L'Ajuntament de Barcelona invertirà 10 milions d'euros en projectes de 'deep tech'\nPublicat 16/12/2021 18:54CET\nBarcelona Innovation Coast constitueix el seu consell per compartir polítiques d'innovació\nL'Ajuntament de Barcelona crearà un fons per invertir en projectes de 'deep tech' amb una inversió inicial municipal de 10 milions d'euros que espera multiplicar per tres amb la coinversió del sector privat i altres administracions públiques.\nHo ha explicat aquest dijous la tinenta d'alcalde d'Agenda 2030, Transició Digital, Esports i Coordinació Territorial i Metropolitana, Laia Bonet, en la constitució del consell del Barcelona Innovation Coast (BIC), una plataforma publicoprivada que vol potenciar la innovació urbana i l'economia a l'eix de la costa de Barcelona.\nTambé han participat en l'acte el primer tinent d'alcalde de Barcelona, Jaume Collboni; la secretària general d'Innovació del Ministeri de Ciència i Innovació, Teresa Riesgo; el comissionat d'Agenda 2030, Miquel Rodríguez; el director general de Barcelona Activa, Fèlix Ortega; i representants dels actors implicats en el BIC.\nCollboni ha recordat que l'objectiu del BIC és tenir una estratègia publicoprivada dels actors que participen d'una manera o altra en la producció de coneixement i la transferència al sistema econòmic.\nAixí mateix, Bonet ha detallat que la constitució del consell és el primer pas tangible d'aquest projecte i que aquest pas explica com volen treballar, i destaca que ho volen fer mitjançant una governança compartida i amb la construcció d'un espai de trobada per generar estratègies.\nPer part seva, Riesgo ha ressaltat que el BIC és "un exemple per connectar els sistemes d'innovació que tant necessiten ser connectats a Espanya i a tot Europa".\nCONSELL DEL BIC\nEl consell és el nou espai de coordinació estable dels agents innovadors de la ciutat en el qual participen universitats i escoles de negocis; centres de recerca i de transferència de coneixement; associacions empresarials, clústers i agents finançadors.\nL'òrgan es reunirà dues vegades a l'any, podrà proposar comissions de treball específiques, comptarà amb una secretaria tècnica i disposarà d'un web que recollirà les activitats que facin els participants del BIC, a més de diferents recursos.\nEl consell es podrà ampliar amb nous membres i podrà acordar la creació d'un comitè executiu format per un grup reduït de membres del consell que es reuneixi semestralment.


Diblogacions: La necessitat de canviar de mentalitat cap al cooperativisme.\nLa necessitat de canviar de mentalitat cap al cooperativisme.\nEn el post anterior parlàvem de la construcció de l’hegemonia, d'un nou sentit comú, que diu Monedoro que està fent Podemos. A la fi del post, jo arribava a la conclusió que Podemos no ha començat a canviar el sentit comú, sinó que aquest sentit comú ja estava al 15-M, ells l’han arreplegat i l’han portat a la política, on no havia acabat d’entrar. Però eixe sentit comú, no respon a un bloc intel·lectual-moral, més aviat té les característiques de desarticulació, incoherència, inconseqüència que Gramsci atribueix al sentit comú mancat de “bon sentit”. Però a més a més, aquest “nou sentit comú” nascut del 15-M, de moment, només afecta l’àmbit polític institucional –funcionament de partits polítics, privilegis de la casta, relació poder polític amb econòmic, desmantellament de l’Estat de Benestar, etc.- i està mancat d’elements econòmics, morals, socials, etc. Per exemple, el “nou sentit comú” no supera el consumisme, no supera l'individualisme, no supera la relació capital-treball, no supera l’avarícia per l’acumulació de riquesa.\nUn dels elements fonamentals de l’actual sentit comú, que permet l’hegemonia de les elits econòmica-financeres, és l'individualisme, sobretot pel que fa a l’àmbit econòmic. L’individualisme d’arrel “spencerià”, la competència tots contra tots –tots són l’enemic- on sobre viu el més apte, basat en les presumptes teories de l’evolució darwinianes, d’ahí que se l’anomene “darwinisme social, és una cosa que està molt arrelat al sentit comú. Però eixa concepció no és una “llei natural”, com se’ns tracta de vendre, és un concepte, una forma de veure la vida i la moral, que pertany a les elits i permet la seua hegemonia. Un “nou sentit comú” requereix necessàriament deixar de costat aquest concepte. Per això cal acudir a conceptes que respecten la dignitat humana, tant com a individu a l’hora que com “ser social”. I, en el modest parer, el camí passa pel cooperativisme, pel treball en comú lliure i espontani. El cooperativisme permet passar de l'individu passiu al treball, a la societat, a la política, a l’individu actiu i compromés en el qual passa al seu treball, a la seua societat, a les seues institucions polítiques. De ser un individu que creu, obeïx, el que li diuen, a ser un individu que es preocupa i s’ocupa dels assumptes i que com no ho pot fer sol, té necessàriament que buscar que l’aiden i aidar als altres per assolir no sols els seus interessos sinó els interessos comuns amb els altres que lliurement volen compartir el projecte.\nEl sistema capitalista conté contradiccions tan grans, que per una banda es passa la vida educant, més bé cal dir ensinistrant, a les persones des de xiquets en l’individualisme, i quan arriben a l’edat adulta els toca reeducar-los, reprogramar-los, perquè cooperen. Què són sinó el “coaching d’equips”, un nom ampul·lós, per dir als treballadors, normalment de grans empreses, que no han de competir entre ells que han d'ajudar-se, que tenen de col·laborar i confiar amb la resta de membres de l'empresa. Han de reprogramar-se, desfer-se d’allò que per (mala)educació se’ls ha inculcat des de menuts, que és l’individualisme, la competència salvatge de tots contra tots i la supervivència del més apte com un estat natural del ser humà. Totes idees que afavoreixen, justament, a les elits. És per això, que com individu és impossible assolir undesenvolupament ple com a ser humà en aquestes societats capitalistes.\nMalgrat el que he exposat fins ara, cap partit polític d’esquerres té la preocupació per fer aquest canvi de sentit comú, de mentalitat. És cert que gairebé tots els partits polítics porten al seu programa la promoció de formes cooperativistes o d'empresa social en l’economia, però no forma part del seu discurs diari. Més aviat sembla una d’eixes coses que s’inclouen al programa sense ser una prioritat i perquè queden bé.\nDeixe per un altre post comentar la relació cooperativisme-treball enfront de la relació capital-treball així com des de diferents i molt diverses fonts es veu el cooperativisme una alternativa viable i, fins i tot, l'única alternativa en un futur proper.\nPublicado por Fem Diblogacions. en 15:55\nEtiquetas: Antonio Gramsci, coaching d'equip, cooperativisme, educació, educar, empresa social, insinistrar, liberalisme, programar, reprogramar, sentit comú


Xina Baby Bibs Fabricants i proveïdors - Bosses per a nadons de fabricació a la Xina - Xinhui\nCasa > Producte > Producte de la sèrie infantil > Babilles\nTovallola de saliva recent nascuda. Boniques cures infantils\nCapa ajustable i doble-Amb 2 talles d'encaixos segurs i d'alta qualitat, els pitets es poden ajustar per adaptar-se als nadons i als nens petits. És prou ferma perquè els infants encara siguin fàcils d'alliberar per als pares. Grans...\nBatedors de cotó de nadó Bandana\nEls nostres babells de protecció bàsics i de cobertura completa presenten dissenys únics i divertits que no només són de moda, però funcionals. Aquest material es manté brillant i fresc fins i tot després de rentar-se. Tireu els pitets a la...\nBatedors de nadons de cotó de 360 graus\n100% cotó. Caps de cotó absorbents infants de cinc capes. Senzills dissenys i colors que pots barrejar i combinar amb la roba, aquests pitets són increïbles. Són elegants, còmodes i suaus. Aquests bonics pitets...\nBatedora per a nadons Bandana Negra Batedora per a triangles\nAmb la capa exterior del cotó i el suport del folre, els babells Bandana Triangle Bib són uns pitets realment sedosos. Suau i ultra absorbent, els batedors de cotó de bebè prenen vessaments de llet i baba, mantenint la humitat lluny de la pell i la roba...\nBatedor impermeable per a nadons\nBatedors per a nadons Batedor impermeables: fet amb cotó 100%. Els sujetadores ajustables, que evita que es neteja la pell del seu nadó o s'adhereixen a la bugaderia, els tancaments ràpids són fàcils d'usar, el nadó no els pot treure.\nSom coneguts com un dels principals fabricants i proveïdors del bebè a la Xina per als nostres productes de qualitat i un servei personalitzat. Si us plau no dubteu a comprar babys de qualitat fabricats a la Xina aquí des de la nostra fàbrica.


Funcionaris de la Generalitat retiren les pancartes i Torra anuncia una querella contra la Junta Electoral espanyola\nEl president de la Generalitat també ha anunciat un recurs contra la decisió de la junta i en demana la suspensió\nA la façana del Palau de la Generalitat ja no hi ha cap pancarta en favor dels presos polítics i els exiliats. Funcionaris del Palau les han retirades. Ahir la Junta Electoral espanyola va ordenar al Departament d’Interior que enviés els Mossos d’Esquadra a llevar-les abans d’avui a les 15.00. Tanmateix, Torra ha anunciat que presentaria una querella contra la junta per un delicte de prevaricació.\n‘Les resolucions de la JEC són manifestament injustes perquè són arbitràries, com es demostra en la notificació d’ahir al vespre, on exigia al president fer coses que la llei no li permet’, diu el comunicat. El president també presentarà un recurs al Tribunal Suprem espanyol contra la decisió de la junta i demana la suspensió immediata de totes les mesures acordades per aquell organisme.\nConsulteu el comunicat ací:\nEl Departament de Vice-presidència, Economia i Hisenda ha estat la primera dependència de la Generalitat que ha acatat la decisió de la JEC. Abans de dos quarts de deu ja havia retirat la pancarta del llaç blanc amb una franja vermella. De mica en mica, ho han fet més institucions, com ara la delegació del govern a Girona i el Departament de Salut.


Giulio Caccini - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n8 octubre 1551\n10 desembre 1618 (67 anys)\ncompositor, teòric musical, pedagog musical, cantant, musicòleg, cantant d'òpera\nScipione della Palla (en)\nViola d'arc i veu\n(1600) Euridice (en)\nFrancesca Caccini, Settimia Caccini, Pompeo Caccini (en)\nGiulio Caccini (Roma, 8 d'octubre de 1551 – Florència, 10 de desembre de 1618) fou un compositor del Barroc italià.\nFou deixeble d'Escipió della Palla, i el 1564 passà a Florència, on va obtenir una plaça de cantor en la capella de música del gran duc de Toscana, i el 1604 a París, retornant després a Florència, on morí. Durant força temps ha estat considerat com l'inventor del cant recitatiu i com el creador de l'òpera moderna, que amb el temps es convertiria en l'actual drama líric, portat al seu més alt grau per Richard Wagner, però, en realitat, aquesta gloria només li correspon a mitges, car abans que ell, Pieri, i també Cavalieri, havien donat a conèixer llurs assaigs en aquest gènere. No se li pot discutir l'honor d'haver donat justa expressió al cant dramàtic, fent-lo correspondre amb el text literari, fins al punt que un eminent crític, coetani seu, li deia que era el pare d'un nou gènere, d'un cant recitat, noble i superior als cants populars, que no permuta ni altera les paraules que els pren la vida i el sentiment, sinó que, per contra, els augmenta, afegint-hi més ànima i més força. A Florència tingué molts alumnes entre ells a Francesco Rasi.\nCaccini no coneixia gaire la part científica del seu art, però restava admirablement dotat pel sentiment melòdic, i tenia sobretot una rara intuïció dramàtica, i d'ací que una associació, composta de nobles afeccionats i d'artistes, creada per a intentar la restauració de la declamació musical grega aplicada al drama, és fixes en ell. Abans de llençar-se al teatre, escriví alguns assaigs que assoliren el més complet èxit, i quan donà al públic llur Combattimento d'Apolline col serpente (1590), havia madurat el seu pla, que introduí una vertadera revolució en l'art musical. Poc temps després l'associació es traslladà de Florència a Roma, i allà compongué, amb col·laboració amb Jacopo Peri, la música de Dafne (1594), d'Ottavio Rinuccini, contribuint aquest força en fixar la forma definitiva de la declaració musical o recitatiu. A part de les obres ja mencionades, l'obra que donà fama a Caccini fou Nuove musiche (1601-1608); entre la resta citarem: Euridice (1602), Il rapimento di Cefalo (1597), Fuggliottio musicale (1613), i una continuació de Nuove musiche, titulada Nuove musiche e nuove manieri di ricirverle (1614).\nA començaments de la seva carrera actuava amb les seves filles, Settimia i Francesca, amb el nom de Concerto Caccini, però més endavant va formar grup només les dues germanes i l'executant romana Vittoria Archilei. En aquesta època va rebre a vegades el nom de la Cecchina.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Giulio Caccini\n↑ Tom núm. 10 de l'Enciclopèdia Espasa\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Giulio_Caccini&oldid=30175036»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 maig 2022 a les 12:31.


Exposició permanent Àngel Badia Camps - Ajuntament de Puig-reig\n8 de April de 201915 de March de 2021\nExposició permanent Àngel Badia Camps\nEl proper dissabte la Biblioteca de Puig-reig Guillem de Berguedà inaugurarà l’Exposició permanent de l’artista Àngel Badia Camps, nascut a la Colònia Pons el 13 de desembre de 1929. Ara fa un any l’Àngel Badia va transmetre la voluntat de cedir a Puig-reig part de la seva obra. L’artista va oferir al municipi l’oportunitat de crear una exposició artística que contaria amb 41 dibuixos, dos quadres d’inspiració marina i un nu femení. Les obres van ser escollides per ell mateix i pel seu fill Jordi i es van organitzar per etapes i per tècniques. L’explicació detallada de cada obra va ser feta durant el transcurs d’aquest any pel mateix artista i es va acordar en plenari que la cessió d’aquestes obres tindria una vigència de 25 anys.\nLa carrera professional de Badia Camps es va iniciar amb petits encàrrecs de dibuixos d’historietes i va evolucionar ràpidament en el camp de la il·lustració degut a les seves aptituds en l’ús del color i la composició, acabant finalment en una dedicació completa a la pintura artística. La seva obra es caracteritza per un domini del dibuix,\nespecialment de la figura humana, aconseguit per les seves etapes com a il·lustrador i per una gran sensibilitat en la pinzellada i el color. Va exposar a molts llocs d’entre els que destaca la Sala Parés de Barcelona on va mostrar la seva obra regularment des dels anys 90.\nAl 1979 va obtenir la medalla d’or de l’editorial Bastei Verlag per la seva tasca com il·lustrador i el 1981 la medalla de la Cambra de Comerç de Barcelona.\nEl còmic i l’evolució cap a l’editorial\nCamps s’inicia en el món del còmic, amb personatges com “Capa Negra” i “Flecha Roja” i més tard amb els clàssics de l’editorial Bruguera i col·laboracions a la revista anglesa romàntica “Valentine”.\nAnys més tard deixa el còmic per dedicar-se plenament a la il·lustració per editorials com Molino, Bruguera, AFHA i agències com Seleccions Il·lustrades, Bardon Art etc.\nLes temàtiques més habituals de les seves il·lustracions són la novel·la romàntica, les novel·les de l’oest americà, els llibres juvenils i els clàssics universals.\nPer tal de dotar de realisme les il·lustracions Badia Camps utilitzava la fotografia, disfressant-se ell mateix amb els seus amics i família en diferents accions i contextos, com per exemple en poblats americans com el que existia a Esplugues de Llobregat, on es filmaven moltes pel·lícules. Ell mateix revelava les fotografies a casa seva.\nDe tots els treballs que va realitzar durant aquests anys, il·lustrant i fent portades de tot tipus de llibres, en destaca la feina que va fer per l’editorial Molino il·lustrant la col·lecció “Clásicos Juveniles” on va poder treballar en diferents temàtiques i ambientacions i on va gaudir d’una certa llibertat en quant a composició i tècnica. En alguns d’aquests treballs comença a experimentar en la tècnica de l’oli, tant sobre cartró com sobre tela, tècnica que li permetia un grau de detall i realisme superior.\nBadia Camps va realitzar la seva primera exposició com a pintor el 1974 i des de llavors s’ha anat centrant en la seva tasca com a pintor artístic. El seu estil és figuratiu, amb preferència pel nu i la figura humana i ocasionalment natures mortes i paisatges. Empra tant la tècnica de l’oli com altres afins al dibuix. Des de 1987 exposa regularment a la Sala Parés de Barcelona i ha realitzat nombroses exposicions tant a Espanya com en altres països.\nL’AMPA de l’escola Alfred mata ha estat guardonada amb el primer premi dels FaPaCpreviousAixí serà la Sala de la Plaça Nova (antiga biblioteca)next


Com iniciar la sessió en un servidor de correu de Microsoft\nPrincipal » Guies » Com iniciar la sessió en un servidor de correu de Microsoft\nSi utilitzeu un servidor de correu de Microsoft per accedir al correu electrònic de la vostra empresa, normalment podeu iniciar la sessió mitjançant un navegador web o un client de correu electrònic com Microsoft Outlook. Tanmateix, això depèn del tipus de servidor que utilitzeu. Si utilitzeu un servei de correu electrònic basat en el núvol, com ara Microsoft Office 365 o Microsoft Business Productivity Online, podeu utilitzar qualsevol dels dos mètodes. Si utilitzeu un Microsoft Exchange Server físicament ubicat a la vostra empresa, haurà de tenir l'Outlook Web Access habilitat abans de poder iniciar la sessió des de fora de la xarxa empresarial.\nInici de sessió amb un navegador web\nObriu una nova finestra del navegador web a l'ordinador.\nEscriviu l'adreça web del servidor de correu de Microsoft a la barra d'adreces. L'adreça web està disponible a l'administrador de xarxa si l'empresa utilitza el seu propi servidor Microsoft Exchange. Si utilitzeu el servei de correu electrònic basat en núvol de Microsoft, l'URL us haurà estat proporcionat per Microsoft, com ara "mail.office365.com" o "outlook.com".\nIntroduïu la vostra adreça de correu electrònic quan se us demani un "ID" i, a continuació, introduïu la vostra contrasenya. Feu clic a l'enllaç "Inicia la sessió". Haureu iniciat la sessió al servidor de correu i podreu enviar i rebre correus electrònics des de la finestra del navegador.\nInici de sessió amb l'Outlook\nFeu clic al botó "Inici" i seleccioneu "Microsoft Outlook". Si no heu obert l'Outlook abans, s'obrirà l'Assistent d'inici. Feu clic a "Següent" per accedir a la pàgina Comptes de correu electrònic i torneu a fer clic a "Següent". Si l'Assistent d'inici no s'obre, feu clic a la pestanya "Fitxer" i, a continuació, feu clic al botó "Afegeix un compte" situat a sobre de la configuració del compte. En qualsevol cas, ara es mostra la pàgina Configuració automàtica del compte.\nEscriviu el vostre nom al camp de text "El vostre nom" si no apareix automàticament. Si apareix un nom però no és correcte, assegureu-vos que heu iniciat la sessió a l'ordinador amb el nom d'usuari correcte. Si heu iniciat la sessió correctament, feu clic al botó "Opció" que hi ha al costat de "Configurar manualment la configuració del servidor o tipus de servidor addicionals" i, a continuació, feu clic al botó d'opció "Compte de correu electrònic" per corregir el vostre nom.\nEscriviu l'adreça electrònica de l'empresa al camp de text "Adreça electrònica". Feu clic a "Següent". Outlook intentarà contactar amb el servidor d'Exchange.\nEscriviu l'adreça electrònica completa al camp de text "Nom d'usuari" quan se us demani. Escriviu la vostra contrasenya al camp de text "Contrasenya". Feu clic a "Següent".\nFeu clic a "Finalitza" després que l'Outlook us hagi iniciat la sessió al servidor de Microsoft Exchange. La descàrrega del correu electrònic del servidor al vostre ordinador pot trigar uns quants minuts.


Mercedes-Benz EQ Silver Arrow, un prototip que marida passat i futur\nEl ‘concept car’ alemany evoca els monoplaces dels anys 30 del segle passat\nPer motius obvis els alemanys sempre han sigut reticents a reivindicar el seu passat industrial de l’època del Tercer Reich. Durant els anys 30 els nazis van utilitzar Mercedes-Benz (i la resta de fabricants) com un element propagandístic més del seu règim, i en aquest context cal incloure el rècord de velocitat signat per Rudolf Caracciola l’any 1937, quan va arribar als 437,2 km/h al volant d’un W125 en un tram d’autopista (Autobahn) entre Frankfurt i Darmstad, i que va estar vigent fins fa pocs anys.\nEl monoplaça de Caracciola (1937) / Mercedes-Benz\nAra Mercedes-Benz reinterpreta el monoplaça de Caracciola respectant les seves formes aerodinàmiques amb aquest prototip de 5,3 metres de llarg i 1,5 d’ample fabricat íntegrament amb alumini i fibra de carboni anomenat EQ Silver Arrow, en homenatge a la 'fletxa platejada' original.\nEl nou Mercedes-Benz EQ Silver Arrow / Mercedes-Benz\nA diferència del cotxe de Caracciola, aquest EQ Silver Arrow utilitza un motor elèctric de 750 CV (el cotxe del 1937 utilitzava un motor V12 atmosfèric de gasolina) i unes bateries d’ions de liti de 80 kWh amb una autonomia d’ús real superior als 400 quilòmetres.\nPer accedir a l’interior del monoplaça cal obrir la cabina cap endavant, i a l'interior sorprèn el seu nivell de maridatge entre el classicisme dels anys 30 i les noves tendències minimalistes amb un disseny molt elegant i senzill.\nPantalla panoràmica 3D / Mercedes-Benz\nEls materials escollits també són de primera qualitat, i el quadre de comandaments queda substituït per una gran pantalla panoràmica amb informació en 3D i un volant multifunció inspirat en els Fórmula 1 que permet canviar el mode de conducció, utilitzar el sistema d’infoentreteniment o el so del vehicle, entre altres opcions.\nMercedes-Benz EQ Silver Arrow / Mercedes-Benz\nEl primer Mercedes-Benz EQ (totalment elèctric) no arribarà al mercat abans del 2020, i molt probablement serà un EQ C, una interpretació elèctrica del Classe C. Aquest Silver Arrow no s'arribarà a fabricar mai en sèrie, i només vol ser un exemple del 'savoir faire' dels alemanys i les possibilitats dels seus elèctrics.


Qatar promet invertir 3.000 milions a Espanya\nARIADNA CARBONELL Barcelona. Actualitzada el 01/03/2011 00:00\nA escassos 10 dies de conèixer el veredicte del Banc d'Espanya sobre les necessitats de finançament de les caixes, el govern espanyol va trobar ahir un primer inversor estranger disposat a entrar en el procés de recapitalització de les entitats d'estalvis. Es tracta del fons sobirà de Qatar, que preveu aportar 300 milions d'euros per reforçar el sistema financer espanyol.\nDe visita a aquest emirat del golf Pèrsic, el president José Luis Rodríguez Zapatero va tancar una inversió de 3.000 milions d'euros en empreses espanyoles dels sectors de les telecomunicacions i l'energia. L'emirat de Qatar, conegut pel seu patrocini l'any vinent de la samarreta del FC Barcelona a través de la Fundació Qatar, també va firmar un acord marc de cooperació en infraestructures que servirà perquè les grans constructores espanyoles participin en un pla de 150.000 milions de dòlars per equipar l'emirat per al Mundial de futbol del 2022.\nEls progressos del govern coincideixen amb la gira iniciada per la CECA per atreure inversió de la Xina. La delegació espanyola va reunir-se ahir amb el China Development Bank, l'ICBC i la China Investment Corporation.\nEn paral·lel als esforços de la Moncloa i la patronal de les caixes, arribava el cop de l'agència de qualificació Moody's. Si bé la setmana passada Standard & Poor's s'alineava amb el govern espanyol i assegurava que les necessitats de les caixes se situaven en 20.000 milions, Moody's va situar ahir les seves previsions molt per sobre d'aquesta xifra: 50.000 milions d'euros. L'agència creu que serà necessària una completa neteja de pèrdues als balanços de les entitats que elevaran les seves necessitats de capital.


Els jocs de taula, un sector que genera milions i felicitat\nLa desena edicio del festival Dau Barcelona coincideix amb un moment àlgid del sector, amb creixements del 30 % de vendes i jugadors arran de la pandèmia\nBea Rodríguez | divendres, 19 de novembre del 2021, a les 19.05\n“Jugueu una mica cada dia. Viureu més i sereu més feliços. jo en soc la prova”. Són paraules del divulgador dels jocs de taula Oriol Comas, i ho diu amb coneixement de causa. Els hi ha dedicat tota la vida. “Jugar, fer jugar i parlar de jugar s’ha convertit en la meva professió“. A casa té una col·lecció que supera els 3.400 jocs. “També en regalo molts. La darrera vegada, vaig convidar 20 amics perquè agafessin els que volguessin d’una selecció de 700”.\nComas és l’ideòleg i director del festival Dau Barcelona, la trobada més important del sector al sud del mediterrani que va aplegar 30.000 persones l’edició prepandèmia el 2019, exemple de de la importància de Catalunya en aquesta activitat. El cap de setmana del 20 i 21 de novembre se celebra a la Fabra i Coats la desena edició, l’última en què Comas en serà l'”alma mater”.\nPart de la col·lecció de jocs de taula d’Oriol Comas\nCreixement del 30 % amb la pandèmia\n“La indústria del joc de taula a Espanya factura tant com el cinema espanyol“, afirma Joaquim Dorca, soci-director i director de màrqueting del Grup Devir, amb seu a Barcelona. Explica que anualment s’editen a l’estat entre 400 i 500 jocs (una xifra que es multiplica per deu si parlem mundialment). Només la seva empresa, la primera editora en espanyol i en català, en treu uns 40 cada any.\nLa pandèmia “ha accelerat una tendència de creixement” perquè “ha eixamplat la base de jugadors”, diu Dorca, amb un increment de vendes que supera el 30 %. El directiu confirma que “hi ha una rellevància molt forta” dels jocs de taula els darrers 18 mesos, i creu que “totes les raons sociològiques apunten que el joc de taula serà cada cop més important“.\nLa Maquinària… sobre rodes\nUn exemple d’aquest moment àlgid del sector del joc de taula es viu a la botiga La Maquinària, a Sant Andreu, “Comencem a semblar una llibreria, amb una explosió de novetats. Abans això no passava” diu el Joel Garcia, propietari de la botiga. El seu establiment es va originar fa més de tres anys “quan amb el meu fill de quatre anys vam ensopegar amb el Dau… i en vam sortir passades nou hores”. Combina un espai de ludoteca “on es poden anar a provar jocs el dia que tu vulguis” amb la possibilitat de comprar-los. “També és un lloc on trobar persones noves. Aquí hem fet un munt d’amics“, explica Joel Garcia.\nBotiga de jocs de taula La Maquinària\nAlgú que t’expliqui les regles del joc\n“El joc de taula és una activitat una mica iniciàtica“, afirma el divulgador Oriol Comas, “algú t’ha d’explicar les regles. No estem acostumats a llegir les instruccions de la rentadora ni sabem com funciona un joc”. Per això són clau trobades com el Dau i establiments on algú t’explica com es juga, “amb temps, paciència i ganes” afirma el jove client de la botiga La Maquinària i també jugador Pol Regàs.\nEls jocs de taula ens permeten “participar en una obra de teatre com un actor, construir una història com si fóssim un novel·lista i amb un reglament com si fos un esport“, afirma Joaquim Dorca. Quan estem al voltant d’una taula, “no només juguem” afegeix Joel Garcia, “vivim emocions conjuntament”. A Oriol Comas el que més li agrada “és jugar amb algú al davant, mirar-lo als ulls i enganyar-lo…. o que m’enganyi”.\n— ensenyament — jocs — oci


Gestió integral de centres d’educació ambiental i equipaments - Anthesis CA\nGestió integral de centres d’educació ambiental i equipaments\nPossibilitem accions, programes d’activitats i projectes per tal que els centres d’educació ambiental i els equipaments esdevinguin plataformes per al desenvolupament socioambiental comunitari\nHome » Què fem » Educació + Cultura » Gestió integral de centres d’educació ambiental i equipaments\nPossibilitem accions, programes d’activitats i projectes per tal que els centres d’educació ambiental i els equipaments esdevinguin plataformes per al desenvolupament socioambiental comunitari. Posem en valor els centres, fent proposes i aportant expertesa i coneixement.\nOferim un servei integral del centre, coordinant els equips de treball i l’oferta d’activitat, i assegurant-se la viabilitat econòmica.\nFem possibles les relacions amb l’entorn immediat a través d’un treball en xarxa amb entitats i agents del territori per afavorir el desenvolupament i la consolidació del projecte.\nTreballem per la coherència del projecte i pel rigor dels continguts.\nMÉS INFORMACIÓ SOBRE COM DISSENYEM PROGRAMES EDUCATIUS\nSubscriu-te a la newsletter d’Educació\nA l’acceptar rebre les comunicacions d’Anthesis Group, ens dones permís per enviar-te la newsletter d’educació per al Desenvolupament Sostenible d’Anthesis Lavola amb l’actualitat, articles i projectes sobre educació ambiental, educació corporativa i campanyes de sensibilització.\nDirectora de Solucions d'Educació


Crítica: 'El motín de la naturaleza', Philipp Blom\nA 'El motín de la naturaleza', Philipp Blom analitza les arrels intel·lectuals de l’Edat Moderna i fa una comparació amb l'actualitat\nAquest llibre, El motín de la naturaleza (Anagrama), porta com a subtítol Historia de la Pequeña Edad del Hielo (1570-1700), así como del surgimiento del mundo moderno, junto con algunes reflexiones sobre el clima de nuestros días. Philip Blom, el seu autor, incideix en aquest període històric, en les arrels intel·lectuals de l’Edat Moderna i fa una relativa comparació amb el món contemporani. Blom ha esdevingut una figura excepcional, un escriptor molt llegit i divulgat, amb uns interessos polièdrics i una immensa cultura. S’ha interessat per diferents períodes de la modernitat europea, com ara la Il·lustració o el bel·licisme que va culminar en les dues grans guerres patides pel continent. El terme «Edat del Gel» va ser popularitzat per un arqueòleg, Brian Fagan i d’altres autors com Geoffrey Parker han incidit en el tema que relaciona els grans canvis climàtics amb crisis, guerres, evolució de la mentalitat i transformacions profundes. I és que, fins on podem esbrinar i amb la documentació i senyals aconseguides, els canvis climàtics han estat molts i diversos, locals i generals, tot i que cada vegada sabem mes a fons com tot allò que passa en un indret pot afectar-ne un altre de molt llunyà.\nBlom se centra en el període comprès entre 1570 i 1700 i associa a aquella situació el sorgiment de coses com ara els avenços científics del segle XVII o les noves idees filosòfiques, perilloses en molts moments, en enfrontar-se als poders establerts. Estableix un relat interessant, viu i apassionat, a l’entorn dels inicis de la societat capitalista, relacionada amb el calvinisme europeu. El comerç pren una gran importància, les ciutats comencen a créixer i s’introdueixen nous conreus, que provenen del món colonial. Mentre neixen i creien noves idees la crueltat i l’absurd produeixen efectes terribles per a la gent sense recursos, esclavitzada i explotada en el món colonial, i fenòmens com ara els assassinats de persones, una gran majoria de dones, considerades bruixes i responsables de la mala meteorologia. Les cremes de bruixes van ser molt altes als països centreeuropeus i a França però la creença popular les situa encara avui, erròniament, a llocs con Espanya. Un altre tema interessant és l’origen jueu de molts pensadors, fugitius dels indrets on se’ls perseguia. Malauradament l’antisemitisme irracional és un sentiment que revifa de tant en tant, de forma inquietant. Costa poc caure en el parany de culpar els grups humans, siguin els que siguin, de les desgràcies individuals o col·lectives.\nLa gran diferència d’aquells canvis amb els actuals són el nombre de població, que ha augmentat de forma exponencial durant les darreres dècades, i la responsabilitat directa de l’ésser humà en aquests canvis. Pot ser que la humanitat sigui encara ignorant i irresponsable però algunes coses han canviat, al menys a nivell ideològic, i es pot expressar en molts països europeus, sense grans riscos, la crítica i el descontent. Ja no podem justificar alegrament l’explotació de la gent, encara que se la continuï explotant, i les idees racistes que potenciaven l’explotació considerant que els pobres ho eren perquè ho mereixien o Déu o volia, o que la gent dels països explotats era inferior i propera als animals, avui ens semblen una aberració, al menys a una gran part de persones. Estan mal vistes, cosa que no vol dir pas que hagin desaparegut a nivell general. Blom, incidint en aquells fets i en la biografia de molts personatges històrics, alguns més coneguts que els altres, ens passeja per una història poc amable en la qual una cosa son les bones idees, a nivell individual o col·lectiu, i, l’altra, la realitat del capteniment humà. I és que les persones ens movem sovint de forma irracional, altrament, com reflexiona l’autor, davant de la realitat del mon i dels fets evidents de la història, hauríem renunciat, majoritàriament, a reproduir-nos.\nBlom s’ha convertit en un autor de culte, fa una divulgació seriosa i aprofundida, els seus llibres estimulen la curiositat sobre èpoques i personatges i, encara que no s’estigui d’acord del tot amb els seus plantejaments, la reflexió que ens provoca ens atrapa i ens incomoda. I és que ens hem acostumat, com Diderot i d’altres personatges del passat, a viure immergits en una doble moral, a preferir el nostre benestar a intentar de forma seriosa que aquest estigui més ben repartit i que la distribució de la riquesa sigui justa. Tot i que també un excés de bonisme innocent ens pot portar a efectes no desitjats. No podem saber com evolucionarà el futur ni quins seran els efectes dels canvis actuals, ja que la vida humana és relativament breu, encara que la longevitat augmenti, al menys en el mon ben peixat.\nAquest llibre, tot i fent un cop d’atenció vers el present, el relativitza, en enfrontar-nos amb la realitat d’un passat en el qual, al capdavall, l’afany pel guany i els avenços de tota mena es van bastir damunt del patiment de molta gent sacsejada per guerres, esclavitzacions, genocidis i explotació justificada de forma oportunista, quan calia. Malauradament això no ha canviat, encara que ens ho pugui semblar. Llegint aquest llibre arriba a sorprendre que haguem reeixit i no haguem acabat per estossinar-nos mútuament fins a la desaparició de l’espècie. Ans al contrari, la població ha augmentat de forma sorprenent durant els darrers segles, malgrat les grans pèrdues de població, la inseguretat o les malalties. Una de les poques limitacions del llibre és la mala qualitat de les il·lustracions, que en alguns apartats són una referència obligada. Per sort avui podem comptar amb internet per tal de gaudir-ne. La humanitat, contradictòria i irracional, també ha pogut fer de la necessitat virtut, com es palesa en aquestes descripcions dels alegres mercats damunt del Tàmesis glaçat o en aquestes pintures extraordinaris en les quals la gent balla, menja, estima i es diverteix, en mig d’un paisatge nevat i inhòspit. Cal remarcar l’excel·lent traducció de Daniel Najmías.\nCanvi climàticEditorial AnagramaJúlia CostaPhilip Blom\nPublicat per\tRedacció\t- febr. 20, 2020\nPublicat per\tRedacció\t- febr. 22, 2020


Avantatges i inconvenients de les fregidores d'aire - Gastronòmicament\nPerò no solament permeten fregir, sinó que també couen i fins i tot hi ha models que enfornen.\nL’oli que necessiten és mínim, concretament fins a un 75% menys que les convencionals, per la qual cosa l’estalvi de diners és significatiu.\nEls aliments cuinats són més saludables, perquè no cal usar tant d’oli.\nTenen una estètica més moderna.\nSón senzilles d’utilitzar.\nEs poden programar, i inclús algunes marques ofereixen models amb connexió wifi o que poden activar-se amb el telèfon intel·ligent o per veu, amb assistents com el de Google o Alexa, pel que no s’ha d’estar pendents de la cocció.\nNo esquitxen oli.\nNo hi ha risc de que el menjar es cremi.\nEliminen l’olor i el fum en la cuina.\nS’escalfen automàticament, per la qual cosa no és necessari esperar un temps al fet que l’oli estigui a punt.\nEls aliments es couen de manera homogènia.\nNo obstant això, també presenten algun inconvenient:\nSolen ser de mida més aviat petita, motiu pel qual, segons el model que tinguem, no permet fer grans quantitats de menjar.\nEl sabor i la textura dels aliments no és el mateixque el d’altres fregidores convencionals o paelles, perquè no deixa de ser una cocció i no un fregit com a tal.\nRequereix per a fregir de major temps, per la qual cosa poden arribar a produir-se acrilamides, que són unes substàncies químiques que es formen a partir d’alguns aliments que contenen midó (com és el cas de les patates) quan aquests arriben a temperatures elevades.


El Departament de Cultura del Consell Insular de Menorca va presentar ahir, al Museu de Menorca, tres contes infantils ambientats a la prehistòria de Menorca.\nAquests tres contes formen part de les actuacions per divulgar el patrimoni prehistòric de l'illa, dins de la candidatura de la Menorca Talaiòtica a Patrimoni Mundial. Aquesta iniciativa en concret va adreçada principalment a infants entre 6 i 9 anys.\nEls tres contes porten per títol Els primers menorquins, El constructor de talaiots i L'estatueta màgica, cada un d'ells correspon a un període diferent de la prehistòria de l'illa: l'època dels primers pobladors, el període talaiòtic inicial i l'època del talaiòtic final, respectivament.\nEls contes estan pensats per poder ser llegits de forma independent, però també per a ser utilitzats com a eina didàctica per part de les famílies o grups escolars que visitin el Museu de Menorca. Al llarg de cada un dels contes apareixen una sèrie d'objectes arqueològics, marcats amb un nombre. Al final de cada llibre, hi ha una fitxa amb una fotografia de l'objecte real i les seves dades bàsiques: cronologia, ubicació dins l'exposició permanent del Museu de Menorca, etc.\nEl nexe d'unió dels tres contes és una arqueòloga, na SuperarQ, que és qui ha reconstruït les històries a través de les seves troballes. A la introducció, on es presenta aquest personatge, es posa èmfasi en la necessitat de respectar el patrimoni arqueològic, un missatge important per a transmetre als infants.\nLes autores dels textos són Noelia Martínez (Els primers menorquins) i Maria Jesús Cloquells (El constructor de talaiots i L'estatueta màgica) totes dues amb experiència en aquest tipus de treballs. Les il·lustracions són obra de Joan Puig, i el disseny general d'Ivan Canet.\nBorja Corral s'ha encarregat de la coordinació i assessorament arqueològic, per tal de garantir el rigor necessari en unes obres que tenen una finalitat divulgativa. Per altra banda, s'ha comptat també amb l'assessorament del docent Juan Martín Ruiz per als aspectes didàctics.\nEls llibres s'han editat en català, castellà i anglès, ja que l'objectiu és que també puguin resultar d'interès per als turistes que arriben a l'illa, i especialment per aquells que visiten el Museu de Menorca o algun dels jaciments arqueològics on hi ha punt d'informació. Els visitants els podran adquirir a aquests llocs, per un preu de 8 euros cada un. Per altra banda, es pretén també que els contes es puguin adquirir a les llibreries de l'illa.\nAquests contes constitueixen una iniciativa del Consell Insular de Menorca, i han comptat amb el suport de la Conselleria de Cultura, Participació i Esports del Govern de les Illes Balears.\nUn bon nombre de persones van assistir ahir a la presentació dels contes al Museu de Menorca, en la qual van participar les autores, l'il·lustrador, el dissenyador, el coordinador i el director insular de Cultura del CIMe. L'acte va concloure amb una lectura teatralitzada per als més petits, a càrrec de Fàtima Anglada.


Unió Esportiva Olot » La jornada al futbol base (13 i 14 febrer)\nLa jornada al futbol base (13 i 14 febrer)\nEs reprenia l’activitat al futbol base de la Fundació Unió Esportiva Olot després del descans per Carnaval i els nostres equips van tornar oferint molt bones prestacions. En global, parlem d’uns resultats de 5 victòries, 1 empat i 5 derrotes. Tot seguit repassem fil per randa el que va succeir en tots i cadascun dels partits:\nLa Cellera 2-1 ALEVÍ D\nUn partit molt disputat del conjunt que preparen Corominas i Banús. Gràcies a unes grans segona i tercera part, els garrotxins es van refer d’un error en la sortida de pilota que els va costar el primer gol en contra. Els més menuts de la casa van saber reaccionar i a través d’un bon futbol van crear perill per firmar el gol de l’empat, que va posar un toc d’emoció al matx. Però després de desaprofitar opcions claríssimes per desfer la igualada, va arribar el segon gol de la Cellera en una altra errada defensiva dels nostres.\nALEVÍ C 2-6 Unió Girona\nGran treball tàctic, tècnic i d’esforç davant del líder, que per guanyar el partit va haver d’esforçar-se de valent. Les tres primeres parts van ser molt igualades, entrant a l’última part amb un empat a dos gols i només la petita baixada física del nostre Aleví C, arran del desgast i de les accions a pilota parada, va propiciar que l’Unió Girona s’emportés el partit.\nLlagostera 8-1 ALEVÍ B\nPrimera part competida i remuntant un gol en contra, aconseguint tenir la pilota i amb bon joc. La segona va ser més difícil i a l’Aleví B li va costar trobar-se còmode sobre el terreny de joc. En la tercera i la quarta es va intentar competir al màxim però el rival va ser molt superior.\nALEVÍ 4-1 Bisbalenc\nEls olotins venien de rebre una dura derrota davant del Girona i necessitaven recuperar la confiança fent un bon partit. I segurament, els d’Obrador i Somovilla van signar la millor actuació de la temporada, dominant en tot moment i només amb la taca d’un gol des del mig del camp dels empordanesos que va impedir deixar la porteria a zero.\nINFANTIL C 7-1 Banyoles\nPrimera cita de la segona volta amb un començament de partit fluix del nostre equip, que després va saber portar al seu terreny davant un Banyoles molt inferior. Un Infantil C que continua amb la bona dinàmica de guanyar després de la derrota contra el líder.\nINFANTIL B 2-1 Salt Comacros\nUn enfrontament molt sofert i sense control, idèntic al de la primera volta però aquest cop amb diferent resultat afortunadament per als nostres interessos. Els primers 45 minuts van ser igualats i amb arribades a les dues àrees. A la segona, la forta pressió visitant va posar en dificultats a l’Infantil B per mantenir el 2-1 que portava a favor. Els tècnics es mostren contents per l’actitud i el rendiment dels jugadors, cal treballar fort per al proper desplaçament al camp del líder, on s’intentarà competir com cada setmana.\nGironès 1-0 INFANTIL A\nUn resultat molt injust tenint en compte el que es va veure durant els 70 minuts. El primer temps va ser igualat i els dos equips van tenir les seves oportunitats per obrir la llauna. Va ser el Gironès qui les va saber aprofitar, tot i que abans del descans l’àrbitre va anul·lar un gol aparentment legal al conjunt visitant. La segona part va ser de domini absolut dels nois de Juvanteny i Duran, que els va mancar punteria per transformar les aproximacions. Seguim!\nBoscdetosca 0-1 CADET B\nDifícil partit contra un Boscdetosca molt ordenat en defensa. El nostre Cadet B va portar el pes del duel, intentant jugar en tot moment davant uns locals que es van mostrar molt tancats amb tots els jugadors al seu propi camp. La UEO va tenir un parell de bones ocasions que no van materialitzar en la primera meitat, arribant al descans amb empat a zero. A la represa, els joves de Barnadas i Casas van prémer l’accelerador fins a marcar l’únic gol del partit. En la recta final, el conjunt groc va tenir alguna ocasió per empatar, fins i tot un tir lliure indirecte en temps afegit que va posar emoció al matx.\nCADET A 5-2 Vic Riuprimer\nPrimera part amb força bon joc però amb manca d’intensitat en algunes accions, fet que va produir un desavantatge de 1-2 al descans. L’equip de Luque i Barranco va sortir més endollat i amb més ritme en la segona meitat i això es va traduir en la remuntada que va deixar un resultat final ben ampli (5-2).\nFigueres 5-2 JUVENIL B\nEl nostre Juvenil B es desplaçava a Figueres amb cinc jugadors lesionats i això unit al fet de tenir una plantilla molt curta va fer que encaressin el partit amb certes dificultats. Tot i això, el bloc entrenat per Farrés i Vilanova va donar la cara en tot moment i va competir fins al final tot i que els tres punts es van quedar a l’Empordà.\nJUVENIL A 1-1 Premià\nUn xoc molt intens, que va tenir un gol matiner dels visitants des de molt lluny. Els de Joan Sánchez i Ignasi Grabolosa van disputar un bon partit, amb domini de la pilota i ritme en la circulació, i abans del descans van aconseguir la diana de l’empat. Abans del descans es va haver d’aturar el duel per una lesió a l’espatlla d’un jugador del Premià. A la represa van arribar més ocasions dels olotins però la falta d’encert va evitar que es veiessin més gols en un matx estrany i travat.\n–> Partits setmana 20 i 21 febrer (clicar aquí)\nReconciliar-se amb la Victòria\nPosar fil a l’agulla a la Nova Creu Alta


La font brolla sota el camí de Colldejou al Coll del Guix, i es canalitzada cap a una bassa. Des d'ella, una sèquia distribueix l'aigua cap els horts de Colldejou. La bassa està poc naturalitzada, però diversos trams de la sèquia disposen d'una vegetació hidròfila d'interès. Els horts de vora la bassa estan ben cuidats, trencant la monotonia de la boscúria.\nPublicat per Unknown a 19:21 1 comentari:\nFont del Pau\nLa Font del Pau es troba cap a la capçalera de la Vall de Massanes, en un dels dos braços que el conformen. Aquest braç es coneix com el Racó del Pau. La font brolla en uns tollets en el fons del barranquet. La vegetació atapeida dificulta l'accés. Sols els rastres de senglar menen vers la font. Tot i que el cabal no és evident, sembla una surgència de certa importància.\nLa Font dels Horts\nLa font dels Horts, prop de la Covassa, regava els Horts de la Font, de la Torre de Fontaubella, sota la Mola. La font és activa, tot i l'abandonament dels horts, i la destrossa que fan el senglar de la surgència. És urgent arranjar una font que era important.\nLa Font del Vaquer\nSota el perdut Mas del Vaquer, i mirant al Ramer, hi havia un uns marges, la font del Vaquer. L'indret està totalment perdut, embardissat, emboscat. Enmig d'una vegetació que ho cobreix tot, les parets de la bassa recorden la font. S'intueix la rasa que aconduïa l'aigua i l'indret d'on podia surgir. Algun exemplar de jonc recorda que allí hi ha, o hi hagut, aigua.\nAl capdamunt del cingle del Tortó, camí de Capçanes a Llaberia discorre per l'altiplà de la Serra de Llaberia, en l'indret anomenat la Plana. Entre el camí i el cingle que ha excavat el barranc del Tortó, es troba aquesta perduda font, solament transitada per senglars. L'aigua mulla el terreny i els sengars s'hi revolquen. La font, es perd entre la vegetació que creix pels voltants.\nFont del Calàpit\nL'antiga surgència de la Font del Calàpit es troba assecada. Aquesta font es troba en una paret d'un marge de pedra. Actualment l'aigua somica pel peu del marge, tot humitejant el terreny.\nFont del Milio\nJust al costat de la Font de l'Aladern, es troba aquesta surgència en forma de bassiol. Està completament envoltat de joncs i s'hi ha col·locat un petit tancat de filferro per evitar que hi caiguin els animals.\nEn la llera del Barranc de la Ponça, es troba aquesta surgència, que dóna un petit corrent que ara es filtra i ara forma algun toll. El toll de la surgència està totalment poblat per espècies hidròfites, senyal de l'estabilitat del seu nivell.\nFont de Catà\nFont ubicada el l'obaga de l'Estret de Catà. Sorgeix al peu de la paret del cingle calcari, sobre els gresos vermells del Buntsandstein, sota l'ombra d'un espès alzinar. Antigament utilitzada per regar les feixes existents. Presenta nombrosos restres de senglar. No es detecta vegetació ni fauna d'interès.\nFont ubicada a la falda de l'obaga de la Mola. Actualment s'aprofita per omplir una bassa de bombers. La font alimenta una bassa tradicional, que presenta l'aigua molt neta per la presència d'un exemplar de carpa. Els excedents d'aigua es troben a la sortida de la bassa de bombers, on es pot intentar recrear un petit aiguamoll.\nLa Bassa de la Mola recull les aigües de pluja i les manté gràcies la la impermeabilització de les argiles de la capçada de la Mola. Es troba a la vora dels Corralots i actualment és aprofitada per abeurar els ramats i es troba envoltada per un tancat metàl·lic.\nPouet de la Mola\nPouet ubicat a la capçada de la Mola. Quasi sempre manté aigua en el seu interior, per bé que, a causa possiblement del pastureig, aquesta es troba més bruta.\nBassa del Galàpet\nBassa estacional, quasi sempre seca, situada en la capçada de la Mola. Es troba tota poblada sobretot per joncs. La bassa no és aprofitada pel ramat.\nFont de les Paumelles\nPetita sorgència que genera una zona amb basstes i un jonquerar. La font no és aprofitada per les instal·lacions properes del vedat de caça ni pels ramats de la zona. Es detecta rastres de fauna, per bé que les bassetes estan atapeïdes de vegetació.\nFont de l'Aladern\nImportant font a tocar de la carretera de Llaberia. Fa temps amb un cert abandó, i fou reaprofitada per omplir una bassa de bombers. Tanmateix, es pot potenciar la zona humida que, es genera en la primera basseta, tot creant-ne de contigües.\nLa Bassa de Peles\nSota el Mas de Peles i degut a una extracció d'argiles, el freàtic retingut per les argiles ha eixit a la llum tot formant aquest estany de nivell permanent. A les vores i pels voltants hi ha vegetació hidròfila d'interés. L'indret té especial interès per a la fauna i aus aquàtiques que estan de pas.\nFont de la Pena\nLa font del Mas de la Pena es troba als peus del Montalt i de la Portella. La font és de cabal permanent i omple una bassa, ara totalment envaïda per la vegetació. El lloc té un gran interès i la font córre el risc de perdre's a causa de l'abandó de l'indret.\nEn el fons del barranc de la Mafla, prop de la confluència amb el barranc de Montalt, es troba aquesta petita sorgència. La zona humida que genera no té un alt interès i la vegetació existent és la que es troba al llarg de tot el barranc.\nFont d'en Cardona\nFont abandonada ubicada en un barranquet proper a la vall de Capcir. Es manté el nivell d'aigua de la bassa, però no es percep la sorgència doncs està totalment envaïda per la vegetació.\nFont de Cassanyes\nFonteta que omple la bassa del Mas de Cassanyes, avui abandonat. Actualment l'aigua és impulsada cap el Mas de Beset, recentment arranjat. A la vora de la font hi ha un exemplar de til·ler de fulla petits. La bassa és plena de culleretes i no genera una zona humida d'interès.\nFont de la Malella\nEn la vall de les Malelles es troba aquesta petita sorgència en un sector bastant pobre en aigua. L'aigua s'aprofita per una bassa per incendis forestals. La font manté plena una basseta antiga i una petita zona humida. Per la vora hi ha una altra sorgència de menor interès.\nFont del Teixar\nFont ubicada als peus del Montalt, en la vall del Teixar. Manté un petit cabal, tot i que aquest és bastant estacionsl. No forma cap zona humida ja que l'aigua es filtra ràpidament. No es percep rastres evidents de fauna.\nEn el fons de la Rasa de la Canaleta trobem aquesta bella sorgència sota una petita formació de tosca envaida d'herba capil·lera. Forma una neta i transparent basseta. L'indret està ben enclotat i a la vora hi ha un gran exemplar de margalló. L'accés és una mica dificultós. Sabaters i alguna granota aprofiten el bassal.\nSorgència del Racó de l'Aufinac. Es troba en terrenys dels gresos del Buntsandstein, cosa que li confereix una peculiaritat quasi unica en l'Espai. És un centre d'atracció dels senglars de la zona, atrets per la humitat i el fang que genera les arenes dels gresos vermells, que els fa un pilling digne d'un centre de bellesa. La sorgència genera un riuet entre el bosc i s'intenta aprofitar l'aigua en un improvisat abeurador fet de banyeres.\nFonts del Ramer\nVista de la bassa del Rames. L'aprofitament de la font és poc intensiu ja que la finca no té un caràcter agrícola. Del desaigüe de la bassa es pot potenciar la creació de bassals, tot i que aquest es troba bastant encaixonat. Destaca la presència d'una serp d'aigua per la vora.\nAntiga canalització des de les sorgències cap a la bassa, amb troncs en forma de canaleta. Actualment colmatats de tosca i envaïts per l'herba capil·lera. Pels voltants hi han molts indicis de senglar i l'aigua s'escola per la vora.\nVora una de les tres sorgències de què consta la font. L'aigua no canalitzada s'esmuny pel sotabosc. Es podrien generar bassetes per tal de crear petites acumulacions d'aigua.\nImportant sorgència de la Serra de Llaberia, vora el llogaret que dóna nom a la serra. Aquesta deu rega una petita horta i donarà abastament al poble. L'aigua és canalitzada vers una bassa molt naturalitzada, des d'on és canalitzada. Tanmateix, la sorgència genera petits bassla que es podrien potenciar a la vora del camí de Capçanes.\nAquesta és una important sorgència que forma el curs permanent de la Vall de Capçanes. Es foma en la mateixa llera del barranc, aigües avall de l'antiga sorgència de la Fou. Les seves aigües són en part aconduïdes fins el Bassot Nou, d'on surten canonades de reg i de subministrament d'aigua a Capçanes.\nFont de la Canyera\nFont de baix cabal però permanent. No hi trobem tolls d'aigua ja que aquesta s'inflitra. Es perceben molts rastres de senglar que busquen l'humitat de la font.\nPetita font situada ben a la vora de la Riera de Fontaubella. Està rodejada per un frondós falguerar. Actaulment l'aigua ja no arriba a la llera sinó que es captada per una finca propera. L'entorn es troba ben conservat, però es troba molt arran de la riera, amb el risc que això suposa.\nFont dels Aladerns\nPetita font ubicada al fons d'una rasa, sota el pla dels Aladerns i de la caseta dels Leprosos. Normalment seca, però l'hem trobat amb les dos bassetes plenes d'aigua ben transparent.


Tàrrega millora la qualitat de les persones amb malalties intestinals\nTàrrega s’adhereix a la campanya «No puc esperar!» per millorar la qualitat de vida de les persones amb malalties intestinals\nLa idea també es farà extensiva als establiments comercials de la ciutat\nper Redacció 09/07/2018 12:20h\nImatge de l'adhesiu que mostra els espais de la campanya | LleidaDiari.cat\nL'Ajuntament de Tàrrega s'ha adherit a la campanya «No puc esperar!» promoguda per l'Associació de Malalts de Crohn i Colitis Ulcerosa (ACUU) i l'Hospital Universitari de Girona Josep Trueta. Es tracta d'una iniciativa que vol millorar la qualitat de vida de les persones que, a causa d'un problema mèdic no contagiós, necessitin fer ús d'un lavabo urgentment.\nAixí, la capital de l'Urgell ha identificat amb el logotip «No puc esperar!» els lavabos d'una vintena d'equipaments municipals, als quals els pacients podran accedir de manera gratuïta mostrant una targeta de l'ACUU. Aquestes persones, a més, disposen d'una aplicació mòbil amb geolocalització que ubica els lavabos més propers adherits a la campanya.\nEn una primera fase s'hi ha sumat l'Ajuntament de Tàrrega. Pròximament, el consistori es posarà en contacte amb els establiments comercials perquè també col·laborin en la campanya i cedeixin desinteressadament els seus lavabos. Els destinataris d'aquesta iniciativa són persones amb malalties inflamatòries intestinals (malaltia de Crohn i colitis ulcerosa), pacients ostomitzats o colectomitzats, pacients sotmesos a cirurgia per un càncer de recte, ...\nLes persones afectades, quan surten de casa, acostumen a patir angoixa per la necessitat contínua i imprevisible d'anar al lavabo. Mitjançant aquesta acció, se'ls vol proporcionar una solució fent-los la vida més còmoda. Entre els equipaments municipals que cedeixen els lavabos figuren la Casa Consistorial, el Centre d'Entitats, el Jutjat de Pau, les llars d'infants, tots els espais culturals, Ràdio Tàrrega o el Parc Esportiu entre altres.\nCal recordar, que l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida també es va adherir fa uns mesos a la campanya. Així, es va voler conscienciar la societat sobre les malalties inflamatòries intestinals i les necessitats dels afectats, que a la província de Lleida sumen al voltant de 700 persones. Igual que a Tàrrega, la de l'Arnay de Vilanova es tracta d’una campanya divulgativa que implica entitats públiques i establiments comercials i que es basa en l’ús d’una aplicació mòbil amb geolocalització que permet ubicar els lavabos més propersde les entitats i establiments adherits al projecte.\nLa localitat lleidatana que ha estrenat l'ampliació de la piscina municipal de nadons


Sant Andreu de la Barca registra l’ona expansiva del volcà Hunga Tonga-Hunga Ha'apai situat a 17.000 kilòmetres de distància - Ràdio Sant Andreu\nHome / Actualitat Sant Andreu Barca / Sant Andreu de la Barca registra l’ona expansiva del volcà Hunga Tonga-Hunga Ha’apai situat a 17.000 kilòmetres de distància\nPosted by: Radio Sant Andreu in Actualitat Sant Andreu Barca, Destacats, Societat gener 16, 2022\t291 Views\nL’estació meteorològica de METEOSAB que dirigeix Carlos Lara ha fet el registre. El meteoròleg i geòleg explica a Ràdio Sant Andreu com s’ha registrat l’ona expansiva.\nDissabte 15 de gener l’erupció del volcà Hunga Tonga – Hunga Ha’apai, situat uns 65 quilòmetres al nord de la capital de Tonga, Nuku’alofa, al Pacífic sud, ha provocat tsunamis en diversos indrets del Pacífic i alertes als Estats Units i el Japó. El volcà va registrar una erupció violenta expulsant una enorme columna de cendres a uns 20 quilòmetres d’alçada, que es va expandir horitzontalment en poc temps generant una ona expansiva que va registrar una brusca oscil·lació baromètrica també a Sant Andreu de la Barca, malgrat estar a 17.000 kilòmetres de distància. A Sant Andreu de la Barca l’oscil·lació va arribar a ser de gairebé 1 hPa.\nL’ona expansiva del volcà també s’ha registrat a Sant Andreu de la Barca, a l’estació meteorològica de METEOSAB.\nRàdio Sant Andreu ha entrevistat al meteoròleg i geòleg Carlos Lara.\n-A quina hora es va registrar l’ona expansiva a Sant Andreu de la Barca i en quin període de temps?\nAproximadament sobre les 21h en horari UTC que son les 22h en horari local. Les oscil·lacions va durar entre dues i tres hores aproximadament\n-Com és possible que a Sant Andreu de la Barca es registri l’ona expansiva a 17.000 km de distància?\nL’atmosfera està composada per aire i l’aire és un fluid. La violenta explosió va generar una ona de xoc degut a la descompressió sobtada del sistema volcànic. Aquestes ones d’aire comprimit es propaguen a través de l’atmosfera i poden viatjar milers de quilòmetres a velocitats superiors a la del so. Aquestes ones (esfèriques) es caracteritzen per generar variacions locals de pressió que són les que vam poder registrar la nit passada a les estacions meteorològiques.\nPer a aclarir el concepte, seria un efecte molt similar a quan tirem una pedra enmig d’un llac en calma i es generen aquelles ones concèntriques que es van atenuant a mesura que s’allunyen d’on va caure la pedra.\n-Exactament que és el que s’ha registrat?\nEs va registrar una brusca oscil·lació baromètrica en totes les estacions meteorològiques del nostre entorn, també a nivell peninsular i mundial, associat a l’arribada de l’ona de xoc (ona expansiva) de l’erupció volcànica.\nAl meu observatori, a Sant Andreu de la Barca, aquesta sobtada oscil·lació va arribar a ser de gairebé 1 hPa.\n-L’ona expansiva ha estat imperceptible per part dels ciutadans?\nTotalment imperceptible. A tanta distància els efectes d’aquesta ona de xoc son imperceptibles a nivell humà i només ens queda el registre amb aparells de precisió.\n-El Hunga Tonga-Hunga Ha’apai és un volcà submarí, Quines diferències representa respecte a d’altres volcans?\nAquest vulcanisme pertany a l’Anell de Foc del Pacífic (on es produeixen el 75% de les erupcions avui dia) i el magma té el seu origen en un mecanisme de subducció (l’escorça d’una placa s’introdueix sota una altra i el seu contingut en aigua facilita la formació de magma).\nAquest vulcanisme ho produeixen magmes andesítics (rics en Silici, 55-60%), molt viscosos i evoluciona en cambres magmàtiques superficials, la qual cosa augmenta l’explosivitat de les erupcions. Per comparar, tenim l’exemple molt recent del vulcanisme de La Palma on el magma era basàltic (pobre en Silici, 45-50%), venia directe del mantell a 30 km de profunditat i, per tant, generava erupcions molt poc explosives.\nEn l’erupció succeïda ahir, la columna de cendra va arribar ràpidament fins a uns 20 km d’altura i es va expandir horitzontalment en poc temps generant una ona expansiva. A més, a causa de la violència de l’explosió el propi edifici volcànic es va esfondrar (possiblement només de forma parcial) generant un tsunami que va afectar les illes veïnes del país amb una altura de 1,5 metres.\nPrevious: L’INFOSAB – L’actualitat de Sant Andreu de la Barca, edició 14 de gener de 2022\nNext: Personal del CAP de Sant Andreu de la Barca participen en l’enregistrament de l’espot ‘Vacunar és molt més que punxar´


Un poble francès ven cases a un euro per promocionar l'accés a l'habitatge\nImatge d'un grup de cases de Roubaix, França.\nEls candidats hauran de complir diversos criteris com no haver estat abans propietaris o viure sis anys a la casa adquirida\nActualitzada 01/08/2018 a les 20:38\nQui no ha desitjat comprar-se una casa però la bombolla immobiliària l'hi ha impedit. L'Ajuntament de Roubaix, a França, té la solució: ven 17 cases antigues i en mal estat al preu d'un euro, com a mesura per promocionar l'accés a l'habitatge.\nLa iniciativa, que va començar fa quatre mesos, es troba en la seva fase final després d'haver passat de 824 compradors candidats al març a 74 al juny, i la selecció definitiva es realitzarà a finals de setembre. «L'alcalde ho va veure com una oportunitat única. És la nostra manera de donar una resposta a la problemàtica de l'accés a l'habitatge», van explicar aquest dimecres fonts de l'Ajuntament.\nEl consistori considera que el projecte permetrà a persones amb ingressos molt modests accedir a la propietat i recalca que aquesta iniciativa ha resultat a Liverpool, lloc en el qual s'ha inspirat. En opinió del govern municipal, la diferència fonamental entre Liverpool i Roubaix resideix en la legislació: mentre que l'anglesa es mostra més flexible, la francesa és més severa. «Per poder oferir una casa a un euro hem obligat als candidats a complir criteris exigents, com no haver estat abans propietaris o viure sis anys a la casa adquirida per evitar l'especulació», van explicar a l'Ajuntament, i precisen que la reforma de l'immoble serà a càrrec dels nous amos.\nL'operació 'cases per una lliura' a Liverpool l'any 2013 amb 22 habitatges va permetre a ciutadans desfavorits convertir-se en propietaris i requalificar un barri en mal estat.\nComenta el contingut : Un poble francès ven cases a un euro per promocionar l'accés a l'habitatge


Sílvia Requena es postula com a candidata de CDC alternativa a Homs el 26-J\nRequena, presidenta de la Sectorial d'Igualtat i Drets Civils de Convergència des del 2012, forma part del corrent intern de la formació Generació Llibertat\n04/05/2016 - 16.14 Actualitzat 10/05/2016 - 11.27\nConvergència Democràtica podria celebrar primàries per decidir el cap de llista a les eleccions del 26 de juny. Aquesta possibilitat, que el president de la formació, Artur Mas, ja va plantejar aquest dilluns, agafa més força després que l'advocada i professora d'Ètica Jurídica a la Universitat Internacional de Catalunya Sílvia Requena hagi manifestat la seva voluntat d'encapçalar la llista.\nRequena, presidenta de la sectorial d'Igualtat i Drets Civils de Convergència des del 2012, forma part del corrent intern de la formació Generació Llibertat. En un missatge al seu compte de Twitter, Generació Llibertat veu positivament que hi hagi primàries, però aclareix que "no presenta cap candidat".\nAplaudim que es presentin diverses candidatures al Congrés i que puguem celebrar primàries.\nGeneració Llibertat no presenta cap candidat.\n Generació Llibertat (@Gen_Llibertat) 4 May 2016\nCandidata al Senat el 20-D\nEn les eleccions del 20 de desembre, va ser la número dos de Democràcia i Llibertat al Senat per Barcelona. Aquesta circumscripció, però, va ser l'única de les quatre demarcacions catalanes on DiL no va obtenir cap senador.\nEn cas que finalment hi hagi més d'un candidat, Convergència farà les primàries el dissabte 21 de maig, coincidint amb la consulta en què els militants decidiran si renoven el partit o en funden un de nou. Fins ara, només el cap de llista del 20 de desembre, Francesc Homs, ha expressat la voluntat de ser el cap de llista de CDC al Congrés.\nLa formació nacionalista celebra aquest dimecres un Consell Nacional que es preveu que aprovi la modificació del reglament de primàries. D'acord amb aquest reglament, els aspirants a cap de llista hauran de comunicar les seves intencions entre el 4 i el 13 de maig i presentar la sol·licitud a la seu nacional acompanyada d'un mínim de 175 signatures per avalar la candidatura.\nMas: "Sense Convergència no hi haurà independència"\nRequena disputarà la candidatura del 26-J a Homs


Llaços imaginaris: Eixint de la trampa virtual\nAmb la tonteria si li dediques temps al blog al final t'acaba canviant com a persona. I si es un bloc d'èxit mundial com el meu, ja ni t'explico :P\nA mi em queda mes i mig per complir els 9 anys!\n10 de desembre de 2014 a les 15:23\nMoltes gràcies. He rigut molt amb els teus posts dedicats al Nadal! - Per cert, això de ser "micro" cèlebre ho deia per molts blogs... però no pas pel teu!\n10 de desembre de 2014 a les 15:37\ncomparteixo amb tu molts dels sentiments que has expressat, i molt especialment "En un món on gairebé ningú escolta... Quin sentit té el blog? L’interessa a algú?"\ndoncs això.. , monòlegs molts, diàlegs pocs..\nara el carinyo no falta! ..o si..:)\n10 de desembre de 2014 a les 23:28\nfelicitats! també me n'oblidava, és el que passa quan monologueges..:)\n10 de desembre de 2014 a les 23:29\nFelicitats de part d'un vell lector (o hauria de dir lector vell... Això d'escriure permet una petita reflexió que a vegades l'oralitat evita)\nSempre ha estat així, amb blog o sense, la gent té més tendència a parlar que a escoltar, a escoltar-se que a escoltar els altres. Però sempre hi ha monòlegs interessants com els teus que a vegades es converteixen en diàlegs, ni que siguin mentals en una de les bandes.\nMés enllà de tot això, escriure és, sovint, un plaer en si mateix.\nPer molts anys, Clarissa.\n11 de desembre de 2014 a les 0:35\nMoltes gràcies Lolita i Miquel! Que em llegiu significa molt per mi!\n11 de desembre de 2014 a les 9:23


OCULUS ART: 09/12\nFRIDA KAHLO,EL MISSATGE DEL DOLOR.\nFrida ens ofereix els seus treballs pictòrics sota una mirada lògica, coherent, irrefutable, que no sap explicar-se sense les debilitats que la fan poderosa. La seva pintura és com un text filosòfic electritzant i viu, esguerrada pel destí de la seva vida, que Frida exorcitza de manera poètica sobre un calvari ple d'esperances. La seva obra es plena d'una força i una experiència personal voltada pels dolors de la seva vida, prostració, degradació del cos i patiment constant.\nFrida Kahlo Calderón, (Coyoacán, Ciutat de Mèxic, 6 de juliol de 1907 - 13 de juliol de\n1954) va ser una reconeguda pintora mexicana.\nEl 17 de setembre de 1926, pateix un terrible accident, quan viatjant en un autobús aquest és topat per un tramvia. El resultat va ser trencament de la columna vertebral en tres llocs, així com la clavícula, tres costelles, la cama i el peu dret. Un tub li travessa el maluc fins al sexe produint una triple fracturaP de la pelvis que li impediria tenir fills. Aquest accident la marcaria per tota la seva vida, havent estat la seva font d'horrors físics i en molts moments, origen de la tragèdia reflectida en la seva obra artística.\nDurant la convalescència és quan comença a pintar les seves primeres obres: són retrats foscos, de formes rígides i convencionals. Posteriorment ja amb Diego Rivera, perfeccionaria seva tècnica pictòrica.\nFrida somrient amb la seva amiga, la cantant costa-riquenya Chavela Vargas 1945.\nLa seva activitat artística es va formar en el context cultural de la post-revolució mexicana i, des d'una època molt primerenca cap als anys vint, Frida va començar a valorar la cultura autòctona, apreciant els valors estètics de l'art popular de Mèxic, demostrant a la seva pintura un sentit dramàtic i violent que es poden trobar també en alguns exvots populars, dels quals en tenia una gran col·lecció.\nVa formar part durant els anys 1925 i 1929 d'una tendència estètica de tipus avantguardista europea sorgida a Mèxic, anomenada estridentisme, que tenia com a actitud la construcció d'una nova societat a partir de l'eliminació del vell ordre.\nLa seva pintura va desenvolupar-se a partir de la influència de diferents estils com el realisme, el surrealisme i el simbolisme. Va saber copsar tot el que tenia al seu voltant,pintures, fotografies, gravats, exvots, exposicions, llibres i viatges, va estudiar-ho, i això va la ajudar a definir un estil pictòric propi. Però, com comenta Teresa del Conde en parlar de les pintures de Frida: cap dels seus quadres hagués pogut generar-se, pel que fa a l'esperit, a partir d'un altre país que no fora Mèxic.\nQuan André Breton va conèixer l'obra de Frida Kahlo va dir que era una surrealista espontània i la va convidar a exposar a Nova York i París, ciutat aquesta última en què no va tenir una gran acollida. Mai es va sentir a prop del surrealisme, i al final dels seus dies va decidir que aquesta tendència no es corresponia amb la seva creació artística.Ella deia, van pensar que jo era surrealista, però no ho vaig ser. Mai vaig pintar els meus somnis, només vaig pintar la meva pròpia realitat.\nFrida es la retratista del seu cos esguerrat.En un sentit podem dir que no ha pintat res més que el seu cos nu i ferit. Explica el seu amic Alejandro Gómez Arias que després de l'accident el primer que fa és buscar Frida."Alguna cosa estranya va passar. Frida estava sense roba. El xoc la va deixar completament nua. Algú del camió, probablement un pintor, portava un paquet d'or en pols que es va trencar, cobrint el cos ensangonat de Frida i un home cridava:" La ballarina, la ballarina! "Per l'or sobre el seu cos vermell i sagnant, pensava que era una ballarina".\nDeu cites cèlebres de Frida\n1. Peus, per a què els vull si tinc ales per volar?, Cita extreta del seu diari.\n2. De vegades prefereixo parlar amb obrers i paletes que amb aquesta gent estúpida que es fa dir gent culta.\n3. N'hi ha que neixen amb estrella i altres estrellats, i encara que tu no ho vulguis creure, jo sóc de les estrelladísimas, frase extreta de la seva carta enviada el 1927 al seu nuvi Alejandro Gómez Arias.\n4. Pinto autoretrats perquè estic molt temps sola. Em pinto a mi mateixa, perquè sóc a qui millor conec.\n5. Vaig intentar ofegar els meus dolors, però ells van aprendre a nedar.\n6. Emmurallar el propi sofriment és arriscar-te a que et devori des de l'interior.\n7. Què faria jo sense l'absurd i el fugaç?\n8. Arbre de l'esperança, estigues ferm, frase extreta del títol del seu quadre pintat al maig de 1927.\n9. Doctor si em deixa prendre aquest tequila li prometo no beure al meu funeral.\n10. Jo solia pensar que era la persona més estranya al món, però després vaig pensar, hi ha molta gent així al món, ha d'haver algú com jo, que seu bizarra i danyada de la mateixa manera com jo em sento. Me la imagino, i imagino que ella també ha d'estar per aquí pensant en mi.\n[Fotogaleria: El record de Frida Kahlo]\nCHIHARU SHIOTA, TERESA PLA, GHADA AMER,TRES ARTISTES DEL FIL Tres Penèpoles de diferents cultures, connectades a l'Art amb un mateix fil.\nChiharu Shiota és una Spider-Woman que s'enfila al voltant de les troques del nostre inconscient. En les seves més conegudes instal·lacions teixeix fil negre en teles agitades que s'apoderen de galeries senceres i en la qual els objectes personals son com un capoll. La japonesa amb seu a Berlín,ha atrapat a tot, des dels vestits de núvia vistos l'any passat Walking in My Mind exposició a la galeria Hayward, d'un piano de cua i joguines infantils. En una de les seves actuacions per dormir, fins i tot es podria trobar a si mateixa Shiota instal·lada sota capesde malla.\nNascuda a Osaka, l'artista es va traslladar del Japó a Alemanya el 1997, per estudiar sota l'experta en art de performance Marina Abramovic . En una de les seves primeres obres, Try and Go Home de 1998, Shiota dejunat durant quatre dies i després s'unta el cos nu amb la terra abans de perdre's en un forat fangós. Amb els seus suggeriments, tant de matriu com de tomba, el treball girava entorn dels sentiments de pèrdua i oblit que han posat en relleu la major part del seu treball des de llavors. Una instal·lació més tard mostra per primera vegada el 2000, Memòria de la pell, de manera similar apareix tacat de brutícia vestits, el que suggereix un coneixement que fa que els seus treballs no quedin,en un estira i arronsa entre la proximitat i la separació.\nTeresa Pla nascuda a Barcelona. Fa dos anys es va traslladar a Sant Pere de Riudebitlles, des d'on teixeix i crea les seves experimentacions amb troques de fils de colors purs, amb les quals conjuga tensions caos i equilibri.\nLes seves peces són bidimensionals o tridimensionals, simples i amb un llenguatge subtil i auster. Cal destacar en aquestes composicions la contenció valenta de l'artista,un rigor que confereix sobrietat i lleugeresa a l'obra i que recorda la sobrietat de la filosofia zen.\nPodem veure el seus últims treballs a l'exposició itinerant Ardhara, que ha recorregut diferents ciutats de Catalunya.\nGhada Amer ha guanyat reconeixement internacional per les seves teles abstractes brodades amb motius eròtics, Ghada Amer és un artista multimèdia La seva obra inclou el fil,la pintura el dibuix i l'escultura, performance i instal·lació.\nMúltiples re-ubicacions geogràfiques d'Amer es reflecteixen en la seva obra. La seva obra està influenciat per la idea de canviar els significats i l'apropiació dels llenguatges de l'abstracció i l'expressionisme. Els seus gravats, dibuixos i escultures de qüestionar els rols clixé imposades a les dones, els seus projectes d'horts connectar brodats i jardineria, específicament activitats "femenines", i les seves recents instal·lacions davant l'actual clima polític tumultuós. Malgrat lesdiferències entre la seva educació islàmica i els models occidentals de conducta, el treball d'Amer s'ocupa de problemes universals, com l'opressió de les dones, que són freqüents en totes les cultures. La submissió de la dona a la tirania de la vida domèstica, la celebració de la sexualitat femenina i el plaer, la incomprensibilitat de l'amor, la bogeria de la guerra i la violència, i una recerca global per a la bellesa formal, constitueixen el territori que explora i expressa en el seu art\nARDHARA 2012. L'EXPOSICIÓ ITINERANT ARRIBA A SANT SADURNÍ\nA partir del dimecres 5 de setembre durant les Fires d'enguany es pot veure a Sant Sadurní com a convidada d'honor, l'exposició itinerant ARDHARA 2012, un projecte que va néixer fa 25 anys i que ha estat recuperat per l'Associació d'Artistes Plàstics i Visuals del Penedès.\nL'exposició ARDHARA 2012, que acull disciplines com la pintura, la ceràmica, la joieria i el teixit,està organitzada conjuntament pels ajuntaments de Sant Sadurní, Vilafranca, Gelida, Vilanova, Sitges i El Vendrell.\nAquests artistes que ara fa 25 anys van organitzar l'esdeveniment batejat amb el nom d'Ardhara per donar a conèixer l'art emergent del moment eren de diversos municipis penedesencs: El Vendrell, Sant Pere de Riudebitlles, Vilafranca del Penedès, l'Arboç, Cubelles, Sant Sadurní d'Anoia, Gelida i Vilanova i la Geltrú entre d'altres. I la mostra itinerant que ara es presenta,persegueix un doble objectiu: donar a conèixer l'obra que fan actualment els artistes dels municipis esmentats i, alhora, proposar que en un futur proper hi torni a haver noves convocatòries que aglutinin i interrelacionin les arts plàstiques en el nostre territori.\nL'organització d'aquest esdeveniment compta també amb l'edició d'un catàleg de les obres que formen part de l'exposició itinerant i amb la col·laboració de l'Institut d'Estudis Penedesencs que ha programat un seguit de conferències a cadascuna de les sales que acollirà l'exposició sota el títol Primera, Segona i Tercera Exposició d'Art del Penedès, dels anys 1926, 1927 i 1929. El diumenge 16 de setembre, a dos quarts de 12 del migdia, es farà una visita comentada a l'exposició a càrrec dels artistes i la conferència a càrrec de Joan Solé-Bordes\nL'exposició es podrà veure del 5 al 23 de setembre a la Capella de l'Índex, els dies laborables de 6 de la tarda a 9 del vespre i els caps de setmana i festius de 12 a 2 del migdia i de 6 a 9 del nit.\nPrograma d'exposicions Ardhara 2012\nTotes les obres de l'exposició itinerant Ardhara 2012\nCHIHARU SHIOTA, TERESA PLA, GHADA AMER,TRES ARTIST...\nARDHARA 2012. L'EXPOSICIÓ ITINERANT ARRIBA A SANT ...


El Dia del Graller s'inicia a les 20h amb amb un concert del grup Criatures al Claustre de Sant Francesc - El Cargol l El setmanari del Penedès l Societat l Política l Economia l Cultura l Vins i Caves l Món casteller l Entrevistes l Esports\n4 Juny, 2021, 17:00\nEl Dia del Graller s'inicia a les 20h amb amb un concert del grup Criatures al Claustre de Sant Francesc\nVilafranca es convertirà aquest cap de setmana en la capital de la gralla, després que l'any passat s'hagués de suprimir el tradicional Dia del Graller. Els actes s'iniciaran aquest divendres amb un concert del grup Criatures, a les 20h al Claustre de Sant Francesc.\nEl quartet, format per Marc Vall, Iu Boixader, Ivó Jordà i Marçal Ramon, a través del so de la gralla i de l'acordió, acompanyats del contrabaix i les percussions, transportaran als espectadors a un món imaginari on tot gira al voltant de la música d'arrel.\nDissabte a les 12h tindrà lloc el tradicional concert als balcons pel centre de Vilafranca, principalment a la plaça de l'Ajuntament i a la rambla Sant Francesc. A la tarda, a les 19h a Cal Figarot, es presentarà el llibre Esbós d’un músic de Jaume Vidal i Vidal, conegut com a Carboner, Maestro, Vidales o Submarino. Va ser un músic i compositor del Vendrell, que va sobresortir en el món modern de la gralla per diferents aspectes.\nFinalment, diumenge a les 12h, s'organitza el concert del Dia del Graller a Cal Figarot. S'hi podran escoltar peces de música popular folklòrica.\nEl cap de setmana culminarà diumenge 6 a les 12h a Cal Figarot amb el tradicional concert del Dia del Graller. Vuit grups de grallers que integren la coordinadora tocaran diverses peces de musica popular folklòrica. Els vuit grups de grallers que participaran en el concert seran els Inxanetes, els Grallers de l'Armilla. els Grallers de l'Artús, els Borinots. els Pentatònics, Salsa d'Inxa, els Grallers del Campanar i els Vernets.\nTots els actes tenen un aforament limitat i l’entrada lliure. A més, es podran seguir en directe a través d’Instagram (@grallers).


disseny gràfic Archives - 2CREA2\nEtiqueta: disseny gràfic\n2crea2 ens dediquem al disseny gràfic amb qualsevol aplicació: logotip, banners, cartells, fulletons, catàlegs..\nRecursos disseny web i gràfic: icones vectorials gratis!\nEls icones són un recurs molt utilitzat a l’hora de fer un disseny web o un disseny gràfic. Et permeten representar gràficament molts conceptes de manera fàcil i generalment acceptada.\nÉs per això que hi ha moltes pàgines web i molts dissenyadors que ofereixen icones que dissenyen de manera gratuïta.\nUn tipus d’icones que estan molt de moda i s’utilitzen molt en els dissenys web actualment són els anomenats “Line Icons”. L’iOS 7 els va incorporar en el seu disseny i són minimalistes, no busquen protagonisme, simplement descriure la funció que fan.\nUs adjuntem un enllaç a una d’aquestes pàgines que ofereixen recursos gratuïts, en aquest cas un paquet de 150 line icons:\nPublicat el 20 febrer 2014 12 febrer 2014 Categories GeneralEtiquetes disseny, disseny d'icones, disseny gràfic, disseny icones, disseny web, icones, recursos dissenyLeave a comment on Recursos disseny web i gràfic: icones vectorials gratis!\nRecursos per inspirar-se en disseny web\nEl disseny web és una disciplina en constant evolució i ara els dissenyadors no només han de pensar en l’estructura i estètica dels elements sinó que s’ha incorporat el moviment, les transicions, el parallax, el disseny responsiu i molts elements que fan que una pàgina web es vegi moderna i viva.\nCom que hi ha infinitat de possibilitats han sortit moltes pàgines web de recursos. Algunes són simplement d’inspiració, d’altres han creat tot de sistemes UI amb molts elements de disseny necessaris per a webs i es poden comprar, etc.\nRecursos per inspiració de disseny gràfic\nHovers per a icones\nEfectes per links\nI n’anirem posant més ja que a nosaltres ens serveixen com a inspiració a l’hora de crear desenvolupar pàgines web i nous dissenys.\nPublicat el 22 gener 2014 Categories GeneralEtiquetes disseny gràfic, disseny web, flat design, inspiració, pàgina web, recursos dissenyLeave a comment on Recursos per inspirar-se en disseny web\nCurrículums originals: creativitat al poder!\nHem decidit començar una secció sobre currículums originals. Avui en dia els currículums tradicionals són molt poc atractius per a les agències i empreses en general ja que tots tenen un aspecte més o menys igual i no criden l’atenció.\nAnirem recopilant idees i propostes innovadores per aquells que us interessi fer-vos un currículum pogueu trobar inspiració!\nEl que inaugura la secció és un currículum-passaport d’una directora d’art Romana:\nPodeu veure més informació del currículum aquí:\nPublicat el 20 novembre 2013 Categories GeneralEtiquetes currículums originals, disseny gràfic, inspiracióLeave a comment on Currículums originals: creativitat al poder!\nSubratllar textos amb Illustrator – Problemes illustrator\nEls que acostumeu a treballar amb l’Illustrator segur que us ha passat algun cop que mentre esteu treballant, de sobte, quan seleccioneu un text no us el subratlla.\nQuan passen coses d’aquestes ja t’imagines que hauràs apretat algun “comando” que no tocava, però.. quin?! En algunes ocasions m’he estat molta estona buscant la solució.\nDoncs bé, avui la solució de quan et passa que subratlles i no t’ho mostra és que has activat l’opció “Ocultar bordes“. Per a que et torni a aparèixer quan subratlles és tan fàcil com anar a VER i seleccionar: “Mostrar bordes” i tot arreglat!!\nL’alternativa del teclat és pulsant “comando”+H!\nHo poso en castellà també per si algú s’hi troba i no enten el català:\nLos que soléis trabajar con Illustrator seguro que os ha pasado alguna vez que mientras está trabajando, de repente, cuando seleccionáis un texto no os lo subraya.\nCuando pasan cosas de éstas ya imaginas que vas apretado algún “comando” que no tocaba, pero .. cúal?! En algunas ocasiones me he estado mucho rato buscando la solución.\nPues bien, hoy la solución de cuando te ocurre que subrayas y no te muestra es que has activado la opción “Ocultar bordes“. Para que te vuelva a aparecer cuando subrayas es tan fácil como ir a VER y seleccionar: “Mostrar bordes” y todo arreglado!\nLa alternativa del teclado es pulsando “comando” + H!\nPublicat el 11 juliol 2013 Categories Consells i trucsEtiquetes aprender illustrator, aprendre illustrator, disseny, disseny gràfic, illustrator, recursos disseny, textos, tutorial illustratorLeave a comment on Subratllar textos amb Illustrator – Problemes illustrator\nDisseny gràfic: icones minimalistes d’animals en negatiu\nGràcies a Ateneu Popular hem descobert a George Bokhua i els seus icones d’animals minimalistes en negatiu.\nUs recomanem donar-li un cop d’ull al seu portfoli a Behance: George Bokhua.\nPublicat el 5 juliol 2013 5 juliol 2013 Categories GeneralEtiquetes diseño de iconos, diseño gráfico, disseny d'icones, disseny gràfic, iconesLeave a comment on Disseny gràfic: icones minimalistes d’animals en negatiu\nRedisseny del logotip de MailChimp\nSi l’altre dia parlavem de la nova pàgina web de MailChimp avui parlarem sobre la renovació del logotip.\nSegurament per la majoria ha passat desaparcebut ja que els canvis que han aplicat són detalls de llegibilitat.\nUs deixo amb les imatges contrastant el logotip nou amb el vell que penso que ho expliquen molt bé, són extretes de la web de Jessica Hische, l’encarregada de la renovació.\nQuè us ha semblat?? Potser el canvi més impactant és el de separar la l de la C, no? En general a mi m’agrada com queda el nou, és veritat que és té més legibilitat i es veu una mica més ordenat, no tant caòtic.\nPublicat el 28 juny 2013 Categories GeneralEtiquetes disseny de logotip, disseny gràfic, logo, logotip, mailchimp, redisseny de logotip, tipografiaLeave a comment on Redisseny del logotip de MailChimp\nAdobe Milagros: l’últim programa Adobe per dissenyadors!\nDoncs sí, com ens agradaria que existís aquest programa per poder fer tot tipus de feines que demanen els clients!\nDe moment, seguirem amb l’Illustrator, el Photoshop, Indesign… per fer el disseny gràfic i disseny web de manera “tradicional”!\nVia: Ateneu Popular\nPublicat el 7 maig 2013 10 maig 2013 Categories GeneralEtiquetes adobe, curiositats, desitjos, disseny gràfic, disseny web, inspiració, recursos dissenyLeave a comment on Adobe Milagros: l’últim programa Adobe per dissenyadors!\nSant Jordi 2013: Dissenys de punts de llibre i capçaleres\nAquest Sant Jordi 2013 hem realitzat alguns dissenys per celebrar la Diada de Sant Jordi:\nUs han agradat?? Per tots hem buscat el punt diferencial i que pugués tenir una conexió amb Sant Jordi.\nEns agrada molt fer aquests petits dissenys que són de curta durada i per celebrar un tema en concret perquè permeten fer coses més abstractes o més allunyades de la imatge corporativa de l’empresa.\nPublicat el 24 abril 2013 10 maig 2013 Categories GeneralEtiquetes 2crea2, consells disseny, disseny capçaleres, disseny gràfic, publicitat, sant jordiLeave a comment on Sant Jordi 2013: Dissenys de punts de llibre i capçaleres\nPromoció especial per Sant Jordi! Regala un punt de llibre als teus clients!\n2CREA2 hem preparat una oferta per què et volem ajudar a quedar bé amb els teus clients per Sant Jordi!\nHem fet una promoció que pots aconseguir 100 punts de llibre per només 49 euros!\nSi t’interessa anima’t i posa’t en contacte amb nosaltres! Per un mòdic preu podràs quedar bé amb els teus clients o amics i que tinguin un record teu!\nClica aquí per veure l’oferta: Promoció Sant Jordi\nPublicat el 15 abril 2013 10 maig 2013 Categories GeneralEtiquetes 2crea2, disseny gràfic, oferta, promoció, punt de llibre Sant Jordi, punts de llibre, Sant Jordi 2013Leave a comment on Promoció especial per Sant Jordi! Regala un punt de llibre als teus clients!\nProblemes Illustrator: mostrar requadre delimitador\nDoncs bé, el consell d’avui és molt simple i senzill però útil!\nSi esteu treballant fent disseny web o qualsevol cosa amb l’Illustrator algun cop us deu haver passat que, de sobte, no es mostra el requadre delimitador dels objectes i, per tant, no podeu modificar-ne les mides ni transformar-los.\nDoncs bé, la solució és fàcil: comando+shift+b i es restaura!\nLa primera imatge és sense el quadre delimitador i la segona mostra el quadre delimitador.\nLes imatges són d’un nou projecte de disseny web que estem duent a terme! Properament us en parlarem!!\nPublicat el 27 març 2013 18 abril 2013 Categories Consells i trucsEtiquetes consells, consells disseny, disseny gràfic, disseny web, illustrator, tipsLeave a comment on Problemes Illustrator: mostrar requadre delimitador


Obres de renovació del paviment de les voreres i canvi de les infraestructures soterrades al carrer Lleó\nPublicat el Divendres, 02 Octubre 2020 12:32\nL’Ajuntament d’Eivissa inicia les obres de renovació del paviment de les voreres i el canvi de les infraestructures soterrades al carrer Lleó.\nLa regidoria de de Vies Públiques de l’Ajuntament d’Eivissa, ha iniciat les obres de renovació del paviment i el canvi de les infraestructures soterrades d’aigua del carrer de Lleó.\nLes obres tindran una durada de sis setmanes i compten amb un pressupost de 49.700 euros.\nLa tinent d’alcalde i regidora de Vies Públiques, Elena López, ha dit que ‘aquesta obra forma part del Pla de pressupostos participatius i és una obra sol·licitada pel veïnat. D’aquesta manera, incloent les peticions de la ciutadania, donam respostes a les necessitats que plategen els barris d’una manera participativa’.\nEl projecte té per objecte renovar la pavimentació i les infraestructures existents a les voreres del carrer Lleó. Aquest carrer es troba en el barri de Sa Capelleta i està comprés entra l'avinguda Espanya i la via Romana i té una longitud d’uns 115 metres i un ample de vorera d’1’10 metres.


Com utilitzar endolls de Croàcia a Federació Russa\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Croàcia a Federació Russa en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Croàcia a Federació Russa sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.\nSituació ideal: tots els connectors utilitzats a Croàcia també s’utilitzen a Federació Russa. No necessitareu cap adaptador (però consulteu els voltatges i les altres seccions d’aquest informe). Felicitats !!!!