Nosaltres - Perruquers Villaronga\nServicios para Mujer\nServicios para Hombre\nCreiem que els valors són una cosa molt important, ja que són la suma de diferents experiències positives i qualitats que pot arribar a tenir una persona, empresa … En el nostre cas, la nostra perruqueria. Com ens definim?\nSempre donem un toc elegant a tot el que fem. Fins i tot la decoració acompanya.\nECOLÒGICS I NATURALS\nAquests productes ens asseguren un cabell lliure de químics, parabens i preservants...\nSempre anem un pas més enllà. Ens impliquem per a superar les expectatives dels nostres clients\nAquests productes ens asseguren un cabell lliure de químics, parabens i preservants.\nAmb el nostre equip de professionals sempre estaràs en bones mans.\nPerquè estar actualitzats considerem que és essencial.\nAlguna cosa que mai s'ha de perdre. A nosaltres ens apassiona tot el que fem.\nPerquè estar actualitzats\nconsiderem que és essencial\nEN QUÈ ENS DIFERENCIEM?\nLa nostra perruqueria es diferencia en la qualitat dels serveis, ja que són personalitzats per a cada client i utilitzem productes professionals i exclusius de marques com CADIVEU, L’ORÉAL, KÉRASTASE…\nSabeu els beneficis que aporta utilitzar aquest tipus de productes? No sols beneficia al planeta, sinó que també a la salut. Treballar amb ells promou un cabell saludable lliure de químics, parabens i preservants.\nTambé cal destacar una cosa important que moltes vegades es passa per alt en molts salons, parlem de la higiene. Alguna vegada havíeu pensat: quantes persones hauran utilitzat aquesta bata abans que jo? Doncs bé, en el nostre cas els materials com les capes de tall, de tint, els raspalls, … són d’un sol ús. Com ho fem? Una vegada és utilitzat, ho portem a la bugaderia, se segella i es torna a embutxacar sense deixar enrere el costat ecològic que volem transmetre.\nTot va començar la primavera de 1943, quan una joveníssima anomenada María Bargas, va decidir aventurar-se en un nou projecte, el projecte de la seva vida.\nHavien passat quatre anys des que va acabar la guerra, estem parlant de la guerra civil Espanyola, un conflicte social, polític i bèl·lic que més tard es convertiria també en un conflicte econòmic, tot això produït pel fracàs parcial del cop d’estat del 17 i 18 de juliol de 1936.\nCorrien els temps de la postguerra, una època difícil i amb una societat sumida en depressió al mateix temps en el qual es vivia sota una horrorosa dictadura, la que s’acarnissava amb més còlera en diferents punts demogràfics del país. En un d’aquests punts més conflictius i sota aquesta dictadura, va anar a la que María, coneguda com a “Maria del Turo”, s’enfrontava amb valentia i valor. Era una dona emprenedora, en una època realment masclista, però fent cas omís a totes aquestes dificultats, es va emprendre en un estil de vida diferent.\n“Viure de les dones i menjar pels pèls”\nAquí va ser on ella va començar a créixer de manera empresarial. Era la primera dona de la zona que s’atrevia a tals aventures. Totes les dones assistien al seu saló, fins i tot les dones dels pobles veïns. No hi havia cap perruqueria més. Era l’única.\nVa començar habilitant una petita sala en l’entrada de la seva casa on tenia tot el necessari per a atendre a totes les seves clientes, secundat en gran manera pel seu fill, Francisco, el qual l’ajudava de manera alterna compaginant el seu treball com jugar de futbol en el R.C.Sr. Español. Va ser en aquesta ubicació on el saló va romandre 33 llargs anys.\nUn any després del final de la dictadura, quan Espanya veia la llum després de llargs anys de foscor sota l’ombra d’aquesta, va ser quan es va decidir traslladar el local a una nova ubicació, una ubicació on es trobava un local més ampli, i en una situació més accessible per al públic en general. Va ser així com el 17 d’Agost de l’any 1976 s’inaugura el nou saló.\nPerò no és or tot el que rellueix. El gran somni de María es veia truncat per un atac al cor que l’allunyava del treball de camp en el sector. En aquest moment la decisió de Francisco de penjar les botes i deixar la seva professió com a esportista d’elit, es va convertir en una realitat donant pas a la segona generació de perruquers en la família. D’aquesta manera va començar el treball en el Saló de Perruqueria Lisi.\nVa ser aquí on els membres de l’equip van començar a treballar en xous de perruqueria i efectuant diferents esdeveniments creatius creant amb altres grups de perruquers un equip artístic on donar curs a la seva imaginació i deixar-se portar per la passió d’aquesta professió i així donar una imatge de modernitat al saló. Entre ells Rosa Munne, Enric Pages, Enric D´Escorial, Llavor Comte, Lluis Parcerisas i Jesús Goncer entre altres.\nAmb el nom de Lisi va romandre 6 anys.\nLa idea d’una reforma en el saló i la reinvenció del sistema de treball es va fer realitat donant pas a un canvi de nom que s’identifiqués amb un negoci de tradicions familiars. Així s’opto per cridar al saló amb el cognom de la saga familiar, un canvi de nom que actualment continua mantenint-se com Villaronga Perruquers. Amb aquest, s’ha continuat treballant fins a dia d’avui.\nEn aquest any es va prendre la decisió de tornar a canviar la ubicació, decisió presa ja que a causa d’unes obres que s’anaven a fer en el poblat, anava a canviar el pas de la gent pel centre del poble: la carretera nacional que passava per al mig anava a ser desviada, la qual cosa deixaria una rambla en el centre d’aquest, donant pas a una nova zona comercial a La Llagosta. A causa d’això, anys abans i amb visió de futur, es va comprar un local en la zona per a després desplaçar-se a aquesta nova ubicació amb el mateix nom, però, amb un nou disseny en les seves lletres i una imatge totalment renovada per a començar amb aquesta nova etapa.\nEn aquesta nova i de moment última ubicació, s’han produït ja diversos canvis. Diferents rentades d’imatge per a així romandre a l’última en un negoci que està sempre en constant evolució.\nQuatre anys més tard, començava a fer els seus primers passos pel saló la tercera generació de perruquers d’aquesta família, una tercera generació que seguia amb els passos artístics dels seus predecessors formant part d’equips artístics com Rizo´s i treballant en musicals com el d’Avui no em puc aixecar, de Nacho Cano. És així com continuem donant una bona imatge i un bon nom a aquest el nostre saló.\nEren les èpoques daurades, on el riu seguia el seu curs fins que vam donar pas a nostra arxienemiga coneguda com a crisi. Una crisi que ens va deixar els pitjors números de la història de Villaronga Perruquers l’any 2013. Aquest va ser un any negre per a nosaltres, però no va ser suficient per a acabar amb nosaltres. Nosaltres seguim aquí, amb la mateixa energia, força i vitalitat que el primer dia.\nDesprés d’enguany, i d’un parell d’anys anteriors de baixada, va ser on comencem a pujar. Pujant un 19% en clients i un 18,2% en facturació respecte al nostre pitjor any de 2013. Ara ens trobem a la sortida d’una crisi a la qual es va sumar la iniciativa del govern de pujar d’un 8% a un 21% l’IVA en el sector de la perruqueria.\nAquesta és la nostra història, les nostres arrels, el nostre passat, i ara ens toca escriure el nostre futur, el nostre futur més immediat. Queda molta feina, i a pesar que siguem perruquers per vocació i empresaris per obligació, seguirem amb el nostre bon fer, romanent ferms a les nostres creences i al nostre estil de vida. És aquí on ara continuem treballant, i continuarem treballant amb la mateixa força i energia amb la qual comencem fa ja 72 anys.\nÉs ara quan la tercera generació entra amb força per a reafirmar i consolidar el saló en el mercat, innovant i estant a l’última.\nServeis per a Dona\nServeis per a Home


Dia Internacional de les Infermeres al Maresme. Webinar: La infermera davant la petició de l’eutanàsia\n12,30 a 14h.\nLa delegació comarcal del COIB al Maresme organitza aquest webinar, amb motiu del Dia Internacional de les Infermeres, en el que tractarem el paper de la infermera respecte a l'eutanàsia.\nLa nova llei que regula l’eutanàsia està prevista que entri en vigor el pròxim mes de juny. La regulació de la mort assistida implica directament a la professió infermera.\nLa sessió anirà a càrrec de Gerard Colomar, membre de la Comissió Deontològica del COIB, i la moderarà Montserrat Lamòglia, coordinadora del Grau d'Infermeria de l'Escola de Ciències de la Salut del TecnoCampus de Mataró.


Un decret que posa el futbol cap per avall (Xavi Hernández Navarro)\n6 min. Barcelona 14/07/2020 20:17\n987x555 El Mallorca i el Sevilla són dos dels equips de la Lliga que tenen una casa de joc com a principal patrocinador.\nEl Mallorca i el Sevilla són dos dels equips de la Lliga que tenen una casa de joc com a principal patrocinador. / FRAN SATIAGO / GETTY\nSi el govern espanyol acaba aprovant l’esborrany del reial decret de comunicacions comercials que va presentar la setmana passada a la Comissió Europea, el negoci del futbol estarà obligat a buscar noves formes de finançament en un context ja de per si complicat a causa de la pandèmia del coronavirus. La nova norma, iniciativa del ministeri de Consum que lidera Alberto Garzón (Unides Podem), vol prohibir els anuncis de cases d’apostes a les samarretes dels equips esportius i a les tanques publicitàries dels estadis. També en vol restringir l’aparició als mitjans de comunicació (quatre hores de matinada), fet que canviaria el paisatge de les retransmissions futbolístiques de televisió i ràdio i sacsejaria el model de negoci de les principals capçaleres esportives. La patronal del futbol calcula que la mesura pot deixar els 42 clubs professionals de Primera i Segona sense 80 milions d’euros en concepte de patrocini, mentre que els mitjans donen per fet que no podran mantenir els 200 milions que cobren cada any dels anuncis de joc en línia, una quantitat que s’ha triplicat en els últims cinc anys.


Sancti Felicis, 1010 anys - Calaix de Sastre Sant Feliu de Llobregat\nSancti Felicis, 1010 anys\nCalaix de Sastre, juntament amb Arrels locals, han commemorat els 1010 anys de la primera referència escrita de Sant Feliu el dimarts 28 d'agost de 2012.\nS'han fet un conjunt d’activitats culturals relacionades amb la història de Sant Feliu. La data de la primera referència escrita del seu nom serà el fil conductor de totes les activitats per tant la festa tindrà un accent medieval. L’hora d’inici és a les 19:30 i el lloc on es centralitzaran les activitats és la Plaça de la Vila.\nPodeu veure fotografies clicant aquí\n19.30h Taller medieval\n20.30h Ruta històrica\n22h Sopar i projecció del musical Mil anys en deu dits.\nMireu el cartell amb el programa d'activitats.\nEl 28 d’agost de l’any 1002 es redactà un document relacionat amb una herència on apareix el nom del lloc Sancti Felicis. Es tracta de la primera menció de Sant Feliu que tenim per escrit i, per tant, es considera la data de naixement de la nostra ciutat. Calaix de Sastre i Arrels locals volem posar en valor aquesta data i celebrar aquest aniversari amb una festa cultural i lúdica.\nEl projecte consisteix en un conjunt d’activitats culturals relacionades amb la història de Sant Feliu. La data de naixement de la ciutat serà el fil conductor de totes les activitats per tant la festa tindrà un accent medieval.\n· Divulgar la història de Sant Feliu d’una manera amena i divertida.\n· Promoure el reconeixement d’aquesta data com a efemèride important de la ciutat.\n· Oferir una activitat lúdicocultural de qualitat.\n· Difondre la tasca realitzada al musical “Mil anys en deu dits”.\n· Fomentar la participació ciutadana a Sant Feliu.\n19:30 Taller Medieval\nProposem diferents tallers per conèixer més a fons les característiques de l’Edat Mitjana. Es realitzaran objectes típics de l’època amb materials reciclats i es recrearan escenes medievals amb l’ajuda d’attrezzo. Totes les activitats s’acompanyaran d’una explicació històrica.\n20:30 Ruta històrica\nOferim un itinerari teatralitzat pel centre de Sant Feliu per fer una panoràmica de la història del nostre poble i alguns dels seus espais més emblemàtics. La durada és d’1 hora i passejarem per la Plaça de la Vila, el mercat, el carrer Falguera, el carrer de Dalt i el Parc Nadal.\n22:00 Sopar i projecció del musical “Mil anys en deu dits”\nAcabem la festa d’una manera lúdica amb un sopar i la projecció del musical en el qual es resumeixen els mil anys d’història del nostre poble. L’acte es farà a la Plaça de la Vila i tindrà una durada de 90 minuts. Es projectarà l’espectacle que es va representar el 17 de juny de 2012 al Centre Parroquial.\nEl sopar seran entrepans i begudes al preu popular d’un euro cada cosa.\nPer ajudar a la bona organització de la festa és important que sapiguem la gent que vindrà. Per tant, us podeu inscriure al correu electrònic: arrelslocals@gmail.com\nPer poder finançar la festa, es podran fer el taller i la ruta (tot junt) amb una col·laboració de 3 €.\nAnimeu-vos a participar d'aquesta festa històrica!!\nPrevious Previous post: Mulla’t 2012\nNext Next post: Documental “Festardor”


El tarragoní: La Fira Mediterrània\nLa Fira Mediterrània\n[Un dos i seguit, 1-11-13]\nTal i com toca, l’activitat que habitualment reflectim a l’agenda de l’“Un dos i seguit” -sardanes, esbarts i música per a cobla-, a mida que avança la tardor, va minvant. Les ballades són escadusseres, es van tancant els respectius calendaris d’aplecs i les colles de competició ballen les finals corresponents. Malgrat això, sempre podem parlar d’alguna o altra cosa i, de fet, aquests propers mesos tindrem l’oportunitat de tractar de diversos fets rellevants.\nPer exemple, entre els ja habituals, de cara als propers dies 7 a 10 de novembre, la XVI Fira Mediterrània de Manresa. Unes jornades per a un gran aparador d’espectacles d’arrel tradicional que, com indica el seu nom, intenta abastar tot l’àmbit mediterrani, encara que, com és natural, amb una atenció especial a les propostes del país. Un inabastable (per a un individu sol) programa, obert a tothom, encara que pretén interessar sobretot als especialistes, és a dir, els tècnics, , els programadors, els agents, etc. La Fira, doncs, no es limita a aquelles actuacions que dèiem, sinó que preveu espais, serveis i iniciatives de treball per a aquesta mena de professionals.\nTot plegat, comporta que la major part de tot allò que tindrem a l’abast a Manresa estigui concebut amb un esperit de novetat, de renovació fins i tot, sempre tenint com a base l’essència tradicional en major o menor mesura. De fet, aquest és el sentit bàsic de qualsevol fira: mostrar coses noves i facilitar que els potencials usuaris, o els que ho han de proporcionar a aquest públic, puguin veure o palpar directament aquest producte que han de vendre o consumir, segons el cas.\nAl marge de tot això, la Fira també la podem interpretar com una mena de termòmetre de la vitalitat de la cultura popular o d’arrel. En aquest sentit, és evident que de neguit i d’idees no en falten, inclosos els àmbits que en aquest programa ens interessen especialment, sobretot pel que fa les cobles i els esbarts. Ara, només falta que, realment, ho puguem gaudir amb normalitat arreu.\nPublicat per Angel López Lluís a 19:53\nUn concurs agraït\nLa Tarragona Dansa assoleix el podi


Es tanquen el poliesportius municipals Fum d'Estampa i les Planes\nSe suspenen les activitats del programa L’H esport a l’aire lliure als parcs de les Planes i de la Marquesa, a Collblanc\nL’Ajuntament de L’Hospitalet ha establert el tancament d’alguns serveis i la suspensió de diferents activitats programades a la ciutat, com a mesura de prevenció davant l’increment dels contagis de Covid-19 registrats a la Torrassa, Collblanc i la Florida. Les mesures s’estableixen en compliment de la resolució aprovada per la Generalitat, i que va entrar en vigor a primera hora de la tarda d’ahir, vigent durant un període de quinze dies.\nPel que fa a l’activitat esportiva, els poliesportius Fum d’Estampa, a Collblanc, i de les Planes han tancat les portes i s’han suspès les activitats previstes als parcs de les Planes i de la Marquesa dins la programació L’H esport a l’aire lliure. Es mantenen les programades en altres parcs i espais a l’aire lliure d’altres barris de la ciutat.\nRecordem que, arran del coneixement de l’augment de contagis al nord de la ciutat, diumenge passat, l’Ajuntament va tancar les pistes poliesportives del parc de la Serp, del carrer de Badalona i de Can Trinxet. A més, s’han posat impediments per al seu ús a les pistes esportives del parc de la Torrassa i del parc de les Planes. L’objectiu d’aquesta mesura és impedir la realització d’esport en grup.\nD’altra banda, la resolució de la Generalitat autoritza la realització dels casals d’estiu per a infants i joves que organitzen les entitats de lleure educatiu de la ciutat.


Catalunya-Europa, Europa-Catalunya | jaume casañas\nHa passat l’Onze de Setembre, i la mobilització cap a un Estat propi, cap a una Catalunya lliure i sobirana, ha estat un èxit. Des d’aquí felicitar a totes les persones que ho han fet possible.\nAra arriba el període de reflexió. El període de donar respostes a aquesta crida del poble de Catalunya.\nDes de dins i fora de Catalunya, sempre es fa present un dubte; quina relació existiria entre una Catalunya independent i el conjunt de la Unió Europea.\nA Madrid ho tenen molt clar, i utilitzen aquest dubte com a amenaça, com a practica d’atemoriment vers les aspiracions de la societat catalana. Que si sortirem de la Eurozona, que serem considerats com un Estat a la deriva i sense cap tipus de futur, o en qualsevol cas una deriva cap a la desaparició.\nA Barcelona els dubtes poden tenir una consideració més tècnica, en el sentit de trobar els mecanismes i definir els processos cap a una integració completa amb el conjunt de la Unió Europea.\nEn qualsevol cas, s’obre una gran reflexió, quin és el paper de Catalunya dins de la Unió Europea? Quina relació existeix entre Catalunya i el futur de la Unió Europea? Interessa a la Unió Europea una Catalunya forta i dinàmica?. Moltes són les preguntes que es podrien fer al respecte d’aquesta problemàtica que sorgeix en el camí cap a l’Estat propi.\nDeixant per inconsistents tots els arguments que provenen de Madrid, es tracta de jugar a la por, veiem quin són els arguments que ens permetrien veure quin és el pes específic que té i que podria tenir Catalunya com a Estat propi dins del conjunt de la Unió Europea.\nCatalunya és una de tres regions amb més pes específic del conjunt de la Unió, compartint aquest rol amb les regions de l’Ille de France, la regió de Paris, i la Llombardia, la regió de Milà. Segurament aquest fet sigui determinat de la estructura territorial catalana, preferentment urbana o periurbana amb un potencial econòmic i social molt destacable. És per això que Catalunya té també un pes específic dins del conjunt de la Unió Europea i també de la zona euro. La Unió Europea no pot permetre el luxe de deixar perdre una de les seves tres regions més importants.\nRecordem que el funcionament i la programació de moltes accions de la Unió Europea es fa per regions i no per Estats, els fons FEDER en són un bon exemple, així com la proliferació d’organismes supraestatals com les Euroregions.\nNo només per això és important Catalunya per a la Unió Europea. També cal tenir present la dimensió geopolítica global, i europea i mediterrània, en particular.\nCatalunya és la regió europea més dinàmica del Mediterrani, i no cal oblidar que el Mediterrani és un espai geopolític molt important per Europa i pel món sencer.\nDeixar perdre Catalunya, col·lapsada pel seu manteniment dins del sistema polític de l’Estat espanyol, significaria que la Unió Europea abandona el seu rol al Mediterrani. Significaria convertir els països europeus situats al Mediterrani com una perifèria de la pròpia Unió Europea, una zona de transició entre la serietat i el funcionament estatal dels nòrdics o dels germànics, i el caos que significa el continent africà.\nCatalunya és un mirall al Mediterrani de la cultura més europea, una zona dinàmica socioeconòmicament i amb una projecció global considerable, com ho demostra l’èxit de la marca Barcelona.\nCatalunya és important per Europa, però Europa necessita una Catalunya lliure i sobirana, una Catalunya que disposi dels seus propis mitjans per a gestionar-se com a comunitat política i com a Estat. El fracàs del procés d’emancipació de Catalunya significaria el fracàs de la Unió Europea al Mediterrani, i el fracàs d’un dels postulats basilars del gran projecte europeu, la llibertats nacionals.\n← Balanç d’estiu al Penedès Marítim\nEl federalismo del PSC →


Regles per als edificis\nLa llei de transició energètica i del canvi climàtic ha sacsejat el sector immobiliari, els propietaris i també la construcció. Les noves regles del joc imposen un seguit d’obligacions que han creat alarmisme.\nActualitzada 17/02/2020 a les 06:31\nEl certificat energètic que des de l’1 de gener han d’incloure les operacions de compravenda immobiliàries ha estat el factor que ha provocat la reacció de rebuig més evident i la consegüent resposta del ministeri de Medi Ambient. El cost que s’ha fixat per obtenir l’avaluació energètica de l’immoble en funció de la seva eficiència ha provocat el malestar d’immobiliaris i propietaris i la comparació amb el preu dels veïns, més econòmic. Un preu que ja s’alerta que tindrà un impacte major quan l’obligatorietat del certificat arribi als immobles de lloguer. Allò serà, però, el 2023 i la ministra Sílvia Calvó ja ha anunciat que es treballa en una aplicació informàtica que n’abaratirà el preu perquè haurà de facilitar la feina dels tècnics que han de catalogar l’habitatge en qüestió. De fet, així és com es treballa a Catalunya, han apuntat els arquitectes, i per això allà aquesta etiqueta és més barata. Els efectes de la llei, que s’ha batejat com a Litecc, en el sector de l’edificació no acaben aquí, perquè la normativa també obliga ja des d’aquest 2020 que els projectes constructius tinguin en compte que el seu disseny i els materials que s’empren garanteixen que un cop es basteixi l’edifici tindrà un consum energètic pràcticament nul. El resultat? Els despatxos d’arquitectes van viure durant el desembre un volum de feina inusual per l’augment de peticions per visar projectes abans que entressin en vigor les noves exigències. Una maniobra per intentar evitar haver d’aixecar el projecte segons les noves condicions i, per tant, amb un pressupost més elevat. De poc va servir la pedagogia dels professionals de l’arquitectura recordant que un edifici més sostenible és, un cop estigui habitat, un edifici més barat. La conclusió d’aquestes dues situacions és que, com succeeix cada cop que canvien les regles del joc, una bona part dels afectats tendeixen a espantar-se quan no a enutjar-se. Malgrat que la conscienciació sobre la necessitat de canviar maneres de fer davant la crisi climàtica que vivim sigui cada cop major, el cert és que si es penalitza la butxaca és difícil evitar una reacció d’enuig. El Govern n’hauria de ser conscient per fer prevenció, i això només s’aconsegueix amb pedagogia i facilitant al màxim les coses. Si el missatge no arriba de la manera correcta i es multiplica la burocràcia hi ha crítica assegurada.


Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3 Volgograd Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRaboche-Krestyanskaya Ulitsa 3, Voroshilovski, Volgograd, Rússia, 400001 - Veure al mapa\nMés informació sobre Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3\nAl visitar Volgograd, vosté es sentirà com a casa a Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nL'ambient de Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3 es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, insonorització, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Volgograd.\nCal que informeu el Deluxe Apartments Na Ulitse Raboche-Krestyanskoy 3 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (55) Parelles (28) Viatgers en solitari (24) Famílies amb infants petits (1) Grups (4)


Vídeo: un grup de caps d'olla a la Costa Brava - Diari de Girona\nVídeo: un grup de caps d'olla a la Costa Brava\nL'associació Noa18nusos detecta centenars d'exemplars d'aquest cetaci a la costa de Palafrugell\nredacció 26.05.2020 | 19:27\nVídeo: un grup de caps d'olla a la Costa Brava Diari de Girona\nNoa18nusos és una associació que promou l'estudi i el coneixement del medi marí, en especial els cetacis. Amb port base a Palamós, acostumen a fer sortides davant el tram de costa que va de Palamós fins a Begur. Normalment arriben fins a unes 15-20 milles mar endins, la majoria de vegades resseguint el Canyó de la Fonera buscant cotes al voltant dels 1.000 metres de profunditat o superiors. Fa uns dies, van albirar diversos grups de caps d'olla negre d'aleta llarga, arribant a comptar un centenar d'exemplars. Els caps d'olla negres d'aleta llarga formen part de la família dels dofins oceànics, tot i que el seu comportament s'assembla més al de les balenes, més grans. Aquesta espècie pot arribar a mesurar entre 5 i 7 metres de longitud.\nAhir va ser un dia especial. Era la primera sortida des de l'inici del confinament i amb tota l'emoció que ja portàvem s'hi va afegir aquesta sorpresa increïble... Un grup de més de 100 individus de caps d'olla negre #globicephalamelas a l'inici del canyó de la Fonera, davant el far de St. Sebastià. La jornada també ens va portar l'observació d'un rorqual comú #balaenopteraphysalus i un grup de dofins ratllats #stenellacoeruleoalba. Amb @raggafrandrone @dronecatalunya #cetaciscostabrava #cetacean #sealife #wildlife #mediterraneansea #costabrava #marmediterrani #marinebiology #palamos #fotonatura Recordem que totes les imatges estan a l'ampara de l'autorització administrativa de la Subdirección general para la Protección del Mar, amb autorització administrativa n°SGPM/BDM/AUTSPP/40/2019\nUna publicación compartida de noa18nusos (@associacio_noa18nusos) el\n22 May, 2020 a las 1:38 PDT\nTot i que no és molt freqüent veure'n a la Costa Brava, però ara fa dos anys en van albirar una cinquantena davant la costa de Lloret.\nLes abelles d'Einstein diuen «gràcies» quan ens quedem a casa.


CONEGUEU EL CERCLE CATALÀ DE MARSELLA\n- Els orígens i l'evolució fins avui\n- Les nostres activitats\n- El Cercle en xifres\n- Relació amb el món\n- Integració amb la societat d'acollida\n- La qüestió lingüística\n- La societat del nostre entorn i Catalunya\nEls orígens i l'evolució fins avui\nVíctor Balaguer Les relacions entre Marsella i Barcelona, així com entre la Provença i Catalunya, tenen tota una llarga història que es podria explicar en un gruixut volum, puix conté segles de trobada. Cal pensar que un dels últims fets definitoris es situa a finals del segle XIX, quan el poeta i home polític català, perseguit per la monarquia espanyola d'aquell temps, en Víctor Balaguer, ve a refugiar-se a Marsella on és acollit per la intel·lectualitat del país, entre els quals cal destacar Federic Mistral, Premi Nobel de Literatura amb la seva obra èpica “Mirèia”. Uns anys després els catalans, per tal de donar les gràcies a l'acollida que els hi fou feta a Marsella, els oferiren una copa de plata, al peu de la qual hi havia la forma de dues dones que l'aguantaven, Provença i Catalunya. En Frederic Mistral s'inspirà d'aquest fet i en feu un poema que ha esdevingut l'himne de Provença: “La Coupo Santo”.\n29 de juny de 1.930, inauguració del monument a Frederic Mistral al Parc de Montjuïc, Barcelona. Una bona mostra de la continuïtat i especial intensitat de les relacions entre els pobles de Provença i Catalunya la trobem en els actes organitzats a Barcelona a partir del 26 de juny de 1.930 per commemorar el centenari del naixement de Frederic Mistral, que culminaran el diumenge dia 29 amb la inauguració d'un esvelt monument sota projecte i realització de l'arquitecte Josep Puig i Cadafalch, coronat per un bust de l'escultor Eusebi Arnau i Mascort, erigit en un lloc avui una mica amagat però que llavors, al costat de l'Exposició Universal de Barcelona de l'any 1.929 encara oberta en aquell mateix indret de la muntanya de Montjuïc, no podia gaudir d'una millor ubicació. A les diverses celebracions que van tenir lloc foren convidats "felibres" (poetes provençals) i altres personalitats, entre elles el nebot del Premi Nobel, acompanyat de la seva esposa que, segons els diaris de l'època, va lluir el vestit típic de la regió d'Arlés en tots els actes. Una vegada més, la solidaritat entre ambdós pobles es faria palesa en el fet de que un dels actes que s'inclogueren en aquell atapeït programa fou un concert de l'Orfeó Català a benefici dels damnificats per les inundacions que s'havien produït al Llenguadoc pocs mesos abans.\nAnotem també que ja des de principis del segle XX, a Marsella, començaven a venir-hi força catalans degut a la greu crisi econòmica que es vivia a Catalunya. La seva presència anirà augmentant pels fets polítics que tenen lloc a la nostra terra. (1) La “Setmana Tràgica” que culminarà amb l'afusellament del creador de l'Escola Moderna, en Francesc Ferrer i Guàrdia. Això comportà que molts dirigents dels moviments obrers s'exiliïn. Més tard, tindrà lloc la (2) gran repressió patronal desencadenada arran de la vaga de “La Canadenca” (1.919) que també comportarà repressió i empresonaments. Mentre, (3) responent a la crida del Mariscal Joffre, fill de Ribesaltes al Rosselló i eminent catalanista, alguns catalans s'allisten a l'exèrcit francès a partir del 1.914. Uns per tota la durada de la guerra, altres per dos, tres o quatre anys.\nActa fundacional (1917) i publicació al Journal Officiel (1918). Seran doncs aquestes tres onades, les que originaran la creació del Cercle Català de Marsella, oficialment a començament del 1.918, si bé cal tenir en compte que ja hi havia una Comissió Organitzadora que funcionava des del 1.917 i que va convocar l'Assemblea General Constituent celebrada el dia 16 de desembre d'aquell any, començant així a donar caràcter oficial a aquell grup de catalans solidaris.\nMés tard vindran a engrossir els rengles del Cercle els catalans que no volien anar a fer la guerra al Marroc, els perseguits per la Dictadura d'en Primo de Rivera, etc. Després, seran els exiliats del 1.939. Del primer període (1.918/1.928) hem trobat un document de la policia francesa en el qual es diu que: “El Cercle Català és un niu de separatistes, socialistes, anarquistes..., etc.”.\nPel que fa a l'evolució i desenvolupament del Cercle, cal precisar també diferents etapes.\nLa primera, fins el 1.926, és la de reagrupament de les famílies. La coordinació i relació en la vida dels catalans. El Cercle és, de fet, una reproducció dels Ateneus Obrers i Populars\nPartitures dels anys trenta.\nHimne de "La Coupo Santo". de finals del segle XIX i començaments del XX a Catalunya. Tot seguit es crea un grup teatral, amb obres d'una càrrega social ben determinada. Es representen les obres d'Àngel Guimerà, Santiago Rusiñol, Ignasi Iglesias. També es crea una Coral, amb les mateixes característiques. En el seu programa sempre hi han figurat tres cançons: “Els Segadors”, “La Marsellesa” (versió catalana d'Ignasi Iglesias) i “La Coupo Santo”, l'himne de la Provença. Aquesta coral funcionà fins ben entrats els anys 1.980 en que, mancats d’un director, es deixà l'activitat.\nLa segona etapa cal situar-la a partir del 1.926, amb els fets de Prats de Molló, protagonitzats per en Francesc Macià, Catalunya és notícia. El Cercle pren posició a favor d’en Francesc Macià, recollint diners per tal d'assegurar la seva defensa en el procés que se li fa a París. Entra en relació amb els diferents grups occitano/provençals de la vila, organitzant un seguit de trobades per tal d'aprofondir en l'agermanament dels dos pobles.\nCarta de l'alcalde de Marsella al de Barcelona, escrita en provençal.\nTelegrama enviat per intel·lectuals provençals al President Francesc Macià. El 24 d'abril de 1.931, diferents intel·lectuals occitans signen un telegrama adherint-se a la República catalana proclamada per en Francesc Macià. I aquí s'intensifiquen unes ja estretes relacions amb Catalunya.\nL'abril de 1.933, l'Ajuntament de Marsella encapçala una forta delegació de provençals i catalans (més de dues-centes persones) que serà rebuda a Barcelona en un viatge preparat des de feia força\n18 d'abril de 1.933, la delegació de provençals i catalans acompanyats de\nles autoritats, després de l'ofrena al monument a Frederic Mistral a Montjuïc temps, principalment pel Centre Català i per l'associació provençal "Lou Calen" ("La Llàntia"), amb el desig de participar en el Centenari de la Renaixença i reforçar els lligams de Catalunya i la Provença\n1934. Rebuda de l'Alcalde de Barcelona, doctor Jaume Aiguader, als locals del Centre Català. Dempeus, darrera d'ell, Jorgi Reboul, donant-li la benvinguda. Assegut, amb corbatí, Josep Homs, President del Centre.immortalitzats per Víctor Balaguer i Frederic Mistral. La visita culminaria amb el solemne lliurament al President de la Generalitat de Catalunya, Francesc Macià, del "Llibre d'Or" en el qual havien participat més d'un centenar d'intel·lectuals de Provença. Els contactes seguiran i, més endavant, el mateix Alcalde de Barcelona, el doctor Jaume Aiguader i Miró, serà rebut a Marsella. Més tard serà el Conseller de Cultura de la Generalitat, en Bonaventura Gassol i Rovira, qui visitarà la ciutat.\n7 de març de 1936. Carta del President Companys al President de "Lo Calen". Aquestes relacions seran a la\n1936/1937. Crida a la solidaritat amb els intelectuals catalans, de Jorgi Reboul als intelectuals provençals. base de la solidaritat del poble de Marsella amb Catalunya en el curs de la guerra d'Espanya (1.936/1.939). Amb els diferents grups occitano/provençals de Marsella i, en general, de tota la Provença s'organitza un Comitè d'Ajut als intel·lectuals catalans. Per intentar pal·liar la penúria i la manca d'aliments, es recullen diners que es transformen en paquets de queviures que són enviats cada setmana a la seu de l'Associació d’Intel·lectuals catalans de Barcelona. Tota la logística va a càrrec de la gent del Cercle Català. Aquesta acció es continuarà en el moment de l'exili de milers de catalans el febrer del 1.939. Alguns podran arribar fins a Marsella. Aquí se'ls ajuda, acollint-los, protegint-los.\nEl començament de la Segona Guerra Mundial ho estroncarà tot. El 1.942, quan l'ocupació pels alemanys de la zona sud de França, les activitats del Cercle seran prohibides per les autoritats franceses de Vichy amb el vist i plau dels ocupants alemanys, per tal de castigar-lo per l'ajuda portada a la causa de la República. El local del Cercle serà saquejat i no hi deixaran res, mentre alguns dels seus dirigents sofriran persecucions.\nMonument a Frederic Mistral als Jardins del Palau Longchamp.\n25 de març de 1945. Convocatòria del Centre Català a l'homenatge a Frederic Mistral. No serà fins el mes de març del 1.945 (la guerra acabarà el mes de maig del mateix any) que amb motiu de l’Aniversari de la mort d'en Frederic Mistral, premi Nobel de Literatura per la seva obra “Mirèio”, provençals i catalans es trobaran de nou al peu del monument al poeta i escriptor que hi ha als Jardins del Palau Longchamp. La coral del Cercle hi interpretarà les tres cançons abans esmentades.\nI aquí començarà una tercera etapa. El Cercle, amb l'ajut i col·laboració dels grups occitano/provençals i altres estaments de la ciutat, emprendrà una tasca d'ajuda als perseguits de Catalunya, a la denúncia del genocidi cultural que sofreix la nostra terra, a les protestes pels consells de guerra, pels afusellaments, pels empresonaments, per les persecucions. I això fins a la mort del dictador. En el curs de tot aquest temps, acollirem a Marsella alguns catalans escàpols de les persecucions. D'aquest període se'n podria escriure fins a l'alçada d'un campanar.\nPrograma (tríptic) de la Gaia Festa, celebrada el diumenge 15 d'octubre de 1967. A partir del 1.963, molts\nDocuments trobats per l'historiador Robert Sarroca als arxius del Govern Civil de Barcelona. dirigents del Cercle foren molestats per la policia francesa (a petició del govern d'en Franco) per les activitats que realitzaven de denúncia del genocidi cultural que sofria Catalunya, de la persecució dels demòcrates, de l'empresonament d'altres. Molts foren assignats a residència forçada a Marsella sense poder sortir de la ciutat. El 1.966, quan s'estaven preparant els Jocs Florals de la Llengua Catalana, el Cercle fou de nou prohibit. Deu dies després, amb l'ajut inestimable dels nostres amics provençalo/occitans\n15 d'octubre de 1967. Francesc Vallverdú, secretari del Consistori, després d'haver anunciat el guanyador de la Flor Natural, el professor Ambrosi Carrion, i instal·lada la reina de la Festa, dona a conèixer la resta de guanyadors dels Jocs Florals. creàvem “Les Amis de la Culture Catalane”, entitat amb la qual, tal i com estava previst, tingueren lloc l'octubre del 1967, a Marsella, els Jocs Florals de la Llengua Catalana.\nEncara patiríem problemes i molèsties d'ordre administratiu, sempre destinats a dificultar les nostres activitats. No és fins al 1.981, data de l'elecció de François Mitterrand, candidat socialista a la Presidència de la República Francesa, que s'aconsegueix per fi regularitzar de nou l'existència "administrativa" del Cercle Català i podem respirar tranquils.\nLa quarta etapa cal situar-la tot seguit després. Ara ja som un poble normal. Ara ja tenim un país en democràcia. El Cercle pensa que la seva missió és una altra. Fer conèixer Catalunya. La seva cultura. Els seus escriptors. Els seus artistes. El seu poble. Ara ja no som la petita associació d'emigrants o de refugiats. Ara som els representants d'un poble de 7 milions de ciutadans amb més de mil anys d'història al darrere.\nLa millor explicació d'aquest apartat la trobareu en el balanç anual d'activitats del Cercle, aprovat en la darrera Assemblea:\n1. Les nostres edicions i publicacions\n2. Activitats en el marc de la Cité des Associations\n3. Activitats de difusió de la cultura catalana\n4. Treball amb les Universitats, Liceus, escoles, estudiants, professors, historiadors, etc.\n6. Activitats internes\n(1) Les nostres edicions i publicacions\na) Proposta del Parlament de Catalunya del 23/01/2013. Català/francès 1.500 ex.\nb) Oferta de cursos intensius de castellà/català. Universitat de Lleida (francès) 400 ex.\nc) Història de la sardana (francès) 500 ex.\nd) Frases usuals (català/francès) 1.000 ex.\ne) Connaissez-vous la Catalogne? 1.000 ex.\nf) Le catalan, une langue gallo-romane (comparació castellà/francès) 1.500 ex.\ng) Història de Catalunya en imatges (text en francès) 1.000 ex.\nh) Altres documents (Programes, activitats, etc) 5.000 ex.\ni) Edició mesal butlletí « INFORMACIONS » 340/360 ex.\nÀmbits de distribució del butlletí « INFORMACIONS »\nBoques del Roine 31\nEuropa (resta de França compresa) 52\nCatalunya Nord 14\nBarcelona i regió 64\nGirona i regió 25\nLleida i regió 9\nTarragona i regió 4\nTornar al principi del Balanç 2014\n(2) Activitats en el marc de la Cité des Associations\nTots els dimecres. Dos cursets de català. De les 16h 30 a les 19h 30.\nEnguany hi ha vint-i-tres alumnes inscrits.\nDissabte, 22 de febrer. Projecció del DVD sobre la cadena humana. A Catalunya i al món.\nPresentació i comentaris: Francesc Panyella\nDel 10 al 15 de març. Exposició «Antoni GAUDÍ, Un Univers». Vernissatge el dia 11, amb afluència de socis i amics del Cercle. Presentació de documentació i informació sobre l’obra d’en Gaudí i de Catalunya en general.\nDissabte, 29 de març. Conferència de la professora d’Art Emmanuelle Hospital.\nDissabte, 24 de maig. Conferència de la catedràtica de Lletres Modernes Marga Bruffard.\nDissabte, 21 de juny. Conferència de la Conservadora del Museu de Perpinyà, Claire Muchir.\nAristides Maillol, lluny de París\nJuliol. Tots els dimecres. Cursets intensius de sardanes. Participació d’una dotzena d’alumnes.\nDiumenge, 7 de setembre. Parc Borély. Festa de VIVACITÉ que reuneix a una gran quantitat de les Associacions inscrites a la Cité des Associations. Enguany més de 300 hi eren presents.\nParada del Cercle amb informació sobre Catalunya i les nostres activitats\nPresentació dels llibres d’autors del Cercle\nDissabte, 18 d'octubre. Presentació del reportatge de la cadena 3 de la televisió francesa.\nLa història de quatre generacions d’una família catalana.\nEn teló de fons les activitats del Cercle Català.\nDissabte, 29 de novembre. Conferència d’Elianne Richard, Mestre de Conferències a la Universitat d’Aix Marsella, membre de l’Acadèmia de Ciéncies, Lletres i Arts de Marsella.\n(3) Activitats de difusió de la cultura catalana\nSeptèmes les Vallons. 11 de febrer. Participació a la presentació dels actes del Col·loqui del gener del 2013 sobre el Moviment Occità dels anys 1930/1950, en el qual participà el Cercle Català. Homenatge als 80 anys d’en Claudi Barsotti, periodista i escriptor i gran amic de Catalunya.\nMarsella. Del 22 al 25 d'abril. Festa del Llibre i de la Rosa a la llibreria « LA TOURIALE ». Presentació d’autors catalans traduïts al francès. Divendres, 25. Piscolabis de clausura.\nMarsella, 9 de maig. Festa d’Europa. Participació a la plaça Bargemon de Marsella a la Festa d’Europa, organitzada per la Delegació Regional del Consell de l’Europa. Parada amb informació sobre Catalunya i les nostres activitats. Venda de llibres d’autors catalans traduïts al francès.\nMarsella, 18 de maig. Festa de les Associacions del 4t. Sector de Marsella. Parada amb informacions sobre Catalunya i les nostres activitats. Venda de llibres d’autors catalans.\nMarsella, 6, 7 i 8 de juny. Participació al «Festival du Livre de La Canebière» organitzat per l’associació «Couleur Cactus» sota els auspicis de l’Ajuntament del 1er. Sector.\nParada amb informacions sobre Catalunya i les nostres activitats. Venda de llibres d’autors catalans. Presentació de l’obra de l’escriptor Marc Pastor, amb la seva presència.\nMarsella, del 7 a l'11 de juliol. Participació activa al Festival de Folklore organitzat per l’associació provençal «Le Gai Farandolaire» sota els auspicis de l’Ajuntament del 4t. i 5è Sectors. Acollida de l’Esbart «MARBOLENY» de Les Preses (Garrotxa)\n(4) Treball amb les Universitats, Liceus, escoles, estudiants, professors, historiadors, etc.\nDavid Forniés, de Barcelona. Associació CIEMEM. Demanda d’informacions sobre la colònia de pescadors catalans establerts a Marsella a partir del 1720. Tramesa de documentació i indicació dels historiadors de Marsella que han treballat en aquest tema.\nMarsella. Del 13 al 15 de febrer. Salons MÉTIERAMA al Parc Chanot, organitzats per la Cambra de Comerç i Indústria de Marsella i oberts als Liceus Professionals. Participació a l’Espai Europa, amb informació de les possibilitats que ofereix Catalunya i enguany, en particular, la Universitat de Lleida. Molts visitants a la nostra parada.\nAix en Provença. Dilluns 17 de febrer. Participació a l’acte organitzat per l’Ostau de Provença i els Professors de català de la Universitat a la Sala dels Estats de Provença sobre el tema:\nUna llengua amb un estatut i una altra sense (català/occità)\nPresència d’en Manel Zabala, traductor d’obres occitanes i d’en Ferriol Macip del Jornalet (Vall d’Aran).\nCastell Medieval de Sant Joan les Fonts. Demanda d’informació sobre l’Abadia de Sant Víctor i el paper que aquesta jugà en l’evangelització cristiana de les terres catalanes en el moment de la Reconquesta. Tramesa de documentació i dels treballs de recerca històrica realitzats pel Cercle. Sant Joan les Fonts fou un Monestir sota la tutela de Sant Víctor.\nElisa Moreno Espejo. Estudiant de la Universitat de Màlaga. Ajuda al seu Màster d’Investigació en Comunicació. Tramesa de materials i documentació diversa.\nLisa Giraud. Periodista i escriptora de Marsella. Treball d’informació històrica sobre Catalunya, el Cercle Català, etc. Tramesa de documentació. Un extens article ha estat publicat en el seu blog.\nLluís Fabregat, de Rousset. Estudiant, treballa sobre la història de Catalunya. Tramesa de documents i ajut al seu treball.\nMarsella. Col·legi Victor Hugo. Treballs de preparació i ajut al professorat cara a l’organització d’un viatge a Catalunya. Tramesa d’informacions i documents adients.\n(5) Altres activitats\nAvinyó , 13 de març. A la Mediateca Jean-Louis Barrault i organitzat per l’Associació «Les après midi de Fonseca» presentació del film de la televisió catalana\nEls infants perduts del franquisme. Debat animat per en Francesc Panyella.\nAix en Provença, 14 de març. En el marc de l’Associació «La Noria» rebuda de l’historiador Jordi Guixé que ens presentà el seu treball de recerca sobre els republicans refugiats a França.\nBarcelona, 25 de març. Presència d’una delegació del Cercle Català de Marsella a l’acte d’homenatge a Frederic Mistral, organitzat pel CAOC (Centre d’Agermanament Occitano Català) al peu del monument que hi ha a la muntanya de Montjuïc.\nMarsella, 29 de març. Presència amb parlament d’una delegació del Cercle Català, a l’acte organitzat per «L’escolo de la Mar» en ocasió del centenari de la mort del poeta provençal Frederic Mistral, al peu del monument als Jardins del Palau Longchamp.\nCasal Català de Nantes de maig a juny. Col·laboració i ajut en la preparació de la quinzena cultural. Tramesa de documentació i de l’exposició que es trobava conservada a la nostra seu.\nExposició i activitats sobre Antoni Gaudí.\nMarsella, 29 d'agost. Recepció d’una delegació del Centre Català de Nantes. Visita acompanyada a la descoberta de la ciutat de Marsella. Tramesa de materials.\nAix en Provença, 6 de setembre. Presència d‘una delegació del Cercle Català, a l’acte organitzat pel Felibritge de Provença, al Parc Jourdan de la ciutat, en ocasió del centenari de la mort de Frederic Mistral.\nMarsella, 8 de novembre. Presència d’una delegació del Cercle Català a l‘acte organitzat per «Lou Gay Farandolaire» a l‘ocasió del seu 50è. Aniversari.\nAllauch, 22 de novembre. Participació a l’acte organitzat per L’Université Populaire de Provence i l‘Associació provençal Parlarem. Parada amb informació sobre Catalunya i les nostres activitats.\n(6) Activitats internes\nMarsella, 25 de gener. Assemblea General Ordinària. Presentació del Balanç d’Activitats del 2013. Presentació de l’Estat de Comptes. Elaboració del programa pel 2014. Elecció del nou Consell Directiu amb dos nous membres, Daniela Muntaner i Elisabeth Franceschini. Cessació per raons de salut i familiars d’en Sergi Bachs, Dominique Lancigu i Antoni Maxiola. L’Assemblea amb més de quaranta participants es clogué amb un piscolabis amb tortell, cava i moscatell.\nMarsella, 29 de juny. Sortida col·lectiva de final de temporada.\nVisita del Parc Borély i del Museu de la Faiança\nMarsella, 11 de setembre. A la «Cité des Associations», Celebració de la Festa Nacional de Catalunya, amb la presència de nombrosos socis i amics, autoritats locals, Associacions Occitano/Provençals, Centro Andaluz i altres estaments. Al final creació d’una V.\nMarsella, 19 de setembre. A l’Espace Max Dormoy, Homenatge a en Francesc Panyella, pel fet d’haver estat condecorat amb la Creu de Sant Jordi. Assistència de nombrosos socis i amics. Cartes d’en Salvador Milà, diputat al Parlament de Catalunya i d’Eva Morales, Alcaldessa de Vallirana, d’on és nadiu en Francesc. Missatges d’adhesió de personalitats locals i en particular de la diputada marsellesa al Parlament de França, Marie-Arlette Carlotti.\nMarsella,28 de setembre. Dinar de tornada de vacances al restaurant «Le Sanglier» al Port Vell.\nMarsella, 9 de novembre. A l’Espace Max Dormoy, celebració de la tradicional castanyada. Actuació remarcable de la Corale du Rail (Ferroviaris). Ambient festiu i cordial, amb panellets, moscatell i cava.\nMarsella, 14 de desembre. A l’Espace MaxDormoy. Tradicional loto, rifle plena, amb productes arribats directament de Catalunya: pernils, torrons, cava, etc.\nEl Cercle en xifres\nA finals de l'any 2.013, compatibilitzàvem 147 socis (2012, 143). La majoria resideixen a Marsella, però en tenim d'escampats arreu del Departament (equivalent a la província), uns quants per tot França i alguns a Catalunya. Les edats oscil·len dels 25/30 anys, fins a la nostra degana que en té 97. Cal remarcar que la gran majoria són jubilats, puix aquesta fracció de la societat té mes lleure per a dedicar-se a l'associacionisme i al voluntariat. Per exemple, en el sí del Consell directiu, compost de 13 membres el 2013, no més n'hi ha tres que encara treballen. Els altres gaudeixen d'una jubilació ben merescuda. La composició és de 7 dones i 6 homes. Entre les dones tenen els càrrecs de Vicepresidenta, Secretària i Tresorera.\nEl Cercle no és una secta, ni tampoc un lloc reservat al comunitarisme. Cert, la base fonamental és catalana, però al mateix hi acudeixen i en són socis, molts amics o admiradors de Catalunya, puix a través de les nostres activitats (cursets de català, de sardanes, conferències, presentació d'autors catalans, etc.) hi troben resposta a les seves inquietuds.\nAl començament i fins l'arribada de la democràcia a l'estat espanyol, la base econòmica sempre foren les aportacions dels socis, quotes, donatius, subscripcions i també els beneficis resultants de les festes i altres activitats lúdiques (representació d'obres de teatre, vetllades de ball, excursions, etc.). Portada del butlletí "Informacions"\nEls nostre pressupost del 2012 va ser de 30.000 €. El del 2013, vista la necessitat de reduir despeses, és de 27.000 €. Fins ara, el 25% del nostre pressupost (7.500 €) era subvencionat pels Serveis del Secretariat de Comunitats Catalanes, depenent de la Presidència de la Generalitat, mitjançant la Secretaria d'Afers Exteriors. Cal afegir que aquesta subvenció costà molt estabilitzar-la, puix era força mal comprès el paper que podien jugar (i juguen) els Casals Catalans arreu del món. El Conseil Général (equivalent a la Diputació de Marsella) des d'uns quants anys cap aquí ens subvenciona amb 8.000 €. Pensem que això és la demostració de la nostra presència real en la vida cultural de la ciutat. De l'estat espanyol també hem obtingut una subvenció de 1.000 €. Ens subvencionen part de l'edició del nostre butlletí, enterament en català: ”INFORMACIONS”. Nosaltres pensem que aquesta subvenció és una manera de recuperar el que s'emporten de Catalunya. Una cosa volem que quedi ben clara. Tots els membres del Consell Directiu i tots els que col·laboren a les diferents activitats, són voluntaris. No es paga cap salari.\nExisteix una relació estreta entre els diferents Casals Catalans d'arreu del món. El 1966 es creà a França la Federació d'Entitats Catalanes a l'Exili i a l'Emigració. A Suïssa s'havia creat la Federació Casa Nostra de Suïssa. Els països d'América estaven més o menys federats per àrea geogràfica. Actualment hi ha més de 120 Casals i Centres Catalans arreu del món. La majoria es troben a Europa i a Amèrica, però també n'hi ha en els altres continents, a Austràlia, a la Xina, al Japó i a l'Àfrica.\nAls inicis del 2.000 es creà la Federació Internacional d'Entitats Catalanes impulsada, sobretot, per la gent de França a la qual poc a poc s'hi han afegit un total de més de 60 Casals.\nDes del punt de vista Institucional, no fou fins el 2.000 que es començaren a fer algunes coses concretes i estructurades. Cert, el 1.981, arran de la trobada “Catalunya Enfora 81”, organitzada pel Círculo Catalán de Madrid, la Secretaría de Estado para la Emigración i el Instituto Ibero Americano es realitzà un trobada a Barcelona. El resultat fou la creació d'una Secretaría, depenent de Presidència, però amb uns recursos econòmics molt migrats. Finalment, a partir del 2.000 s'institucionalitzà la trobada de tots els Casals Catalans cada quatre anys. S'han fet aquestes trobades a Barcelona, Girona i Tarragona. La del 2.012, per raons de crisi, no s'ha dut a terme. També es realitzaven trobades cada dos anys de les diferents àrees geogràfiques: Europa, Amèrica del Sud, del Centre i del Nord.\nEls Casals depenen de la Secretaria d'Afers Exteriors de la Generalitat de Catalunya, en la qual hi ha un Secretariat encarregat de les Comunitats Catalanes a l'Exterior.\nIntegració amb la societat d'acollida\nUna bona mostra de la realitat que descriu aquest títol són els documents i fotografies de l'acte que tingué lloc l'11 de novembre del 2.012.\nCal pensar que el Cercle Català és invitat a totes les recepcions oficials, ja siguin del Conseil Régional (equivalent a la Generalitat), Conseil Général (equivalent a la Diputació), Ajuntament i ajuntaments de Barri o de pobles de les rodalies amb els quals tenim relacions. Sovint, en aquestes recepcions ens trobem amb el cònsol de torn de l'estat espanyol. S'estranyen. Ja els hi hem explicat que ells representen una cosa i que nosaltres, sense títols ni retribucions, en representem una altra.\nCal pensar que alguns de nosaltres, que tinguérem la gran sort de seure als bancs de l'escola de la República, tots sabiem, més o menys bé, el francès.\nCal pensar també, que a certes regions del sud de França es parla l'occità/provençal amb les seves diferents variants i que aquesta llengua té encara més similituds amb el català.\nFinalment, també cal tenir en compte que el català, etimològicament, és una de les llengües, junt amb l'italià, més properes al llatí. Veiem aquest exemple:\nGenolls Rodillas Genoux\nSi el que només parla una sola llengua, per exemple el castellà, va a la dreta o a l'esquerra de les columnes de la taula precedent, segur que es perd. Els de les columnes exteriors, a la dreta o a l'esquerra, s'entendran sempre, si hi ha una mica de bona voluntat.\nAls ximples que ens volen “españolizar”, cal dir-els-hi que totes les espècies en perill cal protegir-les, si no, es pot arribar a pertorbar l'ordre biològic del planeta.\nEns és difícil comprendre aquells que no volen que els seus fills aprenguin el català. Una llengua, sigui la que sigui, és patrimoni de la humanitat i a través d'ella, si saps buscar, trobes les relacions d'una amb l'altra. Cal sempre recordar el que deien les nostres àvies: Nen, el saber no ocupa lloc!\nI una llengua estrangera, moltes vegades t'ajuda a descobrir la riquesa i els orígens de la teva pròpia llengua.\nLa societat del nostre entorn i Catalunya\n1997. Aplec a Saló de Provença\n1990. Aplec de la Sardana a Marsella Entre nosaltres molts conciutadans d'origen francès han descobert una cultura i una història, sovint lligada estretament amb la història de Provença. Alguns han après a ballar sardanes, d'altres els encanta la truita amb patates, l'escalivat d'albergínia i pebrot o el pa amb tomàquet i pernil. És ben patent que si no els hi agradessin les costums catalanes, ja no vindrien al Cercle. N'estem orgullosos i agraïm aquesta oportunitat que ens donen de "fer país".\nMenció especial mereixen els cursos de català que impartim any rera any. En el nostre cas hi ha alumnes que ja tenen una base més o menys sòlida del domini de la llengua. N'hi ha que treballen aferrissadament. N'hi ha que fan l'orni. Però el més gratificant és que es pot constatar gradualment un millor coneixement de la llengua i un interès creixent per les coses de la nostra terra.\nEn quant a la relació amb els mitjans locals de comunicació, tenim dues modalitats. A les revistes, butlletins i altres medis de comunicació en llengua occitana, els nostres articles o comunicats són publicats íntegrament en català. Ja no és el mateix amb els diaris locals. Els nostres comunicats d'activitats o articles els enviem en francès, puix l'objectiu és el d'arribar al més gran nombre possible de lectors.\nLes institucions editen en català les aportacions a col·loquis, conferències, etc., de la mateixa manera que s'editen en la llengua d'altres participants que ho fan en francès o en occità/provençal. Per exemple últimament el Conseil Régional ha editat tres llibres amb les actes dels col·loquis que han tingut lloc a Marsella i Avinyó. Les intervencions dels catalans “El poeta de Marsella, Víctor Gelú”, “Mirèia i el seu temps” i “El teatre a l'Edat Mitja al Llenguadoc i a Catalunya”, han estat editades en català.\nTanmateix, gràcies als mitjans de comunicació, internet i altres, Catalunya està a l'abast de tothom. Hi ha coses que s'expliquen per elles mateixes. Tothom que parla de Gaudí, fa referència a Barcelona i ben entès a Catalunya. El mateix passa amb altres artistes, Dalí, Tàpies, Miró. Els autors catalans comencen a ser coneguts. Existeixen traduccions al francès dels més publicats: Josep Pla, Mercè Rodoreda. També se'n troben d'en Baltasar Porcel, Maria Barbal, Lluís Anton Baulenas, Francesc Serés, Maria-Mercè Roca. Els poetes també són molt traduïts. L'“Estaca” d'en Lluís Llach, ha estat traduïda a un munt d'altres llengües i, en general, és una cançó de revolta. En el terreny de l'esport tothom sap qui és el “Barça”. De la mateixa manera que a la televisió es transmeten imatges de les colles castelleres.\nCal pensar que la manifestació de l’11 de setembre del 2.012 ha estat amplament publicada, i comentada no solament als diaris locals, sinó als diaris de caràcter estatal com són “Le Monde”, “Libération”, etc. També ho ha estat a la televisió nacional.\nI és aquí que entra la nostra missió. La d'arrodonir tot això amb la nostra presència i les nostres activitats.\nFinalitzem donant testimoni dels nostres anhels, compartits amb la gran majoria del poble de Catalunya, que es veuen reflectits en el fragment del següent poema de Pere Quart, el qual dediquem especialment als més joves, en els que confiem per a bastir un millor futur per al nostre país.\n“...Perquè som i ens sentim catalans\nd'altres pobles de races i llengües diverses\nal profit de l'empresa comuna i urgent,\ndel poder d'una força robada...”\n“...amb la gent i la terra i la llengua\n“...Tot depèn, sapiguem-ho!\nMarsella, entre Nadal del 2012 i l'arribada dels Reis el 2013


L'Ajuntament d'Igualada suspèn del tot la festa major per «prudència» sanitària - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Ajuntament d'Igualada suspèn del tot la festa major per «prudència» sanitària\nL'equip de govern va estar treballant en un programa simbòlic, però finalment l'ha descartat\nredacció 28.07.2020 | 20:26\nL'Ajuntament d'Igualada suspèn del tot la festa major per «prudència» sanitària Regió7\nIgualada no tindrà enguany festa major, ni en el format tradicional, ni tampoc amb una versió alternativa adaptada a la situació actual, que és la via per la qual han optat alguns municipis. L'Ajuntament va anunciar ahir al migdia que en la reunió de la junta de govern de dilluns s'havia acordat suspendre la festa major d'aquest any com a mesura de prudència, atesa la situació sanitària que viu Catalunya. «Es tracta d'una decisió que no ha estat senzilla, però és una decisió molt meditada», subratllaven fonts municipals.\nEn aquest sentit, recordaven que aquest mateix dilluns el president de la Generalitat, Quim Torra, havia posat en relleu que el país viu els dies més importants de l'estiu per evitar retornar a la situació que es va viure l'abril. L'executiu igualadí manifestava ahir que «en aquest context, i tot i destacar i insistir que actualment la situació sanitària a Igualada està controlada, l'Ajuntament no vol fer res que, involuntàriament, pugui contribuir a perjudicar l'evolució positiva que, amb tant sacrifici col·lectiu, hem aconseguit tenir fins ara».\nLa decisió està en consonància amb la de la resta de municipis de la Conca d'Òdena, «amb els quals mantenim, des del primer moment, la màxima unitat d'acció, i que també han decidit suspendre les respectives festes majors».\nEl consistori afirma que la suspensió s'ha decidit «després d'haver treballat intensament en la preparació d'una festa major segura». En aquest sentit, detallava que la setmana passada es va tancar el programa per fer una festa major simbòlica, que incloïa el 20% de les activitats habituals i que evitava aglomeracions i preservava les garanties necessàries.\n«El programa va ser estudiat i avalat per experts en protecció civil de Catalunya. Era, per tant, un programa segur, però tot i això hem fet prevaldre el principi de prudència», afegien.\nEl consistori va posar en relleu que Igualada i la resta de la Conca d'Òdena «han patit molt i aquest Ajuntament ha estat sempre responsable a l'hora de gestionar la situació de confinament i de la represa de l'activitat». I recordava que «aquesta responsabilitat ens ha permès dur a terme, de manera reeixida, activitats puntuals com la nit de Sant Joan, el festival Anòlia o la Nit de Llibres i Flors de la setmana passada. Hem fet aquestes activitats perquè hem tingut la seguretat que es podien fer sense posar en risc la salut de les persones».\nUna presidenta ben trobada.\nCanvi en la presidència de l'Agrupació Cultural del Bages: Núria Soler relleva Pere Vila.\nClam compartit a favor de la cultura en temps de covid.


Enric I. Canela » Blog Archive » Tristesa per una política científica perduda\n11 juny, 2007\nElies 115 fa un llarg i interessant comentari al meu article 10 Juny 2007 Un sopar d’Huguet amb científics i algunes propostes meves, en el que es lamenta de la situació de la política científica catalana i del que fa, o no fa, el govern català.\nAcaba el seu comentari d’aquesta manera: Però, sobretot, i acabo, el que necessita la “política” (ehem!) científica del nostre país és saber i ser conscient dels seus límits. Començant, l’administració, per ser conscient dels límits del seu finançament, i d’on, realment, estan obtenint els investigadors, les seves ajudes, i quines són les orientacions de la recerca en el nostre entorn. Per sumar-s’hi, per ajudar, per facilitar, per cooperar. Però si les coses estan molt clares!!! A veure si aspirant a ser la Califòrnia, la Finlàndia o el que sigui, se’ns cremarà l’oli per fer la famosa truita de patates.\nCal fixar-se en el punt: d’on, realment, estan obtenint els investigadors, les seves ajudes, i quines són les orientacions de la recerca en el nostre entorn.\nCertament, en el món universitari no conec investigadors satisfets amb la situació. Més aviat desmoralitzats de com es pot destrossar l’inici d’una política científica a Catalunya.\nConec molta gent, investigadors universitaris, als que no agradava la política de Mas-Colell. En general, perquè era una política de prioritats, molt selectiva i, certament, qui feia la selecció no sempre la feia massa bé, però la majoria dels que podem considerar líders en recerca a Catalunya estaven contents, cosa bastant normal quan cal seleccionar i dirigir els recursos. Ara, ni els uns ni els altres. Uns, “els líders” diuen que això és un desastre monumental, el altres reconeixent que això és pitjor.


Són dades de l'Organització Internacional per les Migracions, que xifra en 26.000 els migrants que han arribat aquest any a Espanya\nRedacció 19/08/2018 - 21.45 Actualitzat 19/08/2018 - 21.46\nL'arribada de persones migrants a les costes espanyoles en els dos últims mesos i mig és la més important que s'ha registrat mai des que es tenen estadístiques. Segons dades de l'Organització Internacional per les Migracions, des del 31 de maig fins al 15 d'agost, han arribat a Espanya 18.200 migrants, cosa que suposa una mitjana de 240 persones cada dia.\nDe fet, en el que portem d'any, han arribat més de 26.000 migrants, 4.000 més que el 2017, que va ser rècord en arribada de pateres.\nEn el seu trajecte pel Mediterrani, aquest 2018 ja han mort 311 persones, 73 d'elles en aquests dos últims mesos.\nAquesta setmana han arribat a les costes andaluses 1990 persones, totes rescatades per les diverses embarcacions de Salvament Marítim que patrullen per l'Estret de Gibraltar i el mar d'Alborán. Els últims immigrants rescatats han estat localitzats aquest migdia a l'Estret: es tracta de 5 persones que anaven en una llanxa punxada i mig enfonsada.\nAquest cap de setmana, el nombre d'immigrants rescatats en aquesta zona ha baixat dràsticament a causa del vent de llevant que bufa amb força al mar d'Alborán i a l'Estret, on les ràfegues arriben als 70 i 80 quilòmetres per hora, una situació que es pot mantenir fins dimecres.


Bitllets de ferri Chora a Volos, compara horaris i preus\nInici / Europa / Grècia / Volos / Ferri Chora a Volos\nChora - Volos és una de les nostres rutes més freqüentades, sovint no queden places durant les temporades altes\nAlternatives de ferri Chora a Volos\nPer a més informació, visita la nostra pàgina de Ferris de Illa Skópelos a Grècia.\nNavilieres Chora - Volos\nFerri Chora a Volos\nLa ruta de ferri Chora Volos connecta Illa Skópelos amb Grècia i és operada actualment per 3 companyies de ferri. Hellenic Seaways opera travessies fins a 3 vegades per setmana, Anes Ferries 4 vegades per setmana & el servei Aegean Flying Dolphins està disponible fins a 9 vegades per setmana.\nHi ha un total de 16 travessies disponibles al setmana en la travessia Chora Volos entre Illa Skópelos i Grècia i, amb ofertes de 3 companyies de ferri, és millor comparar-les totes per assegurar-te de trobar el millor preu en les dates en què vols viatjar.\nVolos és una ciutat bastant nova, des del punt de vista grec, tot i que s’han trobat restes a la ciutat i a la zona que l’envolta que daten de la primera època d’habitació de la península balcànica. La ciutat moderna de Volos es va fundar al segle XIX, però una gran part va ser destruïda per un terratrèmol l’any 1955. Al passeig marítim de Volos hi ha molts restaurants, cafeteries i bars i és un indret popular entre locals i turistes. Una atracció popular a la ciutat és el museu arqueològic de Volos, que conté artefactes que daten de l’Edat de bronze. A Volos també es troben el Museu Municipal, situat a l’ajuntament, on hi ha obres d’art d’artistes grecs moderns, i l’esglèsia de Sant Constantí, que és un edifici preciós del segle XX situat a una punta del passeig marítim. També hi ha dos assentaments arqueològics a prop de la ciutat amb ruïnes de l’època micènica. Dimini és el més petit, però ha fet millors progressos, i Sesklo és el més gran, i ofereix vistes precioses, però encara no s’ha acabat d’excavar.


Mitjà preveu una segona onada de casos «més greu» si no s'actua amb previsió - Diari de Girona\nMitjà preveu una segona onada de casos «més greu» si no s'actua amb previsió\nL'epidemiòleg destaca la importància de «fer les coses bé» durant l'estiu per tal que el segon rebrot es produeixi més tard · Es mostra partidari de la reobertura d'escoles si es prenen «precaucions»\nL'epidemiòleg Oriol Mitjà, en una imatge d'arxiu del febrer de 2020. acn (Jordi Pujolar)\nL'investigador Oriol Mitjà va afirmar ahir en declaracions a l'emissora RAC1 que la situació en relació amb la covid-19 és «bastant estable» però va alertar que «és una evidència que hi haurà una segona onada a la tardor». En aquest sentit, Mitjà va assegurar que si no es fa res, aquesta segona onada serà «molt més greu». «Hem experimentat només una petita fracció del que el virus pot fer», va afirmar. Mitjà va apuntar que els factors climatològics i les mesures de seguretat han contribuït que el virus «retrocedeixi» i va destacar la importància de fer les coses bé durant l'estiu perquè el segon brot comenci més tard. «Tot i això segur que a la tardor tindrem una altra vegada el virus i ens hem de començar a preparar», va declarar.\nL'epidemiòleg va assegurar que no es pot estar tranquil, tot i que el virus hagi donat «una mica de treva», ja que la majoria de la població continua sent susceptible a la covid-19. «El virus té la mateixa capacitat de transmissió i letalitat», va declarar. El científic va afegir que el fet que no hi hagi tantes reunions en espais tancats també està afavorint la reducció dels contagis i va explicar que s'ha d'anar amb més atenció en espais tancats on la respiració és més ràpida com gimnasos, concerts o grans esdeveniments i on el risc de contagi és 20 vegades superior.\nSegons Mitjà, els epidemiòlegs apunten que la segona onada pot ser «dolenta» perquè començarà més aviat i tindrà un recorregut més llarg. Per això, va destacar les «lliçons a aprendre» de la situació viscuda, quan va criticar que no hi havia criteris estandarditzats per establir com actuar. És per això que va afirmar que «ningú incorrerà en cap responsabilitat» per permetre les manifestacions del 8-M perquè no existien aquests criteris, tot i que va assegurar que hi va haver una «falta de sentit comú». De cara a aquesta segona onada, va insistir que s'hauran de fer «estratègies de distanciament intermitent» que inclouran confinaments però que podrien ser per zones.\nL'epidemiòleg va reiterar les seves crítiques també a d'altres aspectes de la gestió, com per exemple el fet que des de la Generalitat «continuïn entestats» a fer servir tecnologia que segons ells no és l'adient per a pandèmies de la magnitud del coronavirus. També va apuntar que caldria fer servir sistemes com el bluetooth o els codis QR per al seguiment de contactes. Sobre el desconfinament, va apuntar que «la virtut està en el mig», ja que la població no pot continuar confinada per sempre: «El missatge és clar, obvi i cristal·lí: el virus continua present», va dir.\nMitjà també es va mostrar crític amb la gestió del Govern de Pedro Sánchez assegurant que es va actuar amb lentitud a l'hora de prendre decisions. Tot i això, va assegurar que «no hi va haver-hi mala fe sinó que no van saber assessorar-se pels millors experts en la matèria».\nUn rebrot a l'estiu\nEl director del Centre de Coordinació d'Alertes i Emergències Sanitàries (CCAES), Fernando Simón, va coincidir amb Mitjà i va advertir ahir en declaracions als mitjans que si les mesures de precaució, com la distància de seguretat d'1,5 metres i l'ús obligatori de màscares, es relaxen excessivament en les pròximes setmanes, podria haver-hi un rebrot aquest mateix estiu.


LA CONCERTDA NO ÉS SUBSIDIÀRIA DE LA PÚBLICA. STOP DISCRIMINACIÓ. – FEUSOIB\nCom ja sabeu, avui dilluns 12-09-16, començam el curs escolar 16/17 i volem aprofitar, per desitjar-vos un bon inici de curs.\nMés de 52.200 del total d’estudiants de l’ensenyament finançat amb fons públics acudiran als 114 centres concertats , que són prop del 40 % dels alumnes de les Illes Balears.\nEls més de 3.500 docents de l’ensenyament concertat representen prop del 24% dels 15000 professors pagats amb recursos públics.\nPer tot això FEUSO ILLES BALEARS un any més reivindica, que la concertada NO ÉS SUBSIDIÀRIA DE LA PÚBLICA, tal com plateja aquest Govern en els seus posicionaments.\nÉs tal el poder que té aquesta afirmació que, fruit d’aquesta concepció excloent i sens dubte errònia del que realment és el nostre sistema educatiu, algunes administracions han entès que poden dur a terme polítiques que en el seu fons han propiciat que l’ensenyament concertat s’hagi reduït malgrat tenir una gran demanda social en els seus territoris.\nTambé volem manifestar el nostre total rebuig a la decisió de la conselleria , emparant-se fal·laçment en la LOMQE -de reduir un terç l’oferta de Religió a les escoles i , com a resultat , s’ha autogenerat una excusa per rebaixar a més de 80 professors de la xarxa pública, amb les seves famílies , hipoteques i altres, el salari a la meitat.\nLa reducció del 37% dels ATÈS, la dotació de recursos d´atenció a la diversitat de forma desigual, perjudicial als alumnes amb necessitats educatives de la concertada.\nFEUSO ILLES BALEARS lluita i lluitarà per què es respectin les normes, les lleis per les quals ens regim, i s’accepti per part de les administracions, partits polítics i altres organitzacions i institucions que l’ensenyament concertat és complementari de la pública, no subsidiari. La lluita contínua per la concertada, els docents de religió i tots els col-lectius assetjats per l´Administració.\nUs desitjam un bon inici de curs.\n12 setembre, 2016 /by Ismael Alonso\n0 0 Ismael Alonso https://www.usoib.org/wp-content/uploads/2021/03/USO.png Ismael Alonso2016-09-12 06:38:122016-09-12 06:38:12LA CONCERTDA NO ÉS SUBSIDIÀRIA DE LA PÚBLICA. STOP DISCRIMINACIÓ.\nESTIC INFORMAT 1 Prometre fins ….. signar I una vegada signat, oblida’t del pactat


20 DE NOVEMBRE: DIA UNIVERSAL DELS DRETS DELS INFANTS - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nrosa m. ortega i juncosa 20.11.2020 | 22:41\n20 DE NOVEMBRE: DIA UNIVERSAL DELS DRETS DELS INFANTS Regió7\nEls infants i adolescents de Catalunya també pensem que les decisions preses sobre les mesures han estat bé, però si tornem a passar per una situació semblant demanem que tingueu més en compte què necessitem els infants i adolescents. També volem dir que van tardar molt a dir que els infants podíem sortir a caminar, quan els gossos van poder des del principi, i que ens haurien d'haver donat més recursos per seguir les classes en línia». Aquest és un dels fragments del manifest que han elaborat els membres del Consell Nacional dels Infants i Adolescents de Catalu-nya (CNIAC) amb motiu de la commemoració, el 20 de novembre, del Dia Universal dels Drets dels Infants. Dijous passat, en la celebració del ple mensual de la corporació, tots els regidors i regidores de l'Ajuntament de Manresa, amb l'alcalde al capdavant, el vam aprovar per unanimitat. Vam expressar el nostre suport a les demandes que ens va fer arribar Josep Victori i Soler, en nom dels infants i adolescents de Catalunya. (Havia de ser una lectura compartida amb Alba Chirveches i Maldonado però un maleït confinament d'última hora li va impedir d'acompa-nyar-nos. Una abraçada, Alba! I cuida't! Et vam trobar molt a faltar!) Quan en Josep va acabar de llegir, tots els regidors i regidores ens vam posar a aplaudir. Va ser un moment molt emotiu! Gràcies per ser-hi!\nI nosaltres també hi serem. Des de la regidoria d'Infància, Joventut i Persones Grans no escatimarem esforços perquè tots i cada un dels infants de la nostra ciutat estigueu ben atesos i tingueu una vida digna. Els drets porten associades responsabilitats i nosaltres ens comprometem a assumir les nostres. Fa pocs dies, en un llibre vaig llegir aquesta dedicatòria: «A totes les persones que han cregut en mi i han estat al meu costat per poder arribar fins aquí». I me la vaig apuntar perquè la vaig trobar molt bonica. I avui, infants de Manresa, us volem deixar ben clar que creiem en vosaltres i que som al vostre costat per ajudar-vos a desenvolupar el vostre projecte de vida. Perquè pugueu arribar tan lluny com vulgueu. Les institucions no només són burocràcia i paperassa; la política no només són números i estadístiques: la governança d'una ciutat, d'un poble i d'una vila la fem persones amb il·lusions, entusiasme i amb voluntat de servei. A vegades no ho fem prou bé; però us asseguro que les ganes hi són. Volem contribuir, amb el nostre granet de sorra, a fer un món més just, més equitatiu, més solidari i més compassiu. On tots els drets siguin respectats. I us demanem que ens hi ajudeu. Que no deixeu de venir al ple a fer escoltar la vostra veu, les vostres demandes, els vostres precs. No ens podeu deixar sols! Comptem amb vosaltres, eh? Fem un bon equip!\nLa recuperació dels carrers.


Curs: Les claus per convertir una idea en negoci | Consell Comarcal del Maresme\nInici Economia i Treball Maresme servei d'emprenedoria Curs: Les claus per convertir una idea en negoci\nCurs: Les claus per convertir una idea en negoci\nPresentació El Consell Comarcal del Maresme, a través del Servei d’Emprenedoria i amb el cofinançament de la Diputació de Barcelona, ha organitzat aquest curs adreçat especialment a persones amb una idea de negoci que desitgin tenir una visió global que els permeti entendrei decidir com i de quina manera han d’enfocar els passos a seguir abans de posar en marxa el seu projecte. Objectius Donar una visió global dels trets que determinen la viabilitat de qualsevol projecte, analitzant les diferents etapes del procés emprenedor i les eines a utilitzar des de la idea, l’impuls i elsrecursos per portar-la a terme, així com la relació amb el mercat,la comunicació i els elements de diferenciació que el faran viable i sostenible. Programa\nAprofundir en el grau de maduració de la idea, del seu impuls i sobretot del concepte clau de la diferenciació per donar valor al client.\nAnalitzar els errors més habituals en els projectes d’emprenedoria per tenir clar el que no s’ha de fer.\nFer un test per avaluar el potencial del seu projecte de de les vessants: emprenedor, idea de negoci i mercat. Es lliurarà un DAFO (genèric) que es comentarà individualment.\nOrigen i visió\nSectors i oportunitats\nRol de les subvencions i/o ajuts\nCom donarem valor?:\nIdees i conceptes de diferenciació,\nEstratègia per diferenciar-nos\nAportar valor. Vídeo sobre la innovació en petits serveis\nOrientació a client i escel·lència operativa\nAprofundir en la visió de mercat, mirar més enllà per identificar com ho fan els millors, la importància de la comunicació i la focalització en el concepte d’orientació al client, insistint en què no és una batalla de productes i/o serveis sinó de percepcions.\nA partir d’un cas concret, acabr amb una visió numérica tant des del vessant d’inversió com del compte de resultats i balanç.\nFer la síntesi dels conceptes clau per emprendre el projecte empresarial.\nCom ho fan els millors\nReferents per a aprendre\nAlineament amb el client objectiu\nInternet i xarxes socials excel·lents venedors\nBases i recursos\nConceptes bàsics de preus i marges\nIdea simple del punt mort d’un negoci\nTreballar amb cultura d’objectius\nAnàlisi d’un cas de proximitat (real, simple i pedagògic)\nInversions i recursos disponibles\nConcepte de balanç\nModel simple de compte de resultats\nProjecte d’ingressos i despeses\nAnàlisi del cas (entre tots els participants)\nComentari individual i personal del test interactiu\nPúblic Especialment adreçat a emprenedors/es, empresaris/es i autònoms/es Modalitat Presencial Dates: Dimarts 2 i Dijous 4 d’octubre de 2012 Horari de 15:00h a 19:00h Data d’inici 2012-10-02 Data de fi 2012-10-04 Lloc Consell Comarcal del Maresme (Plaça Miquel Biada 1 de MATARÓ). Entrada per Avda Maresme cantonada amb Avda Jaume Recoder Data inici d’inscripció 2012-07-30 Data fi d’inscripció 2012-11-25 Nombre de places Limitat. Es concediran les places per rigoròs ordre d’inscripció Requisits d’accés\nAquest curs està cofinançat. La Diputació de Barcelona aporta un 75% del valor total i l’alumne només ha de pagar-ne el 25%. En aquest cas, els alumnes han de pagar 12 euros que s’hauran d’abonar entre el 20 i el 30 de setembre.\nLa inscripció només serà vàlida quan es presenti justificant del pagament del preu públic, ja sigui presencialment, per fax o per correu electrònic, acompanyat d’una fotocòpia del DNI.\n12 euros que s’hauran d’abonar entre el 20 i el 30 de setembre.\nEl Consell Comarcal enviarà informació a les persones inscrites sobre les formes de pagament.\nEntitat que realitza la formació Jubert & Partners, SL Contacte\nPer a més informació, podeu contactar amb Maresme, Servei d’Emprenedoria\nArticle anteriorEl servei d’Emprenedoria convida a fotografiar el Maresme i fer una imatge de portada\nArticle següentInscripció al curs Les claus per convertir una idea en negoci


Pedro guiadus by Cristina Puyal 527 views\nEtica by Sandra Montes Gim... 280 views\nGuía didáctica el jardinero fiel.cast by rfnsoto 3706 views\nTeories étiques by Bárbara Esteve 976 views\nFilòsofs importants de la història ... by ssoniagomez 487 views\nActividades de El jardinero fiel by Filosofía Mery 4512 views\n1. Les preguntes fonamentals de la filosofia.\n2.

Les preguntes i els problemes filosòfics.

\n3. Aprendre a filosofar o aprendre filosofia?

Aprendre a filosofar es aprendre a pensar ja que es reflexionen les preguntes fonamentals de la filosofia amb el propi punt de vista.

Aprendre filosofia es abordar els temes propis de la filosofia, es a dir, conèixer les preguntes fonamentals i reflexionar sobre respostes ja donades.

\n4. Origen i conseqüència de preguntar.

La vida ens porta a formular preguntes d’allò, que en principi, no té resposta .

Quan fem una pregunta es posa en marxa la nostra capacitat de pensar , cercant, investigant i reflexionant.

Hi ha dues modalitats de preguntes: les que tenen a veure en temes de la filosofia (aprendre filosofia) i els que tenen a veure amb la capacitat d’aprendre a pensar.

El diàleg filosòfic es clau en aquest procés.

\n5. Preguntes que formen el contingut de la filosofia.

Les preguntes de la filosofia són radicals , ja que van directament a la qüestió que es planteja. Aquest fet dóna lloc a diàlegs polèmics i a transformar la manera de veure la realitat.

Les preguntes filosòfiques mostren la curiositat que els éssers humans senten pel que els envolta i el fet de coneixes a un mateix. Els condueixen a deliberar sobre la vida quotidiana.

\n6. Classificació de les preguntes filosòfiques.

Les preguntes filosòfiques es poden dividir en dos tipus:

La filosofia teòrica es planteja les preguntes sobre la existència de la vida i del cosmos.

La filosofia pràctica es pregunta sobre les accions que els éssers vius tenen sobre el planeta.

\n7. Nous reptes: les preguntes de les ètiques aplicades.

S’espera dels filòsofs que ajudin a prendre decisions amb uns principis ètics.

Les ètiques aplicades són la part de la filosofia que s’encarrega dels problemes com:

els dilemes ètics de la medicina ,

els riscs de l’avanç de l’enginyeria genètica ,

la mala distribució de la riquesa ,

l’alteració de l’equilibri ecològic ,

la corrupció i preguntes sobre el treball, el consum o la responsabilitat de les empreses.

\n8. Preguntes de l’activitat filosòfica.

Les preguntes que tenen a veure amb aprendre a pensar, es connecta directament amb el diàleg filosòfic.

Un diàleg es filosòfic quan s’utilitza la raó.

Aquestes preguntes fan que reflexionem sobre coses que abans no ens havíem plantejat, ens ajuden a alliberar-nos del dogmatisme i a trobar raons millors i més sòlides.

\n9. 2. Algunes preguntes filosòfiques.\n10. La pregunta pel cosmos

La cosmologia es la ciència que estudia l’origen i l’evolució del Univers.

Els primers filòsofs grecs, amb el interès de comprendre el seu lloc al Univers, van elaborar concepcions del món per explicar-ne l’origen, composició, funcionament i sentit.

\n11. L’origen del Univers: Antecedents històrics.

La tradició judeocristiana i la musulmana van ser dues perspectives per donar sentit al Univers com a Déu de creador.

San Agustí deia que el Univers existia des de 5000 anys a.C. però el pensament grec acceptava que sempre havia existit.

\n12. L’origen del Univers: La perspectiva actual

Físics i astrònoms van proposar un Univers en evolució i expansió.

Al 1948 es va plantejar que el Univers havia tingut l’origen fa 15.000 milions d’anys en un punt infinitament petit i a una temperatura molt elevada, va haver una gran explosió (big bang), es va expandir i les temperatures van baixar.

\n13. L’origen del Univers: La perspectiva actual

El Sol, la estrella del Sistema Solar, es va formar fa uns 5.000 milions d’anys a partir de restes de supernoves anteriors.

La Terra i els altres planetes es van formar fa uns 4.500 milions d’anys al voltant del Sol.

El Univers segueix en expansió i pot seguir-hi en el futur fins a produir una gran implosió (big crunch).

\n14. L’origen del Univers: La perspectiva actual

La ciència dóna les seves explicacions sobre fenòmens naturals en el que viuen el éssers humans. Però aquestes respostes donen lloc a altres preguntes.

El saber filosòfic, des de una actitud crítica, ajuda a comprendre d’on ve el món i el nostre lloc al Univers.

\n15. La pregunta pel sentit de l’existència: Accepcions del terme Sentit.

El terme sentit , té molts significats però destaquen tres:

Com a finalitat o direcció: les accions humanes tenen sentit quan es per aconseguir uns objectius finals.

Com a significació : un missatge, esdeveniment o cosa té sentit quan algú ho entén.

Com a valor: té sentit quan alguna cosa val la pena.

\n16. La pregunta pel sentit de l’existència: El sentit, problema o misteri ?

Un problema és una situació on hi ha alguna cosa desconeguda que cal esbrinar i que es complicat. Té solució si s’aplica de manera adequada.

Un misteri és una situació que afecta i compromet allò més profund. No hi ha una solució, per tant, hi ha diverses respostes.

La pregunta pel sentit és un misteri.

\n17. La pregunta pel sentit de l’existència: Tres tipus de resposta.

No hi ha sentit: L’existència i el món són absurds. Aquesta posició elimina la pròpia pregunta.

Hi ha un sentit immanent : L’existència té finalitat, significat i valor però no hi ha res després de la mort.

Hi ha un sentit transcendent : L’existència té sentit per donar pas a la vida després de la mort amb felicitat plena.

\n18. La pregunta pel sentit de l’existència: Religió i sentit.

Totes les religions pretenen descobrir i oferir sentit a la vida humana amb una última finalitat, Déu.

Com a relligament : els éssers humans tenen una dependència a les coses, al món i Déu.

Com a relació : entre l’ésser humà i una realitat divina. Hi ha dues dimensions: la de l’encontre, el que és diví es troba amb la persona al llarg de la seva vida; i la de resposta, aquesta trobada amb lo diví fa canviar la vida de la persona.

\n19. La pregunta per la mort : La mort es defineix per relació amb la vida.

La mort és el final de la vida, l’acabament de les activitats vitals.

El concepte biològic de vida: no hi ha un acord general sobre el significat. Els éssers vius tenen la capacitat de construir-se o desenvolupar-se a si mateixos i reproduir-se.

El concepte filosòfic de vida: la vida pràctica o moral és el mode humà de ser. Viure es trobar-se en el món. La vida és elecció.

\n20. La pregunta per la mort: La mort com a fenomen humà.

Només els humans moren perquè és conscient que està viu i sap que ha de morir.

Aportacions filosòfiques de la mort:

Mort i filosofia: la filosofia ens prepara per la mort. Com més plenament visquem, més humanament afrontarem la mort.

\n21. La pregunta per la mort: La mort com a fenomen humà.

Aportacions filosòfiques de la mort:

Experiència de la mort: no es pot viure la pròpia mort. Ja que quan es mor, no s’existeix.

La mort com a definició de l’ésser humà: primer s’existeix, després, amb el que es fa, s’adquireix una essència. Segons Heidegger l’existència humana esta afectada per la finitud, estan limitats. Per Sartre la finitud es ser lliures.

\n22. La pregunta per la mort: Sentit de la mort i transcendència.

Hi ha dues posicions bàsiques:

Monisme : es la posició filosòfica que defensa que no hi ha composició a la realitat humana. Se’n diferencien el panteisme (la mort es la dissolució de la individualitat) o materialista (que nega l’existència del que no es material.

Dualisme psicofísic : l’ésser humà està compost per dos parts; el cos i l’ànima. Quan es mor, aquestes parts es separen. La mort es com un accés a la transcendència.

\n23. La pregunta pel mal

Els filòsofs han mirat de justificar l’existència del mal en un món el principi del qual és Déu.

A vegades han suposat en Déu la única possibilitat de triomf davant del mal.

\n24. La pregunta pel mal: La justificació d’un Déu bo davant el mal.

Si Déu vil treure el mal però no pot, es impotent. Si pot i no vol, no ens estima. Si no pot ni vol, no és bo i es impotent.

El mal es deu a una degradació inevitable segons les doctrines emanatistes antigues.

\n25. La pregunta pel mal: Tipus de mal.

Metafísic:és la limitació d’una o de diverses parts components del món natural.

Físic:és tot allò que causa dany a l’home, lesió corporal, frustració dels seus desitjos naturals o impediment del ple desenvolupament dels seus poders.

Moral:s’entén la desviació de la voluntat humana de les regles de l’ordre moral i l’acció que resulta d’aquesta desviació.

\n26. La pregunta pel mal: Del mal metafísic al mal moral.

La finitud (metafísic) no és un mal, sinó que forma part de la constitució del Univers.

El “creador” del Univers podria evitar el sofriment causar per aquesta finitud

o plantejar-se si el mal físic o moral podrà ser vençut en la història.

\n27. La pregunta pel mal: El mal com a injustícia.

Esta justificat el patiment de les persones malvades, però no el de una persona bona o innocent.

No hi ha cap solució perquè això canviï, és inevitable. Hi ha dos plantejaments en especial a aquest problema:

El misteri. Un déu actua segons idees que són inaccessibles per als humans.

Lógos immanent. On les raons si són accessibles als humans.

\n28. La pregunta pel mal: Déu com garant de la justícia.

L’absurd és que el mal tingui l’última paraula.

L’existència d’un déu amb la tasca principal de reparar les injustícies comeses, ajudaria a que les persones siguin més bones.

Els humans només fan les coses quan hi ha una raó de pes i beneficiosa per ells, sense sentir que hi ha coses que els humanitzen i altres que els deshumanitzen, per aquest motiu el mal continuarà convivint amb els humans.

\n29. La pregunta per la ciència: Diferents concepcions de la ciència.

Hi ha varies concepcions de veure la ciència; des de el coneixement més objectiu, cert i fiable, fins a la incorporació de mites o màgia.

Al llarg dels anys s’han incorporat aspectes històrics, socials i psicològics.

\n30. La pregunta per la ciència: Falsacionisme contra inductivisme.

El inductivisme considera que la ciència s’identifica amb el coneixement objectiu, cert i fiable, i que el que és científic es el que es por verificar.

Però és pràcticament impossible verificar-ho tot sobre el que es tracta i només es fa una part. D’aquí neix el falsacionisme que demostra que algunes teories inductivistes són falses.

Així es demostra que el coneixement científic és objectiu però probable i no cert.

\n31. La pregunta per la ciència: El gir historicosociològic de la ciència.

Quan es va reflexionar sobre que la ciència havia de tenir aspectes històrics i sociològics i no només lògics i empírics va provocar una revolució. L’activitat científica es com un tot.

Els paradigmes són entitats integrades en marcs conceptuals amplis, es a dir, una manera de veure el món.

\n32. La pregunta per la ciència: El gir historicosociològic de la ciència.

Una comunitat científica és un grup interconnectat de científics que comparteixen un paradigma.

La ciència normal és quan es produeixen períodes de estabilitat; i revolució científica quan es canvia de paradigma.

L’elecció de paradigmes la realitza la comunitat científica en funció de criteris interns i la situació històrica en que es viu.

\n33. La pregunta per la ciència: Concepcions alternatives de la ciència.

Tot val és l’única regla que pot tenir totes les metodologies. La ciència no és una activitat racional i no té característiques especials que la facin més superior a altres formes de coneixement.

Concepció retòrica de la ciència , la ciència es retòrica. Les hipòtesis o les teories són construccions metafòriques eficaces i persuasives per facilitar la comprensió de la realitat.

\n34. La pregunta per la ciència: Condicionaments de la ciència.

Epistemològics : s’ocupa de problemes com ara les circumstàncies històriques, psicològiques i sociològiques que porten a la seva obtenció, i els criteris pels quals se li justifica o invalida.

Tecnològics: s’ocupa de les noves tecnologies.

Econòmics i polítics: les tecnologies són cada vegada més cares, les indústries i els governs posen cada vegada més límits a la ciència seleccionant algunes investigacions i no unes altres.

\n35. La pregunta per la ciència: Condicionaments de la ciència.

Condicionament de l’abast del discurs científic: La ciència no es l’únic saber que pot respondre a totes les preguntes i és un error creure que si.

El paper de l’ètica en la ciència; condicionaments ètics: L’ètica proposa pensar millor les coses. Impedeix avançar quan pot provocar perills.

\n36. La pregunta per la utopia: Aproximació al concepte utopia. La dimensió utòpica de l’ésser humà.

Utopia es allò que es vol però que es impossible obtenir.

En l’ésser humà la utopia es demostra al construir-se a si mateixos i a fer el propi camí.

\n37. La pregunta per la utopia: Característiques bàsiques de la utopia.

Origen: neix del rebuig de les condicions socials buscant solucions.

Fonamentació: Tenen uns valors ètics i polítics en concret.

Funció: crítica ja que denuncien les injustícies però constructiva ja que mostren millores.

Objectiu: canviar coses per tenir una societat perfecta.

Metodologia: oberta a noves coses que millorin la societat.

Caràcter global: els detalls de com seria si fos realitat.

\n38. La pregunta per la utopia: Crítiques al pensament utòpic.

Des del pla teòric: és la impossibilitat de la seva realització perquè no es pot canviar als humans i la condemna al totalitarisme on seria impossible viure en llibertat ja que les persones són egoistes.

Des del nivell dels esdeveniments: moments ja passats on va haver situacions indesitjables, règims totalitaris, extrema pobresa o misèria absoluta.

\n39. La pregunta per la utopia: Defensa de la raó utòpica.

Respecte a la possibilitat de realització: Allò que és real conté possibilitats de millorar.

Respecte a l’acusació de totalitarisme: Les persones són egoistes i generoses. Utilitzant la part generosa de les persones es podria millorar.

\n40. La pregunta per la utopia: La idea d’una societat justa.

La innovació social tracta d’obrir camins des de la utopia per descobrir noves possibilitats del que és real.

Hi ha dos aspectes per una societat justa:

Un nucli ètic universal: ha de satisfer uns mínims ètics.

El contingut utòpic: hi ha d’haver propostes concretes sobre com organitzar la societat i la vida en comú.

Ser utòpic és ser realista.

\n41.

Cristina Calvo García

\nFilòsofs importants de la història del pensament