Sitgesinfoguia – Agenda pública d’actes – Del 24 al 30 de juliol\nAgenda pública d’actes – Del 24 al 30 de juliol\n43è Open Internacional d’Escacs Vila de Sitges\nCasino Prado, a partir de les 16.30 hores\nMés de dos-cents jugadors d’escacs competeixen en el torneig que se celebra del 22 al 30 de juliol. Les partides comencen a partir de dos quarts de cinc de la tarda. I el 30 de juliol les partides s’iniciaran a dos quarts de deu del matí.\nEl torneig està inclòs en el XIV Circuit Català d’Oberts Internacionals.\nClàssica al Racó de la Calma: Sfera Duo (Sitgestiu Musical)\nActuació dels guanyadors del 3r premi del Concurs Mirabent i Magrans. Aquest duo format pel violinista Christian Torres i la pianista lituana Paulina Dumanaite presenten un concert basat en una sonata clàssica de Beethoven i una del Brahms més romàntic. Entrada 12 euros\nJazz al Mirador, amb el grup Retrio (Sitgestiu Musical)\nTaller infantil: ‘El llenguatge de les banderes’\nEls infants i joves podran treballar el codi internacional de banderes de senyalització marítima per escriure-hi missatges i fer-ne un joc amb material reciclat. L’activitat està organitzada per Museus de Sitges. Entrada: 4 euros\nNits Blaves d’estiu als museus (Sitgestiu Musical)\nLa iniciativa permet fer visites nocturnes pel Museu Cau Ferrat i el Museu de Maricel. Entrada: 12 euros.\nExposició de Joieria Binomis amb Montse Curtiada i Cristina López\nEdifici Miramar, del 30 de juny fins al 13 d’agost\nL’horari és de dilluns a divendres de 10 a 15 hores i de 18 a 20 hores. Dissabtes diumenges i festius, d’11 a 14 hores i de 18 a 21 hores.\nExposició ‘Paisatges de llum’\nEstudi Vidal, del 16 al 31 de juliol\nLa mostra exhibeix olis d’Albert Corretgé i Àngel Piulats. L’horari de la mostra és de dilluns a dissabte de 10 a 14 i de 17 a 21h i diumenge d’11 a 14 hores\nÒpera al Mirador (Sitgestiu Musical)\nClub de Mar, a les 20 hores\nActe de reconeixement als esportistes sitgetans. Entrada gratuïta\nLa La Land in concert (Festival Jardins de Terramar)\nJardins de Terramar, a les 22 hores\nEntrades des de 45 euros.\nPrèviament a les 20.30h actuarà al Village LLØRENZ, el projecte musical format per la cantant noruega Hanne Forgaard, el músic i Dj Xavi Gázquez i el multinstrumentista Gerard Gómez.\nInauguració de l’exposició: Florència Coll, 2006-2017\nCentre Cultural Miramar, a les 20 hores\nDel 29 de juliol al 17 de setembre la mostra repassa els últims 11 anys, un període concret de la llarga trajectòria de l’artista sitgetana Florència Coll.\nAudició-Ballada amb la Cobla La Principal d’Amsterdam. Aquesta formació amb 30 anys d’història visita per primera vegada Sitges.\nOrganitza Amics de la Sardana amb el suport de l’Ajuntament de Sitges\nBall Lunch amb l’espectacle ‘Enlirats a la Fresca’\nJardins d’El Retiro, a les 22 hores\nLa nova secció d’El Retiro, Teatre de varietats i revista, oferirà un espectacle farcit\nd’sketchs i números musicals. Entrada 40 euros no socis i 30 euros socis.\nDesprés de l’espectacle actuarà Dj’s Marin.\nÚltim dia del torneig inclòs en el XIV Circuit Català d’Oberts Internacionals. Les partides s’iniciaran a les 9.30 hores.\nÒpera de butxaca: ‘La Traviata de Verdi’\nVetllada lírica amb versió reduïda La Traviata de Giuseppe Verdi a càrrec de la companyia Operaílica. Entrada 20 euros.


La diòcesi de Girona ja compta amb 10 diaques permanents, 100 capellans i 700 catequistes - Diari de Girona\nLa diòcesi de Girona ja compta amb 10 diaques permanents, 100 capellans i 700 catequistes\nAquest diumenge el bisbe Francesc Pardo ha nomenat dos nous diaques permanents a la Catedral\ngirona | acn 12.07.2015 | 20:34\nEl Bisbat de Girona ha notat un augment del nombre de ciutadans que demanen o aposten per convertir-se en diaques permanents arran de la crisi, un càrrec al qual poden accedir els ciutadans que tinguin fe, estiguin lligat amb l'església i es preparin. El mossèn i rector del Seminari diocesà del Bisbat de Girona, Jordi Font, ha assenyalat que "convé" que hi hagi més diaques permanents per poder suplir la mancança de capellans. Actualment, el Bisbat compta amb un centenar de capellans en actiu, deu diaques permanents i 700 catequistes, una xifra rècord en la història de la diòcesi gironina. Aquest diumenge, el bisbe Francesc Pardo, ha nomenat dos nous diaques permanents.\nEls diaques - que poden ser en trànsit o permanents- són persones que no formen part de la jerarquia eclesiàstica però poden impartir sagraments. En concret, poden fer algunes de les tasques que realitzen els capelles com batejar, presidir casaments i enterraments, dirigir activitats de la catequesi i realitzar part de la consagració. També poden donar suport a persones que es troben a les presons, centres de salut o col·lectius de gent gran. També tenen la potestat per presidir la celebració de la paraula tot i que no poden oficiar missa - ja que no poden realitzar part de la consagració- i tampoc confessar els fidels.\nAra fa tres anys, el bisbe de Girona, Francesc Pardo, ja va nomenar diaca permanent el cap de la Policia Local d'Olot, Ignasi López Clevillé, un cas que va saltar als mitjans de comunicació al tractar-se d'un professional dedicat al cos policial. Des de llavors, López Clevillé ha compaginat les seves tasques dins del cos amb la nova vessant religiosa. Aquest diumenge també ha estat present en l'ordenació dels dos nous diaques de la diòcesi gironina. En concret, es tracta del diplomat en magisteri per la UB, mestre de català i llicenciat en filosofia i lletres en l'especialitat d'història i ciència de la música per la UAB, Josep Maria Garcia, que també és l'organista i el director del Cor Parroquial de Sant Feliu de Guíxols. D'altra banda, també s'ha ordenat diaca Edwin A. Vásquez que ha realitzat diverses tasques pastorals a parròquies del bisbat gironí.\nUn centenar de persones han assistit a la cerimònia de nomenament que s'ha realitzat a la Catedral de Girona de la mà del bisbe Francesc Pardo. D'aquesta manera, ja són deu els diaques permanents que hi ha a la diòcesi gironina. El mossèn i rector del seminari diocesà del Bisbat de Girona, Jordi Font, ha assenyalat que es tracta d'una xifra considerable comptant que només fa set anys que el Bisbat de Girona té la potestat i capacitat de nomenar diaques. "En principi convé que hi hagi més diaques però sense desdibuixar la titularitat de l'església, calen també més preveres i laïcat amb missió pastoral", ha assenyalat.\nSegons Font, la crisi econòmica ha fet que s'incrementin el nombre de peticions per ser diaques. Si més no aquesta és la sensació que tenen i que han registrat durant els darrers anys. "Cada dos o tres mesos tenim gent que demana o explica que vol tenir una relació més estreta amb l'església. Cal anar discernint i, a més, nosaltres ja avisem des del principi que els diaques no cobren per realitzar aquestes tasques", ha explicat. Tot i això, per aconseguir ser diaca cal preparar-se, demostrar la vocació, la fe i estar vinculat amb l'església. Actualment hi ha unes sis persones que han acabat els estudis i estan esperant el moment ideal per ser nomenats diaques.\nActualment el Bisbat de Girona compta amb un centenar de capellans en actiu i alguns més de jubilats que només fan serveis puntuals. L'edat mitjana és de 72 anys i, en principi, cobren uns 970 euros mensuals. El sou dels preveres varia segons la diòcesi i es mou entre els 800 i 1.000 euros.\n"Una cosa és la necessitat i manca de capellans. El diaconat és una gran ajuda, no es pot negar, però tampoc es tracta d'anar tapant forats. Hem de mirar de conjuminar els diferents aspectes de la vida eclesial perquè apareguin més preveres, diaques i laïcat", ha explicat Font. Concretament aquest últim terme és un dels aspectes que des del Bisbat de Girona volen promoure per aconseguir potenciar-ho més. "Tenim el laïcat molt adormit perquè hi hagut molts capellans que s'han encarregat de fer les tasques que tocaven a aquest col·lectiu i ara toca despertar a la gent", ha explicat.\nTot i això, cal tenir en compte que mai abans la diòcesi de Girona havia comptat amb tants catequistes, és a dir, persones i ciutadans del carrer que estan lligats a la església i ajuden amb tasques de voluntariat i projectes diversos. En concret, actualment existeixen 700 catequistes, una xifra rècord en la història del Bisbat de Girona.


El tripartit aguanta - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 7 de Juny de 2009. 23:49h.\nEl tripartit aguanta\nCiU escurça distàncies pel desgast del PSC\nEls candidats a les europees -amb la presentadora, María Casado-, al programa '59 segons' de TVE a Catalunya\nMalgrat el desgast experimentat pel PSC respecte a les eleccions europees de 2004, amb una pèrdua de fins a set punts, el tripartit resisteix. Els percentatges sumats dels socialistes, amb Esquerra Republicana i Iniciativa, superen el 50%.\nLes tres formacions del tripartit perden força respecte als comicis de 2004. Encara que el més destacable és el fort descens del PSC, també han baixat ERC, que passa d'un 11,8% a un 9,21%, i ICV-EUiA, que descendeix d'un 7,17% a un 6%.\nDe la seva banda, CiU i PP experimenten un ascens. El PP puja molt poc, en concret passa d'un 17,81% a un 18%, mentre que CiU experimenta un ascens més considerable, perquè el 2004 va obtenir un 17,44%% i ara un 22,45%, és a dir, que ha guanyat cinc punts percentuals.\nLa suma dels percentatges de CiU i PP queda lleugerament per sobre del 40%, encara lluny de la suma dels percentatges del tripartit. Tanmateix, Convergència i Unió escurça distàncies.\nEn qualsevol cas, l'escenari d'unes eleccions catalans és diferent d'unes eleccions europees, i per això no poden extrapolar-se aquestes dades directament a l'esquema del Parlament de Catalunya. Però són una dada indicativa de tendències.\nA més, una eventual pèrdua de la majoria pel tripartit en el futur sembla que hauria d'implicar un pacte entre CiU i el PP. Aquest pacte era impensable fa algun temps, però l'acord del País Basc entre els socialistes i el PP obre la porta a aquesta possibilitat a Catalunya.\nEl tripartit perd 300.000 vots\nICV salva l'escó a Europa\nRosa Díez ensopega a Catalunya\n#14 Miquel de la Mel, Les Borges, 08/06/2009 - 23:21\nM''agraden els hooligans de CiU perquè són humils - governaran sols- es dediquen a fer amics - els palanganes d'ERC- i dominen l'aritmètica com ningú- amb el 22% ja albiren majories absolutes- És clar que aquesta fatxenderia de vegades acaba en plo\n#13 Josep Maria, Sant Celoni, 08/06/2009 - 22:03\nLes properes eleccions les guanyara CiU i encara que no tingui majoria absoluta jo governaria tot sol.Ni PSc,NI ERc,Ni PP,NI IUV.Tot sol.\n#12 Josep-Empordà, Palafrugell, 08/06/2009 - 07:52\nSi amb un 7% més a les ùltimes europees, el PSOE-NE a les catalanes va perdre per 11 escons, amb un 7% menys sumat al 5% més de CiU...per quants escons perdria avui el PSOE-NE?...i en qué quedaria el suport de les seues palanganes que també han baixat?.\n#11 Dessmond, Barsalona, 08/06/2009 - 03:17\n(Vaja un comentari, aquest anterior! Si que hi ha gent de Cidudadanos!)\nComparar les europees amb les catalanes demostra un sentit bastant pobre de fer lectures polítiques. Sembleu professionals de TV3.\n#10 Jordi, Teià, 08/06/2009 - 01:22\nCelebro els resultats. I observa que aquest tal "Jóse" que "okupa" el govern malgrat no haver guanyat les eleccions segueix sense saber parlar l'idioma del país que l'acull: quin verb és "haya"?


simpanSimpan Valencia No Untuk Nanti\nLoraci Josep s partidari de que fem el viatge amb tren; jo preferisc lavi, no s correcta perqu davant la conjunci que,\nno es posa preposici. Loraci ben construda quedaria: Josep s partidari que fem el viatge amb tren; jo preferisc lavi. Loraci LAcadmia es complau en lliurar-vos este guard, tampoc s correcta perqu davant dinfinitiu, la preposici en canvia per a o per de. Loraci ben escrita quedaria LAcadmia es complau a/de lliurar-vos este guard.\nRecorda la diferncia entre nomenar, anomenar i esmentar. Nomenar: Designar alg per a un crrec, una funci. Anomenar: Donar nom (a alg o a alguna cosa) o fer menci (dalg o dalguna cosa). Esmentar: s sinnim de mencionar\nOD no porta /a/\nEl participi del verb incloure s incls. Recorda que les formes de participi que es formen amb el verb incloure porten laccent obert. Les formes *inclut i *incls no existixen en valenci\nRecorda que els compostos formats per dos mots, si el segon element comena per r-, s-, o x-, porten guionet Recorda que davant de la conjunci que les preposicions a, en, de, amb, cauen\nLes combinacions de preposicions correctes per a expressar del punt de partida al lloc darribada sn des de... fins a; o tamb de... a\nEn valenci una manera dexpressar la probabilitat s amb lexpressi condicional si pot ser. *A ser possible s un calc del castell i no sadmet en la nostra llengua. Ladverbi potser denota la possibilitat dall que es diu, per sha dusar com un complement circumstancial, com per exemple en loraci potser vindr dem. En valenci per a indicar el distanciament respecte de la significaci del predicat que complementa susa lexpressi ni de bon tros. *Ni molt menys i *ni de molt sn calcs del castell *ni mucho menos i *ni de mucho i, per tant, no normatives en la nostra llengua. Recorda que per a introduir els mesos es fa amb les preposicions per o a ms larticle el\nBusca el sentit propi (el sentit adequat) Propi en este sentit vol dir adequat. Les altres respostes no sn correctes en este context.\nLa locuci prepositiva respecte a (o de) significa relativament a, quant a. Les altres dos no sn admissibles amb esta significaci\nTant la conjunci ja que com perqu (junt) introduxen oracions subordinades en qu es diu el motiu o la causa dalguna cosa. La conjunci doncs en este sentit no s correcta, perqu doncs denota la conseqncia o conclusi dall que precedix. Usat en este sentit seria un calc del castell *pues. Hui no ha vingut a treballar ________ estava malalta. verb caure no s pronominal. El mot dent en valenci s de gnere femen caure (no es va caures)\nEn els casos en qu es coordinen dos adverbis amb el sufix ment, este es pot elidir del segon adverbi. Orde\nLa paraula acidesa sescriu amb -esa, forma sufixada que significa qualitat de.\nTot i que estar dacord demana que lacompanye la preposici en, davant dinfinitiu esta preposici canvia per a o per de.\nEm dna lo mateix i *Em dna igual sn incorrectes en esta frase. Sha de dir ms igual, em t igual o tant em fa\nQuan tu anaves a la biblioteca, jo ja ________ venia.\nEn valenci la idea de considerar o tindre present es pot expressar mitjanant la locuci tindre (o prendre) en compte. Les altres dos formes que trobem en lexemple sn calcs del castell *en base a i *a raz de. ________ acords presos, hem de rendir-nos. En valenci la idea dexpressar que una cosa ocorre de seguida que o tot seguit que es pot expressar mitjanant la locuci aix que. *Desprs de que s incorrecte perqu, davant de la conjunci que no susa de. I conforme en valenci no s cap conjunci Pensa que, ________ arribe, has de fer-li la consulta.\nEntre els indefinits, sha devitar usar els incorrectes vari i algun que altre\nEl relatiu en valenci es presenta de les maneres segents: que (persones i coses), preposici + qu (coses), preposici + article + qual(s) (persones i coses), preposici + qui (persones), preposici + on (lloc) i on (lloc). En este cas, com que davant del relatiu no apareix cap preposici, noms tenim lopci de posar -hi que, que es referix tant a persones com a coses. El xiquet ________ dius no s el germ de Jaume.


Els aparells de salut connectats de Under Armour són bàsicament de maó - Aplicacions | Octubre 2021\nQuin sentit té, doncs, fins i tot?\nÉs possible que Under Armour hagi deixat de fabricar aparells de salut connectatsdes del 2017,però ara atura el suport complet del programari per a la seva col·lecció HealthBox, que incloïa una bàscula, una polsera i un monitor de ritme cardíac lligat al pit. Segons va informar Ars Technica , UA va treure tranquil·lament UA Record, la seva aplicació mòbil per al seguiment dels canvis de forma i de pes, des de l'App Store i la Play Storela nit de Cap d’Any. Una setmana més tard, la companyia va dir que els clients existents de HealthBox podrien continuar utilitzant els seus gadgets, però només migrant dades a MapMyFitness, una plataforma que va adquirir el 2013.\nEl problema? MapMyFitness no és exactament un substitut adequat per a UA Record, ja que és incapaç de fer un seguiment, bé, de la majoria de coses que voldríeu fer amb un dispositiu de salut connectat. Segons les preguntes més freqüents, MapMy no podrà fer un seguiment dels passos, el son, el pes o la freqüència cardíaca en repòs: les mètriques bàsiques mesurades per una banda de fitness, una bàscula i un monitor de freqüència cardíaca. És una llàstima perquè, pel que sembla, el programari és el que feia servir HealthBox quan vam revisar la col·lecció al llançament. Bàsicament, les úniques coses de MapMyvoluntatseguiment són les estadístiques d’entrenament i les calories cremades.\nSi ja utilitzeu UA Record, tindreu fins al 31 de març abans que Under Armour mori completament l'aplicació. És segur dir que tampoc no hauríeu d’esperar actualitzacions de programari, correcció d’errors ni altres tipus de suport relacionats amb l’aplicació. És el risc estàndard que hauríeu de tenir en compte amb qualsevol producte d'Internet de les coses: si no us agrada utilitzar-lo com a element fora de línia, tingueu en compte que pot ser el que us acabi en un moment donat, ja que aparentment aquesta pràctica ésuna norma.\nsurface pro 3 - i7 i 256gb\neslinga diària de disseny punta


Generació i captura dinàmica de leads de Correos\nPlataforma de Recollida d’Informació\nCaptura d’informació a mida per als clients de Correos.\nAdaptable: Les característiques del servei permeten als clients planificar amb Correos les campanyes que millor s’adaptin a les seves necessitats, bé revisant registres de la mateixa base de dades del client, bé captant nous registres que compleixin els requisits marcats.\nVersàtil: Quant al tipus d’informació més demandada, aquesta passa per la captura de dades a peu de carrer, principalment de determinats negocis. Com a exemple serveix la captura d’informació de determinats logotips o marques, dades d’aforament, lectures de comptadors o números de bastidor d’un vehicle prèvia cita amb el propietari, detalls de la façana del negoci, etcètera. També es podran identificar punts d’interès, incidències viàries, monitoratge de l’immobiliari, o fins i tot fer enquestes presencials que, a posteriori, puguin aportar estadístiques de gran utilitat empresarial.\nÚtil: Per tant, els clients de Correos podran mantenir actives, verificades i actualitzades les seves bases de dades, qualssevol que siguin la tipologia o objectius.\nSenzill: Cada client tindrà el seu propi portal d’usuari. Es tracta d’un espai intuïtiu, fàcilment navegable i des d’on podrà consultar la informació de totes les seves campanyes actives. Al seu torn, aquestes campanyes tindran associades tantes ordres de servei com registres s’hagin treballat. Des de la plataforma, el client podrà consultar i descarregar els resultats de la captura d’informació de cada una de les ordres de servei, així com qualsevol element multimèdia associat.


El D’A continua apostant pel cinema independent i d’autor | EL CINÈFIL\nEl D’A continua apostant pel cinema independent i d’autor\nYlenia Cañadas 0 Actualitat540 Del 27 d'abril al 7 de maig hi haurà el Festival de Cinema d'Autor a Barcelona\nYlenia CañadasCap de continguts d'El CinèfilDel 27 d’abril al 7 de maig a la ciutat de Barcelona, hi tindrà lloc la setena edició del Festival de Cinema d’Autor, més conegut com a D’A Film Festival, que segueix consolidant-se i apostant pel cinema independent i d’autor. D’aquesta manera el públic pot acostar-se al millor cinema contemporani que ha triomfat a festivals internacionals, així com gaudir d’operes primes, d’obres imprescindibles aquest any o conèixer l’important presència del cinema espanyol de la indústria actual.\nLes seus del festival seran els cinemes Aribau Club, la Filmoteca de Catalunya, CCCB i la SGAE de Catalunya i es projectaran més de 70 films. Però, també s’expandirà per altres ciutats de Catalunya i Espanya, ampliant les 6 seus que van conformar la primera edició: Vilafranca, Vic, Berga, El Prat de Llobregat, Figueres, Igualada, Sitges, Sabadell i Manresa i d’altres espanyoles. Aquest Tour D’A 2017 compta amb la col·laboració de la Diputació de Barcelona.\n‘Personal Shopper’ (Olivier Assayas)\nLa programació mantindrà les seccions habituals: Direccions (mostrarà els projectes dels cineastes més consagrats mundialment), Talents (se centrarà en la trajectòria de directors que compten amb menys de 3 films a la seva carrera) i Transicions (que es dedicarà a impulsar als autors emergents que ja s’han fet un nom al sector).\nMentre que el focus d’aquesta edició estarà dedicat al cineasta Amat Escalante, nascut a Barcelona i de nacionalitat mexicana, el qual va debutar amb Sangre (2005) amb la qual va guanyar el premi FIPRESCI a Cannes. La seva carrera ha continuat premiada arreu gràcies a Los Bastardos (2008, premi Noves Visions al Festival de Sitges), Heli (2013, millor director a Cannes) o La Región Salvaje (2016, Lleó de Plata a Venècia). Tot i el seu èxit internacional, cap de les seves produccions s’han estrenat a Espanya (excepte Heli), per tant, és una oportunitat per poder gaudir-ne i comptar amb la seva presència, gràcies a la col·laboració amb la Filmoteca de Catalunya.\n‘La región salvaje’ (Amat Escalante)\nPer ara es poden anar avançant uns quants títols que prometen una edició carregada de bon cinema. Cal destacar les estrenes nacionals com Bitter Money (Wang Bing), Boris sans Beatrice (Denis Côte), The Fixer (Adrian Sitaru), els quals han estat recentment premiats o han causat controvèrsia per la seva temàtica. Altres films imprescindibles i d’estrena catalana són Nocturama (Bertrand Bonello), The Student (Kirill Serebrennikov), Personal Shopper (Olivier Assayas) o Hermia & Helena (Marías Piñeiro, director de l’spot de l’edició passada), també van triomfar en festivals com el de Cannes o Locarno.\nPer a la inauguració (el dijous 27/4) s’ha escollit el film Lady Macbeth de William Oldroyd, el qual serà una estrena a Catalunya. Aquesta pel·lícula està protagonitzada per Florence Pugh i es tracta d’una adaptació del relat Mtsenk de l’escriptor rus Nikolai Lesnok, que va guanyar el premi FIPRESCI al Festival de Sant Sebastià i al de Tessalònica.\n‘Lady Macbeth’ (William Oldroyd)\nLa venta d’abonaments, tant de 5 entrades com els VIP, començarà al mes de març, mentre que la de les entrades individuals es posarà en marxa a l’abril. De mica en mica, s’aniran ampliant el nombre de títols, així com la programació complerta.\nCelebrem l’aniversari d”El cinèfil’ compartint cine amb vosaltres\n‘Arrival’, gran triomfadora dels Blogos de Oro 2017


La Policia Local del Vendrell practica dues detencions al llarg de diumenge\nDetingut al Vendrell per amenaces, desobediència, resistència i danys al vehicle policial\nUn dels detinguts havia entrat en un domicili particular, mentre que l'altre proferia amenaces al CAP del Vendrell exigint un medicament\ndilluns, 4 de març 2019 - 16:52h | Actualitzat a 04/03/2019 20:07h\nLa Policia Local del Vendrell practica dues detencions al llarg de diumenge | Twitter\nEl passat diumenge 3 de març, la Policia Local del Vendrell es va veure obligada a mobilitzar-se i practicar dues detencions per dos actes delictius produïts al municipi. Per una banda, un home que al CAP del Vendrell proferia amenaces exaltadament tot exigint un medicament; per l'altra, un jove que havia entrat a un domicili d'uns veïns de Coma-ruga, amb presumpta voluntat d'ocupar-lo.\nUsurpació de domicili\nEl primer delicte es va cometre al matí, quan els propietaris d'un domicili del barri marítim de Coma-ruga van arribar a casa seva i van trobar diversos objectes que no eren seus, així com alguna destrossa particular. Immediatament, van alertar els agents municipals, els quals, en personar-se al lloc dels fets van localitzar un home a la part del darrere de l'immoble.\nLa Policia local va identificar l'home, un jove de 23 anys, el qual va ser detingut com a presumpte autor d'un delicte d'entrada a habitatge aliè i danys.\nAmenaces i resistència a l'autoritat\nD'altra banda, la tarda del mateix diumenge, la Policia Local va rebre l'avís del CAP del Vendrell, davant d'un home que es va presentar a les urgències del centre exigint de manera exaltada un medicament que el metge no li podia receptar. El pacient va amenaçar diverses vegades el facultatiu i en arribar els agents es va mostrar encara més violent, oposant resistència i colpejant els vidres del cotxe patrulla.\nUn cop reduït, l'home va ser detingut i denunciat per un presumpte delicte d'amenaces, desobediència, resistència i danys al vehicle de la Policia Local.\n"Les Madrigueres del Vendrell, un espai lliure de ciment" "Vaga dels treballadors de l'Ajuntament de Cunit per reclamar les 35 hores setmanals"


Mentides sobre la gestió de l'aigua a Palau | Candidatura d'Unitat Popular\nDarrerament, hem pogut veure com dos dels grups municipals de l'equip de govern (PSC i PDCAT/Demòcrates) han utilitzat els mitjans de comunicació dels quals disposen per a tergiversar la realitat. És el que porten fent durant 40 anys, i ha arribat el moment de començar a rebatre les seves afirmacions, ja que poden portar a la ciutadania pensar el que no és.\nAl Palau Informatiu del mes de juny, el PSC afirmava que "(...) ens trobem en un cas on precisament el que es proposa és reinternalitzar el servei, ja que la titularitat del servei de l'aigua a Palau és pública, amb control, regulació i supervisió pública. No ens trobem amb un servei privatitzat que s'ha de recuperar (...)".\nPer tant, el PSC menteix quan diu que la proposta que presentàvem pretenia municipalitzar la gestió del servei d'aigua. Mai ens hem amagat que el nostre posicionament polític està encaminat a assolir aquesta fita, però no és el que demanava la moció. Tampoc entrarem en una discussió gramatical sobre el fet de que el servei estigui privatitzat o externalitzat, ja que la conseqüència és la mateixa: una empresa privada obté un benefici a costa de la ciutadania de Palau, en un tema cabdal com és l'abastiment d'aigua.\nEl dia 26 de maig, el portaveu del Grup Municipal del PDCAT-Demócrates afirmava al seu blog personal: "I no és tant si s'obre el debat o no, que només faltaria, i més d'un n'hem tingut ja al poble, sinó que es pretengui que en un termini de sis mesos disposem d'un estudi extern i imparcial per a treballar per a la futura nova concessió, o millor dit, recuperar la gestió del servei d'aigua des de l'Ajuntament."\nPer tant, també podem dir que el regidor Oliveras menteix quan diu que la moció demanava disposar d'un estudi en un període de 6 mesos, ja que el que demanava la moció era encarregar l'estudi en aquest període.\nConeixedors del debat i la dificultat que suposa una decisió com aquesta, el que demanàvem era realitzar un estudi que, amb dades a la mà, generés el debat amb el temps necessari per permetre als diferents actors (formacions polítiques i ciutadania) adoptar un posicionament al respecte. Volem remarcar que la decisió de l'equip de govern de votar en contra de la moció, evita que el debat es realitzi de manera activa i amb la informació necessària, cosa que per desgràcia ja passa en massa decisions importants que ha de prendre l'Ajuntament. Precisament per això defensàvem demanar l'estudi, per a que el corresponent debat i confrontació política es pogués fer amb dades a la mà i no amb arguments del tipus «resulta més barat donar el serveis directament» o «serà més car si municipalitzem el servei».\nPer tant, demanem que s'assumeixin les decisions polítiques i no es tergiversi la realitat.\n(Aquest article ha estat publicat a la revista Palau Informatiu a l'edició de juliol del 2017)


La setena llei espiritual de l’èxit: la llei del propòsit en la vida - Montserrat Escoda - Economist, coach, speaker and expert in flower essences\nEts aquí per un motiu\nTots tenim un do únic o un talent especial que podem oferir als altres. És la nostra feina descobrir quins són els nostres dons, treballar en ells i posar-los al servei dels altres. Alguns cops ja sabem des de petits què ens agradaria fer, altres vegades ho descobrim molts anys després, fins i tot ja avançada l’edat adulta.\nPots expressar els teus talents únics de mil maneres diferents. Recorda-ho a la teva mainada. Sigues creatiu i comença expressar els teus talents, planta moltes llavors! Això és el que portarà una abundància il·limitada a la teva vida, que serà plena de propòsit i felicitat.\nCom apliquem a la pràctica aquesta llei? Segons en Deepak Chopra, d’aquestes tres maneres:\nIncorporant pràctiques espirituals en la nostra vida. Som sers espirituals amb experiències humanes. No confonguis religió amb espiritualitat (fes un cop d’ull al diccionari).\nDescobreix el teu talent únic. Tots els sers humans en tenim un o més d’un. Comprometem-nos a descobrir-los i expressar-los.meva vida.\nServei a la humanitat. Fa la diferència preguntar-se cada dia: Com puc ajudar? Com puc servir? (parla el nostre esperit) en comptes de: Què en trec d’això? (parla el nostre ego).\nSi et toqués una loteria multimilionària, a què et dedicaries? Què faries amb el teu temps? Si la resposta és que continuaries fent el que ara fas, perquè ja t’encanta el teu treball, ja estàs connectat amb el teu propòsit en la vida, ja estàs expressant els teus talents especials.\nLes essències florals poden ajudar-te a descobrir aquests talents únics. Aquesta és la meva tria:\nSi no saps quin és el propòsit de la teva vida, quina és la teva vocació i sents que vas per la vida sense direcció, Silver Princess t’ajuda a retrobar la teva motivació, direcció i propòsit.\nImatge cortesia d’Australian Bush Flower Essences, tots els drets reservats.\nTens por de no complir amb el teu propòsit en la vida?\nRamarama ens ajuda a entendre quin és el nostre propòsit en la vida i a posar-lo en pràctica.


Notícies :: Espectacles :: La ROCA DEL VALLÈS CELEBRA una DIADA dels CONTES DEL MÓN\nLa ROCA DEL VALLÈS CELEBRA una DIADA dels CONTES DEL MÓN\nA la Plaça de l'Era de La Roca del Vallès es van reunir diverses famílies que van gaudir d'un matí ple d'aventures, contes participants al "Concurs de podcast - Contes del Món". En aquesta ocasió els contes van ser "L'incendi dels arrossars" (Japó), i "El nenúfar" (Canadà).\nL'espectacle afavoreix el coneixement significatiu de les realitats socials i culturals dels pobles de la Terra, a través de contes i cançons animades per un membre de l'AMAPEI - Associació de Músics i Animadors Professionals d'Espectacles Infantils. Podeu mirar l'àlbum de fotos.\nMés, sobre...: roca del valles , diada , diada dels contes del mon


transport públic: MESTISSATGE\nHi ha vegades que hi casualitats que hem de considerar curioses, com per ex. el fet de que les dues primeres exposicions de la nova temporada han estat a càrrec de dos artistes estrangers ,encara que residents de fa anys a la nostre comarca i ambdós practicant l’abstracció cromàtica com a eix definitori del seu treball. Son els casos de l’alemanya resident a Caldetes Elisa Schaar que amb la seva mostra “Huellas volátiles” es presenta a l’espai capgròs i la de l’italià Mario Ghislandi que sota el títol “una vida de color” fa recordatori dels seus seixanta anys d’activitat artística.\nEncara que el concepte de mestissatge s’empra habitualment com a la fusió de dues cultures diferents, crec que en aquest cas s’escau perfectament ja que ambdós practiquen l’abstracció amb el que comporta de mirada interior, i a més a més tenen com a clau de la seva comunicació el fet del color, que per tant és intern i intensament viscut. Però el color és un element que es genera des dels començaments i s’adquireix de l’entorn. Ambdós artistes provenen de terres fredes, grises i en certa manera foscoses (Aquisgrà i Bergamo) i ha estat en el contrast amb la llum tan especial d’aquest mediterrani tan nostre que s’ha gestat una modificació potent que ha abrillantat la mirada i ha reubicat la gama cromàtica per convertir-la en càlida i acollidora\nElisa Schaar omple a vessar , jo diria que com mai, l’espai capgròs, amb un acúmul d’obra ( en sobra més de la meitat) que la perjudica clarament. Una acurada selecció, i més tenint en comte que tota l’obra presentada es mou en la mateixa estilística hauria fet brillar algunes obres remarcables que marquen un camí positiu, alhora que hauria esborrat certs treballs anteriors que es perden , rebaixant l’interès del conjunt.\nSchaar practica una abstracció cromàtica que té en el seu component líric el punt fort. Un component que es fonamenta en la ductilitat de l’acrílic i en el fet de l’ús d’espàtules o paletes que li permeten donar aquest vol del que parla en el títol ( Huellas volátiles) però que a vegades cau en l’accent i llavors l’obra s’esmuny en un decorativisme de poca potència.\nPer això el millor de tot el presentat està en les obres més compactes, més dures en el concepte i la creació, com ho son quatre peces conjugades amb blaus d’una complexitat creativa ben resolta i que generen dinamisme i intenció. Obres que marquen un camí a seguir que forçosament ha d’anar acompanyat de la paulatina supresió dels seus treballs més elementals i que fracassen per la seva dooçor , i intentant èsser subtils, és queden en la rima pictòrica fàcil en al que manca de vibració creativa és evident.\nExposició doncs que hauria de marcar una frontera en el treball de Scharr. Per un cantó entendre el que és una exposició , el que vol dir presentar el nombre just i acurat d’obres per a tal d’explicar una història , i per l’altre entendre que quan exerceix la força, quan la seva obra és més potent és justament quan la seva sensibilitat surt més a l’aire i captiva a l’espectador.\nMario Ghislandi presenta a Can Caralt de Llavaneres una retrospectiva que aplega el seu caminar en aquests seixanta anys de vida creativa. D’aquí que la mostra aculli des de les seves obres figuratives iniciàtiques , passant per el seu pas per l’abstracció eapaialista o còsmica, fins arribar a aquesta abstracció que jo qualificaria com “musical” en al que està treballant des de fa anys.\nColor, gest i ritme son els tres eixos fonamentals de la pintura de Ghislandi. Uns elements però que usa de manera superlativa com si cada obra fos un veritable big-bang. Coincident amb Klee ( un dels seus ídols) en que el color i ell son un,que per això és pintor, i amb un aire kandinskià amb qui coincideix en el ritme gestual d les seves obres, entenent que el color és el fruit de la necessitat interior de l’artista , Ghislandi, aquest italià callat i reservat que després de quasi vint anys al nostre país, manté dificultats idiomàtiques i que conserva el dialecte bergamasc molt present en al seva vida habitual,es baralla amb els conceptes i amb si mateix per generar uns treballs densos, plens d’iconografies que estableixen uns diàlegs especials amb l’espectador a imatge d’una complexa simfonia musical de caire coral.\nGhislandi i Schaar dos abstractes en les cares oposades , una en la suavitat , l’altre en la disbauxa, però ambdós esclaus del color, que per ells és fruit d’un cert mestissatge entre la seva arrel central apaivgada i la força del mediterrani que els acarona cada dia.\nEtiquetes de comentaris: Elissa Schaar, Mario Ghislandi


TAC12 TV - Les entitats de Salou surten al carrer\nLes entitats de Salou surten al carrer\nDilluns, 03 Juny 2019 11:12\n36 entitats de Salou han ocupat la plaça de les Comunitats Autònomes aquest dissabte en la novena edició de la Fira d’Entitats. La cita ha congregat les associacions culturals, socials, solidàries i esportives de la ciutat per donar a conèixer les seves activitats i oferir als visitants una representació de la vida social de Salou.\nLa fira ha obert portes a les 10 del matí amb la inauguració per part de l’alcalde, les pubilles i l’hereu. Fins al vespre, les entitats exposen elements simbòlics, fotografies d’activitats, distribueixen informació de l’associació o bé venen productes per recaptar fons per a causes solidàries.\nAl llarg d’aquests nou anys, la fira ha vist néixer entitats i, per tant, és especial per a les associacions de nova creació perquè els serveix d’aparador.\nLa Fira és, a més a més, un espai per al foment dels valors associats a les entitats, per exemple, el treball en equip i l’altruisme. Davant d’un públic amb una alta presència de turistes, Salou exposa els seus projectes de voluntariat, però a més a més ofereix activitats complementàries per als visitants. Una sessió de zumba, havaneres, demostració de folklore salouenc i també aragonès o un concert d’urban music són iniciatives que arrodoneixen la jornada.\nMés en aquesta secció: « El Club Bàsquet Salou es reforça amb Xavi Costa i Sisco Moreno Salou viurà les primeres Jornades Gastronòmiques de l'Arròs »


Aprendre a gestionar les emocions amb un escape room\nDes del Programa Komtü ajudem als centres d’educació infantil i primària a millorar el benestar emocional i relacions dels seus alumnes. Treballem majoritàriament amb els adults, tant els professionals de l’escola com les famílies.\nDurant aquest mes de novembre, des del programa Komtü estem implementant diferents Escape Room per millorar la gestió de les emocions i el treball en equip. Aquestes activitats les estem realitzant amb la col·laboració de l’equip d’Escape Room Escoles.\nUn escape room, o joc d’escapada, és una activitat grupal que consisteix en superar diferents proves o enigmes en un temps determinat, per tal d’aconseguir sortir d’una habitació o resoldre un problema.\nEls escape rooms educatius permeten millorar l’aprenentatge dels infants a través d’una experiència d’oci. Per exemple, el treball en equip, la gestió de les emocions, la resolució de conflictes, entre d’altres.\nTreballar les emocions a través d’un Escape Room\nHem realitzat diferents escape rooms on es planteja als alumnes un repte que han de resoldre treballant en petits grups de forma col·laborativa. Els més petits han d’aconseguir les pàgines d’un llibre que s’han perdut resolent diferents enigmes. En canvi, els més grans han d’aconseguir diferents pocions per crear un antídot que permeti que els habitants d’un país llunyà recuperin les seves emocions.\nAbans que els infants passin a l’acció, generem un espai de diàleg i conversa entorn les emocions bàsiques adaptat a l’edat dels participants. Els hi llancem algunes preguntes sobre com entenen les emocions, com les expressen, quins recursos tenen per a gestionar-les…\nL’experiència i resposta dels nens i nenes està resultant molt positiva. A través d’aquesta activitat els infants es diverteixen i aprenen, tot reflexionant, expressant i gestionant les seves emocions, a la vegada que posen en joc competències i valors com són el treball en equip, el diàleg o l’escolta activa.


LLAR INFANTS PESCALLUNES VENTALLÓ: de setembre 2019\nComença un nou curs!!!\nUs volem donar la benvinguda a la nostra - vostra Llar d’infants Pescallunes de Ventalló!! Estem molt contentes d’iniciar un nou curs escolar i, amb aquest, una nova aventura per a tots plegats, en la que de ben segur ens ho passarem d’allò més bé tots junts, compartim un munt d’experiències i d’emocions!!\nCom us podeu imaginar estem en ple període d’adaptació , un període amb molts moments especials, llàgrimes, il·lusions, coses noves, nous reptes, descobriments, enyorança, retrobaments, somriures…\nPerò de mica en mica tot es calma, i la Llar es converteix en un espai on gaudir, jugar, explorar i descobrir ...\nUs deixem amb algunes imatges d’aquests darrers dies!!\nPublicat per Sílvia, Montse, Míriam i Andrea a 7:43 Cap comentari:


gener | 2015 | Viles i Gents\n(Publicat al Diario e Teruel el dissabte 31 de gener del 2014)\nMitjançant unes eleccions plebiscitàries es sotmet a votació una qüestió política en lloc d’un text legal (referèndum) o d’una elecció dels governants. Formalment això és ben cert, ara bé, les situacions socials i polítiques dels països són tan diverses que pot ocórrer que una contesa electoral, aparent normal, esdevingui una mena de plebiscit. Ningú no pot negar que les recents eleccions gregues van estar convocades com a eleccions normals per triar un nou govern, tot i que, atesa la situació d’empobriment d’una gran part de la societat, les desigualtats socials, el sentiment de manca de sobirania envers la UE o la Troika i el descrèdit de la classe política en general, han empès a molts grecs a votar Tsipras (Syriza) com un desig de trencament del sistema: un acte que vol aproximar-se a les conseqüències d’un plebiscit.\nQuan Mas convoqui les eleccions del 27 de setembre al Parlament de Catalunya, ho farà seguint el sistema normal establert —en cap lloc hi constarà la referència a eleccions plebiscitàries, es clar—, tot i que els partits sobiranistes inclouran un punt o uns punts al programa que facin esment a la decisió de tirar endavant el procés de independència i la corresponent fulla de ruta si resulten guanyadors. Seran els ciutadans, en la mesura que els votin majoritàriament, els que trasmudaran les eleccions normals al Parlament en plebiscitàries. No cal que Rajoy s’esforci en declarar anticonstitucionals o impossibles les eleccions plebiscitàries. La trasmudança no s’hi contempla en cap article de la Constitució.\nQuan Rajoy convoqui les eleccions generals i el poble expressi la seua decisió, en tant sigui aquesta favorable a partits que defensin un trencament, o quasi, del sistema polític establert —procés constituent, canvis dràstics, major participació ciutadana en les decisions polítiques…—, una flaire plebiscitària s’estendrà per tota Espanya. De raons per votar canvis dràstics van ben sobrats els ciutadans. Una altra cosa és si els Guanyem, Podem o altres alternatives mantindran els seus programes actuals de caire plebiscitari, no sigui que per no espantar massa el personal, engeguin la marxa enrere de les seues reivindicacions radicals actuals. Eleccions plebiscitàries, referendàries o constituents, només són noms, el contingut i el valor de debò se’ls sol donar el poble.\nLes diableres de Vall-de-roures\n(Publicat a La Comarca el divendres 30 de gener del 2015)\nEnguany en la festivitat de Sant Antoni a Vall-de-roures s’han recuperat les diableres i s’han estrenat els noves indumentàries gràcies al treball de l’Associació Cultural Repavalde.\nL’entitat fa uns anys va fer una campanya de sensibilització a la població per buscar fotografies antigues per recuperar els elements tradicionals de les nostres festes més populars: les diableres de Sant Antoni, els capgrossos i els gegants. La vespra del sant a la nit, durant la foguera, van fer acte de presència els dos diabòlics personatges armats amb una granera per encórrer la canalla. Va ser una breu aparició. Les diableres porten el vestit de color roig on destaquen les banyes i la coga de color negre, a la part del darrere pintat un cap de dimoni, al davant, a la part superior, una gran boca i els ulls. Els models en què s’han inspirat els nous personatges són els records que encara hi havia de les diableres de l’inici de la dècada dels setanta. Cap al 2006 també n’hi van haver vestides de color roig, amb banyes però sense dibuixos en la indumentària com les actuals. La recuperació dels diables, diablets o diableres com es diuen a les diferents viles del Matarranya van començar a la Torre del Comte i la Freixneda en la dècada dels vuitanta, més tard, a la Portellada i Ràfels i ara Vall-de-roures. El diable és un element central en la representació de la vida del sant com es fa a la Portellada; és qui presenta les diferents temptacions per tal de fer-lo pecar. D’aquí la presència del dimoni en la festa, ara fora del context religiós. Sant Antoni s’ha convertit, des de fa uns quants anys, amb una de les celebracions més importants en el calendari matarranyenc i recuperar els elements tradicionals és conservar el nostre patrimoni.\nLa literatura “aragonesa” al calendari d’Ibercaja\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 24 de gener del 2012)\nIbercaja, principal caixa aragonesa, s’introduís cada any amb lo seu calendari a les nostres cases, amb exemples ben dissenyats, cada volta més dosificats entre els clients.\nLes primeres pàgines del calendari de 2015 fan honor als seus orígens com a Caja de Ahorros de Zaragoza, Aragón, Rioja y Guadalajara. Foto de giner, “Lizara. Aragüés del Puerto (Huesca)”: una majestuosa casa de pedra de dos plantes amb tellat de pissarra, destaca sobre la falda nevada d’una muntanya pirinenca. Foto de febrer, “Matarraña, La Fresneda (Teruel)”, les parets de l’impressionant castell abandonat al cim d’unes roques, al final d’un camí voltat de xiprers i, més tossals poblats de pins al fons.\nLes següents demostren la seua projecció ibèrica amb una galeria d’imatges més gran: la Vall del Jerte extremenya, lo Parc Nacional d’Aigüestortes a Lleida, lo Parc Natural del Barranc del Río Dulce de Guadalajara, la Plaza Alta de Badajoz, Altea a la Comunitat Valenciana, Merindades de Burgos, Aranjuez —la Font d’Apol·lo del Palau Reial—, Ezcaray a La Rioja, l’embassament de la Cuerda del Pozo a Sòria i la Serra de Cazorla a Jaén. Les imatges van acompanyades de paraules escrites sobre eixos paisatges concrets: Espronceda, Gaudí, León Felipe, Unamuno, Azorín, Gerardo Diego i Machado entre els més coneguts.\nLos dos textos “aragonesos” s’allunyen dels referents que glossen, i això sorprèn: “Los hombres se hacen. Las montañas ya están hechas”, es la reflexió de Miguel Delibes adjuntada a Lizara; “Cada paisaje se compone de una multitud de elementos esenciales, sin contar con los detalles más insignificantes […]”, de Juan Ramón Jiménez, acompanya la Freixneda. Criteri diferent, estes belles paraules són reflexions generals d’autors que mai no van cantar eixos paisatges. Segurament los assessors literaris del calendari coneixien ben poc los autors de la nostra terra: una Nieus Luzía Dueso, que va escriure en aragonès sobre la seua vall de Chistau pirinenca, o el gran Desideri Lombarte matarranyenc, que volia “mirar la terra roja i la verdor/ dels cingles i barrancs del meu racó/ volant com l’esparver”.\nA on vas, Aragó, que ni els teus estimes?\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 17 de gener del 2015)\nSempre he tingut la sensació que els clàssics de l’anomenat “teatre de l’absurd” romandrien com allò que són: clàssics. D’abans, d´ara i de sempre. Podria parlar de Genet, Arrabal o Mihura, o del més poètic de tots: el gran Samuel Beckett, el més prestigiós i representat (possiblement perquè hi posa pocs personatges). No fa gaire a Barcelona s’ha pogut veure la meravellosa “Happy Days” (Els dies feliços), potser la seva obra mestra, i fa pocs anys a Saragossa escenificaren un “Fi de partida” impressionant.\nAra li ha tocat el torn a Ionesco, important autor dels anys 60 i 70, però que es prodiga poc pels grans escenaris de l’Estat espanyol (no així les seves obres curtes, que són representades per moltes companyies humils). L’autor de “La lliçó”, “Les cadires” o “El rei es mor” estava una mica oblidat, és cert, però ha tornat amb força amb la seva peça més característica: “Rinoceront”, faua tràgica sobre la atròfia de les voluntats individuals a la societat contemporània. El “Centro Dramático Nacional” el representa ara al teatre María Guerrero de Madrid en un muntatge on Ernesto Caballero, director del CDN, hi ha posat el millor d’ell mateix, i els 14 actors fan una exhibició de capacitat interpretativa, tan a nivell individual com col·lectiu. El text, adaptat molt acuradament, s’imposa i la posada en escena té la brillantor i la teatralitat que requereix. Amb una primera part força divertida, la part final (on es van perdent persones a cada escena: trio, duet, monòleg, però va augmentant el ramat, el bestiar rinoceròntic) és tan despullada com tràgica. L’individu s’enfronta tràgicament a les costums i capricis de les masses.\nRinoceront s’havia estrenat l’any 61 al mateix María Guerrero amb José Bódalo com protagonista. N’em tingut que esperar 54 més per poder-lo gaudir de debò, com ha de ser en un clàssic. Si us passeu per Madrid, no us ho perdeu. La funció hi serà fins al 8 de Febrer, amb un excel·lent Pepe Viyuela, però molt ben acompanyat per tots els altres actors, sobre tot per un Fernando Cayo “bestial”. Una oportunitat única d’honorar a un veritable clàssic de la literatura dramàtica contemporània.\nEconomia, Medi ambient, Política i societat, Reflexions, Viles i Gents (La Comarca)\n(Publicat per La Comarca el divendres 16 de gener del 2015)\nRecordo la primera vegada que vaig treballar amb un ordinador, un PC amb un programa que amb prou feines ens servia per composar textos. L’any 92, però, vaig descobrir la màgia veritable quan vaig tocar un Mac. No podia ser que allò que veia a la pantalla esdevingués un producte gràfic corpori.\nDe cop i volta vam poder prescindir de molts serveis externs i del munt de material amb el que muntàvem les maquetes per a presentar als clients i els originals d’impressió. Van fer-se innecessaris un bon grapat de professionals, abans essencials per a fer possible la materialització d’una idea. Això em va permetre instal•lar-me a Alcanyís l’any següent. No hi havia Internet, però era factible muntar un estudi fora de les grans capitals i la seua àrea d’influència. Van ser uns anys d’eufòria, en veure que la tecnologia escurçava els terminis d’entrega i les dificultats logístiques. Però ara, més de vint anys després, la realitat es manifesta en tota la seua cruesa. Amb el maquinari ens tenen agafats del coll.\nCada volta que s’ha de canviar un aparell sorgeixen un grapat d’imponderables. Això converteix cada renovació en una batalla que deixa una estesa de cadàvers dolorosos: aparells que funcionen perfectament però que ja no són compatibles, ja sia per la connexió, ja sia perquè els fabricants no consideren rendible actualitzar-ne el software. La tan esbombada sostenibilitat queda en un no-res. Hem d’invertir en noves màquines (que en pocs anys quedaran obsoletes), mentre les deixalleries es van omplint de productes en perfecte funcionament.\nNo sé com es pot aturar, aquest desastre, si fins i tot la gent que en som conscients ens veiem obligats a participar-hi. Suposo que és la conseqüència del creixement infinit a què la societat sembla abocada. En la pròpia frase hi ha la contradicció: cap creixement pot ser infinit, però per algun motiu —com sempre, econòmic— tothom mira (mirem) cap a una altra banda.\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 10 de gener del 2015)\nFa uns sis o set anys, potser algun més, vaig anar a Zamora a parlar d’en Fritz Krüger. Acabada la feina volia tornar a casa, a la Codonyera, fent un tomb per Bragança i Sanabria, i per allò del nom, com a quasi alcanyissà que sóc, aturar-me a Alcañices, i a més perquè cal tenir en compte que no és sols el nom que ens hi agermana. Certament el nostre Alcanyís és molt més gran que el seu quasi homònim —Alcañices no arriba als 1200 habitants—, però totes dues poblacions són capitals de comarca, l’una de la Tierra de Aliste, l’altra del Bajo Aragón, i es troben prop de fronteres lingüístiques (Alcanyís a 18 kmtrs. de la frontera castellano-catalana; Alcañices a 7 de la castellano-portuguesa) i polítiques (Alcanyis a uns trenta i tants de Catalunya; Alcañices a 7 de Portugal). Ambdues són carregades d’història: templers a Alcañices i calatraus a Alcanyís, amb molta pedra picada i venerables tractats. I a ambdues viles saben que l’altra existeix, com vaig poder comprovar a Alcañices en indicar-los que jo era (quasi)alcanyissà. Badoquejant per Alcañices vaig trobar-me amb la Biblioteca Municipal. Allà furetejant entre els llibres vaig poder comprovar que Alcañices es diferenciava fortament d’Alcanyís en la qüestió bibliotecària. La biblioteca em paregué ben proveïda i comparable, en termes relatius, a la nostra, però, tot i ser a tocar de la frontera lingüística amb el portugués, no tenia ni un llibre en aquella llengua, ni tan solament un diccionariet ni gramàtica, mentre sí que en tenia en anglés i en francès, sense oblidar l’alemany. A la biblioteca d’Alcanyís, per contra, hi ha 270 llibres en català, majoritàriament obres ficcionals per a totes les edats, diccionaris —entre els quals el monumental Diccionari Alcover—, gramàtiques, i crítica i història literàries. Molt més que el zero llibre en portugués d’Alcañices. I, coses que passen, tenint en compte que la Biblioteca d’Alcanyís té 51.080 llibres dels quals més del 95% són en castellà, i en català un 0,5%, no falten veus que denuncien impertèrrites que a la Biblioteca hi ha més llibres en català que en castellà.\nLingüística, Llengua, Matarranya, Reflexions, Toponímia, Viles i Gents (La Comarca)\nLa flama de l’esperança\n(Publicat a La Comarca el 9 de gener del 2015)\nPorto anys i panys exposant la meua preocupació per la ràpida degradació de l’onomàstica. Una degradació que en molts casos comporte la desaparició dels noms. Les causes més destacades són la dixadesa —quan no perillosa ignorància, volguda o no— dels poders públics, i també l’apatia i/o la desídia dels propis parlants.\nEn esta matèria és paradigmàtic l’hidrònim “lo riu Escorça” (afluent del Tastavins que naix a Torremiró), un nom preciós a punt de desaparèixer engolit per la denominació-pedaç “lo riu de Mont-roig”. Ara bé, tot i eixa visió pessimista, és també cert que en este camp lo destí em proporcione, de tant en tant, alguna sorpresa. Com és el cas de les tres, ben grates, que exposo a continuació.\nLa primera: estos anys raders s’observe una certa evolució en positiu de la consciència lingüística dels pares, que ha comportat, pel que fa a l’elecció dels noms de pila, un retorn a les tradicions. Sense anar més lluny a Mont-roig s’han posat noms com Joan, Judit, Andreu, Manel…\nLa segona: si consultem el Nomenclátor Geográfico de Aragón, dintre del general desori, habitual també en la toponímia cadastral, comprovarem que, en alguns casos (Pena-roja, Mont-roig…), l’ortografia d’una part destacada dels noms hi figure normalitzada. Això es deu, en bona mida, a la bibliografia d’eixos pobles, publicada els últims anys, que arreplegue topònims que hi han segut incorporats tal qual.\nI la tercera: fa poc l’Ajuntament de Mont-roig ha retolat diversos vials i llocs emblemàtics del casc urbà que compten amb denominacions populars genuïnes. Es tracte de les Ventes, lo carrer de les Costes, los planets del Forn i de Galí, i els carrerons de la Palanquina, de les Monges i de l’Hostal Vell. Una bona iniciativa tendent a salvaguardar eixos noms, alguns dels quals corrien perill de perdre’s.\nSe’m dirà que amb estos pocs elements no és qüestió de posâ’s a tirar coets. I és cert. Però també ho és que detalls com los exposats ajuden en gran manera a mantindre viva la flama de l’esperança. I això per a mi té un gran valor.\nJ. A. Carrégalo Sancho


1 Definició de Bitcoin\n2 Qui va crear Bitcoin?\n3 Qui controla Bitcoin?\n4 Com funciona Bitcoin?\n5 Característiques de Bitcoin\n5.5 No repudiable\n6 Què puc comprar amb Bitcoin??\n7 Com obtenir Bitcoin?\n8.2 Alta portabilitat\n8.3 Tria la teva pròpia comissió\n8.4 Sense PCI\n8.5 Seguretat i control\n8.6 Transparent i neutre\n8.7 No es pot falsificar\n9.1 Preguntes legals\n9.2 Nivell de reconeixement\n9.3 Claus perdudes\n9.5 Desenvolupament continu\n10 Bitcoin és un esquema piramidal?\n11 Bitcoin és una bombolla?\n12 Diferència de Bitcoin respecte a les monedes tradicionals\n12.2 No es pot falsificar\n12.4 Un cop enviats, les criptomonedes no es poden recuperar\n13 Com s’imposa Bitcoin?\n14 Intercanvis de criptomonedes\n15 Hauria de comprar Bitcoin\n16 Què és una balena Bitcoin\n17 Gent a seguir\nDefinició de Bitcoin\nBitcoin (BTC) és una moneda digital que s’utilitza i distribueix electrònicament.\nBitcoin és una xarxa descentralitzada d’igual a igual. Cap institució ni persona ho controla.\nEls bitcoins no es poden imprimir i el seu import és molt limitat: només es poden crear 21 milions de bitcoins.\nBitcoin va ser introduït per primera vegada com a programari de codi obert per un programador anònim, o un grup de programadors, sota l’àlies Satoshi Nakamoto el 2009. Hi ha hagut molts rumors sobre la identitat real del creador de BTC, tot i que totes les persones esmentades en aquests rumors han negat públicament ser Nakamoto.\nEl mateix Nakamoto va afirmar una vegada que era un home de 37 anys que vivia al Japó. No obstant això, a causa del seu anglès perfecte i del seu programari no etiquetat en japonès, n’hi ha dubtes raonables sobre aquest. Cap a mitjan 2010, Nakamoto va passar a altres coses, deixant Bitcoin en mans d’uns membres destacats de la comunitat BTC. També va nomenar Satoshi Gavin Andresen un desenvolupador principal.\nS’ha estimat que Nakamoto posseeix al voltant d’un milió de bitcoins, que ascendeix a aproximadament 3,6 milions de dòlars a partir de setembre de 2017.\nSegons Gavin Andresen, el primer que es va centrar després que Nakamoto va passar del projecte va ser una descentralització addicional. Andersen volia que Bitcoin continués la seva existència de manera autònoma, encara que ho fes “Ser atropellat per un autobús”.\nPer a molta gent, el principal avantatge de Bitcoin és la seva independència dels governs, bancs i corporacions mundials. Cap autoritat pot interferir en les transaccions BTC, imposar comissions de transaccions o endur-se els diners de la gent. A més, el moviment de Bitcoin és extremadament transparent: cada transacció s’emmagatzema en un llibre públic massiu distribuït anomenat Blockchain.\nEssencialment, si bé Bitcoin no es controla com a xarxa, proporciona als seus usuaris un control total sobre les seves finances.\nUn usuari només veu una quantitat de bitcoins a la seva cartera i els resultats de les transaccions.\nEntre bastidors, la xarxa Bitcoin comparteix un llibre major anomenat "cadena de blocs". Aquest llibre conté totes les transaccions mai processades. Els registres digitals de les transaccions es combinen en "blocs".\nSi algú intenta canviar només una lletra o número en un bloc de transaccions, també afectarà tots els blocs següents. Com que es tracta d’un llibre major, qualsevol persona pot detectar i corregir fàcilment l’error o l’intent de frau.\nLa cartera de l’usuari pot verificar la validesa de cada transacció. L’autenticitat de cada transacció està protegida per signatures digitals corresponents a les adreces d’enviament.\nA causa del procés de verificació i en funció de la plataforma de negociació, pot trigar uns minuts a finalitzar una transacció BTC. El protocol Bitcoin està dissenyat de manera que cada bloc triga uns 10 minuts a aparèixer.\nUn dels principals objectius de Satoshi Nakamoto a l’hora de crear Bitcoin era la independència de la xarxa de qualsevol autoritat governamental. Està dissenyat perquè totes les persones, empreses, així com totes les màquines que participen en la mineria i la verificació de transaccions, passin a formar part d’una vasta xarxa. A més, fins i tot si alguna part de la xarxa cau, els diners continuaran movent-se.\nActualment, els bancs saben pràcticament tot sobre els seus clients: historial de crèdit, adreces, números de telèfon, hàbits de despesa, etc. Tot és molt diferent amb Bitcoin, ja que la cartera no ha d’estar vinculada a cap informació d’identificació personal. I si bé algunes persones simplement no volen que les seves finances siguin governades i rastrejades per cap tipus d’autoritat, altres podrien argumentar que el comerç de drogues, el terrorisme i altres activitats il·legals i perilloses prosperaran en aquest relatiu anonimat..\nL’anonimat de Bitcoin només és relatiu, ja que totes les transaccions BTC que han passat mai s’emmagatzemen a la cadena de blocs. En teoria, si la vostra adreça de cartera s’ha utilitzat públicament, qualsevol persona pot saber quants diners hi ha estudiant acuradament el llibre major de la cadena de blocs. Tot i això, és pràcticament impossible rastrejar una adreça de Bitcoin concreta a una persona.\nAquells que vulguin mantenir l’anonimat de les seves transaccions poden prendre mesures per mantenir-se sota el radar. Hi ha certs tipus de carteres que prioritzen l’opacitat i la seguretat, però la mesura més senzilla seria utilitzar diverses adreces i no transferir quantitats massives de diners a una sola cartera..\nLa xarxa Bitcoin processa els pagaments gairebé de manera instantània, normalment es necessiten uns minuts perquè algú de l’altra banda del món rebi els diners, mentre que les transferències bancàries normals poden trigar diversos dies.\nUna vegada que envieu els vostres bitcoins a algú, no hi ha manera de recuperar-los, tret que el destinatari els vulgui tornar. D’aquesta manera s’assegura la recepció d’un pagament, de manera que qualsevol persona amb qui comercieu no us pot estafar afirmant que mai no va obtenir els diners.\nQuè puc comprar amb Bitcoin??\nEl 2009, quan es va presentar Bitcoin per primera vegada, no estava molt clar com i on podríeu gastar-lo. Ara, podeu comprar pràcticament de tot. Per exemple, empreses gegants com Microsoft i Dell accepten pagaments en BTC per una varietat de productes i contingut digital. Podeu volar amb companyies aèries com AirBaltic i Air Lithuania, comprar entrades de teatre a través de Theatre Tickets Direct del Regne Unit, obtenir unes ampolles de cervesa artesana a Honest Brew, etc..\nAltres opcions inclouen pagar hotels i comprar propietats, recollir factures a diversos bars i restaurants, unir-se a un lloc de cites, comprar una targeta regal, fer una aposta en un casino en línia i donar per una bona causa. També hi ha una gran quantitat de mercats en línia que comercialitzen des de substàncies il·legals fins a articles de luxe de gamma alta.\nBitcoin és una forma de pagament relativament nova i força complexa, de manera que és natural que les opcions de despesa siguin limitades, però cada dia hi ha més empreses, des de petites cafeteries locals fins a gegants de la indústria, que accepten pagaments en BTC.\nA més, a causa de la constant fluctuació del tipus de canvi, Bitcoin es va convertir en una oportunitat privilegiada per a la inversió. Tot i ser una moneda inestable i fins a cert punt no reconeguda, es va convertir en set vegades més valuosa durant l’últim any, gairebé assolint una taxa de 5.000 dòlars per un BTC.\nLa forma més senzilla d’obtenir Bitcoins és comprar-los. Els bitcoins estan disponibles a diverses borses, però també els podeu comprar directament a altres persones a través dels mercats. Es poden pagar amb efectiu, transferències amb targeta de crèdit i dèbit o fins i tot amb altres criptomonedes. Però primer, necessitareu una cartera Bitcoin.\nHi ha diverses opcions, però les principals es poden reduir a una cartera en línia i a una cartera de programari al disc dur de l’ordinador. Cap de les dues opcions és completament segura, ja que un disc dur es pot deteriorar, mentre que una cartera en línia pot ser propensa a un atac de pirates informàtics. També hi ha carteres mòbils, molt simplificades a causa de l’enorme capacitat d’emmagatzematge necessària per transportar la totalitat Blockchain; dispositius dedicats anomenats carteres de maquinari i carteres de paper amb dos codis QR que no s’emmagatzemen digitalment en cap lloc, cosa que els fa immunes a ciberatacs estàndard i fallades de maquinari.\nI, per descomptat, hi ha mineria. Fa només uns anys, qualsevol persona amb un equip prou potent podia extraure Bitcoins, però aquest ja no és el cas. La popularitat cada vegada més gran del BTC, així com el seu tipus de canvi, van provocar que les grans companyies entressin en el joc armades fins a les dents amb dispositius específics per a la mineria, de manera que la dificultat i l’energia necessàries per extraure quantitats de bitcoins que valguin la pena s’ha disparat. És més, la quantitat de bitcoins pendents d’extracció disminueix constantment i dràsticament.\nBTC va ser dissenyat pensant en la llibertat. El més important, la llibertat d’autoritats governamentals que controlin les transaccions, imposin taxes i s’encarreguin dels diners de la gent. A l’hora de comprar coses, la criptomoneda va esdevenir tan legítima com la moneda plana els darrers anys i, tenint en compte l’existència de nombrosos mercats de la xarxa profunda que només accepten bitcoins, és possible que pugueu comprar algunes coses més fàcilment amb BTC que amb qualsevol altra moneda..\nUna de les característiques distintes dels diners és la portabilitat, és a dir, que hauria de ser fàcil de transportar i utilitzar. Com que Bitcoin és completament digital, pràcticament qualsevol suma de diners es pot transportar en una unitat flash o fins i tot emmagatzemar-la en línia.\nLes criptomonedes donen a la gent llibertat per enviar i rebre diners només amb un escaneig d’un codi QR o un clic d’una cartera en línia. Es necessita poc o gens de temps, no hi ha comissions escandaloses i els diners van de persona en persona sense intermediaris innecessaris; tot el que necessiteu és accés a Internet.\nTria la teva pròpia comissió\nUn altre avantatge indiscutible de la xarxa Bitcoin és la possibilitat d’escollir l’import de la comissió de transacció o de no pagar-lo en absolut. El miner rep la comissió de transacció després que es generi un nou bloc amb un hash correcte. Normalment, el remitent paga la quota completa, tot i que deduir aquesta tarifa al destinatari es podria considerar un pagament incomplet.\nLes comissions de transacció són totalment voluntàries i serveixen d’incentiu per als miners per assegurar-se que la transacció en particular s’inclourà al nou bloc que es generi. Aquest incentiu també funciona com a font d’ingressos per als miners, sovint aportant-los més diners dels que tindria la mineria tradicional, sobretot tenint en compte que l’activitat minera s’aturarà completament en el futur, quan s’arribarà al límit de bitcoins..\nPer tant, el mercat de criptomonedes demana als usuaris que triïn entre el cost i el temps d’espera. Una tarifa de transacció més alta significaria un processament més ràpid, mentre que els usuaris sense limitacions de temps poden estalviar diners.\nPCI significa Payment Card Industry i indica les targetes de dèbit, crèdit, prepagament, bossa electrònica, caixers automàtics i TPV i empreses associades. Està format per totes les organitzacions que emmagatzemen, processen i transmeten dades del titular de la targeta, hi ha normes de seguretat estrictes i la majoria de les principals marques de targetes en formen part..\nTot i que les normes i regulacions unificades poden ser bones per a les grans empreses, és possible que no tinguin en compte les necessitats de cada persona. Quan s’utilitza Bitcoin, no cal complir amb els estàndards PCI, que poden permetre als usuaris derivar-se a nous mercats, on les targetes de crèdit no estan disponibles o els nivells de frau són inacceptablement alts..\nCom a resultat, els usuaris reben comissions més baixes, una oportunitat per ampliar els seus mercats i reduir les seves despeses administratives.\nEls usuaris de Bitcoin poden controlar les seves transaccions; ningú no pot retirar diners del vostre compte sense que ho sàpiga i ho accepteu, com passa de vegades amb altres formes de pagament, i ningú no pot robar la vostra informació de pagament als comerciants.\nEls usuaris de BTC també poden protegir els seus diners amb còpies de seguretat i xifratge. A més, les seves identitats i informació personal sempre estan protegides, ja que no cal revelar-ne cap per fer un pagament.\nTransparent i neutre\nTotes les transaccions i tota la informació que hi estigui sempre està disponible per a tothom al Blockchain, que es pot comprovar i utilitzar en temps real. El protocol BTC està xifrat, per això cap ésser humà o una organització pot controlar-lo o manipular-lo. La xarxa està descentralitzada, de manera que ningú no la controlarà mai del tot. Per això, Bitcoin sempre serà neutral, transparent i predictible.\nNo es pot falsificar\nUna de les formes més populars de falsificació al món digital consisteix a fer servir els mateixos diners dues vegades, fent que ambdues transaccions siguin fraudulentes. Es diu ‘doble despesa’. Per contrarestar això, Bitcoin, igual que la majoria de les altres criptomonedes, utilitza la tecnologia Blockchain, així com els diversos mecanismes de consens integrats en tots els algorismes BTC.\nL’estatus legal de Bitcoin varia dràsticament d’un país a un altre. En alguns països es fomenta l’ús i el comerç de BTC, mentre que en altres està prohibit i prohibit.\nHi ha hagut moltes preocupacions sobre l’apel·lació de Bitcoin als delinqüents, fins i tot alguns mitjans han afirmat que la seva popularitat depèn completament de la capacitat de gastar-lo en béns il·legals. De fet, quan el famós mercat negre de la web Ruta de la Seda es va tancar, Bitcoin va disminuir instantàniament el seu valor (wired.com).\nNivell de reconeixement\nBitcoin és reconegut i és perfectament legal en molts països, però alguns governs del món encara no tenen cap normativa sobre BTC, mentre que altres ho han prohibit directament..\nLa majoria de les empreses, per grans o petites que siguin, encara no en són conscients. És gairebé impossible abandonar la resta de monedes i començar a utilitzar exclusivament BTC.\nUna clau és una contrasenya alfanumèrica única necessària per accedir a un fitxer Cartera Bitcoin. Perdre aquesta clau significa essencialment perdre la cartera. Tanmateix, la majoria de carteres actuals tenen mecanismes de còpia de seguretat i restauració, però òbviament l’usuari ha de configurar-los abans de poder-los utilitzar.\nEl preu dels Bitcoins ha tingut els seus alts i baixos, passant per diversos cicles de disparament i caiguda en picat, alguns anomenats bombolles i busts. Al llarg de la seva història, BTC ha estat conquistant noves altures, només per mantenir una caiguda massiva tot seguit. El seu valor és imprevisible, canvia ràpidament i dràsticament, cosa que pot causar un dany financer important a un inversor imprudent.\nEl futur de Bitcoin és bastant poc clar. Actualment, els governs i els bancs no són capaços de controlar BTC, gairebé no està regulat. No obstant això, com més gran i popular sigui, més governs mundials intentaran controlar-ho. Un Bitcoin regulat i governat seria un tipus de moneda completament diferent.\nBitcoin és un esquema piramidal?\nUn inversor multimilionari Howard Marks ha afirmat recentment que les monedes digitals no són res més que un esquema piramidal. Va detallar que l’èxit actual de les monedes digitals no es basa en res més que en la voluntat d’assignar valor a quelcom que realment no té cap valor més enllà del que la gent pagarà per això (cointelegraph).\nEls que inverteixen en un esquema piramidal obtenen els seus beneficis amb els seus propis diners o amb els inversors posteriors, en lloc dels beneficis obtinguts per les persones que gestionen el negoci. No obstant això, quan es tracta de Bitcoin, els guanys i el seu valor provenen de l’oferta limitada de monedes. A mesura que més persones adquireixen les monedes, l’oferta es fa més rara, cosa que fa que cada moneda sigui més valuosa. Bitcoin simplement no té res en comú amb un esquema piramidal estàndard.\nBitcoin és una bombolla?\nRobert Shiller, economista guanyador del premi Nobel, va proposar una llista de control que ajudés a determinar si alguna cosa és una bombolla. Aquesta llista de comprensió inclou forts augments del preu d’un actiu, gran entusiasme públic, frenesí mediàtic, històries de persones que s’enriqueixen i un interès creixent per l’actiu entre el gran públic. Bitcoin comprova totes aquestes caixes.\nPer tant, en certa manera, Bitcoin és una bombolla i ja ha esclatat. Després del famós tancament de Mt.Gox, una borsa xinesa que gestionava més del 70% de totes les transaccions de Bitcoin a tot el món, els preus de BTC van caure durant aproximadament un any i mig. Els preus van trigar exactament 3 anys a recuperar-se. Per descomptat, és difícil predir què passarà en el futur i hi ha la possibilitat que els preus de Bitcoin caiguin de nou. Tot i això, Bitcoin s’ha recuperat abans i actualment és més fort que mai.\nDiferència de Bitcoin respecte a les monedes tradicionals\nTotes les monedes del món, a part de les criptomonedes, estan governades per algun tipus d’autoritat. Totes les transaccions passen per un banc, on la gent cobra comissions enormes, i normalment els diners triguen molt a arribar al destinatari.\nBitcoin, en canvi, no està controlat per ningú. És una xarxa descentralitzada i es basa en la cooperació i la comunicació de totes les persones que hi participen. Per això, fins i tot si alguna part de la xarxa es troba fora de línia, les transaccions continuaran passant.\nBitcoin es va dissenyar com una moneda que pot suportar els intents de falsificació. La legitimitat de BTC està assegurada per la tecnologia Blockchain, així com per diversos mecanismes de defensa diferents integrats en cada algorisme..\nLa majoria de les altres monedes tradicionals són extremadament propenses a la falsificació i els que les controlen semblen fer gairebé res per solucionar-ho.\nEls bitcoins no existeixen en forma física, cosa que significa que no es poden danyar. Tot Bitcoin és essencialment etern, a diferència del paper moneda o les monedes.\nUn cop enviats, les criptomonedes no es poden recuperar\nSi algú s’equivoca i envia diners a la cartera equivocada i vol recuperar-los, no pot. Com moltes altres funcions de Bitcoin, això es va fer per evitar fraus. Malauradament, quan es tracta de monedes tradicionals, la majoria de les transaccions es poden recuperar, només cal una trucada telefònica.\nTot i que hi ha algunes monedes tradicionals com el dòlar i l’euro que s’accepten a diversos països, la majoria de les monedes del món només poden operar dins de les fronteres geogràfiques del seu país d’origen. En contrast amb això, BTC és una moneda en línia, el que significa que el seu entorn operatiu autoritzat és a tot el món.\nCom s’imposa Bitcoin?\nBitcoin encara no ha obtingut un estatus de curs legal a la majoria de jurisdiccions, però algunes autoritats fiscals han reconegut la seva importància i han proposat regulacions específiques. Aquests reglaments varien significativament d’un país a un altre.\nPer exemple, el Servei d’Ingressos Interns dels Estats Units tracta Bitcoin i totes les altres monedes digitals destacades com una propietat en lloc d’una moneda. Tots els contribuents que venen béns i serveis per Bitcoins han d’incloure el valor dels Bitcoins rebuts a les seves declaracions anuals d’impostos. Els miners també estan subjectes a impostos nord-americans, però només si la mineria demostra tenir èxit.\nSegons el Tribunal de Justícia Europeu, Bitcoin és una moneda, no una propietat. Tot i que està exempt d’IVA, Bitcoin encara pot estar subjecte a altres impostos. Les autoritats fiscals del Regne Unit tracten Bitcoin com a moneda estrangera, i cada cas relacionat amb el BTC es considera en funció dels seus propis fets i circumstàncies. A juliol de 2017, la venda de Bitcoins està exempta de l’impost sobre el consum al Japó, on es reconeix oficialment com a forma de pagament.\nPer tant, com que Bitcoin és una moneda relativament nova, els marcs normatius que regulen la seva fiscalitat difereixen significativament segons un país. A més, en moltes jurisdiccions no hi ha lleis o regulacions específiques sobre la criptomoneda.\nMètodes de pagament de moneda\nCoinbase USD, EUR, GBP Targeta de crèdit, transferència bancària\nBittrex Més de 190 parells de criptografia Criptomoneda\nLocalBitcoins (P2P) Totes les monedes Efectiu, PayPal, transferència bancària\nCEX.IO USD, EUR, GBP, RUB Targeta de crèdit, transferència bancària, Ethereum\nKraken USD, EUR, CAD, GBP, JPY Transferència bancària, Altcoins\nCoinMama EUR, USD Targeta de crèdit, Ethereum\nBitfinex USD Transferència bancària, Ethereum, Dash, Monero, Zcash\nPoloniex Més de 75 parells de criptografia Criptomoneda\nBitstamp USD, EUR Targeta de crèdit, transferència bancària\nBisq (P2P) Més de 59 parells de criptografia Criptomoneda, transferència bancària\nGDAX USD, GBP, EUR Transferència bancària, Ethereum, Litecoin\nShapeShift Més de 40 parells de criptografia Criptomoneda\nHauria de comprar Bitcoin\nUna de les coses per les quals es coneix Bitcoin és la seva volatilitat. No és aliè a grans i ràpides pujades ni a dramàtics descensos. A mitjans de desembre de 2017, la criptomoneda va assolir el seu màxim històric, superant la marca de 19.850 dòlars, fins a caure per sota dels 12.000 dòlars en pocs dies i baixar de 7.000 dòlars al febrer. En algun moment, el seu valor s’ha reduït en 2.000 dòlars en una sola hora.\nNo se sap quin serà el preu de Bitcoin d’aquí a uns anys. Podria, en teoria, baixar fins a gairebé zero, podria mantenir-se gairebé igual que ara, o tornar a augmentar, duplicant, triplicant, quadruplicant el seu valor o multiplicant-se per deu. Ningú no pot predir amb exactitud què passarà, per molt que entengui la tecnologia o quant hagi fet anàlisis de mercat.\nPer exemple, John McAfee confia tant en el brillant futur de Bitcoin que va publicar un piulada dient que menjarà la seva part privada a la televisió nacional si un BTC no valdrà almenys 500.000 dòlars en tres anys. Warren Buffet, en canvi, prediu que Bitcoin definitivament arribarà a un mal final.\nA la comunitat de criptomonedes, l’estratègia d’inversió més popular s’anomena hodling, que per descomptat significa mantenir l’actiu en lloc de vendre’l. L’equip va ser «encunyat» per un usuari aparentment borratxo que va publicar «I AM HODLING» al Fòrum Bitcoin el desembre del 2013. El terme es va convertir ràpidament en meme i ara és un dels termes essencials de l’argot de la comunitat. HODL ara també és un backronímic per a “aguantar la vida estimada”.\nFinalment, probablement ja n’heu escoltat, però és essencial que ho tingueu present: Bitcoin és una inversió extremadament arriscada, de manera que mai, mai, no invertiu més diners dels que us podeu permetre perdre. Us hem avisat.\nQuè és una balena Bitcoin\nLes balenes són els mamífers més grans del món i les balenes Bitcoin són els principals jugadors del mercat de Bitcoin. Normalment no són particulars, sinó institucions com Hedge Funds i Bitcoin Investment Funds. Per exemple, Pantera Capital, Bitcoins Reserve, Bitcoin Investment Trust i altres.\nAquestes institucions solen moure centenars de milers de bitcoins. És una operació molt encoberta: aquests fons concerten un acord especial amb un intercanvi per moure quantitats tan grans a través d’intercanvis fora de la vista dels comerciants habituals..\nSegons un recent Bloomberg informe, només 1.000 persones són propietàries del 40 per cent del mercat. De fet, aquesta gent en té molt; poden fer caure el mercat venent només una fracció dels seus actius.\nSegons, actualment hi ha més de 25 milions de persones a tot el món que són propietàries de Bitcoins això estudiar. Curiosament, només es necessita al voltant del 0,153 BTC per situar-se entre el 30 per cent dels titulars de Bitcoin en quant a la propietat. Per situar-se al primer percentatge, només cal que tingueu 15 BTC al vostre nom.\n@aantonop. Andreas M. Antonopoulos és autor dels llibres Mastering Bitcoin i The Internet of Money.\n@ adam3us. Adam Back és cofundador i CEO de Blockstream, que proporciona finançament per al desenvolupament de Bitcoin Core, client de referència de Bitcoin.\n@alextapscott. Alex Tapscott és coautor del llibre “Blockchain Revolution”. Director executiu de Northwest Passage Ventures, una empresa d’assessorament que construeix negocis blockchain.\n@barrysilbert. Barry Silbert és fundador i CEO de DigitalCurrencyGroup, una empresa de capital risc centrada en el mercat de divises digitals.\n@BrettKing. Brett King lidera Breaking Banks, podcast mundial de tecnologia fintech.\n@brian_armstrong. Brian Armstrong és cofundador & Conseller delegat de @Coinbase.\n@dtapscott. Don Tapscott és el pare d’Alex Tapscott i coautor del llibre ‘Blockchain Revolution’.\n@ErikVoorhees. Erik Voorhees és escriptor, empresari i economista de butaques. СEO de Coinapult, un servei que permet als usuaris de bitcoin enviar la moneda a qualsevol número de telèfon mòbil dels EUA o Canadà o a qualsevol adreça de correu electrònic.\n@gavinandresen. Gavin Andresen és desenvolupador principal de bitcoin i científic en cap de la Fundació Bitcoin.\n@jonmatonis. Jon Matonis és director fundador de la Fundació Bitcoin. CEO de Hushmail, un servei de correu electrònic segur que permet als usuaris enviar i rebre correus electrònics privats xifrats.\n@ NickSzabo4. Nick Szabo és un informàtic que va dissenyar el 1998 un mecanisme per a una moneda digital descentralitzada anomenada “bit gold”.\n@OverstockCEO. Patrick Byrne és fundador i CEO d’Overstock, primer minorista important que accepta Bitcoin com a pagament.\n@pwuille. Peter Wuille és desenvolupador de Bitcoin Core i cofundador de Blockstream. És responsable d’importants millores a Bitcoin.\n@rogerkver. Roger Ver és un inversor àngel en startups de Bitcoin, incloses Bitcoin.com, Blockchain.com, Zcash, BitPay, Kraken i Purse.io.\n@SatoshiLite. Charlie Lee és un creador de Litecoin. Ex-Director d’Enginyeria de Coinbase.\n@tylerwinklevoss. Tyler Winklevoss, cofundador i CEO de Gemini, intercanvi de bitcoins. La meitat dels bessons Winklevoss, que van demandar Mark Zuckerberg pel concepte de Facebook.\n@VitalikButerin. Vitalik Buterin és cofundador d’Ethereum i cofundador de la revista Bitcoin.\nConsulteu la llista completa aquí: Persones principals de Blockchain.


La reggae band d’Ontinyent aprofita l’ocasió per retre homenatge al barri valencià que els ha acollit en les seves aventures personals i musicals: Benimaclet\nEl primer clip del disc, “L’Ona”, acumula vora 100.000 visualitzacions en un mes i el disc supera les 10.000 descàrregues!\nLa reggae band valenciana acaba d’assolir les 10.000 descàrregues del seu nou treball 'Instants cremant' (Propaganda pel Fet!, 2016), que van publicar fa només quatre setmanes. Auxili es confessen feliços. A més el videoclip del single ‘L’Ona’ ha arribat a més de 80.000 reproduccions el primer mes. Per a celebrar la gran rebuda que els seus seguidors li han donat al nou àlbum, Auxili han publicat un nou clip per a la cançó ‘No puc deixar-te’, on fan un sentit homenatge al seu barri d’acollida a València: Benimaclet. Anuncien a més, que faran el mateix amb cadascun dels temes inclosos a Instants cremant, pel que aniran llançant un degoteig de clips les properes setmanes.


PNB, ECP, ERC i A Marea critiquen la llei de Cs perquè la llengua cooficial no sigui requisit per ser funcionari\nLa proposició de llei que està impulsant Cs al Congrés per prohibir que la llengua cooficial sigui requisit per ser empleat públic ha despertat fortes crítiques al PNB, ERC, EnComúPodem (ECP) i En Marea abans que hagi començat tan sols la seva tramitació.\nSegons aquestes formacions, es tracta d'una iniciativa "regressiva", que podria arribar a ser fins i tot "inconstitucional".\n"El que estan pretenent amb aquesta iniciativa és canviar el contingut dels estatuts d'autonomia que han estat ratificats i que tenen una forma de modificació expressa, que no pot ser a través d'una llei del Parlament espanyol. Per tant, jo entenc que seria inconstitucional ", ha avançat el portaveu del PNB al Congrés, Aitor Esteban.\nEn declaracions als mitjans abans de participar en la Junta de Portaveus de la cambra baixa, Esteban ha acusat Cs de ser un "partit incendiari" per "utilitzar tot el que pugui ser demagògic i cridaner per buscar un grapat de vots", mentre espatlla "la situació que pugui haver socialment en alguns llocs de l'Estat".\nEl portaveu d'En Marea, Miguel Anxo Fernán Vello, ha assegurat que aquesta iniciativa se situa "en un àmbit gairebé preconstitucional" perquè la Carta Magna "empara l'ús de les llengües cooficials".\n"És una iniciativa regressiva, recentralitzadora, que està fora de lloc i que trenca un gran consens al qual s'ha arribat en temps pretèrits, i que va ser motiu d'avanç cultural i motiu de reconeixement de la diversitat lingüística a l'Estat espanyol", ha reivindicat.\nPer la seva banda, el portaveu adjunt d'EnComúPodem al Congrés, Josep Vendrell, ha defensat que "un país amb plurinacionalitat lingüística i reconeixement igualitari de les llengües" és un país "més ric, més unit i més divers". Per això, ha acusat Cs d'haver "declarat la guerra a la pluralitat" de l'Estat.\n"Quan ciutadans comença atacant la diversitat lingüística, al final el que es fa és qüestionar el propi Estat de les Autonomies. Es comença traient com a requisit la llengua cooficial, i al final el que es farà és eliminar les competències de les comunitats autònomes", ha avisat.\nEl portaveu d'ERC, Joan Tardà, també ha criticat la iniciativa de Cs en considerar que suposa donar "passos enrere" en el camí per construir un Estat "veritablement plurilingüe", un objectiu que "per desgràcia, després de tantes dècades de democràcia, encara avui dia no s'ha reconegut", segons el diputat català.\nTardà ha anunciat, també en declaracions als mitjans de comunicació abans de participar en la Junta de Portaveus, que el seu grup ha recuperat una proposició de llei que ja va presentar sense èxit en 2005 per aconseguir reconèixer l'Estat espanyol com "plurilingüe".\n"Ara seria possible que pogués sortir, hi ha vímets. Dependrà de si el PSOE corregeix el greuge de 2005. Si l'hagués aprovat llavors fixin-on seríem ara", ha criticat.


IKIGAI al Caixafòrum - Francesc Miralles i Cristina Benito - Sandra Bruna\nIKIGAI al Caixafòrum – Francesc Miralles i Cristina Benito\nEL QUE ENS IMPULSA A LLEVAR-NOS O L’IKIGAI: CRISTINA BENITO I FRANCESC MIRALLES\nDIMECRES 16 D’OCTUBRE DE 2019 a les 19 HORES\nPreguntar-se per la naturalesa de l’amor, del diví i d’allò mundà en la realització de la vida humana consisteix a pensar, o repensar, la nostra experiència de la vida a partir dels petits detalls. La por de ser capaços d’observar el nostre esdevenir en la vida ens deixa una mica absents, al marge del que som de debò. La tècnica de l’ikigai permet comprendre fins a quin punt som capaços de pensar i qüestionar el que fem i per què ho fem. Ikigai és un concepte japonès que vol dir ‘una raó de ser’. Descobrir un ikigai porta satisfacció i sentit de la vida.\nEl diàleg serà a càrrec de Francesc Miralles, autor del llibre El mètode ikigai, juntament amb Cristina Benito, autora del llibre Money Mindfulness. Francesc Miralles, nascut a Barcelona, actualment imparteix conferències arreu del món i escriu sobre psicologia i espiritualitat en diferents mitjans. El seu assaig pioner Ikigai: els secrets del Japó per a una vida llarga i feliç, coescrit amb Héctor García, ha estat publicat en 49 idiomes. Actualment treballa a El País Semanal, MenteSana i RNE, a més de fer xerrades i tallers de desenvolupament personal a tot el món. Cristina Benito és economista i diplomada en el Programa de Gestió Empresarial de l’IE Business School. Durant dues dècades ha treballat com a assessora financera per a Morgan Stanley i com a auditora del govern de la Rioja. Viatgera incansable, ha recorregut cinquanta països, en els quals ha trobat noves maneres de tirar endavant en el dia a dia.


L'IES Llombai de Borriana implanta un nou cicle formatiu d’FP d’Atenció a persones en situació de dependència | Castelló Extra\nL'IES Llombai de Borriana implanta un nou cicle formatiu d’FP d’Atenció a persones en situació de dependència\nL’IES Llombai de Borriana ha implantat per al proper curs,2020-21, un nou Cicle de Formació Professional de grau mitjà d’Atenció a persones en situació de dependència, en resposta a l’increment de la demanda d’aquest perfil professional. Actualment, s’està sol·licitant tant en l’àmbit domiciliari i institucional, i la seua activitat se centra, principalment, en l’atenció, el servei i la cura directa de persones amb dependències.\nA més, aquest cicle permetrà aprofundir i actualitzar la preparació de les persones en les noves tècniques, aptituds, competències i ferramentes que demana el mercat laboral en el sector professional sociosanitari.\nLa competència principal de les persones tècniques que finalitzen el cicle és la d’atendre les persones en situació de dependència, en l’àmbit domiciliari i institucional, amb l’objectiu de mantindre i millorar la seua qualitat de vida, amb la realització d’activitats assistencials, no sanitàries, psicosocials i de suport a la gestió domèstica, l’aplicació de mesures i normes de prevenció i seguretat i la derivació a altres serveis quan siga necessari.\nSegons les últimes dades del Ministeri de Sanitat, a Espanya hi ha 1,2 milions de persones dependents, de les quals, 381.508 es troben en llista d’espera per a poder ser ateses per un Tècnic en Atenció a Persones en Situació de Dependència.\nEl regidor d’Educació, Joan Ramon Monferrer, ha felicitat l’IES Llombai per la implantació d’aquest cicle perquè “és evident que estudiar aquesta titulació és una magnífica oportunitat per a trobar treball i, a més, ajudar persones amb qualsevol tipus de dependència, perquè estaran contínuament implicats en l’atenció, el servei i la cura directa de persones amb dependències”.\nEntre les ocupacions que poden exercir les persones que realitzen els estudis d’aquest grau mitjà figuren, a més de cuidadora de persones en situació de dependència en diferents institucions i domicilis, la de cuidadora en centres d’atenció Psiquiàtrica i gerocultor o gerocultora.\nIgualment treballs de governant i subgovernant de persones en situació de dependència en institucions, auxiliar responsable de planta de residències de majors i persones amb discapacitat, auxiliar d’ajuda a domicili, assistent d’atenció domiciliària, treballador o treballadora familiar, auxiliar d’educació especial, assistent personal i teleoperador o teleoperadora de teleassistència.\nDates d’admissió en FP\nMonferrer ha recordat a les persones interessades que la presentació de sol·licituds telemàtiques d’admissió en Formació Professional es farà del 17 al 25 de juny. En el cas de l’FP Bàsica, les llistes provisionals es publicaran el 13 de juliol. Es podrà reclamar del 13 al 15 de juliol. Les llistes definitives es faran públiques el 27 de juliol i la matriculació serà del 22 al 28 de juliol.\nQuant al grau mitjà, grau superior i els nous cursos d’especialització d’FP, les llistes provisionals es publicaran el 20 de juliol. Es podrà reclamar del 20 al 22 de juliol, les llistes definitives es faran públiques el 29 de juliol i la matriculació serà de l’1 al 9 de setembre.


SonarPLANTA estrenarà a Barcelona ‘phosphere’, el nou treball de Daito Manabe - PLANTA\nFundació Sorigué i Sónar presenten aquest mes de juny l’entorn immersiu augmentat “phosphere” creat per SonarPLANTA per l’estudi japonès d’art new media Rhizomatiks.\nL’estudi japonès d’art new media Rhizomatiks, dirigit per Daito Manabe i Motoi Ishibasi, ha sigut seleccioant aquest any per produir l’obra que s’estrenarà a SonarPLANTA. Rhizomatiks Research, amb base a Tokio, és el seu laboratori dedicat a explorar les noves possibilitats artístiques de la tecnologia. La seva activitat es desenvolupa a l’àmbit del new media, l’art de les dades i altres projectes d’investigació i desenvolupament que encara no han sigut vistos en una escala global.\nLa instal•lació “phosphere” (“esfera de llum”), suposa un pas important endavant en les noves formes de creació immersiva que protagonitzaran Sónar+D 2017. Aquesta peça monumental és una arquitectura híbrida robotitzada en la qual mirall sincronitzats, màquines de fum, feixos de llum i fins a 24 projectors de vídeo es conjuguem per construir una experiència espacial inèdita, tan pròpia dels nous llenguatges en el món de la dansa contemporània com del vocabulari del “projection mapping”.\nMitjançant la tecnologia digital més avançada, “phosphere” reproduirà en un espai físic els processos de cristalització de determinats minerals, al•ludint al món geològic en el qual s’emmarca el projecte PLANTA de la Fundació Sorigué a Balaguer (Lleida). El moviment de l’obra també s’inspira en dades recollides dels camps magnètics que rodegen la Terra.\nEl fundador de Rhizomatiks, Daito Manabe, està considerat un dels artistes digitals més reconeguts del món. Programador creatiu i dissenyador d’interacció, el seu treball sempre va més enllà dels límits d’aquestes disciplines cap a territoris tecnològics i creatius mai explorats. Manabe va ser escollit com una de les 11 personalitats clau per celebrar els 30 anys de Mac, una llista que va incloure a figures de la talla del dissenyador gràfic John Maeda o el compositor de bandes sonores Hans Zimmer.\nEn el currículum de Daito Manabe s’enumeren premis com el Prix Ars Electronica, diversos Lleons del festival de Cannes i tres vegades el Premi d’Excel•lència al Japan Media Arts Festival. Manabe (protagonista també d’un concert i una xerrada al Sónar 2017) és, a més, compositor i DJ i treballa habitualment amb companyies de dansa i artistes com Björk, Flying Lotus, Nosaj Thing, Squarepusher o Ryuichi Sakamoto entre molts d’altres. Destaquen les seves col•laboracions regulars amb la companyia de dansa ELEVENPLAY i el grup de pop japonès, PERFUME.\nSonarPLANTA és la iniciativa conjunta de Sónar i Fundació Sorigué que va començar el 2014, i que té com a finalitat promoure i celebrar la investigació i l’experimentació dels llenguatges creatius entorn a la tecnologia i l’art new media. SonarPLANTA convida cada any a artistes de reconeguda trajectòria a presentar un nou projecte d’art new media de gran format per estrenar-lo durant els tres dies de Sónar a Barcelona. SonarPLANTA pren com a punt de partida i inspiració PLANTA, el projecte impulsat pel grup empresarial Sorigué i la Fundació Sorigué. L’obra Earthworks, presentada per l’estudi britànic Semiconductor la setmana edició de SonarPLANTA, ha sigut incorporada a la col•lecció d’art contemporani de la Fundació Sorigué per formar part del projecte PLANTA.\nESTRENA MUNDIAL DE “PHOSPHERE” A SÓNAR 2017\nDe l’objecte a la llum: la cristalització de l’espai a través de la tecnologia\nEl nom de la peça neix de les paraules gregues “phos” (llum) i “sphaira” (esfera). La combinació d’ambdues a “phosphere” (esfera de llum), és un nou terme per definir una experiència en un espai canviant construït per la llum.\nLa instal•lació “phosphere” superposa el moviment generat en un escenari de dansa amb l’espai físic de la instal•lació, creant un espai expressiu tridimensional totalment nou, a partir de la geometria original.\n“phosphere” és una experiència construïda per un sistema informàtic que combina dos espais diferents sobre un mateix pla: l’espai físic de la sala, i un altre generat digitalment a l’ordinador. A través de múltiples projectors de vídeo, miralls, i una meticulosa tecnologia de càlcul òptic, ambdues dimensions se sincronitzen per generar una experiència visual nova a partir de la geometria en moviment de tots els elements.\n“phosphere” proposa una nova forma d’estereoscopia a partir d’un efecte que podríem anomenar “espai cristal•litzat”, en analogia amb les estructures visuals i espacials que creen alguns minerals, els dissenys dels quals superen la imaginació humana. L’obra replica aquest procés per mitjà de la tecnologia digital més avançada.\nDAITO MANABE, PERSONALITAT CENTRAL EN ART DIGITAL DEL NOSTRE TEMPS\nArtista digital, programador, dissenyador i DJ, aquest tecnòleg ha sigut considerat per Apple com un dels 30 creadors més importants del món.\nEl treball de Daito Manabe reinterpreta des d’un punt de vista diferent temes i fenèmens familiars, per integrar-los de noves maneres. Originari de Tokio, Daito Manabe és artista, DJ i programador. Va fundar Rhizomatiks l’any 2006 i des de 2015 traballa juntament amb Motoi Ishibashi a Rhizomatiks Resarch, duent a terme projectes a gran escala en I+D. També desenvolupa projectes en col•laboració amb diversos artistes en diferents gèneres, aprofitant al màxim els llenguatges del disseny interactiu i la programació.\nManabe va ser elegit com una de les 11 personalitats clau per celebrar els 30 anys de Mac per Apple, una llista que va incloure a figures de la talla del compositor de bandes sonores Hans Zimmer, el dissenyador gràfic John Maeda, el fotògraf Nick Knight o la dissenyadora de moda Iris van Herpen.\nAl 2008 va crear la peça “electric stimulus to face-test” en la qual va utilitzar la seva pròpia cara com a dispositiu. L’obra ha sigut presentada en més de 30 ciutat al voltant del món. Ha estat convidat als principals festivals internacionals d’art i tecnologia, com Ars Electronica (Linz), STRP Festival (Eindhoven), Resonate (Serbia) i Sónar (Barcelona) per presentar les seves instal•lacions i performances. Al 2011 “particles”, coproduïda conjuntament amb Motoi Ishibashi, va guanyar l’Ars Electronica Prix Interactive.\nLa carrera com a Dj de Daito Manave s’exten ja per més de 20 anys. Ha participat en diversos shows al Japó amb artistes com Flying Lotus i Squarepusher i ha estat convidat a nombrosos festivals internacionals.\nCom a creador ha col•laborat tant amb músics japonesos com internacional. A més de dirigir vídeos de Nosaj Thing, FaltyDL, Squarepusher, Timo Maas, Yasuyuki Okamura i Etsuko Yakushimaru, ha treballat amb Ryuichi Sakamoto a la instal•lació “Sensing Streams”. També és responsable de la direcció visual i de programació de Nosaj Thing’s live set i de direcció tècnica de los shows en vivo de Perfume.\nAl 2011 va començar la seva col•laboració amb la companyia de dansa ELEVENPLAY per la producció d’obres que utilitzen tecnologies d’aprenetatge mecànic com la visió artificial amb el fi de crear noves expressions corporals, i altres tecnologies com drons i braços robòtics. Aquests treballs han estat presentat en festival com Sónar (Barcelona) i han estat aclamats per mitjans tan rellevants com WIRED i Discovery Channel.\nMés informació: www.daito.ws\nL’ART DE RHIZOMATIKS, DE JAPÓ AL MÓN\nEl 25 de juliol de 2016 Rhizomatiks Co., Ltd. Va celebrar el seu desè aniversari. Va ser fundat el 2006 amb el compromís d’un canvi social a gran escala, al connectar i impulsar la col•laboració entre media art, industria i negoci. Durant la última dècada l’espectre del seu avast creatiu ha crescut a al mateix temps que el creixent paper que el media art ocupa a la societat.\nDes dels seus treballs inicials per a museus, teatres, publicitat i promoció, Rhizomatiks ha proveït de la seva experiència a un ampli rang de projectes com la Setmana de la Moda de París, la Expo de Milán 2015, gires d’importants artistes i, fins i tot, en escenaris educatius amb la finalitat de nodrir a la següent generació de creadors.\nRhizomatiks va ser fundat sobre una passió per l’experimentació i la investigació artística. Després d’aconseguir una maduresa i desenvolupar una base sòlida per contribuir al bé de la humanitat, les metes són cada vegada majors.\nCompromesos a anar més enllà dels límits d’allò que és possible, Rhizomatiks redoblarà la seva col•laboració amb artistes i científics de nivell mundial per a un mutu intercanvi d’experiència i inspiració, que forgi territoris creatius inexplorats i que contribueixin al progrés de l’art i la societat.\nDesprés d’una dècada d’investigació i expressió innovadora Rhizomatijs mira amb orgull el camí recorregut i espera a la prometedores aliances que vindran.\nMés informació: https://rhizomatiks.com/