Com ho ha fet? S'ha dirigit a l'empresari de Badajoz i li ha dit: «Si té proves, si té el contracte, que vagi a una comissaria i em denunciï. Estaré encantat d'assumir el que digui el jutge».\nDavant aquestes paraules, Chema Alcántara s'ha mostrat enfadat amb el col·laborador i l'ha arribat a 'amenaçar': «Si començo a explicar coses del que tu ja saps, quan ens vam quedar sols al local, no et beneficiarà en res, Alonso, en res».\nAlonso Caparrós se enfrenta al empresario que le acusa de “sinvergüenza y ladrón”: “Si tiene pruebas que me demande” https://t.co/r8Cw0MskXS\nNo obstant això, Caparrós no s'ha deixat acovardir i ha mantingut la seva postura de no donar-li més pàbul a la informació. I aquesta actitud del col·laborador de 'Sálvame' ha estat aplaudida per alguns espectadors a les xarxes socials. No obstant això, altres han cregut a l'empresari i no han dubtat a criticar-lo obertament amb missatges com ara aquests:\n«Mare meva, els estafadors es defensen entre ells. Els meus advocats, jutjat..., quin individu més repugnant! Paga si cal i punt».\n«Un altre més que les mata callant. Quina colla de col·laboradors, deuen a Hisenda, infidels, s'inventen malalties... Vaja, el millor de cada casa».\n«Ni justícia ni res, estafador és el que ets Caparrós».\nEl col·laborador ha volgut tancar la qüestió. No obstant això, caldrà esperar per veure si el programa accepta la seva postura o decideix dur a l'empresari afectat al plató per a un cara a cara.


Una agència de viatges virtual ofereix escapades a mida per tot Catalunya - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\ndani perona berga 09.01.2017 | 12:13\nLa berguedana Laia Andreu és la cara que s'amaga darrere del portal de viatges Onvaig.cat. Té 25 anys i és d'Avià, i fa gairebé un any que va decidir deixar la seva feina per endinsar-se en una idea de negoci pròpia: una agència de viatges per Internet que ofereix escapades a mida per tot Catalunya i que busca donar importància a racons i tradicions del territori.\nDesprés de mesos de feina, l'1 d'octubre passat va entrar en funcionament el web, que rep al voltant de 800 visites al mes. El projecte ha estat reconegut amb el premi Start Up del Bages i el premi d'Idees Emprenedores de l'Agència de Desenvolupament del Berguedà, una injecció de seguretat que ha servit a l'avianesa i a la seva companya de treball, Montse Auguets, per esforçar-se més per millorar la iniciativa.\nOnvaig.cat ofereix dos tipus de productes: escapades de cap de setmana per viure i veure festes i tradicions de Catalunya, i caixes regal personalitzades d'experiències pel territori. Pel que fa a la primera opció, el portal presenta entre dues i quatre escapades cada cap de setmana. Al web es poden trobar activitats de tot tipus, però «amb la particularitat que són experiències personalitzades», diu Andreu. És a dir, que el client pot escollir «quan comença la sortida, quan l'acaba, què hi vol incloure i com ho vol».\nPer a la seva impulsora, el fet que no siguin paquets tancats i inamovibles «és un avantatge» i ho ha comparat amb fer un plat de macarrons. «Pots trobar-te un paquet tancat amb tots els ingredients i els macarrons ja precuinats, però és possible que no s'ajustin a les necessitats del consumidor (perquè pot ser celíac, al·lèrgic al tomàquet...), i per tant és millor que tu et compris els ingredients per fer la teva recepta», concreta. «Nosaltres ens definim com un supermercat d'experiències, perquè el client ho pot tenir tot a la mateixa postada, l'únic que ha de fer és escollir què vol», afegeix. De fet, la no existència al mercat de paquets d'experiències de proximitat i adaptades a les necessitats del client va ser un dels motius que van portar Andreu a tirar endavant la iniciativa. En aquest sentit, ha detallat que l'únic que ha de fer el client és «omplir la seva cistella amb el que prefereixi: el dia i l'hora de sortida, les activitats que vol fer, on vol dinar... Nosaltres ho gestionem tot una vegada fet el pagament i els usuaris reben a casa els abonaments per accedir a les activitats».\nEn les properes setmanes, a més, el procediment de pagar també es podrà fer en línia, un tema pendent fins ara. A més, ha destacat que a les propostes d'activitats també s'hi inclouen actes gratuïts i d'interès de les festes dels indrets que es visiten, «perquè el que volem és també vendre territori».\nEl segon dels productes és el de les caixes regal. Andreu explica que disposaven d'una base de dades molt gran, especialitzada en turisme de Catalunya, «i en volíem treure rendiment». Per això tot el coneixement que tenen l'han posat a l'abast dels clients perquè puguin fer regals. «Els usuaris omplen un formulari marcant les preferències, gustos i el pressupost que hi volen destinar, i nosaltres fem quatre propostes perquè el client esculli», explica. Com en el cas de les escapades, els usuaris reben a casa les indicacions per gaudir del regal.\nDesprés de tres mesos en funcionament, Andreu assegura que hi ha hagut una bona acollida pel que fa a les caixes regal. De moment, «el producte de les escapades no s'ha acabat de consolidar, perquè fins ara no oferíem l'opció de fer el pagament directe des d'Internet. Ara ho solucionarem i esperem que tingui més sortida», diu. De totes maneres, creu que el camí que segueixen «és bo. Tenim força visites al mes a la pàgina web i el nivell d'abast creiem que és molt positiu perquè veiem que hi ha interès i feedback».\nOnvaig.cat és una agència que arriba a tot Catalunya i també ofereix experiències al Berguedà. Andreu té clar que la comarca «té molt potencial que ni ens el creiem ni sabem que existeix i que ve implícit amb el territori: mineria, tèxtil, senderisme, natura, tradicions, història, romànic, i l'hem de saber aprofitar».\nLa jove berguedana assegura que l'experiència d'impulsar el seu negoci és complicada, «perquè hem nascut des de zero i sense cap model per poder-nos-hi emmirallar», recorda. En aquest sentit explica que s'ha trobat amb buits legals «que he hagut de solucionar per traçar el camí, perquè no existia». Creu que a la societat «li costa emprendre i iniciar noves coses. Preferim que algú ens mani i marqui el camí, perquè sempre et pots equivocar més que si tens algú a sobre, però per a mi és una gran experiència». A més, està convençuda que «emprendre és aprendre».\nEl Consell Comarcal oferirà assistència tècnica en enginyeria als ajuntaments.


Es considera que l’estrès per falta d’aigua és baix si s’extreu menys del 10% de l’aigua disponible, moderat si és entre el 10-20%, mitjà-alt entre el 20-40% i alt si s’extreu més del 40%. Les projeccions per aquest indicador de cara a l’any 2025 mostren que augmentarà el número de països amb estrès hídric (països del nord i sud del continent africà, proper i mitjà Orient); altres països passen d’un estrès moderat a mitjà-alt, entre els quals destaquen els Estats Units i la Xina. Espanya se situaria en el conjunt de països amb un estrès mitjà-alt (Unesco-PHI, 2008). En moltes zones del planeta s’està produint una sobreexplotació dels recursos existents, tant superficials com subterranis. S’ha de dir però que aquesta classificació per països amaga diferències territorials importants, especialment en els països amb una superfície gran com poden ser els Estats Units, la Xina, Rússia, Austràlia, o fins i tot Espanya.\nPer tal de gestionar millor les aigües dels rius és clau la construcció d’embassaments tant per fornir d’aigua la indústria, com per generar electricitat, per a l’agricultura i per al proveïment urbà. Ara bé, la construcció d’aquests embassaments suposa un impacte ambiental important. Hi ha una modificació total de l’entorn i s’eliminen els ecosistemes naturals i desapareixen les activitats econòmiques (agricultura) i alguns assentaments rurals a causa de la inundació de la zona. Alhora, es produeix una menor circulació de sediments que queden atrapats a les preses i que no arriben al tram final dels rius. També s’ha d’anar molt en compte que les diferents extraccions garanteixin un mínim cabal ecològic. Finalment, s’ha de comentar que una part significativa de l’aigua emmagatzemada s’evapora.\nPer la seva banda, la utilització de les aigües subterrànies ha estat clau en el desenvolupament de moltes regions en què hi ha molt poca disponibilitat d’aigua superficial. El percentatge de recursos provinents de les aigües subterrànies varia molt segons els països. Així, mentre a Bèlgica, Regne Unit o Finlàndia estan entre el 10-25% del total, a Hongria, Grècia o Països Baixos, es troben entre el 30-60%, i a Dinamarca, Malta i Islàndia més del 90% (Zektser i Everett, 2004).\nPerò la recàrrega dels aqüífers subterranis és molt lenta, cosa que significa que un aprofitament excessiu pot comportar un esgotament ràpid i que, al mateix temps, es vegin afectades les zones humides superficials que s’abastien de l’aigua dels aqüífers. Per altra banda, a les zones costaners la sobreexplotació d’un 77aqüífer es tradueix en una entrada d’aigua salada cap a l’interior.\nA Catalunya el 60% de la demanda té el seu origen en les aigües superficials per un 40% en les aigües subterrànies (figura 5.9). Per sectors d’activitat, mentre que un 72% de la d’ús domèstic és proveïda per aigües d’origen superficial, la consumida en el sector industrial és obtinguda majoritàriament d’aqüífers (85%). A l’agricultura el 88% de l’aigua utilitzada és d’origen superficial, però amb diferències importants entre conques, ja que mentre a la de l’Ebre representa el 96%, a les conques internes de Catalunya l’origen està repartit a parts iguals entre superficials i subterrànies.\nFigura 5.9 Origen de l'aigua utilitzada a Catalunya per sectors d'activitat\nFont: Elaboració pròpia a partir de l'Agència Catalana de l'Aigua\nPer tal de solucionar el problema d’escassetat d’aigua en algunes zones, països com Espanya van apostar en un primer moment pel transvasament d’aigua de conques excedentàries a conques deficitàries. El transvasament des de la conca de l’Ebre a les conques internes de Catalunya (minitransvasament a Tarragona) n’és un exemple, i també el transvasament Tajo-Segura. De moment estan aturades obres de major envergadura com ara la idea de transvasar a Catalunya aigua del Roine o bé de l’Ebre a les conques del llevant espanyol en el marc del Pla Hidrològic Nacional. Aquest darrer ha tingut una important contestació social i política, tant a l’hora de quantificar els excedents reals d’aigua com de valorar els impactes ambientals que es generarien, i s’ha d’afegir el qüestionament dels usos d’aquesta aigua al lloc de destí.\nL'any 2014 s'ha tornat a revifar la polèmica, després d'un període de calma després de les modificacions del 2005, amb l'aprovació del Pla Hidrològic de l'Ebre, que redueix considerablement el cabal ecològic del riu Ebre.\nUna altra opció és la dessalinització de l’aigua del mar, que tal com s’ha dit amb anterioritat actualment sols representa un 1% del consum mundial total i que a més està molt concentrada en els països del pròxim Orient (70%), els Estats Units (6,5%) i països del nord d’Àfrica (6%) (Hispagua, 2015). El problema de la dessalinització són els costos econòmics de producció, que avui en dia encara són molt elevats, i també els impactes ambientals generats durant aquest procés. A Catalunya la primera planta dessaladora va ser la de la Tordera, amb una capacitat actual de 10 hm3/any d’aigua, però dimensionada per arribar als 20 hm3/any. L’any 2009 va entrar en funcionament la del Baix Llobregat, que aportarà 60 hm3/any. Així mateix, també n’hi ha prevista una altra a Cunit (Baix Penedès) i la de Tordera 2, però que per manca de finançament finalment no s’han realitzat (CTESC, 2013).\nLa solució o bona part de la solució als països desenvolupats hauria de passar per un consum racional dels recursos basat en l’estalvi, a més de les millores tecnològiques que possibilitin un menor consum d’aigua durant els diferents processos de producció industrial i un major aprofitament de l’aigua de reg a partir de sistemes més eficients. Aquesta tecnologia s’hauria de posar a l’abast dels països en vies de desenvolupament, que és on el consum d’aigua està creixent de manera més important.\nCada zona té uns recursos superficials i subterranis determinats; també es té coneixement de la quantitat de precipitació rebuda al llarg de l’any i de com es distribueix, raó per la qual s’ha de tenir molt en compte quina és la disponibilitat de recursos hídrics abans d’instal·lar determinades activitats en un territori, ja siguin agrícoles o industrials, i també en el moment de planificar l’ocupació de tipus residencial del territori i activitats associades com poden ser els camps de golf. És una planificació del tot necessària, i més quan segons l’Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) en algunes regions del món durant el segle XXI es produirà un descens de la precipitació, entre elles l’àrea mediterrània.\nÉs del tot necessari dur a terme una integració ambiental de les activitats econòmiques a partir d’una ordenació i planificació territorial adequades.


Reflexos de lumiere - Librería Ibor\nReflexos de lumiere.\nRomà Guardiet (1945) és físic, matemàtic, poeta i cineasta. Doctor en Comunicació Audiovisual per la Universitat Ramon Llull, ha exercit durant molts anys de professor de guió i realització a la Facultat de Cod'inèrcia, Paradigma absent i El teorema de Noether a Laertes, així com el llibre La metàfora audiovisual basat en la seva tesi doctoral. Entre la seva producció cinematogràfica i televisiva hi ha els films Solitud ?amb Omero Antonutti?, El somni de Maureen ?amb Juanjo Puigcorbé?, Gossos ?amb Lluís Homar? i la sèrie documental Odissees ?dirigida per Enric Calpena.municació Blanquerna. Anteriorment ha publicat els reculls poètics Segon moment


Bloc d'en Jaume Oliveras Malla: 2010\nA PALAU-SOLITÀ I PLEGAMANS HEM TRIPLICAT EN VOTS ALS SOCIALISTES!\nGairebé un 60% de participació a Palau-solità i Plegamans en les eleccions al Parlament de Catalunya\nUn total de 6.283 persones han exercit el seu dret a vot a Palau-solità i Plegamans en motiu de les eleccions al Parlament de Catalunya. És a dir, han votat en la jornada d’avui el 59,81% dels electors que tenien dret a vot. Hi ha hagut 4.222 persones que s’han abstingut (40,19%). A Palau-solità i Plegamans hi havia 10.505 persones amb dret a votar en aquestes eleccions.\nRESULTATS DE LES CANDIDATURES A PALAU-SOLITÀ I PLEGAMANS :\nCandidatures Vots Percentatge\nCiU 2.617 42,03%\nPSC 997 16,01%\nPP 819 13,15%\nICV-EUiA 513 8,24%\nEsquerra 340 5,46%\nSI 247 3,97%\nALTRES 495 7,95%\nMés informació a www.parlament2010resultats.cat\nELS JOVES DE PALAU EXPRESSEN LES SEVES HABILITATS MUSICALS\n22H SALA POLIVALENT\nVI EDICIÓ DEL CONCURS DE MÚSICA JOVE\nEls dies 19 i 20 de novembre a les 22h a la Sala Polivalent del teatre de la Vila es realitzaran els concerts de la VI Edició del Concurs de Música Jove. Enguany participen 8 grups de música jove tan del municipi com d'altres indrets de Catalunya.\nAvui divendres actuaran els grups participants són: LÍRICA BABILÒNICA, MOMENTS, AKRONIMOS I MUCCA FAILATE.\nEl dissabte el concert anirà a càrrec de: THE CRAB APPLES, MENZIA, POSTURA, THE ELECTRICAL DESERT I DINCOGNITO.\nEl premi pel grup guanyador és la gravació d'una maqueta als estudis la Bucbonera Records i tocar en un concert per la Festa Major de Palau-solità i Plegamans 2011.\nCOMENÇA A FUNCIONAR EL NOU AMBULATORI SENSE INAUGURACIONS\nDilluns entra en funcionament el nou Centre d’Assistència Primària (CAP)\nEl nou centre d’atenció primària (CAP) de Palau-solità i Plegamans comença dilluns dia 15 de novembre la seva activitat assistencial. Aquest nou equipament, que substitueix el consultori local que donava aquest servei fins ara al municipi, disposa de 1.656,40m2, més del doble de les instal•lacions de què es disposava fins ara (731m2). El nou CAP, que té capacitat per atendre fins a 20.000 usuaris, està situat al carrer Can Cortès, molt a prop de l’antic.\nEl nou CAP de Palau-solità i Plegamans disposa de 23 consultes (medicina general, infermeria, atenció pediàtrica, odontologia i atenció a la salut sexual i reproductiva –ASSIR-), una àrea d’educació sanitària i una àrea de despatxos que acullen la direcció de l’equip d’atenció primària. A més, també acollirà un espai habilitat per diverses activitats de serveis socials. Amb aquest nou equipament, ciutadans i professionals sanitaris gaudiran d’un centre més proper, confortable i amb instal•lacions més modernes.\nLa inversió per a la posada en marxa d’aquest centre ha estat de 2.860.989,64€, que inclouen l’obra i l’equipament.\nTREBALLANT COLZE A COLZE AMB ELS GRANS EMPRESARIS DE PALAU PEL FUTUR DE CATALUNYA I EL SEU NOU GOVERN\nEmpresaris de Palau demanen que la Generalitat tingui un govern fort i que no vagi a la deriva\nS’han reunit amb la Diputada de CiU Imma Riera\nConvergència i Unió de Palau-solità i Plegamans ha organitzat avui divendres 5 de novembre una trobada entre empresaris de les industries més representatives del municipi i la Diputada de CiU al Congrés Imma Riera, per tal de copsar l’estat actual de les indústries al municipi.\nConèixer i escoltar a les empreses del municipi de Palau-solità i Plegamans era l’objectiu de la trobada entre empresaris i la Diputada de CiU al Congrés Imma Riera. “Els polítics hem de saber escoltar quines són les demandes de les indústries i traduir les seves necessitats en iniciatives i projectes que els permetin sortir de la crisi” ha explicat la Diputada Imma Riera. En aquest sentit, és la tercera vegada que la Diputada es reuneix amb empresaris del municipi, donat que “Palau-solità i Plegamans és un municipi on hi ha unes indústries molt potents, que reflecteixen el panorama industrial català i avui hem pogut copsar les seves demandes”. “Hem constatat, un cop més, que els empresaris demanen un govern fort a la Generalitat i que no vagi a la deriva”. Riera també ha explicat que Palau-solità i Plegamans és un bon exemple de poble i Ajuntament que ha sabut atraure empreses, i per tarnt, és un bon exemple del que han de fer les administracions i polítics per generar un bon entorn pel creixement empresarial.\nPer la seva banda, l’alcaldessa de Palau-solità i Plegamans i cap de llista de CiU, Mercè Pla, ha assegurat que les reunions que mantenen amb els empresaris “són molt productives, ja que s’acaben materialitzant propostes que ajuden a mantenir nous llocs de treball i a crear-ne de nous”. "Sabem que són el motor econòmic del nostre municipi i per tant, hem d'estar a l'alçada per ajudar-les en el que sigui necessari.\nEl regidor de CiU, Albert Font ha explicat que a banda del dinar amb empresaris de les empreses més importants del municipi també s’han visitat tres empreses dels sectors químic, electrònic i plàstic. “Són empreses que estant tenint dificultats per sortir de la crisi i necessiten que les escoltem i les ajudem com sigui possible” ha reblat Font.\nEl dinar organitzat per CiU ha comptat amb la presència de representants d’empreses com Mango, Sakata,, Grupo ESSA, immobiliaruia Farnés, Bash, Yamaha, TEB i Grupo Uriach.\nLa Policia Local inicia una campanya per reduir l’ús indegut del mòbil\nLa Policia Local de Palau-solità i Plegamans durà a terme una campanya per reduir l’ús indegut dels dispositius telefònics durant la conducció. La campanya, d’abast estatal, es realitzarà entres els dies 8 i 14 de novembre i està impulsada pel Servei Català de Trànsit.\nLa Policia Local de Palau-solità i Plegamans segueix les directrius de control i seguiment que dóna el Servei Català de Trànsit a totes les policies locals i, per aquest motiu, durà a terme la campanya per controlar l’ús dels mòbils mentre conduïm. Una conducta que segons l’inspector en cap de la Policia Local del municipi, Xavier Virgili, “es considera de greu risc per a la seguretat viària i l’accidentalitat”.\nLa campanya es fa d’acord amb les decisions preses pel Grup de Treball GT12, de Directrius Tècniques i Reglamentació de Mitjans Tècnics a les Policies Locals de la Comissió Catalana de Trànsit i Seguretat Viària (CCTSV). Aquesta és l’onzena campanya d’aquesta any impulsada pel Servei Català de Trànsit pel que fa a temàtiques diverses de seguretat viària.


Una marea blava de l’A.A.Xafatolls aconsegueix 7 podis a la 93a edició de la Jean Bouin Barcelona – Mollerussa Televisió\nUna marea blava de l’A.A.Xafatolls aconsegueix 7 podis a la 93a edició de la Jean Bouin Barcelona\nFotografia de grup de les persones que han participat a la prova.\nUna expedició de 47 atletes de l’Associació Atlètica Xafatolls de Mollerussa han estat presents aquest diumenge a la 93a edició de la Jean Bouin de Barcelona, la cursa més emblemàtica i antiga de Catalunya. En categoria infantil femení, Júlia Díaz ha obtingut la tercera posició. Mentre, en aleví femení, ha quedat classificades Maria Díaz (segona), Alba Potrony (quarta) i Aran Badia (cinquena).\nPel que fa a la categoria benjamí masculí, Nil Solé ha obtingut la primera posició i Nil Caba la cinquena, el mateix lloc que ha ocupat a la classificació Júlia Stolarczyk a la mateixa categoria femenina.


La selecció espanyola de Navarro i Claver, sense marge d’error en els Jocs Olímpics\nEls homes de Sergio Scariolo van caure contra l’amfitrió (65-66) i no poden fallar més si volen ser en els quarts de final\nLa selecció espanyola de bàsquet va sumar aquest dimarts la segona derrota en dos partits a la fase de grups dels Jocs Olímpics. Tot i que encara els resten tres partits (Nigèria, Lituània i Argentina), Navarro, Claver i companyia són conscients que no tenen més marge d’error per aconseguir la classificació per als quarts de final.\nEn el partit contra el Brasil la selecció espanyola va anar per darrere en el marcador durant gran part del matx, com es va reflectir amb el 31-34 del descans. En el tercer període els locals, liderats per l’exblaugrana Huertas, van agafar una renda de vuit punts amb el 45-53, però en el tram final del partit Espanya va capgirar el marcador amb el 64-63 després d’un triple de Llull. En el moment clau de partit, però, diversos tirs lliures errats i un cop de dits del brasiler Marquinhos van donar el triomf a l’equip amfitrió.\nEl pròxim partit de Navarro i Claver serà el dijous 11 contra Nigèria, mentre que davant de Lituània el matx serà el dissabte 13. El dilluns 15 es tancarà la primera fase amb el matx contra l’Argentina, que ha guanyat els dos primers partits de la competició.


Empleo ADMINISTRATIU DE SUPORT A PROJECTES-JÚNIOR - Infofeina\nEmpresa de Project Management en el sector construcció, agroalimentari i sostenibilitat que té la missió de facilitar solucions 360º als seus clients necessita incorporar un / a administratiu / va de suport a projectes Júnior per realitzar tasques de suport en elaboració de documentació, control i anàlisi econòmic, i tasques vàries.\nPensem en una persona que es senti cómode amb els números i en la elaboració de documents, i amb polivalència per interpretar i resoldre diferents situacions al llarg del projecte.\nRequisits bàsics :\nFormació universitària en ADE o similar\nValorable nivell fluid d'anglès\nFormació i acompanyament en les funcions i perfil definit per poder desenvolupar-se com correspon tenint en compte el perfil júnior.\n1000 € nets mensuals\nPla de carrera en gestió de projectes\nDes de 1000 € fins a 1000 €\nNecessari que els estudis estiguin finalitzats o que es finalitzin en breu, per seguir compaginant la feina i els estudis.\nAbstenir-se els que busquin una feina d'estiu.\nRECEPCIONISTA amb suport administratiu. Feina temporal per substitució (Girona)\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. Durà a terme tasques de recepció i d'atenció telefònica. Tanmateix, realitzarà funcions administratives, com ara el registre d'entrades ...\nGironès, Cataluña +3 localidades\n• Santa Coloma de Farners, Girona\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. Les funcions bàsiques són l'atenció a clients principalment via telefònica, mails, xats on line, etc, resoldre dubtes dels clients, gest...\nLa qual actualment cerca ampliar la seva plantilla i incorporar un una administratiu va comptable de... Donaràs suport en l'elaboració d'informes i estadístiques. Altres tasques i gestions derivades del...\nADMINISTRATIU/A DE PROVEÏDORS (PRODUCTE LOCAL)\nADE o Graduat (junior) amb anglès fluid (relació USA)\nBusca un a Graduat ada amb ADE, o similar per treballar des del departament d'administració ubicat a la planta de les comarques Gironines donant suport a l'operativa de la planta ubicada als...\nDescripció. Empresa de carrosseries, equips de fred i plataformes elevadores per a vehicles industrials cerca 1 Auxiliar administratiu va per treballar a Barberà del Vallès. TASQUES A...\nEstem buscant una persona jove, dinàmica, amb ganes d'aprendre, créixer i desenvolupar la seva trajectòria professional a una empresa amb possibilitats de pla de carrera. Tens form...\nEts un a apassionat da dels processos industrials? Busques una feina estable, amb formació a càrrec de l'empresa i entrada flexible per a poder conciliar la vida personal? T'agrada...\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. La persona seleccionada s'incorporarà a l'equip que conforme el Departament Administratiu SAT, realitzant tasques com. Atenció telefònica als...\nArquitecte Tècnic Junior\nEmpresa de construcció del Gironès cerca arquitecte tècnic Junior, estudiant d'últim curs o tècnic... Cicles Formatius de Grau Superior amb titulació de Desenv. i aplicació de projectes de construcció...\nLlistes de materials de producte nou Estudi i recerca de nous components i materials de producte en desenvolupament Disseny de productes com peces, suports, entre d'altres Plànols i manuals de...\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. Després d'una àmplia formació inicial sobre els nostres productes i el nostre sector, la persona seleccionada s'ocuparà de. Ampliar i ma...\nSuport al departament de SAT, informant referències i codis d'elements elèctrics Nivell d'estudis... FP II amb titulació de Electricitat (valorable)FP II amb titulació de Administratiu i Comercial...\nAdministratiu Atenció al client\nIntroducció de comandes. Gestió de documentació. Suport administratiu al equip comercial. Atenció a... Atenció proveïdors Nivell d'estudis acabats. FP II amb titulació de Administratiu i Comercial...\nRECEPCIONISTA amb suport administratiu. Feina temp\nDetalls del procés Descripció EMPRESA DE TREBALL TEMPORAL.Durà a terme tasques de recepció i d'atenció telefònica. Tanmateix, realitzarà funcions administratives, com ara el regist...\nADMINISTRATIU/IVA CUSTOMER SERVICE JUNIOR (idioma\nDetalls del procés Descripció Empresa ubicada a la zona de Fornells de la SelvaLes funcions bàsiques són l'atenció a clients principalment via telefònica, mails, xats on line, etc,...\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. Empresa de sectors afins als complements i moda, amb una llarga trajectòria dins el seu sector, iniciarà en paral lel un nou projecte av...\nComptable júnior - Olot.\nFuncions i requisits de la vacant Funcions. Ajudar al departament de comptabilitat, entrada de factures, control d'albarans, assentaments.. Nivell d'estudis acabats. Llicenciat amb...


Com serà aquest any la cavalcada dels Reis d'Orient a Barcelona? ⋆ Socpetit.cat\nEls Reis d’Orient no faran enguany una cavalcada tradicional a la ciutat de Barcelona, tot i que arribaran com és costum el dia 5 al Paleibot Santa Eulàlia. Per al seu desembarcament, la ciutat ha preparat un gran espai de 10.000 metres quadrats inspirat en el seu “món màgic” que les famílies podran visitar amb reserva prèvia entre el 28 i el 5 de gener. Tanmateix, la presència de Ses Majestats serà un espectacle retransmès per televisió que s’endinsarà en els vuit espais nadalencs del Fòrum. Pel que fa al Cap d’Any, les dotze campanades es donaran descentralitzadament amb dotze palmeres brillants des de cada districte i l’entrada a l’Any Nou se celebrarà amb 15 minuts de focs artificials visibles des de gran part de la ciutat.\n“Els reis aquest any també vindran. Els nens i nenes de la ciutat i les famílies poden estar tranquil·les perquè tornarem a tenir reis malgrat les circumstàncies“, ha destacat el tinent d’alcalde de Cultura de l’Ajuntament de Barcelona, Joan Subirats. Ha detallat que s’ha triat el Fòrum perquè és molt ampli i permet que tot el carregament que porten els Reis d’Orient es pugui instal·lar i es pugui distribuir en l’hectàrea que s’hi reservarà equivalent, ha dit, a un camp i mig de futbol. Ha apuntat que és un espai “ampli, a l’aire lliure, diàfan i ben connectat en transport públic”, el que permetrà que els infants de la ciutat s’hi puguin acostar.\nSubirats ha remarcat que falten moltes setmanes i que “cal veure” com varien les condicions sanitàries per adaptar la visita dels Reis d’Orient a l’agenda del Procicat i de l’Agència de Salut Pública de Barcelona. D’aquesta manera, en les condicions actuals s’obrirà aquest gran espai, i per accedir-hi caldrà reserva prèvia. Organitzativament, es podrà fer aquesta reserva prèvia a través del web de l’Ajuntament o per telèfon i les inscripcions s’obriran el 15 de desembre: “Imaginem que el 28 de desembre podrem començar a obrir les portes per als que vulguin visitar el carregament fins al dia 5 de gener”, amb un horari de matí i de tarda, mentre que el 31 de desembre i el 5 de gener serà només en horari de matí.\nL’arribada dels reis\nDesprés que bona part de la ciutadania hagi pogut passar per aquest espai (l’Ajuntament assumeix que no seran tants com els que participen en la cavalcada), els reis i els patges arribaran com cada any el 5 de gener per mar, en un horari a determinar i a través del Pailebot Santa Eulàlia. Faran un recorregut fins a arribar al Moll del Fòrum, on seran rebuts per l’alcaldessa, Ada Colau. Aquesta arribada, ja sense públic, serà retransmesa a través de RTVE Catalunya, TV3, i betevé.\nEl que es podrà veure per televisió serà com els reis entren a la instal·lació i “es fan seus” els espais que els seus col·laboradors han preparat, i també es veurà tot el que implica la posada en marxa del repartiment de joguines als nens de la ciutat. Subirats ha avisat que serà “un espectacle molt interessant i que s’ha vist poques vegades”, en una retransmissió televisiva que farà entrar els espectadors en “un món mai vist”. “Serà un acte irrepetible”, ha afirmat el tinent d’alcalde a l’espera que el pròxim any es pugui celebrar una cavalcada tradicional.\nEl director de programes culturals de l’ICUB, Esteve Caramés, ha precisat sobre la instal·lació del Fòrum que serà “un itinerari pel món dels Reis d’Orient on es podran visitar les diferents escenes que hi ha cada any a la cavalcada”. Hi haurà espais pels patges Gregori, Estel i Omar, pels carboners, els ‘xumeters’ i un espai per a cadascun dels reis, en total vuit àmbits diferents. També s’està treballant en el fet que un dels espais permeti un “contacte remot” amb els patges i instal·lar un sistema per recollir cartes, el que també es podrà fer en línia.\nCaramés ha precisat que participaran en el disseny d’aquest espai artistes, escenògrafs i creadors digitals com ara José Menchero, Miquel Setó, Jose Vaaliña, Ramon de los Heros, Àlex Posada, Cristina Moreta i la companyia Antigua i Barbuda\nUn Cap d’Any mirant al cel\nPel que fa al Cap d’Any, Subirats ha recordat que habitualment es fa un gran espectacle a l’avinguda Maria Cristina davant les Fonts de Montjuïc, mentre que enguany s’intentaran acostar les dotze campanades al llarg de la ciutat: “Els deu districtes de la ciutat a les 12 de la nit tiraran 12 palmeres brillants de manera que marcarà el pas de la nit del 31 de desembre a 1 de gener, i després d’aquests”dotze grans espetecs, des d’un lloc per definir però que s’intentarà que sigui visible es faran 15 minuts de focs artificials perquè sigui visible des de tots els llocs de la ciutat”, ha precisat. Subirats ha remarcat que els semblava “important” fer una activitat de Cap d’Any.\nSobre el pessebre, ha reiterat que no s’instal·larà a la plaça Sant Jaume com en anys anteriors, però que hi haurà una activitat a l’Ajuntament donant “un senyal de festa” en aquest terreny. Serà l’exposició ‘10 anys de pessebres a la plaça de Sant Jaume” que al pati de l’Ajuntament permetrà fer “un recorregut pels pessebres que s’han pogut veure aquests deu anys”. Subirats ha remarcat que això no exclou l’activitat de Museu Frederic Marès, que aprofundirà en els pessebres marítims, i que també es farà el pessebre popular del Monestir de Pedralbes.\nA banda, a la façana de l’Ajuntament s’hi posarà un projecte lumínic que “assenyalarà” les activitats de festa de l’ajuntament. Es tracta del projecte ‘Abraçades #RavalKm0:’ pel qual uns arcs il·luminaran la façana de l’Ajuntament. Pel que fa a la plaça Catalunya, es treballa en una programació on “l’activitat cultural tindrà molta importància”. Finalment, Subirats ha remarcat que el pressupost habitual de cada any per aquestes activitats es manté al voltant del milió i mig d’euros.\nFoto: Miquel Codolar, Baltasar a la cavalcada dels Reis d’Orient a Barcelona al seu pas entre la Via Laietana i el Passeig d’Isabel II, el 5 de gener del 2020


Camió desmuntable, eines i casc - Stoksdidactic\nCaracterístiques de Camió desmuntable, eines i casc\nPosa't el casc, agafa les teves eines i anem a desmuntar un camió! Aquest fantàstic kit ens posa a la pell d'un mecànic o un operari i inclou un camió i les eines per desmuntar-lo. Una clau anglesa, un tornavís i, depenent del model, un extintor o una serra mecànica. El camió té parts desmuntables que encaixen amb la clau i el tornavís fomentant així la seva motricitat fina. La resta d'elements com el casc, l'extintor, etc. estan pensats perquè el nen o la jugui amb ells utilitzant la seva imaginació. Un kit molt complet i entretingut que segur els encantarà.\nJocs de Cargolar , Joguines d'Ambients , Joguines per Edats , 3 a 6 anys ,\n34cm x 19cm (caixa)


Club de Debat de la UA. Consell d'Estudiants\nClub de Debat de la UA\nEl CDUA és el Club de Debat de la Universitat d'Alacant, una organització depenent del Consell d'Estudiants de la Universitat d'Alacant [CEUA]. És un club de competició en l'àmbit estatal que ha participat en tornejos de nombroses universitats: Universitat de Còrdova, ICADE, UCAM, UPV... i que segueix creixent per a representar la UA per les universitats de tota Espanya.\nEstà format i organitzat íntegrament per estudiants que, més enllà del que estudien, senten una devoció per l'oratòria, volen aprendre a parlar en públic, o simplement els agrada debatre sobre qualsevol tema que se'ls pose davant. És precisament aquesta afluència d'estudiants de diverses carreres la que dóna riquesa al club, ja que aporten els nombrosos punts de vista que fan guanyar debats. Com no podia ser d'una altra forma, els debatents són de tots els nivells, la qual cosa ens permet formar grups adequant-nos a les necessitats de cadascun.\nCompetim en les dues modalitats de debat més esteses per Espanya: el debat acadèmic (En el qual per equips treballeu durant un mes sobre el mateix tema, investigant i analitzant les diferents postures) i el debat BP o British Parlament (En el qual per parelles en tan sol 15 min has de preparar un tema i debatre sota el format del Parlament britànic ¡Amb les seues cambres altes i baixes, els ministres i tots els altres tecnicismes!). Debatem tot tipus de coses: Des dels temes més seriosos i d'actualitat com podria ser la situació de Catalunya o les crisis de refugiats fins als temes més absurds o superficials com per exemple si Tinder és la millor app per a lligar o grans clàssics com l'etern debat entre què és millor: el Nesquik o el Colacao. Però no solament açò, sinó que també aprenem oratòria: Ningú va dir mai que pujar-se a un escenari a donar un discurs, presentar un projecte o gravar un video foren tasques fàcils però també és cert que són cada vegada més importants i ja no solament per al dia a dia, sinó també per als nostres futurs treballs. Ací perdràs la vergonya, controlaràs els nervis i perfeccionaràs diferents tècniques d'oratòria.\nFACEBOOK del Club de Debat de la Universitat d'Alacant\nInstagram del Club de Debat de la Universitat d'Alacant\nPots contactar amb el club de Debat de la Universitat d'Alacant, en el correu debate.ceua@ua.es o en els telèfons 965903675 del Consell d'Estudiants o al projecte Alumni UA, 965900000 ext. 9819.\nEl Club de Debat de la UA organitza, un any més, la Tercera Edició del Torneig Nadalenc\nde Debat de la UA, que se celebrarà els dies 21 i 22 de Desembre. Per a nosaltres seria\nun plaer poder comptar també amb la vostra presència en aquesta ocasió.\nEl torneig començarà amb una presentació el dia 21 de desembre a les 09.00 de la\ndemà i la resta del dia s'ocuparà en la fase de grups. El dia 22 de desembre tindran\nlloc les rondes semifinals, la final i la clausura del torneig


L'acte de presentació del projecte, promogut des dels clubs de lectura de l'IES Macià Abela i Canonge Manchón, amb la col·laboració de les regidories d'Educació i Cultura, es desenvoluparà demà a les 19 hores en la Sala d'actes de la Casa de Cultura “José Candela Lledó”.\nAugmentar l'hàbit, la competència lectora i el gust per la lectura i promoure la participació, el compromís i la corresponsabilitat de les entitats i els ciutadans en el foment del llibre i de la lectura són alguns dels propòsits d'aquest projecte. A més es definiran accions estratègiques i planificades per a posar en valor la lectura i l'escriptura com a manera d'ampliar la visió del món i com a via d'accés al coneixement, d'oci i de socialització.\n“Són, com podeu observar, uns objectius ambiciosos pel que volem implicar a tota la societat crevillentina amb la finalitat d'aconseguir incrementar l'hàbit de la lectura entre tots els ciutadans”, comenta Jesús Ruiz, edil d'Educació i Cultura.\nSegons els directors dels dos centres d'Educació Secundària, per a dur a terme el projecte es comptarà amb la implicació de les associacions culturals i festives, centres educatius, clubs de lectura, associacions de mares i pares d'alumnes, organitzacions socials i empresarials, especialment les vinculades al sector del llibre, així com dels centres de majors i mitjans de comunicació del municipi.\n“Creiem que un alumnat i un poble culte, que llig, tindrà sempre més dret a la felicitat. Tindre un segell com a ciutat lectora, que el tenen molt pocs pobles en tota la comunitat, seria senyal que tenim un poble saludable” afirma la directora de l'IES Macià Abela, Concha Guilabert, qui a més ha convidat a tothom a acudir demà a l'acte i col·laborar en la planificació i promoció de la lectura a Crevillent perquè “arribe a quanta més gent millor”.\nPer part seua, el director de l'IES Canonge Manchón Francisco Ramírez ha comentat que fomentar la lectura és la millor acció que es pot desenvolupar en pro de la cultura del poble, sobretot en aquest temps en el qual abunden els continguts audiovisuals. “És un projecte que ens il·lusiona perquè intenta enfocar totes les accions que es desenvolupen cap al mateix objectiu, crear un poble de lectors, de persones cultes, reflexives, amb imaginació i disposades a continuar aprenent i a sorprendre's”.


AcusaciÃ³ popular en el cas de l'homicidi del Port OlÃmpic\nLa FECASARM es personarà com a ACUSACIÓ POPULAR en el cas de l'homicidi ocorregut la passada matinada de diumenge en un local del Port Olímpic de Barcelona.\nLa FECASARM ha decidit personar-se en el procediment judicial obert contra el pressumpte autor o autors de l’homicidi que va tenir lloc la passada matinada de diumenge en un local d’oci nocturn del Port Olímpic de Barcelona.\nEn la nostra condició de patronal més nombrosa i representativa del sector de l’oci nocturn a Catalunya, que nit rere nit treballem per dignificar el sector apostant per la qualitat, pel civisme i per la seguretat que ofereixen els nostres locals, no podem romandre impassibles davant fets gravíssims com aquest, els quals condemnem i rebutgem. Al mateix temps anunciem que, com ja hem fet en 15 altres casos similars que per un motiu o un altre han malmès greument la imatge del sector, compareixerem com a ACUSACIÓ POPULAR a les actuacions judicials instruïdes arran dels fets, a fi i efecte d’assegurar-nos en el seu dia de que a l’autor o autors de l’homicidi els sigui imposada la pena més greu prevista al Codi Penal (fins a 15 anys de privació de llibertat).\nPer altra part, també recomanarem al propietari del local on van tenir lloc els fets (Discoteca Nirvana) que es personi com a ACUSACIÓ PARTICULAR contra el presumpte autor o autors de l’homicidi atès l’injust perjudici que li han causat aquests fets doncs cal assenyalar com a únic responsable a l’autor o autors i cooperadors necessaris dels mateixos, sense que es pugui assenyalar amb el dit a ningú més.\nÉs evident -i a ningú se li escapa-, que fets com aquests malmeten la imatge dels locals d’oci en general, doncs es crea la falsa aparença de que sortir de nit es perillós, quan això realment no es així, ja que ens trobem davant un fet totalment aïllat i excepcional, amb el qual el local on hans succeït els fets res hi té a veure doncs l’únic o únics responsables dels fets són els “indesitjables” que han causat l’agressió que ha acabat amb la vida d’una altra persona, pel que des de la FECASARM ens veiem obligats a actuar contra els mateixos.


Serem el que vulguem ser...: esquí de muntanya...\nesquí de muntanya...\nL'esquí de muntanya, és la disciplina hivernal a la qual, he decidit endinsar-me!\nL'esquí de muntanya és una modalitat d'esquí que no precisa de zones preparades ni senyalades i que té com a objectiu fer l'ascensió i el descens d'un pic, una travessa o una excursió.\nTe el seu origen als Alps, a les primeres dècades del segle XX, en un moment en què l'alpinisme era una activitat d'estiu plenament consolidada, però durant l'hivern i la primavera l'alta muntanya romania tancada a tota activitat humana.\nDe fet el panorama mundial en la competició esta dominat per un català, en Kilian Jornet i una catalana, na Mireia Miró.\ni aquí us deixo unes fotos de la sortida de la setmana passada al raspa roia (Vall de Boi) i la d'aquest cap de setmana al pic dels estanyons i al pic perafita (La Cerdanya).\nPossant les pells de foca que fan que l'esquí no llisqui marxa enrere mentre puja\nPujant al Raspa Roia\nPujant al Refugi dels estanys de pera\nPujant al pic dels estanyons\ni un vídeo de la baixada:\ni com no, un altra gran cançó:\nPublicat per folguereta a les 21:18:00\nEtiquetes: Altres, esquí de muntanya, música, Personal\nt'he de passar el msn d'una pavèh que també és addicta a la muntanya, podríeu fer sortides junts\n16 de març, 2009 17:21


L’Orfeó programa a la tardor una trentena d’activitats | Lleida.com\nL’Orfeó programa a la tardor una trentena d’activitats\nLa programació cultural de la Fundació Orfeó Lleidatà per a aquest últim trimestre del 2018 inclourà una trentena d’activitats en cinc espais de la ciutat: l’Espai Orfeó, l’Auditori, la Llotja, el Cafè del Teatre i les sales Screenbox Funatic. El cartell comptarà amb música, teatre, cine, exposicions, fòrums, cicles específics com la programació familiar, el Diàlegs de reflexió i debat, el Festival Internacional de Fado de Catalunya i produccions pròpies com el Christmas.cat, el consolidat espectacle del cor de l’Orfeó Lleidatà.\nPer al públic familiar s’han previst 7 propostes diferents per a cada franja d’edat, començant per espectacles per a nadons i nens de fins a 3 anys a l’Espai Orfeó: Mans (diumenge 7 d’octubre, 11.00 i 12.00) i Electric Babyland (diumenge 11 de novembre). El cicle de concerts familiars a l’Auditori inclourà dos espectacles de gran format, Tahi (dissabte 20 d’octubre, 18.30) i Els cistells de la caputxeta (dissabte 24 de novembre). L’Orfeó continuarà apostant pel cine d’animació en català per als més petits amb tres noves projeccions: Petzi i la mar salada (28 d’octubre), Grand Prix a la muntanya dels invents (18 de novembre) i Tripitips (2 de desembre).\nD’altra banda, el 19, 20 i 26 d’octubre, el Cafè del Teatre acollirà els concerts i degustacions gastronòmiques del Festival Interfado, que aquest any viatjarà per primera vegada a Barcelona amb un concert al Harlem Jazz Club (21 d’octubre). El Concert de Nadal (14 de desembre), el Plugged de combos moderns (21 de desembre) i el Christmas.cat (23 de desembre) seran les tres produccions pròpies amb què es completarà la programació d’aquesta tardor.\nLa programació de la Fundació Orfeó Lleidatà amplia l’oferta musical familiar\n10,357 of 27,998


Alpin Mont Servis Pozorka República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Pozorka.\nRuska 94/68, Pozorka, Pozorka, República Txeca - Veure al mapa\nAl visitar Pozorka, vosté es sentirà com a casa a Alpin Mont Servis, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Alpin Mont Servis, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes.\nL'ambient de Alpin Mont Servis es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, cuina americana, banyera, sala d'estar són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent esquí, massatge. Alpin Mont Servis és una elecció inteligents per a viatgers a Pozorka, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els comentaris (18) Parelles (8) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (2)\nAllotjaments a Pozorka


Proclamats els campions dels 4t Canicross de la Ràpita | Federació Catalana d'Esports d'Hivern\nHome / Proclamats els campions dels 4t Canicross de la Ràpita\nProclamats els campions dels 4t Canicross de la Ràpita\nEl passat dia 3 de febrer de 2013 es va celebrar a Sant Carles de la Ràpita el 4t Canicross de la Ràpita, prova puntuable per a Lliga Catalana de Canicross i organitzada pel Comitè de Canicross de la Asociación Española de Mushers (AEM).\nLa prova ens va deixar com a primer classificat en categoria Veterans B Masculí a Toni Ferre de l’AEM. Josep Farell del Centre Excursionista Terrassa va fer segon i Santiago Mesa de l’AEM tercer.\nEn categoria Sènior va pujar al primer calaix del podi Masculí Óscar Romera del Lo Corriol – ACE Bombers Barcelona – AEM i en el podi Femení ho va fer Miriam Galisteo del ACE Bombers – Travessa. Segons en aquesta categoria van quedar Marta Nogueira i Javier Torres del Club Canicross Cave-Canem. Lali Masriera del ACE – Bombers – Travessa i Daniel Artero del Club Excursionista la Canonja van fer tercers.\nEn categoria Júnior, es van proclamar campions del 4t Canicross de la Ràpita Andrea Acin i Erik Ruiz del Btt Montbike Amposta. Ferran Querol i Guillem Sanchez de l’AEM van fer segon i tercer respectivament.


Ara, en català - Diari de Terrassa\nAra, en català\n06.07.2019 | 04:00\nSi vostè està llegint aquest text, té a les mans el primer Diari de Terrassa íntegrament en català. És probable que se senti prudentment sorprès o gratament confús i que es pregunti "per què i per què ara?". La resposta podria ser un senzill "i per què no?". Es tracta de la culminació d'un procés que es va iniciar amb la publicació sistemàtica en llengua catalana de tots els nostres magazins, suplements especials i monogràfics; un procés de transformació que ha estat natural i tranquil.\nEns considerem un reflex de la realitat social i cultural de la ciutat i hem de ser un element més de normalització i defensa del fet lingüístic. I ho hem volgut fer de manera discreta, perquè no es pot convertir en extraordinari el que ha de ser un gest de normalitat. Segur que serà inevitable que es produeixin interpretacions de tota mena, fins i tot de caràcter polític, en un moment d'efervescència com el que es viu a Catalunya. Qui busqui raons de caràcter polític en la decisió del canvi de llengua de Diari de Terrassa estarà perdent el temps; qui busqui un canvi de línia editorial a partir d'aquest moment pel sol fet d'utilitzar la llengua catalana s'equivocarà. Les raons del canvi s'han de buscar més en factors socials i lingüístics que polítics.\nDiari de Terrassa vol continuar sent un lloc de trobada de la Terrassa plural i diversa, una eina de transversalitat i vertebració que doni veu a tota la ciutadania, siguin quines siguin les seves conviccions i creences. Defensarem sempre el progrés, la igualtat i els drets individuals i col·lectius i mantindrem el compromís ferm que ens ha caracteritzat amb la nostra ciutat, denunciant la desigualtat i la injustícia i lloant els valors de la pau, la concòrdia i la convivència.\nDiari de Terrassa va néixer l'any 1977, en plena transició democràtica. Eren moments convulsos, de gran complexitat política i social. Des del principi, el Diari es va entregar a la ciutat amb una inequívoca vocació de servei, promovent la pluralitat i acollint totes les veus d'una comunitat en erupció. Som un mitjà de comunicació terrassenc i terrassenquista que entén que la defensa i preservació de les tradicions i els valors genuïnament terrassencs és l'essència de la seva raó d'existir. Estarem sempre al costat de les institucions i les entitats que defensin els drets i el progrés de la ciutat i el benestar dels seus ciutadans. Defensarem i ajudarem a defensar la supressió del peatge de les Fonts; una solució ràpida al problema que pot significar per a la ciutat la no prolongació de la B-40; la inclusió de Terrassa a la Zona Tarifària 2; la construcció d'una nova estació de Renfe a Can Boada; la millora de les freqüències amb Barcelona de Ferrocarrils de la Generalitat; no volem que les rieres siguin barreres; estem en contra dels desnonaments i no volem que cap terrassenc tingui problemes per accedir a un habitatge; volem un Vallès fort i cohesionat, però volem que Terrassa tingui veu pròpia a l'Àrea Metropolitana; volem serveis de qualitat i que ningú passi gana; que tots els terrassencs tinguin una feina digna; que els nostres avis no se sentin sols; volem una ciutat tolerant i inclusiva i que tothom sigui lliure en la seva sexualitat; volem que les dones terrassenques se sentin segures i visibles i lluitar amb elles perquè la ciutat sigui realment feminista; volem una Terrassa sostenible i compromesa amb el medi ambient i col·laborarem en qualsevol iniciativa que vulgui un bé per a Terrassa i per als terrassencs.\nAprofitarem qualsevol oportunitat per reivindicar el periodisme com a garantia de pluralitat, llibertat i democràcia. Les societats necessiten mitjans independents que portin fins a l'extrem l'exercici de la lliure informació amb la veracitat i el rigor com a elements indissociables a l'ofici de periodista. Diari de Terrassa afronta aquest canvi amb la mirada posada en el futur i renovant el seu compromís amb els lectors d'un periodisme de qualitat, rigorós i professional, que posa per davant de qualsevol altra consideració la defensa dels interessos dels terrassencs. No existeix altra opció que no sigui Terrassa. L'exercici del nostre ofici, des de la responsabilitat, és el nostre gran actiu i el valor afegit que podem oferir en un moment que la immediatesa i la universalitat de les xarxes socials demanen més que mai el contrapès de la profunditat i la reflexió.\nHem reivindicat sempre el paper imprescindible dels mitjans locals, la necessitat de la premsa de proximitat com una eina de comunicació i transparència. Reiterem el nostre orgull de ser un mitjà de referència a la ciutat i que Terrassa compti amb altres mitjans de comunicació privats i públics que donen cada dia mostres de gran professionalitat, proporcionant a la ciutat punts de vista diferents i contribuint a la salut democràtica de Terrassa. Hi ha moltes més coses que ens uneixen que no pas que ens separen i tots hem de mantenir el nostre compromís amb la ciutat i amb els nostres lectors i també el pols en el desafiament que signifiquen els nous hàbits de consum d'informació. Diari de Terrassa pensa que el paper té encara recorregut, però no gira l'esquena a les noves tecnologies i plataformes de comunicació, que considera essencials en un moment extraordinari de la relació entre el ciutadà i la informació. Prova d'això és l'aposta ferma pel periodisme digital i la nostra presència a les xarxes, que en l'últim any ha multiplicat per tres el seguiment dels lectors.\nFins ara ho hem fet en castellà i ara ho farem en català. Res no canvia, només la llengua, que és patrimoni de tots, també dels castellanoparlants.


Joan Solana i Figueras: Una generació afortunada no pot deixar una herència miserable\nUna generació afortunada no pot deixar una herència miserable\nSi repassem la història d’Espanya, és probable que trobem algunes persones molt afortunades. Però segur que no trobarem cap generació com la nostra, els que vam néixer al començament de la segona meitat del segle XX. Podem lamentar la brutalitat moral i l’estultícia de la dictadura, però vam ser fills d’homes i dones que van decidir lliurement i amb una convicció indestructible que ho sacrificarien tot per la nostra salut, per la nostra formació acadèmica, per la nostra feina i per la nostra felicitat. Van saber estar-se de capricis, van ser radicalment austers, van estalviar més del que era raonable. Alguns, ferits per la responsabilitat de l’última guerra civil, van treballar per teixir vincles amb vells enemics, que, poc a poc, es van convertir en adversaris i, finalment, en conciutadans (la llista d’excepcions pot semblar llarga, però és insignificant). Els nostres pares ens van dir “el món és vostre”. Van transformar la misèria en fortuna i ens la van regalar abans de morir-se.\n¿Com és possible que en només trenta anys haguem arribat a malbaratar-ho tot? Primer vam decidir atacar els valors morals, i van caure fàcilment. Ara tot s’amida pel benefici econòmic. Després vam anar contra els objectius comuns i vam invertir l’equació: de la dignitat del reconeixement que “allò que és bo per la majoria és bo per a mi” hem passat a roïnesa d’ “allò que és bo per a mi és l’únic que m’importa”. Finalment, ens hem fet tots “maoistes” i hem aniquilat el passat (literalment o reescrivint-lo segons els nostres interessos d’ara).\nFa un any tenia l’esperança que la crisi ens faria reaccionar. Em vaig equivocar. Alguns –una minoria- l’han convertida en una oportunitat, renovada i millor, de continuar fent negoci. D’altres, desarmats de valors morals, s’han deixat endur per la torbonada, pregant al nou déu i als seus sacerdots que els permetin continuar consumint. La immensa majoria ens sentim impotents i estem paralitzats davant la magnitud de la catàstrofe. I uns quants milions ja han tornat als anys quaranta del segle passat: a la pobresa real produïda per la pobresa moral.\nNo és la nostra derrota, la de la generació afortunada, (encara rebrem la torna d’una jubilació còmoda) és la derrota dels nostres pares –hem invalidat els seu sacrifici- i dels nostres fills –estem a punt de fer-los la vida impossible.\n“A punt de...” Aquesta podria ser la nostra oportunitat. La rectificació és urgent i ha de ser radical. La nostra generació encara mana –ho ha fet sempre-. Abans de desaparèixer ha de canviar el rumb del que, per entendre’ns, anomenem societat.\nEls socialdemòcrates ens hauríem de posar al davant, exigint, abans, la retirada dels companys, responsables polítics, que han fet el paper lamentable de comparses dels especuladors i ens estan intentant vendre que els ha tocat complir un presumpte destí èpic: infligir dolor als febles.\nPublicat per JOAN SOLANA I FIGUERAS a 7:50 p. m.


Infociudad - COMPLEX ESPORTIU CULTURAL PATRAIX - València\nC/ AZAGADOR DE LAS MONJAS, 10\nTelèfon: 96 357 30 29\nFax: 96 358 71 52\nC/ AZAGADOR DE LAS MONJAS , 10\nPlaça reservada al C/ de Manuel Simó  Assagador de les Monges\nAccés a l'edifici per mitjà de rampa pendent del 6% i longitud 4,5 m. sense passamans. Porta de 2 batents de 78 cm. obertura manual lleugera.\nEdifici de dos plantes comunicades per escales i 2 ascensors practicables, informació visual i interfonia. Portes automàtiques de 80 cm. de pas.\nNo hi ha cafeteria\nL'edifici disposa d'itineraris d'ús públic amb desnivells salvats per rampes amb pendent mitjana del 6% Sense estretors als corredors de circulació menors de 1,20 m. Porta a la zona de circulació de 2 batents de 80 cm. d'amplària.\nLa instal·lació disposa de vestuaris per a cada sexe iguals, porta de 85 cm. d'amplària, disposa de cabina de dutxa independent no accessible i de seient de transferència no homologat. La instal·lació disposa dins del vestuari de cabines de lavabos per a cada sexe iguals, porta de 85 cm. d'amplària, espai de maniobra menor de 1,20 m. zona de transferència lateral menor de 70 cm. només\nLa piscina disposa de cadira hidràulica per a facilitar la transferència dels usuaris al vas de la piscina. No disposa de graderies. Sala de Gimnàs accés practicable i itinerari interior accessible amb mobiliari mòbil. La zona de la sala de spinning i pistes de pàdel només accessible per mitjà d'escala de 3 escalons.


Una taverna gastronòmica amb totes les de la llei\nCan Boneta: a favor del porró\nDesprés de 25 anys fent d’arquitecte, Joan Boneta munta un bar de bon menjar amb totes les de la llei\ndimarts 21 d’octubre 2014\nAquesta no és una taverna disfressada de taverna, taverna d'interiorista, sinó el sentiment franc del cuiner Joan Boneta assistit pel seu germà Toni. Si al Joan li diuen 'cuiner' tremola, perquè el seu ofici durant un quart de segle ha estat el d'arquitecte. Eh, cuiner, que fresc i nou que sona, com un pis acabat d'estrenar i amb les finestres obertes. Eh, cuiner. Quan el món de la construcció es va desfer com sorra sota la pluja, va decidir que havia de reconstruir la seva vida i va dissenyar el nou plànol. Es va apuntar a l'escola Bellart, on va tenir com a mestre Pep Nogué, a qui va anar a buscar per aixecar Can Boneta.\n"Tota la meva vida he somiat amb això". Ha hagut d'esperar a 49 anys per donar forma a l'aire. Acostumat al que és sòlid, també ha recorregut a bons materials per a casa seva. Vaig menjar unes minitruites de patata i ceba amb botifarra blanca, esponjoses i amb revolts i daurat de blini. Fetes al moment, lleugeres i allunyades d'aquelles masses que si et cauen damunt el peu et deixen coix. Milers de bars ofereixen la rossa als taulells: en mossegar-la és motllura, guix. La del Joan és d'alt nivell.\nMolt poques taules, rajoles a les parets, ganxos que subjecten porrons, cuina oberta, iconografia popular rescatada amb gràcia. No hi ha acudit als plats. Parlem de retrocuina: fa servir la baixa temperatura per als guisats.\nBona bona la croqueta de carn -sí, què passa?, he menjat croqueta-. Pop amb crema de patata, pebre vermell i cansalada cruixent, porc i mol·lusc, dos que no viatgen mai junts. Macarrons amb ragoût, un altre hit popular desterrat de les cartes. Tripa de bacallà al pil-pil amb mongetes: seda blanca. Melós de vedella amb ceps: tremolor a la boca. Costella de porc Duroc de la Garrotxa amb soja i mel. I una cua de boví de muuu. A la salsa de ratafia, hi sobra dolçor.\nCan Boneta, el Bitxarracu i el Matís Bar, tres dels últims restaurants on he anat, amb diferents estils i filosofies, sorprenen amb una qualitat notable a preus amistosos, al voltant dels 15-20 euros (sense beguda). En el cas dels Boneta, amb el plus d'un cuiner sense experiència que guisa amb plomada i cartabó.\nL'apartat per sacsejar és el de les postres -confien en els gelats del mestre Angelo Corvitto- i el dels vins, sense carta, amb l'oferta d'un celler en concret i amb compromís de canvi i rotació. "És que no tenim més espai". Quan hi vaig anar tocaven els d'AT Roca i vaig celebrar que el gran Agustí Torelló tornés a la càrrega. Vaig beure Sileo 2013, vi rocós adequat per a aquestes contundències.\nA Can Boneta el porró no és decoratiu. Apareix a les taules com a símbol i credo. El porró, encara no ho sabem, serà modern. Amics sommeliers, ¿aquest vidre bifront, podria ser el decantador perfecte?\nOn abans hi havia Topo Giggio, pizzeria de grat record, ara regna Can Boneta: l'invent de Joan Boneta, exarquitecte convertit en cuiner, i el seu antic professor de cuina, Pep Nogué. El lloc sorprèn pel seu tractament altament imaginatiu de la tapa i el platillo català, que fuig de croquetes i tòpic. Al migdia hi trobarem un brutal menú que, per menys de dotze euros, ofereix tres tapetes i un segón bo, bo. Com per exemple, un peu de porc farcit de bolets amb salsa de foie. La seva truita de patates s'ha de tastar.\nSergi de Meià: Fill i mare\nSergi de Meià posa casa pròpia: cuina autoral de proximitat complementada pels esmorzars de sa mare Quan es parla de cuina de la mare o de l'àvia, es convida a la falsificació. La memòria com a excusa. El sentiment comercialitzat. Cap àvia s'ha aixecat de la tomba, com si fos un mort vivent, per mortificar el nét cuiner per la deficient imitació, tot i que més d'un mereixeria una mossegada. Si Sergi de Meià diu que serveix 'cuina de la mare' és que la seva mare, la senyora Adelaida, cuina. Cada matí, la senyora Adelaida es desplaça d'Esplugues per preparar els esmorzars de cullera amb què el Sergi dóna la benvinguda al dia. És encantadora, es presenta i pregunta com va la croqueta i el morro i la tripa. Tots dos companatges tenen aquella autenticitat rústica de la 'cuina de la mare'. "L'espai de l'entrada està destinat als platillos de fonda. No havíem treballat mai junts. Ella fins i tot va tenir restaurant", recorda el fill. Ser el cap de la seva mare és una experiència per a aquest home de 33 anys amb carrera en diversos països: Austràlia, les Filipines, Andorra. Els últims sis anys ha firmat a Monvínic. Després de l'etapa entre suros va decidir fer una parada. "Dedicar un temps a la meva dona i al meu fill". Va escoltar ofertes d'hotels de Barcelona i ultramar i va pensar a mudar-se a un paradís, però aquest local del carrer d'Aribau, que va ser Bistrot 106, Ovic i Bistronou, es va interposar en el seu camí. Temptat per un complex turístic a milers de quilòmetres, s'ha d\nOaxaca: fang mexicà\nAlta cuina mexicana: Joan Bagur ajunta tradició asteca amb producte català El primer intercanvi d'opinions amb Joan Bagur és sobre el mole. El Joan dirà: "S'ha de diferenciar els moles amb xilis secs dels que porten xilis frescos". Uns són més forts; els altres, més suaus. Ve al cas la reflexió perquè aquesta salsa de salses és tan potent i complexa que arrasa qualsevol animalet amb qui competeixi. És comú guisar aus sense pedigrí, que no resisteixen l'empenta de l'engrut. De forma intel·ligent, el Joan estrena l'Oaxaca amb un mole que serveix de cobertura a un pollastre de Cal Rovira de raça vilafranquina. ¿I què aconsegueix? Que el pollastre, com que és de primera, sobrevisqui a la pasta fosca "amb uns 45 ingredients" que, per precaució, va posar a punt a Mèxic DF abans de volar a Barcelona. Un mole-mole encara que amb un resultat diferent del que podria menjar-se en origen. Amb aquesta entrada he apuntat algunes senyes de l'Oaxaca, l'aliança entre el Joan i el grup Sagardi, representat per Iñaki López de Viñaspre. Vells amics, l'Iñaki va anar a buscar-lo al DF, on va emigrar el xef menorquí després d'haver capitanejat les cuines de Jean Luc Figueras i Drolma. A El Bajío, on governa Carmen Ramírez, Titita, el Joan va trobar la seva escola. Investigador de la gastronomia del país americà, un dia va descobrir que emmagatzemava "2.000 receptes a l'ordinador". Per això, sent la responsabilitat d'aquestes 2.000 receptes i pateix per si els platets no estan prou bé. Ho estan, Joa


A subhasta la primera piulada de la història: la compren per 2,4 milions d'euros\nBarcelona. Dimarts, 23 de Març 2021. 14:35\nActualitzat: Dimarts, 23 de Març 2021. 17:09\nVenen el primer tuit de tota la història: l'han comprat per 2,4 milions d'euros i es va publicar fa 15 anys, el 2006.\nA subhasta la primera piulada de la història\nJack Dorsey, el director executiu i creador de Twitter, el 21 de març del 2006 va fer la primera piulada de la història: "Just setting up my twttr". Aquesta piulada, val ni més ni menys que 2,9 milions de dòlars, que serien uns 2,4 milions d'euros.\nQuan Dorsey va fer aquesta piulada anunciant que estava configurant el seu compte de Twitter, no imaginava que 15 anys més tard seria una de les xarxes socials més populars del món i que tindria més de 300 milions d'usuaris actius cada mes i que, a sobre, aquesta primera piulada acabaria costant milions d'euros.\nSubhasten la primera piulada de la història / Twitter\nCompra la piulada amb criptomonedes\nEl creador de Twitter va decidir subhastar el seu primer tuit el 15 de desembre a Valuables by Cent, una pàgina web de subhastes digitals. Tres mesos més tard, ha aconseguit tancar la compra per ni més ni menys que 2,4 milions d'euros. Però com es pot comprar una piulada si no és un bé tangible?\nLa compra d'aquesta piulada ha estat possible gràcies a les criptomonedes / Pixabay\nAquesta piulada es considera un bé no tangible, però gràcies a les criptomonedes, que són un mitjà digital per poder fer transaccions econòmiques que s'ha fet molt popular en els últims anys i que els milionaris utilitzen per als seus negocis, la compra d'aquest tuit ha estat possible. El tuit ha corregut com la pólvora a les xarxes socials i socials i tothom ha comentat com és de surrealista que aquesta simple piulada costi més de 2,4 milions d'euros.\nSina Estavi és el comprador de la piulada més vella de la història\nEl comprador és Sina Estavi, el director executiu de Bridge Oracle, una empresa dedicada al món de les criptomonedes. Que farà amb tants diners? Els donarà a l'ONG Give Directly: el seu objectiu principal és combatre la pobresa i les desigualtats a l'Àfrica Subsahariana. De fet, des del primer moment en què es va posar en venda aquest tuit, Estavi es va comprometre a invertir tots els diners de la compra en aquesta causa i, tres mesos després que es publiqués l'anunci, complirà amb aquest objectiu.\nEditorial Mal dilluns per a la reputació internacional d'Espanya José Antich\nALDARULLS BARCELONA Gir en la investigació de la furgoneta de Barcelona: l'acusada, en llibertat Guillem RS


Parc aquàtic amb diversos tobogans\nExcursions d'un dia a Peschiera, Sirmione i Lazise\nCàmping familiar molt ben cuidat\nPrograma d'animació i mini disco\nMagnífiques vistes sobre el Llac de Garda\nCamping Lido El Càmping Lido es troba a la costa oriental del Llac de Garda, envoltat d'un verd oasis que voreja directament el llac. La costa oriental del Llac de Garda ofereix moltes atraccions turístiques i és una de les regions més visitades d'Itàlia. El càmping està situat en una gran platja de còdols, lleugerament inclinada i, per tant, adequada per als nedadors menys experimentats.\nLa platja és també un excel·lent punt de partida per a llargues passejades. Les ciutats de Lazise i Peschiera són fàcilment accessibles a peu.\nEl Càmping Lido compta amb una gran piscina, amb una part més profunda i dues piscines infantils amb tobogans. Els para-sols i les gandules de la gran terrassa-solàrium, situada al voltant de la piscina, es poden utilitzar de forma gratuïta. Begudes, gelats i aperitius estan a la seva disposició en el bar, que també es troba a la piscina\nL'equip d'animació, que parla diversos idiomes, enriquirà les seves vacances amb competicions esportives, cursos i altres activitats recreatives. La nova àrea de fitness li permet mantenir-se en forma també durant les seves vacances; trobarà un entrenador present durant l'horari d'obertura. Altres esports que podrà practicar són el Fútbol, ??bàsquet, tennis, voleibol i bitlles.\nLògicament, per a les necessitats diàries dels hostes hi ha un supermercat, un basar, una pizzeria i un restaurant. El Càmping Lido disposa també de servei Wi-Fi.\nUbicació: El càmping està situat en el llac, a Lazise (centre a 6 km), Peschiera a 4 km, Bardolino a 11 km, Garda a 14 km, Sirmione a 14 km, Desenzano a 23 km, Verona a 31 km, Brescia a 50 km i Venècia a 146 km.\nServeis: recepció, caixes fortes de lloguer, WLAN / Wi-Fi, telèfon, metge (temporada alta), supermercat, basar, restaurant, pizzeria, bar, terrassa amb para-sol i gandules, spa, servei de bugaderia.\nEsports i jocs: piscina, 2 piscines per a nens (jacuzzi, tobogans d'aigua), animació infantil (de juny a principis de setembre), dos parcs infantils, Fútbol, ??tennis, voleibol, bàsquet, bolera, fitness, aeròbic a l'aigua (de juny a principis de setembre), lloguer de bicicletes.\nNombre total piscines (4)\nA mitjans de març


Eleccions i immigració - comunicació21\nEleccions i immigració\nJordi Olivella i Alier|2012-11-12T14:32:12+01:0012 novembre 2012|Comunicació21\nEls mitjans de comunicació expliquen aquests dies la decisiva influència que el vot hispà ha tingut en la reelecció de Barack Obama com a president dels Estats Units per als quatre anys vinents, atorgant-li la confiança per a un segon i definitiu mandat com a primer president afroamericà de la seva història.\nEs diu també que va guanyar la primera Presidència, el 2008, pel suport de la seva comunitat d’origen, els afroamericans –com els agrada dir-se i no “negres” com vulgarment els identifiquem per aquests vorals…– i també pel suport dels hispans, no tan majoritari com ara, però ja important. Una confiança del col·lectiu immigrant basada, essencialment, en la promesa electoral d’Obama d’acabar amb l’ambigüitat del govern federal respecte la comunitat dels “sense papers” que fa quatre anys vorejava, ni més ni menys, els 20 milions d’indocumentats.\nLa llei d’immigració d’Obama ha tornat a ser una promesa electoral, perquè en aquest primer mandat el comandant en cap de les forces armades nord-americanes s’ha dedicat a capturar Osama Bin Laden i no pas als problemes interns dels EUA. Malgrat tot ha tornat a rebre el vot massiu de la comunitat immigrant del país, bàsicament perquè solucioni definitivament el problema de la immigració legalitzant la bossa de 12 milions d’indocumentats que té ara mateix.\nDe fet, si enlloc de parlar dels EUA parléssim d’Espanya, en aquestes mateixes circumstàncies a ben segur que Rajoy deixaria passar el temps, ja que sense fer res en aquests quatre anys del primer mandat presidencial, i sense llei d’immigració, els sense papers nord-americans han passat de 20 a 12 milions de persones; doncs potser en quatre anys més ja no n’hi haurà, pensaria el president espanyol, no us sembla?\nBromes a part, tot plegat ho explico perquè els nord-americans han solucionat les seves eleccions amb molta més decisió que no pas deien les enquestes, i com a primera potència mundial econòmica s’ha vist com el potencial dels immigrants en la seva vida quotidiana comença a fer forat fins a aconseguir no solament fer president a un dels seus, sinó a consolidar-lo amb un segon mandat.\nUn exemple sense cap mena de dubte per a casa nostra, on el 25 de novembre tenim també unes eleccions força decisives, i a diferència dels EUA s’han començat a sentir uns missatges absolutament tronats d’inspiració xenòfoba que l’únic que estan dient a l’electorat és “primer els de casa”, per exemple.\nCatalunya ha donat mostres de maduresa democràtica. Sense anar més lluny, això que Obama acaba d’aconseguir, ara fa dos anys que en José Montilla ho va intentar, però no va superar el poc suport de les urnes per a un segon mandat i poder esdevenir el primer polític de fora de Catalunya que es consolidava en la Presidència de la Generalitat.\nLa meva reflexió vol aprofundir en aquests immigrants que formen part de la nostra vida quotidiana i que ens apropen la resta del món a aquest petit país que vol esdevenir un nou estat europeu després del 25 de novembre. I em permetreu que, salvant les distàncies, compari ambdues eleccions per veure’n els paral·lelismes.\nEs parla d’un 20% de vot hispà decisiu en l’elecció de Barack Obama el 6 de novembre. Aquí, a Catalunya, el 15,73% de la població és estrangera d’acord amb les dades oficials de l’IDESCAT, que té la referència del padró municipal de l’1 de gener de 2011, i ens diu que 1.185.853 catalans són de fora, d’un total de 7.539.618 habitants. D’aquests, una quarta part són europeus (369.402) i gairebé la mateixa quantitat (339.763) americans, dels quals 109.616 pertanyen als EUA i la resta són llatins, o hispans, que en diuen als EUA.\nTot plegat fa un total de més de 700.000 possibles nous votants d’aquest nou estat europeu a què aspira Catalunya, puix gaudeixen de la doble nacionalitat i, per tant, del seu dret de vot. Altra cosa és que l’exerceixin el proper 25 de novembre, o que les forces polítiques catalanes els tinguin en compte i els vagin a buscar el vot, ja que la seva referència als diferents programes electorals deixa força que desitjar, per no dir que són anorreats.\nLa immigració, doncs, s’ha instal·lat entre nosaltres, com ho va fer els anys 50 i 60 l’espanyola d’Andalusia, Múrcia, Galícia o Extremadura, i tampoc no els ha anat tan malament a aquests catalans d’adopció que ara han renegat fins i tot de discursos fora de lloc, com el que reclamava fa unes setmanes que, davant l’afronta sobiranista del president Mas, Catalunya els tornés els seus “extremenys”.\nJordi Olivella i Alier. Periodista i consultor de comunicació en immigració.


CONTENUR participa a Innovate4Climate a Singapur | CONTENUR\nCONTENUR va participar la setmana passada en Innovate4Climate, l’esdeveniment més important sobre finançament climàtic, inversió climàtica i mercats climàtics, celebrat per primera vegada al continent asiàtic.\nL’esdeveniment és una plataforma que reuneix líders de negocis, finances, polítiques i tecnologia per accelerar l’acció en el finançament del desenvolupament climàtic intel·ligent.\nRaúl Amérigo, Asia Pacific Regional Manager a CONTENUR va participar en una ponència sobre els residus plàstics i el canvi climàtic amb companys del sector, per deixar constància de la importància de la gestió dels residus.\n“La gestió dels residus a Àsia és encara potencial; Singapur és una excepció, amb tres incineradores punteres altament eficients, mentre que, en alguns pocs països com Indonèsia o Tailàndia, s’està millorant en gestió d’escombraries, però encara falta molt camí per recórrer. La nostra experiència és que cada país, especialment a Àsia, té diferents polítiques. Entre altres iniciatives, en aquesta regió estem promocionant la separació dels productes depenent de la seva composició, perquè no hi ha consciència de reciclatge almenys en el 70 per cent d’aquests paisos aproximadament, va explicar Raúl.\nL’esdeveniment està dissenyat per reunir pensadors líders interessats en vincular la innovació climàtica amb oportunitats d’inversió, transformant el diàleg en acció.


El Bloc de Joan Andrés: LECTURES PER AL CONFINAMENT DEL CORONA VIRUS 9\nDe vegades sembla mentida com recordem determinades coses amb tota mena de detalls i ens resulta del tot impossible recordar altres coses per més que ens esforcem. No us parlo d’aquelles coses que amb el temps (o amb la edat) oblidem. Estic convençut que memòria i oblit tenen quelcom d’aleatori que s’escapa de la pròpia voluntat i que governa, amb tirania absoluta, el nostre subconscient.\nDe no ser així, a sant de què us contaria jo açò?\nPer unes coses d’aquelles que ens va oferint la vida, jo no vaig tindre una infantesa avorrida. Vull dir que la meua vida anava fluint a través d’ambients socials, ideològics i econòmics força variats. Mentre que jo vivia en una família que feia els possibles per anar subsistint, al meu voltant hi havia gent benestant i, perquè no dir-ho, d’altres que eren rics i ben rics.\nAçò, jo no ho veia de xiquet. Tots, rics i pobres, anàvem a l’escola de Herrero i jugàvem junts al carrer. Passava, però, que moltes vegades jo havia d’acompanyar ma mare a repartir la llet; a casa érem vaquers i els meus pares no tenien amb qui deixar-me. Això comportava entrar a les cases de la gent i vore altres maneres de viure ben diferents a la meua; ni millors ni pitjors, simplement diferents. Jo em mirava aquelles coses i, com era de bon conformar, les acceptava com a normals, amb la normalitat de les coses que passen.\nNormal era que, alguna vesprada d’hivern, ma mare em deixés a la primera casa on repartia la llet i normal era també que jo em quedara a jugar amb els xiquets de la casa fins que ma mare o mon pare, qui primer acabava de repartir, em replegava. Per sobre de les diferències socials, econòmiques o fins i tot polítiques, jo ho veia normal. Al capdavall, el fills d’aquella gent anaven a la meua escola i vullgues que no, ja teníem alguna relació.\nTambé era normal que aquells que es podien permetre comprar la llet foren gent amb els mínim econòmics ben coberts. Amb algunes excepcions, molts d’ells eren propietaris, comerciants, metges, advocats o notaris (tot açò ho vaig anar sabent després).\nPer una cosa o per l’altra jo vaig anar acumulant un seguit d’amiguets, que no tenien costum ni ocasió de jugar al carrer. Ells vivien a l’actual carrer Gasset, al centre de Castelló. Res a vore amb els descampats que teníem per córrer al voltant de casa meua. Potser era per això que en aquelles cases era habitual tindre una habitació per jugar els xiquets (parlem del temps de la postguerra).\nDe primeres em va costar d’entendre què es podria fer dins d’una habitació tancada, però allí apareixien caixes amb joguines tan extraordinàries com ara, trens elèctrics, jocs d’indis i vaquers amb els corresponents fortins, soldadets de plom o “mecànos”, cotxes de miniatura i tota una munió de meravelles que, en aquell món sense televisió, jo mai no havia vist ni somiat.\nA cavall d’aquells dos mons, jo, contra tot pronòstic, no em vaig traumatitzar, ni vaig agafar el més mínim complex. En aquella època no en sabien de totes aquestes coses. Si us he de dir veritat, jo em trobava tan a gust jugant a les sales de jocs d’aquells companys, com anant a buscar caragols o furgues pels bancals que hi havia entre el carrer Herrero i la Sèquia Major. Amb els uns vivia al carrer i amb els altres m’embovava amb els joguets que, a falta de carrer, tenien a casa.\nEn aquest sentit, la meua vida va canviar, dràsticament, a partir dels deu anys. Tres fets van capgirar l’estructura i els fonaments del meu món. El primer fet va ser que ja no ens calia repartir la llet per les cases; ara era obligat portar-la a la COVA (cooperativa de vaquers) on l’embotellaven i la venien. El segon fet va ser el naixement de la meua germana (ens portem nou anys i mig) que automàticament va elevar-me a la categoria de cuidador quan feia falta. La tercera va ser el canvi de casa; vam passar de la casa llogada a l’actual plaça del País Valencià a viure al grup del Carme (un grupet de cases auto-construïdes a mitja hora complida del centre de la ciutat. Amb tot allò, vaig perdre el contacte amb els amics, amb els companys de l’escola i, com que ara teníem les vaques a casa, vaig adquirir noves responsabilitats.\nNo és el cas d’explicar la nova vida, les noves amistats i les noves responsabilitats que vaig haver d’acceptar. Quedeu-vos tranquils, que la cosa no em va afectar massa; jo, si més no aleshores, era de bon conformar. De fet he conservat determinades relacions amb aquella gent amb qui m’he anat trobant i guardo bons records de molts d’ells. D’altres però, no puc dir el mateix.\nÉs el cas que un dia, caminant per la ciutat. Vaig reconèixer un d’aquells companys de classe amb qui havia compartit tantes vesprades de jocs; era el que tenia el tren elèctric més bonic, amb el que tots dos havíem jugat. Més de trenta anys feia que no l’havia vist tot i que vivíem a la mateixa ciutat. Tímid i vergonyós com sóc no vaig gosar d’abordar-lo aquella primera vegada, però vaig fer-me amb la seua imatge.\nClar si una vegada has vist a una persona coneguda i no l’has saludada, quan la tornes a vore t’entra el dubte de si saludar-lo o no. Per una d’aquelles casualitats de la vida, començava a trobar-me’l sovint pel carrer. Vaig deduir que hauria estat fora i per això no havíem coincidit. Alguna vegada vaig fer intent de saludar-lo però ell em va mirar, com absent. Estava clar que no em va reconèixer.\nAixí va quedar la cosa fins que un dia vam coincidir en un determinat acte social. Casualitats del destí, que res no em feia esperar retrobar-lo en aquell ambient. Aprofitant aquell interès comú, vaig decidir acostar-me i saludar-lo:\n—Bon dia, Rodríguez, com tu per ací?…\nEll es va girar, va apamar-me de dalt a baix amb la mirada i amb freda polidesa va respondre:\nDispost a aprofitar l’ocasió em vaig donar a conèixer. Res, per més que li vaig donar detalls molt personals, ell es feia el desmenjat i mirava a través meu com si jo fos un ectoplasma immaterial… No ho entenia; em vaig sentir frustrat. Cert era que l’home, pel vaig saber més tard, era un digníssim professional liberal, amb reconegut prestigi a tota la ciutat. Però, el seu pare ja ho era quan jo jugava amb ell i ben bé que ens ho passàvem!\nQuan més detalls li donava jo, més s’incomodava ell. No sé si l’atacava l’Alzheimer prematurament o si havia menjat poques panses al llarg de la seua vida. És el cas que era capaç de recordar tots els amics rics que havien tingut en comú…\n—Clar —vaig pensar—. Són els seus iguals…\nTant com m’havien impactat els seus “mecanos” i els seus trens elèctrics dels anys 50. Tant com havíem compartit jocs al pati de l’escola de Herrero. Vaig haver d’admetre que jo no havia deixat cap record en ell; o el que era pitjor encara jo no era important per ell.\nDes d’aquell mateix moment vaig entendre que mai no seria un d’aquells triomfadors, que servien d’exemple a la gent benestant. Que sempre seria un home gris difuminat entre les ombres de milers com jo.\nI, és el cas que això no em va importar ni gens ni mica!\nPublicat per JOAN ANDRÉS SORRIBES a 17:56