Mal de Muntanya: GALERIA DE MESTRES. DR. AUGUST CASTELLÓ ROCA.\nEnguany farà trenta anys de la mort del Dr. August Castelló Roca.\nEl Dr. Castelló (1918-1991) va ser el mestre dels metges novells que participàvem en les expedicions dels anys 70 i 80 del segle passat. En ell s’unien la bonhomia amb la capacitat científica. Sempre estava disposat a escoltar als metges joves, frisosos d’aventures i de coneixements. Sempre aportava aquella idea d’un nou detall per aprofundir.\nConfessem-ho, fa quaranta anys ningú no coneixíem els secrets de l’adaptació a l’altitud, ni els mecanismes de l’aclimatació, ni tampoc els seus riscos. No ho sabiem ni els professors ni els alumnes. Vam aprendre tots plegats, pregunta a pregunta i dubte a dubte. Expedició a expedició recollint dades i atenent malalties d’altitud. Congrés a congrés escoltant les experiències dels col·legues europeus, americans i japonesos. Escoltant al Dr. Castelló i llegint molts libres i molts articles sobre el tema. Parlant d’articles i de llibres, el Dr. Castelló va ser autor d’una obra ben extensa.\nImatges. El Dr. August Castelló quan es va llicenciar, quan feia classes i quan ens ajudava a crèixer com a metges de muntanya.\nPodeu trobar la seva biografia, la seva obra escrita i algunes fotografies en aquests enllaços.\nQuan jo encara era estudiant es van anunciar uns cursos de “Medicina de Montaña para médicos y estudiantes de medicina” a l’Hospital de Sant Pau de Barcelona. Un servidor, escalador entusiasta, m’hi volia apuntar, a veure que m’explicaven. Fracàs. Vaig arribar tard a la inscripció i em vaig quedar sense curs.\nImatges. Algunes mostres dels articles i llibres que va escriure, o en els que va col·laborar, el Dr. August Castelló Roca\nVaig conèixer al Dr. Castelló l’any 1976 quan preparava la meva primera expedició. L’Operació Afganistan a l’Hindu Kush.\nEl Dr. August Castelló havia estat metge consultor i fisiòleg de la primera expedició de la Federación Española als Andes del Perú l’any 1961. Ell va ser el metge consultor, que el metge d’expedició in situ va ser el Dr. Mariano Arrázola Silió, neurocirurgià de Donosti.\nImatge. L’equip de l’Expedición Española a los Andes del Perú en un viatge d’entrenament als Alps. El Dr. Castelló és el primer de la dreta amb el genoll dret en terra. Potser en coneixeu algún més, que en aquella expedició hi havia tres alpinistes barcelonins. Any 1961.\nSabent això no em va costar gaire anar-lo a veure. Ni a ell li va costar gens rebre’m a casa seva, parlar llargament, donar-me consells, ajudar-me a establir la farmaciola bàsica i oferir una proposta d’estudi. Em va suggerir que mitja expedició prengués acetazolamida i l’altre mitja centrofenoxina per veure quin dels dos fàrmacs es mostrava superior per evitar el Mal Agut de Muntanya (MAM). De la centrofenoxina ja no se'n parla a muntanya, però l’acetazolamida, quaranta-cinc anys després, encara té indicacions contra el MAM.\nPodeu trobar el relat d’aquella expedició i els resultats dels medicaments en aquest enllaç:\nAllà va començar una llarga relació que abastava la major part dels metges d’expedició d’aquells anys, com el Dr. Manuel Mateu Ratera, el Dr. Anton Rañé Tarragó, el Dr. Xavier Robiró Robiró i altres com jo mateix. També va col·laborar amb metges dedicats a la Medicina de l’Esport, com els Drs. Josep Estruch Batlle, Jesús Galilea Muñoz i Eduardo Garrido Marín. Aquest relació només va acabar amb la seva mort l’any 1991.\nUnes anècdotes per recordar-lo i explicar el personatge:\n1.\tEl Dr. Castelló ens va oferir mesurar el consum màxim d’oxigen (VO2max) a l’Institut Nacional d’Educació Física d’Esplugues de Llobregat. Es tractava de saber quina era la nostra capacitat d’esforç físic. Aleshores encara no sabíem que el VO2max disminueix amb l’altitud encara que estiguis ben aclimatat. Nosaltres encantats de la vida de fer els estudis. Pedalant fins a l’esgotament. Innocents com érem i dedicant-hi el nostre millor esforç, pensàvem que, muntanyencs joves però veterans i forts com érem, trencaríem l’aparell i donaríem unes xifres estel·lars de consum d’oxigen i capacitat d’esforç físic. Ens sentíem campions del mon. No va ser així. Unes xifres mitjanetes com persones sedentàries no entrenades. El Dr. Castelló ja ens ho havia avisat: “Els muntanyencs, en general, teniu més de valents i d’aventurers que d’esportistes i atletes”. Que pensaria si tornés? Avui, 44 anys després, potser les coses ja no són com ell ens deia: ara es comú veure que hi ha qui utilitza les muntanyes com el seu camp d’esports per batre marques, rècords i que s’entrena cada dia al límit. Això si, sempre ho fan per vies conegudes i marcades. Mai una primera ascensió per una via desconeguda. I mai sense la premsa o l’empresa patrocinadora.\n2.\t1980. En aquells anys hi havia força moviment a la Medicina de Muntanya. Societats internacionals, continentals, estatals i locals dedicades a la medicina de muntanya treballaven per estudiar la fisiologia de l’altitud, per afinar el tractament en els accidents i els rescats i per oferir cursos per joves metges muntanyencs entusiastes. Nosaltres col·laboràvem amb les societats catalana, española, europea i internacional. A una de tantes reunions, des del seu lloc d’assessor mèdic d’una federació de muntanya, un conegut col·lega que fins i tot havia anat a alguna expedició, va proposar posar en comú tots els estudis, de manera que tots coneguéssim totes les dades obtingudes. Segons ell, el país i la pàtria demanaven deixar-se de personalismes. Era una gran oportunitat de col·laboració entre tots. En un recés de la reunió i abans de votar, al voltant d’unes tasses de cafè, el Dr. Castelló, que ja coneixia al personatge, ens va dir: “No us fieu ni un pel. Aprofitarà les vostres aportacions en el seu benefici i es posarà ell totes les medalles”. Paraula de sant. Temps després, coneixent millor al personatge, vam veure la veritat del seu consell.\n3.\tChamonix 1981. Primer congrés mundial de Medicina de Muntanya. El Dr. Castelló moderava una de les sessions, dedicada a la nutrició en altitud. Un dels ponents era el Dr. Charles Clarke. El Dr. Charles Clarke, neuròleg (1944) havia estat el metge de l’exitosa i aclamada British Everest South West Wall Expedition de l’any 1975 liderada per Chris Bonington. Aportava les seves dades de la nutrició i els resultats d’aquella expedició. Hi havia expectació entre tots els congressistes. Servidor, en aquel temps ja havia anat a l’Hindu Kush (Noshaq), a l’Himàlaia (Pisang Tse) i al Karakorum (Gasherbrum II) però encara em movia com un ànec coix en aquell ambient científic on t’havies d’expressar en francès o en anglès. El cas va ser que el Dr. Clarke, va passar el matí esquiant i escalant al MontBlanc i va arribar a la sessió vestit de muntanyenc, amb les botes, la jaqueta i els pantalons impermeables i, a sota, el jersei amb una ratlla al pit que dúiem tots. En presentar-lo, el Dr. Castelló va lloar la seva dedicació a la Medicina de Muntanya i va dir: “J’espere que la prochaine fois il fera plus d’attention a la premiere des M et laissera un petit morceau de temps pour s’habiller avec une jolie veste aprés avoir fait attention a la deuxieme des M avec l’ascension en montagne”. A mi sempre m’ha fet la impressió que en Charles Clarke, ho va fer a propòsit per impressionar al personal des dels seus 1,9 metres i l’aureola d’escalador himalaienc.\nImatges. Expedició Hindu Kush 1977. Els clàssics jerseis muntanyencs de l’època amb una ratlla al pit.\n4.\tMateix congrés de Chamonix. Sessió dedicada a les congelacions. Els metges catalans érem en cadires al voltant del Dr. Castelló. Parlava un cirurgià, expert en congelacions que, seguint la norma, no identificaré. Poc temps després de començar la sessió el Dr. Castelló es va aixecar i, sense dir res, va sortir de la sala. El conferenciant ens va explicar que el programa del seu hospital per tractar les congelacions era l’amputació precoç i la col·locació de pròtesis substitutòries, evitant per una banda les complicacions infeccioses, neurítiques o trombòtiques i per l’altra els llargs períodes de baixa laboral. Diagnosticar i amputar. Dit i fet. Només admetia debat sobre per on amputar. Imatges de peus sencers amputats per uns dits congelats, aparcats en bateria al costat del quiròfan. No era el que nosaltres pensàvem que s'havia de fer, però que podíem dir uns metges novells, sense experiència en congelacions, front a un cap de servei de cirurgia d’un hospital universitari? Un pel esgarrifats ens vam trobar al passadís amb el Dr. Castelló. Ens va dir: “Quan parla el Dr. F sempre marxo. Va ser metge/cirurgià de l’exèrcit nazi al front de Rússia a la segona guerra mundial. I es pensa que encara hi és i que els antibiòtics no serveixen”.\nEtiquetes: Altitud, Expedicions, Història, Llibres


Danilo Pianta Hotel Savognin Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 11 allotjaments a Savognin.\nStradung 20, Savognin, Savognin, Suïssa, 7460 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nHabitació Quàdruple (Quadruple Room Annex)\nDouble Room with Extra Bed Annex\nMés informació sobre Danilo Pianta Hotel\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Savognin, no busqui més enllà de Danilo Pianta Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nDanilo Pianta Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Savognin. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, mini bar, balcó/terrassa a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com esquí, pesca, pistes de tennis, billar, equitació. Danilo Pianta Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Savognin.


La Bruixa humanitzada, protagonista del 39è Aquelarre de Cervera, amb un espectacle sensorial i d'alçada\nterritoris.cat 19:53 10/08/16\nGràcies a un acord amb el grup Enderrock, es comptarà amb cinc espais musicals i una desena de formacions, entre elles La Salseta del Poble Sec, que versionaran un dels seus temes per adaptar-lo a l’Aquelarre.\nespectacle protagonista bruixa humanitzada Aquelarre de Cervera La Salseta del Poble Sec\nAlbert Parra, d’Alea Teatre, es posa al capdavant de la direcció artística amb un espectacle sobre el món de la bruixa\nSi un aquelarre és una reunió de bruixes, aquesta figura no hi podrà faltar en el 39è Aquelarre de Cervera, que se celebrarà del 26 al 28 d'agost.\nDurant l'acte de presentació, celebrat a Cervera, es van explicar algunes de les novetats d’aquesta edició. Una de les més ben guardades és l’espectacle de l’Aquelarre que aquest any va a càrrec d’Albert Parra, director de la companyia Alea Teatre que assumeix, per sisena vegada, la direcció artística de la festa justament el mateix any que la companyia celebra el seu 15è aniversari.\nLes bruixes i la seva màgia en la construcció del mal seran l’eix temàtic d’aquest 39è espectacle de l’Aquelarre, un espectacle que s’atansa al món de la bruixa des d’una òptica humanitzadora, on els diferents tipus de bruixes (blanques, vermelles, verdes...) es presenten en el seu hàbitat, amb les seves màgies, amb les seves debilitats, els seus desitjos inconfessables.\nLa confrontació entre aquestes bruixes provocarà, en el segon acte de l’Aquelarre, l’aparició del Mascle Cabró, que apareixerà acompanyat d’una gran estructura en forma de bèstia. De fet, tot l’espectacle es planteja amb elements de grans dimensions.\nSegons el director artístic, Albert Parra, “l’espai de la plaça Pius XII, més gran i accessible que Cal Racó, ens permet pensar amb grans estructures i elements mòbils, construint així un espectacle més sensorial, en què públic i espectacle estan més a prop”. Un espectacle que arribarà al clímax amb la popular Escorreguda del Mascle Cabró, moment pel qual el músic Carlos Monfort (Blaumut, Sílvia Pérez Cruz...) ha compost una música específica que s’interpretarà en directe. Tot plegat, per construir un espectacle d’alçada, amb visió 360º que permet el nou emplaçament de la festa.\nPrecisament aquesta és una de les novetats d’aquesta 39a edició. Les obres que afecten el casc antic i Cal Racó, on té lloc tradicionalment l’Aquelarre, han obligat a traslladar tota la festa a la plaça Pius XII. Un trasllat provisional, ja que l’alcalde de Cervera, Ramon Royes, ha assegurat que, un cop acabades les obres, l’Aquelarre tornarà a Cal Racó.\nPer això, ha avançat que l’Ajuntament aprovarà un acord perquè la festa es mantingui al casc antic. Una festa que, en aquesta edició, augmenta el seu pressupost, assolint els 190.000 euros (30.000 euros més que l’any anterior) i que es consolida amb un impacte econòmic a la ciutat de gairebé 1 milió d’euros.\nMés de 500 persones de diferents entitats de Cervera fan possible l’Aquelarre, un teixit “aquelarrer i cerverí que són l’essència de la festa”, ha assegurat el regidor de festes i d’Aquelarre, Marc Llorens, que ha destacat l’esforç que s’ha fet en aquesta edició per potenciar l’apartat musical de l’Aquelarre, gràcies a l’acord que la Paeria de Cervera ha signat amb el Grup Enderrock. En aquest sentit, l’Aquelarre disposarà de cinc espais musicals amb una desena de formacions com Itaca Band, Strombers, Kaotiko o els locals Pink Goats i Cor Roent. No hi faltarà tampoc La Salseta del Poble Sec, antics coneguts de la festa, que en aquesta edició han versionat el seu tema ‘A sucar’ per dedicar-lo a l’Aquelarre.\nL’Aquelarre del foc\nEl foc és, sens dubte, una de les parts essencials de la festa i l’Aquelarre és la cita més important del calendari de la colla de Diables de Cervera Carranquers. Durant els tres dies d’Aquelarre es cremaran 360 kg de pirotècnia, que equivalen aproximadament a unes 12.000 ‘carretilles’. En aquesta ocasió, els diables locals s’acompanyaran de dues colles convidades, els Balls de Diables de Llorenç del Penedès i de Vilafranca del Penedès. La principal novetat, però, serà la primera Trobada de Bestiari Popular que organitza Diables de Cervera Carranquers coincidint amb el 15è aniversari del Carranco Bilandó, una de les bèsties insígnia de la colla. Aquesta trobada, que compta amb 5 colles convidades de tot el territori català, servirà de tret de sortida de l’Aquelarre el divendres a les 11 de la nit. “Si el dissabte és el dia dels diables, el divendres havia de ser el dia de les bèsties”, ha assegurat el cap de colla dels Diables de Cervera Carranquers, Óscar Marsinyach.\nLa Fira del Gran Boc\nLa Fira del Gran Boc continuarà oferint un espai alternatiu per a tots els públics durant els dies de la festa. Ubicada als patis de la Universitat, comptarà amb 30 professionals d’esoterisme, 46 artesans i 12 estants d’alimentació. La fira es completa amb tallers, taules rodones i conferències, com la de Sebastià Darbó, del programa ‘Misteris’ de RAC1, que inaugurarà la fira. Com a novetat, en aquesta 19a edició de la fira, s’organitza la primera ‘Gimcana del Gran Boc’, amb set preguntes que els visitants hauran d’anar responent a través de pistes amagades en les diferents parades de la fira.\nRecuperació de l’espectacle de divendres a càrrec de les Band Tokades\nUna de les novetats més ben rebudes de la festa ha estat l’anunci de la recuperació de l’espectacle de divendres a càrrec del grup de percussió local Les Band Tokades, que reapareixen a la programació de l’Aquelarre després de la seva absència en l’edició anterior. En aquesta ocasió, Les Band Tokades confien la direcció de l’espectacle a Jon Arrizabalaga, que ha concebut un muntatge “de contrastos de colors i de forces”, segons ha explicat el director. ‘Telus mater’ és el nom d’aquest espectacle en què es viurà l’enfrontament entre dues forces, natura i infern.\nLa Paeria de Cervera convoca el I Concurs de Creació del cartell ‘Cervera, Vila del Llibre’\nL'Aquelarre de Cervera continua sorprenent el públic amb espectacles creatius i innovadors


Dèficit pressupostari - WikiLingua.net\n2 Mesura del dèficit\n3 El naixement del dèficit en els anys setanta\n4 Alguns efectes econòmics\n5 Actuacions enfront del dèficit pressupostari\n6 Dèficit fiscal i pèrdua de reserves a Xile i Perú\nEl concepte de dèficit descriu la situació en la qual les despeses realitzades per l'Estat en un determinat període de temps, normalment un any, superen als seus ingressos.\nQuan es parla de dèficit s'està fent referència al dèficit del conjunt de les administracions públiques d'un país, així com per exemple si ens referim al cas espanyol; dintre del dèficit públic es trobaria una part originada per l'Estat, una altra per les Comunitats Autònomes i una altra pels Ajuntaments, sent el dèficit públic la suma de totes elles. Dèficit fiscal en una economia tancada: Se suposa que el govern no té accés a l'endeutament directe amb el públic, ni dintre ni fora del país, i que les seves reserves internacionals s'han esgotat. Per tant, l'única opció que li queda és endeutar-se amb el banc central.\n[editar] Mesura del dèficit\nLa mesura quantitativa del dèficit pressupostari es fa a través de la Comptabilitat nacional que dóna la mesura més exacta d'aquest. El criteri que segueix la Comptabilitat Nacional és un criteri d'obligacions contraidas, independent dels pagaments i cobraments efectuats.\nPer a mesurar la seva importància en una economia es recorre al ràtio que representa el dèficit sobre el Producte Interior Brut que dóna una idea de la importància i la transcendència d'aquest.\n[editar] El naixement del dèficit en els anys setanta\nL'existència de dèficits dels pressupostos públics en els països ha estat un fet que es va començar a generalitzar en els anys següents a la Crisi del petroli de 1973. Com origen de l'augment i la persistencia dels dèficit públics es distingeixen quatre fets principals:\nImmediatament després de la crisi del petroli, les economies van experimentar una forta desaceleración de l'activitat, com conseqüència es va produir una menor recaptació fiscal i alhora un augment de les despeses socials lligades a l'atur. Aquest fenomen conegut com l'efecte dels estabilizadores automàtics va incrementar la quantia dels dèficits.\nLa persistencia dels dèficits de pressupost públics en les economies ha provocat un augment de l'endeutament públic que ha incrementat els tipus d'interès. Tot això ha desembocat que el component de despeses d'interessos per aquest deute ha experimentat un gran augment, contribuint al seu torn per si mateix a un major dèficit.\nLa incidència de la inflació sobre la despesa pública. Aquesta influència ve motivada pel fet que les despeses públiques s'adapten amb major rapidesa a la inflació que els ingressos.\nEncara que cuantitativamente menys important, també ha tingut un paper trascendente les polítiques fiscals discrecionales que es van dur a terme sobretot en els anys setanta per a lluitar contra la paralització de l'activitat econòmica. A partir de 1980 es va canviar l'estratègia optant per polítiques restrictives des del punt de vista pressupostari.\n[editar] Alguns efectes econòmics\nEls dèficits pressupostaris s'havien considerat de forma tradicional en la política econòmica keynesiana com forma d'estimular la demanda de productes i en general l'activitat econòmica davant situacions de caiguda del consum i la inversió privats, però aquestes mesures s'han demostrat poc eficients, en determinades ocasions, per l'existència d'una sèrie de conseqüències indeseadas dels dèficit pressupostari que anul·len l'efecte inicial expansiu.\nEfectes d'expulsió real. Aquest efecte suposa que els increments de la demanda produïts no comporten una major activitat en el país sinó que condueix a un increment de les importacions que són les beneficiades del dèficit. Un exemple d'aquesta situació es va donar a França en els anys 1981 a 1983.\nUna segona manifestació dels efectes d'expulsió real es produeixen en el comportament que experimenta l'estalvi privat davant el dèficit presupuestal. En determinats casos en què el dèficit es finança mitjançant l'emissió de diners i la consegüent acceleració de la inflació, les famílies reaccionen com mecanisme de defensa incrementat el seu estalvi i per tant disminuint el consum privat, compensant i diluint per tant l'efecte de la major despesa pública.\nL'efecte de l'expulsió financera. El finançament del dèficit mitjançant l'acumulació de deute públic i augment dels tipus d'interès provoca un efecte sobre l'economia privada d'expulsió, en el sentit que l'escassesa de capitals pel deute provoca que projectes d'inversió i despesa privats no puguin realitzar-se disminuint l'activitat privada.\nPerò per a estudiar adequadament els efectes del dèficit presupuestrio sobre el nivell d'activitat cal tenir en compte no sol la quantia del mateix, sinó també de la composició de la despesa pública que es duu a terme, l'estructura del sistema impositivo, el seu finançament i també el caràcter coyuntural o permanent de les seves causes.\n[editar] Actuacions enfront del dèficit pressupostari\nLes actuacions bàsiques de lluita enfront del dèficit pressupostari són les quals comporten d'una banda un adelgazamiento del sector públic i per una altra part polítiques que no "ofeguin" al sector privat.\n[editar] Dèficit fiscal i pèrdua de reserves a Xile i Perú\nDos casos reals molt interessants —ambdós situats en Sudamérica— demostren l'estret vinculo entre un dèficit fiscal gran (i creixent) i la perduda de reserves internacionals, sota un sistema de tipus de canvi fix. Ambdós van ocórrer durant regimenes populistas, els quals, amb l'objecte d'estimular l'economia, van fomentar una enorme expansió de la despesa publico, finançat principalment mitjançant a emissió de diners.\nEl primer exemple és el cas de Xile entre 1970 i 1973, sota el govern d'Unitat Popular del president Salvador Allèn. Durant aquest període, el dèficit del sector publico pas de ser una mica més del 6% del PIB fins a arribar a un engruixat 30% del producte. El dèficit va ser finançat en la seva major part amb emissió monetària. Llavors, no és estrany que les reserves internacionals hagin caigut des d'un 41 % a un 9% de les importacions anuals. En conseqüència, el nivell mig de reserves en 1973 cobria tot just al voltant d'un mes d'importacions, la qual cosa és ínfim des de qualsevol perspectiva prudent. En efecte, bona part del dèficit fiscal va ser finançat amb reserves internacionals. Un quadre similar va ocórrer a Perú entre 1985 i 1988, sota el govern d'Alan García. Ambdós casos, ensenyen una lliçó semblant: un dèficit fiscal gran i creixent, el qual és finançat amb emissió de diners, a la llarga és finançat amb una perduda de reserves internacionals i, per tant, és insostenible.\nPapers d'economia espanyola nombre 23 i 24 (1985)\nI. Albi, C. Contreras, JM. Glez Páramo, I. Zubiri. Teoria de la Hisenda Pública.\nDèficit fiscal en una economia tancada\nDèficit fiscal i pèrdua de reserves a Xile i Perú\nCategories: Política fiscal | Macroeconomía | Hisenda pública\tViews\nAquesta pàgina va ser modificada per última vegada en 17:48, 20 may 2008 per Usuari(s) anònim(s) de Wikipedia. Basat en el treball d'Usuari(s) Anual, Jarisleif, Rubisco, Amg11901, RoyFocker, Loveless, SieBot, Manwë, Cerato, Botons, Morza, Anti-Spam, 1881platero, Àngel Luis Alfaro, Thijs!bot, CEM-bot, RobotQuistnix, Peres, Filipo, Yrbot, Mindeye, Eskimbot, FlaBot, Càntir, Rembiapo pohyiete (bot), Dianai, Sms, JorgeGG, Manuel González Olaechea i Franco i Pilaf de Wikipedia.\tContingut disponible sota els termes de la Llicència de documentació lliure de GNU (vegi's Drets d'autor).


El Santuari es troba al capdamunt de la Serra de Queralt, a una alçada de 1200 metres. Per la seva peculiar ubicació se l'ha anomenat el "balcó de Catalunya".\nL'amplitud del seu paisatge i les sensacions que provoca justifiquen pujar a Queralt. L'indret on avui s'aixeca el santuari correspon, segons sembla, a l'espai que hauria ocupat el castell de Guillem de Berguedà.\nL'actual església és un edifici construït al segle XVIII. Originàriament hi hagué un monumental retaule barroc fet per en Pere Costa, destruït el 1936. El temple és d'estil renaixentista i es compon d'una nau central amb dues de laterals. Té una sagristia molt espaiosa. Damunt la sagristia hi ha el cambril de la Mare de Déu igualment espaiós. El projecte de l'actual retaule es deu a l'arquitecte Ramon Masferrer (1958), mentre que l'altar actual fou pensat per Mn. Josep M. Ballarín (1965) quan fou capellà custodi del Santuari.\nEs tracta d'una petita talla de fusta d'uns cinquanta centímetres d'alçada. Representa la Mare de Déu asseguda. Amb la mà dreta sosté una oreneta, animal que ha esdevingut el símbol de Queralt, i amb l'esquerra agafa el seu fill situatdret damunt el genoll. L'infant sosté un llibre amb la mà esquerra, mentre beneeix amb la dreta. El peu esquerre de la Mare de Déu trepitja una faristela.\nLa imatge, documentada des del S. XIV és, en definitiva, un exemplar gòtic que conserva trets romànics molt marcats.\nAdossada a la roca de Queralt hi ha l'oratori conegut com a cova de Santa Helena, lloc on la tradició situa la troballa de la imatge de la Mare de Déu de Queralt per un pastor. Sempre visitable. Es veu bé des de fora.\nLes Festes del Santurari\nQueralt celebra la seva festa gran el dia 8 de setembre. Es coneix com a 'Gala de Queralt'. Aquest dia a Berga és festa local. Previ al dia de la Gala, des del 31 d'agost, cada tarda es celebra la Novena.\nUna altra de les diades concorregudes a Queralt és el dia 25 d'abril en motiu de la festa de Sant Marc, quan es rememora un antic vot de poble. Aquest dia, després de la missa, tothom és obsequiat amb coca i xocolata.\nA més d'aquestes dues jornades, hi ha diversos aplecs que fan els pobles del voltant en determinades dates.\nUn passeig recomanat\nBaixant de La Cova i seguint el camí que voreja la muntanya (molt agradable de fer) trobarem la Font del Bou que es va esgarriar i que fou trobat pel pastor als peus de la imatge. A la font hi ha la representació d'un bou de la boca del qual en surt el broll d'aigua.\nSeguint el camí assenyalat, arribarem a la capella de Sant Joan i, més endavant, donant el tomb a la muntanya, el balcó de Garreta, des d'on podem esplaiar-nos contemplant la ciutat de Berga. En aquest indret hi ha la cova de Sant Ignasi.\nDintre de les excursions de gran recorregut, cal esmentar la travessa Núria-Queralt i el Camí dels Bons Homes, la ruta dels càtars en el seu exili (GR 107).\nTots els Diumenges es celebra missa a les 11:00h. En el Santuari s'hi fan, a més, moltes altres celebracions com són trobades, bodes, aniversaris,\nPer on hi pugem ?\nAmb cotxe: La carretera que puja a Queralt arrenca de la que va de Berga a Sant Llorenç. Es troba correctament senyalitzada. Des de l'Eix del Llobregat (C-16/E-9) cal accedir a Berga per l'entrada nord i seguir en direcció Sant Llorenç de Morunys (BV4241). A tres o quatre quilòmetres, a mà dreta, hi ha el trencant per pujar a Queralt. És la mateixa carretera que va als Rasos de Peguera (BV4242). Ja a Queralt s'hi troba un aparcament gratuït senyalitzat amb una capacitat per a un centenar de vehicles.\nA peu: Pujar a Queralt a peu des de Berga és una autèntica delícia. L'excursió pot durar entre tres quarts i una hora. Sortint de Berga des de la mateixa plaça de Sant Pere, pujant pel Trencacames, i després d'enfilar el camí vell de Queralt, a l'alçada de l'Hostal Sant Marc, podreu optar per pujar pel dret -pel davant de la serralada- o, seguint la carretera, per l'obaga i les fonts. Al llarg del recorregut anireu trobant un seguit de capelles que us permetran un recés en el vostre camí. Són les capelles de Sant Jacint, Sant Jaume i els Dolors. Per la banda de l'obaga trobareu la de la Sagrada Família. En arribar a dalt trobareu les Tres Creus, aixecades en record de les tres avemaries que el pelegrí resava quan arribava a Queralt.\nEn arribar a Queralt: Podem fer us del funicular inclinat -que funciona sempre a excepció festa dels dilluns- per acabar d'arribar al Santuari, o fer-ho a peu per les escales que voregen la serralada gaudint de l'impressionant paisatge.\nJa en el Santuari: S'han construït rampes que permeten l'accés a l'església sense problemes als minusvàlids des del mateix funicular i fins al conegut com a 'Pati dels Castanyers'.\nEl Santuari de la Mare de Déu de Queralt, és obert de 8 del matí a les 8 de la tarda.\nEl capellà custodi actual és Mn. Jaume Prat El trobareu al telèfon 642507185. Si us hi heu de dirigir per escrit, l'adreça del Santuari és: Apartat de Correus nº 10 - 08600 Berga.\nEl servei de bar per a més informació El telèfon és el 93 821 66 66.\nDes de l'aparcament gratuït pot accedir-se al Santuari amb el funicular inclinat. Informació al telèfon 93 821 66 66\nHi ha una botiga de venda de records de detalls clàssics i articles d'ara i on podrem ser informats Dill. Dj. Dv. Ds. Diu. de 9'30 a 14h i de !6'15 a 20h Dimarts i dimecres tancada.\nAl Santuari hi ha sanitaris públics. Sanitaris minusvàlids dins el bar\nDarrera modificació elDivendres, 28 Maig 2021 13:07


Servei 900 Autònoms | Movistar\n[Thu May 23 01:22:48 MEST 2013]\nOferta combinada: FusiónInternetMóvilFijo\tConsulta tu coberturaSoporte técnico\nSoporte TécnicoGestionsInformació de productes i serveisReclamacions\tSeguiment de comandesBotiguesCentre de demostracions: Vídeos i teledemosFòrums\nLogotipo Movistar Estàs en Autònoms\nsobre 3 sobre 5\nTrucades gratuïtes perquè els seus clients contactin amb vostè.\nPodrà oferir als seus clients un servei gratuït que li permetrà rebre trucades des de qualsevol punt del país, pagant vostè l'import de les mateixes.\nPodrà atendre les trucades de forma flexible, en funció de la seva procedència, del dia i de l'hora en què s'originin i dels seus interessos més concrets.\nÉs un nombre per rebre trucades, en què et fas càrrec de l'import total de les mateixes amb possibilitat d'escollir el nivell de preus que millor s'adapti a les teves necessitats.\nÉs un nombre per rebre trucades, en què vostè es fa càrrec de l'import total de les mateixes amb possibilitat d'escollir el nivell de preus que millor s'adapti a les seves necessitats. Disposarà d'un ampli catàleg de facilitats, que li permetran personalitzar la forma d'atendre les trucades independentment de la localització de la seva empresa. Tot això converteix al Servei 900 en la millor eina per augmentar el Válor del seu negoci.\nPer facilitar i fomentar l'accés dels seus clients als serveis de la seva empresa, gratuïtament per a ells.\nPer facilitar les trucades d'ús intern en l'empresa, en la xarxa de distribució, servei postvenda, manteniment i fins i tot teletreball.\nPer simplificar la gestió de costos telefònics associats, amb un únic rebut mensual en què es reflecteix l'import de totes les trucades realitzades.\nPer realitzar campanyes d'informació sobre un producte o servei innovador, etc..\nPer controlar i reduir la despesa telefònica, particularment en empreses amb diferents dependències, ja que s'optimitza el trànsit generat entre les seves dependències.\nPer implantar centres d'informació per als seus clients més importants, prestant-los un servei excel·lent.\nPer a accions de màrqueting telefònic: estudis de mercat, campanyes promocionals, etc..\nEls Números Nou-cents proveeixen un manera rendible, eficient i econòmic per accedir als mercats, fer arribar les seves ofertes a un ampli públic i rebre informació del mateix.\nAVANTATGES PER A LA SEVA EMPRESA:\nPermet gestionar de manera més eficaç les seves comunicacions: dirigint les trucades a l'oficina més propera, evitant la pèrdua de trucades (atenció 24 hores i caps de setmana). Per a això disposarà de facilitats d'autogestió del seu propi servei com la Gestió Personalitzada.\nOfereix un nombre identificatiu únic: còmode per recordar i publicitar, proporcionant una més gran notorietat.\nNo precisa cap connexió a centrals específiques, ni inversió en equips especials.\nEnriqueix la informació i permet concentrar l'esforç del personal en els clients de més gran potencial, oferint un tracte especialitzat i personalitzat.\nOptimitza i potència l'eficàcia de campanyes de promoció i publicitat.\nEspecialització regional, atenció al client en la seva pròpia llengua, etc..\nPot beneficiar-se d'un Pla de Descomptes, en funció del volum de trucades rebudes.\nPodrà obtenir en línia la màxima informació sobre les trucades rebudes a través de les facilitats d'Informes Estadístics i de Consulta de Factures.\nObtenir informació d'una manera ràpida i eficaç.\nS'accedeix a aquests serveis a través d'un Nombre Únic, fàcil de recordar.\nServei d'atenció permanent, les 24 hores del dia i els 365 dies de l'any.\nMODALITAT DE VEU: existeixen diferents plans de preus en funció de l'àmbit geogràfic des del qual procedeixin la majoria de les trucades:\n900 Nivell I (Nacional). Esquema tarifari amb tres àmbits de trucades: nacional, internacional i des de mòbils. A totes les trucades realitzades des de línies fixes d'Espanya, se'ls aplicarà una mateixa tarifa independentment de la província des de la qual es produeixi la trucada. Quan la major part de les trucades que espera rebre siguin nacionals, li interessarà contractar el Nivell 1.\n900 Nivell II (Provincial). Es distingeixen quatre àmbits de trucades: provincial, nacional, internacional i des de mòbils. A les trucades d'àmbit provincial se'ls aplica una tarifa inferior a les d'àmbit nacional. Si la major part de les trucades que espera rebre són provincials, li interessarà aquesta modalitat.\nMODALITAT DE DADES: @cceso 900. És un servei de cobrament a destinació orientat a dades, per facilitar l'accés a Internet o a qualsevol altre servei de dades (intranet, etc..) als empleats de la seva empresa, els seus clients o col·laboradors. A més podrà determinar quins números tindran accés al servei.\nRaons per comprar en línia\nNomés si contracta en línia podrà gaudir de promocions especials, importants descomptes i productes exclusius.\nRealitzi la seu comanda de forma ràpida a qualsevol hora i sense haver de traslladar-se físicament. Des del moment de la contractació disposa de la confirmació per adreça electrònica i per SMS amb el detall de la comanda que ha realitzat.\nEn movistar.es té tota la informació detallada per escollir el producte que però s'adapti a les seves necessitats. Posem a la seva disposició vídeos demostratius, demostracions personalitzades, comparatives de preus... per donar resposta a totes les seves preguntes.\nEstàs en... Serveis\nLínies de veu\nPlan profesional con Movilidad\nTarifa Mini Internacional Global\nManteniment integral de veu\nLínia i telèfon per als teus empleats


Aina investigadora (ratpenat) by primerbprimerb 775 views\n2. índex

1. Presentació.

2. Índex.

3. Com és un ratpenat?

4 La conservació.

5 Què en sabem de les ratapinyades?

6 Dormir cap per vall.

7 Que mengen els ratpenats?

8 Son totes iguals

9 Les ratapinyades

10 Valoració

\n3. Com és un ratpenat ?

Els ratpenats són els únics mamífers que han estat capaços de conquerir el medi aeri. Per aconseguir-ho han desenvolupat una sèrie de sorprenents adaptacions que els han conferit un aspecte molt singular i unes habilitats més enllà de la nostra comprensió: poden volar, descansen de cap per avall i s’orienten en la foscor més absoluta.

\n4. La conservació

La major part de les espècies de ratpenats que es troben a Catalunya poden utilitzar , en algun moment de la seva vida, cavitats subterrànies, ja siguin naturals o artificials, per refugiar-se. Algunes mostren una clara preferència pels forats dels arbres, mentre d’altres, menys exigents, poden trobar protecció suficient en petites fissures de parets naturals o de construccions.

\n5. Que sabem de la ratapinyada ?

Una ratapinyada menja 700 insectes cada nit i pot arribar a viure 25 anys. Suposem que a casa nostra hi ha una població de 5.000 ratapinyades de cova, les quals surten a caçar durant els 90 dies d’estiu...

\n6. Dormir cap per vall

Els ratpenats que viuen a les regions temperades també hibernen. Com la resta d`animals que hibernen, es desperten periòdicament durant espais de temps breus, durant els quals la temperatura del cos recupera el valor habitual.

\n7. Que mengen els ratpenats

La majoria de ratpenats s’alimenten d’insectes que capturen mentre volen, però alguns poden pescar i d’ altres, els vampirs, s’ alimenten de la sang de vertebrats. Els ratpenats més grans, els ‘’megaquiròpters’’, prefereixen les fruites, el nèctar o el pol·len, i són importants per a la pol·linització d’algunes plantes.

\n8. Son totes semblants?

No totes les ratapinyades són iguals. A tot el món hi ha unes 1.000 espècies diferents. A la península ibèrica n’hi ha unes 28, les mateixes espècies que viuen a Catalunya. Al Montgrí, l’espècie més important és la ratapinyada de cova (el nom en llatí és “Miniopterus

Schreibersii”, és a dir la ratapinyada de

“ Schreibersii”, un naturalista austríac).

\n9. Les ratapinyades

Ratapinyada orelluda

“ Nòctul” gegant

Ratapinyada de cova

Ratapinyada cuallarga

Ratapinyada nana o comuna

Ratapinyada de ferradura

\n10. Valoració

Quan vaig començar el treball dels ratpenats, no sabia res fins que vaig començar a mirar llibres, pàgines d’ internet i memoritzar-me el que em deia la gent. M’ agrada molt ser del projecte ratpenats , perquè he aprés moltes coses sobre ells i és molt divertit.

\n11. Final

Espero que us hagi agradat el projecte.

Ratpenats.

Arnau

\nL'edat mitjana ytomas\nSara martinez jaume1


El viatge redemptor de Jordi Vilches, al Temporada Alta - SIESTV\n30 set. 2010 El viatge redemptor de Jordi Vilches, al Temporada Alta\nL'últim dia a la terra\nLa NASA ha decidit deixar de comptar amb els humans per a les missions espacials, i ha triat Jordi Vilches perquè emprengui l’últim viatge. És un noi que té del tot decidit que vol marxar i que amb el seu amic Gallén ha construït un coet per fer-ho. Tot i les ganes, mentre repassa la seva vida abans de fugir, veurà que al nostre planeta hi ha petites coses que valen la pena. Música i emocions, aquest dissabte al Temporada Alta.


Diputació de Girona - Subvencions - Subvencions per fomentar accions i projectes de promoció i dinamització comercial adreçades als membres de la Xarxa de Mercats Sedentaris de la província de Girona (XMSG) (2019)\nFomentar accions i projectes de promoció i dinamització comercial als mercats sedentaris de la província de Girona.\nEls mercats municipals són una peça clau del comerç local, per la funció econòmica i social que desenvolupen; tanmateix, durant els darrers anys la crisi i l'augment de la competència ha debilitat aquestes estructures.\nEn aquest sentit les línies de suport que s'impulsen des de la Diputació volen potenciar, com fins ara, el territori, la qualitat i els productes, però també la professionalització i la formació com a eines de diferenciació d'aquests espais comercials públics al servei de la ciutadania.\nLes sol·licituds han d’estar signades electrònicament mitjançant un certificat validat en la plataforma PSIS del Consorci d’Administració Oberta de Catalunya.\nBases específiques reguladores de les subvencions per fomentar accions i projectes de promoció i dinamització comercial adreçades als membres de la Xarxa de Mercats Sedentaris de la Província de Girona (XMSG) (2019) Descarregar\nConvocatòria de subvencions per fomentar accions i projectes de promoció i dinamització comercial adreçades als membres de la Xarxa de Mercats Sedentaris de la província de Girona (XMSG) (2019) Descarregar\nExtracte en la BDNS de la convocatòria anticipada de subvencions per fomentar accions i projectes de promoció i dinamització comercial adreçades als membres de la Xarxa de Mercats Sedentaris de la província de Girona (XMSG) (2019) Descarregar\nFormulari de sol·licitud de les subvencions per fomentar accions i projectes de promoció i dinamització comercial adreçades als membres de la Xarxa de Mercats Sedentaris de la Província de Girona (XMSG) (2019) Descarregar


Nom: RESTES DE L'ESGLÉSIA SANTA MARIA D'ALMATÀ\nLa història arquitectònica del temple és molt àmplia i complexa. Sembla que el temple de Santa Maria d'Almatà s'edificà sobre l'antiga mesquita major de Balaguer. Al segle XV les germanes Clarisses s'hi instal·len i es construeixen dependències conventuals adossades a Santa Maria. Al segle XVII (1610), a causa de la gran devoció cada dia més creixent pels miracles que, segons s'explicava, feia el Sant Crist, s'eixamplà el temple i es posà sota l'advocació de la venerada imatge. Es posà l'altar major al braç situat al nord. La porta principal s'obrí al sud, cara a la ciutat, on es construí una façana totalment plana i coronada per un arc amb curvatura descendent a ambdós costats. A finals del segle XVIII (1787) es va dinamitar l'antiga volta de Santa Maria d'Almatà, es va aixecar la volta de la nau principal i es va construir el cambril per al Sant Crist. L'església de Santa Maria d'Almatà forma part actualment del complex del Sant Crist i està reduït únicament a la façana oest d'aquest temple actual i alguns elements interiors.


Presentació de la Fitxa 1.3. sobre Sectorització Mòbil del Manual Contra Incendis - Agenda - Cursos, activitats i jornades - Enginyers BCN\nPortada > Serveis per a col·legiats > Formació > Cursos i activitats > Presentació de la Fitxa 1.3. sobre Sectorització Mòbil del Manual Contra Incendis\nEl 8 de novembre passat es va publicar l’actualització del Manual Contra Incendis del col·legi començant per la família de la Protecció Passiva, la qual està formada per 4 fitxes:\nDins el marc de l’actualització del Manual Contra Incendis, presentem la fitxa 1.3. sobre sectorització del Foc, redactada per Lorena Huerta, membre de la Comissió de Seguretat Contra Incendis i Emergències.\nLa presentació explicarà els conceptes bàsics d’ aïllament tèrmic, integritat, radiació, resistència al foc, entre d’altres, i la normativa de referència a aplicar en aquest sentit.\nEs farà un repàs dels diferents sistemes mòbils que analitza la fitxa, essent aquests: les portes tallafocs, les cortines tallafocs, i el segellat dels passos d’instal·lacions, mitjançant comportes tallafocs, reixetes i collarins intumescents. Es profunditzarà en els tipus, parts i esquemes de funcionament dels diferents sistemes, així com els requeriments normatius vinculats als mateixos.\nL’actualització de les Fitxes del Manual Contra Incendis inclou com a novetat l’apartat de Manteniment. En aquesta cas el manteniment estarà vinculat a les condicions d’instal·lació i muntatge segons el fabricant i un correcte manteniment.\nPer acabar, i com a novetat també en l’actualització de les Fitxes, s’exposarà la resolució d’un cas pràctic amb aplicació del RESCIEI i el CTE, per tal d’aplicar els conceptes teòrics explicats.\n18.30 – 18.45 h\tPresentació de la conferència, a càrrec d’Oscar Rosique, president de la Comissió de Seguretat Contra Incendis i Emergències i Laia Liébana, vocal i responsable de Comissions del Col·legi d'Enginyers Graduats i Enginyers Tècnics Industrials de Barcelona.\n18.45 – 20.00 h\tFitxa 1.3. sobre Sectorització del Foc, a càrrec de Xavier Cemeli, Arquitecte Tècnic i membre de la Comissió de Seguretat Contra Incendis i Emergències\nLaia Liébana, vocal i responsable de Comissions del Col·legi d'Enginyers Graduats i Enginyers Tècnics Industrials de Barcelona\nXavier Cemeli Duran, arquitecte tècnic. PFC i diplomatura com a arquitecte tècnic. Màster en incendis i protecció civil, safety engineering per la UPC. Membre de la Comissió de Seguretat Contra Incendis i Emergències. La seva experiència laboral l’ha fet ocupar els càrrecs de tècnic de projectes, responsable d’obres, tècnic d’inspecció i control en diverses empreses. A l’actualitat és tècnic d’inspecció acreditat a l’empresa Addient Empresa Certificadora, SLU. i responsable tècnic en l'àmbit de la prevenció i la seguretat en matèria d'incendis.


RESPIRA L'ESCRIPTURA - Oníric @ester_escrits\nCap de setmana d'escriptura viva i natura\nAquesta hivern escapa’t un cap de setmana a Conesa per gaudir d’una experiència creativa en petit grup coordinada per les escriptores Muriel Villanueva i Ester Enrich.\nEns allotjarem al poble de Conesa, un poble de La Conca de Barberà declarat bé cultural d’interès nacional, a la casa rural El Clos, en tres apartaments amb sala i cuina independent, habitacions individuals o dobles (de dos llits) i lavabos complets compartits amb un màxim de quatre persones. Visita el web de la casa per veure’n els detalls i sàpigues que trobarem els llits separats. Els participants al curs gaudireu d’un 10% de descompte en al cas que vulgueu tornar a El Clos pel vostre compte, sols o acompanyats.\nRealitzarem els àpats al Restaurant Conesa. Al migdia triarem plats en un menú amb tres primers i tres segons, i al vespre soparem un menú tancat especial per al nostre grup. Esmorzarem a la casa, que compta amb una cuina compartida i una cuina dins de cadascun dels tres apartaments, amb menjar que portarem les organitzadores. Informa’ns de les teves preferències o intoleràncies alimentàries.\nDATES DE LA PROPERA EDICIÓ: 26, 27 i 28 de novembre (arribada el 26 al vespre)\nCOM ARRIBAR-HI: La casa rural El Clos es troba aquí. El desplaçament fins allà corre al teu càrrec, però quan arribi el moment podrem organitzar-nos per compartir cotxes i facilitar l’arribada de tothom.\nAPUNTA-T’HI! Si hi estàs interessat/da, reserva la teva plaça enviant un correu a muriel@murielvillanueva.com i, abans del 8 de novembre, fes la bestreta de 100€ al número de compte BBVA ES86 0182 3032 5902 0153 1006. Resol els teus dubtes enviant un missatge a ester@oniric.cat o a muriel.villanueva@gmail.com


Desarrollo simple con Webmatrix by Christian Strevel 1688 views\nKeynote Example Document by Geoff McGhee 1467 views\nDiapo 50-cent by lucifer 483 views\nDocument by ViewOn 436 views\nRecuerdos para Claudina by Luis Jorge López ... 1015 views\nWhat's up Digital #06 - by ELAN by Agence Elan 1254 views\nDesarrollo simple con Webmatrix\nPropera Diada de la ZER MESTRAL a Vinallop.\nKeynote Example Document\n2. clinimetria en reumatologia pediatrica ultima version\ntrabajo 3 Biologia y Conducta\nGabriel Muñoz Guerra\n1. Diada de la Zer Mestral 2010

Annabel Estibalez Arasa

Héctor Porres Clemente

\n2.

La Diada de la Zer Mestral és una festa popular de les escoles de Vinallop, Port-rodó de Campredó i Lligallo.

Es fa un cop a l’any.

Cada vegada es celebra a un lloc diferent.

\n3. LA NOSTRA ESCOLA

El dia que es celebrarà és el dia 3 de juny del 2010.

Aquest any ens toca a Vinallop.

El lloc escollit és el poliesportiu de Vinallop.

\n4. ELS JOCS TRADICIONALS

Hi hauran diferents jocs com: futbol, bitlles, el 7 i ½, baralluga, corda, gomes, mocador i xarranca.

\n5. ELS TALLERS

Hi hauran diferentes tallers com: música, ed.física i plàstica.

\n6. EL BALL

A part dels tallers també farem un ball que es diu: “Cantemos más fuerte” d’una sèrie que es diu “Patito feo”.

\n7. Us esperem!!!


TALENT CREATIU – Durga Sivillà\nINCENTIVEM EL TALENT DE LES PERSONES CREANT NOVES REALITATS\nVols aprendre com?\nCONNECTA'T AMB TU MATEIX I\nDEIXA SORTIR EL TEU...\nESBRINA DE QUÈ ET POT SERVIR!\nTALENT CREATIU\tDurga\t2020-04-09T16:15:39+00:00\nLes realitats de les persones siguin plenes i abundants.\nLa pobresa sigui història.\nLes persones visquin de les seves passions i talents.\nTots siguem conscients del nostre valor i potencial.\nEl temps estigui sota el nostre control.\nEl respecte al medi ambient sigui una constant diària de les persones.\nCol·laborem per crear realitats pròsperes i conscients a través dels nostres talents.\nLa confiança, el bé comú i l’empatia siguin els valors que regeixin les relacions.\nDissenyem la nostra vida en base a qui som i què volem.\nPlantes, animals i persones vivim harmònicament.\nA TALENT CREATIU estem\nconstruint un univers on:\nT’agrada aquest univers? Apunta’t i ajuda’ns a crear-lo!\nJunt amb Talent Creatiu estem creant aquest moviment i estic molt contenta de poder-t’hi invitar. Aquest vehicle em permet poder ajudar a milers de persones a que trobin els seus valors, talents, habilitats i propòsits per aconseguir la seva llibertat. Llibertat emocional, mental, física i financera.\nTalent Creatiu és una gran escola de lideratge, connexió individual i social i una incubadora d’emprenedors conscients. Utilitzem models econòmics socials i sostenibles basats en l’economia col·laborativa i el consum conscient per crear riquesa.\nPots formar part d’aquest moviment com a: consumidor conscient, professional o empresa saludable, o crear una start up i emprendre amb nosaltres. Omple aquest formulari i ens posarem en contacte amb tu per tenir una entrevista i mirar de quina forma podem col·laborar.\nCREA LA TEVA COMUNITAT\nT’ajudem a crear la teva comunitat de forma col·laborativa a través dels teus talents, passions, creativitat, innovació, valors, el compromís social, i la intel·ligència col·lectiva de les persones que t’envolten.\nContacta amb els emprenedor@s, consumidors conscients, professionals, negocis i voluntaris de la teva comunitat per crear una nova realitat que aconsegueixi enriquir el teu món i el teu entorn.


Dilluns, 27 de maig de 2019. El Dr.\nDilluns, 20 de maig de 2019. Albert Fornells, vicedegà de la Facultat de Turisme i Direcció Hotelera Sant Ignasi, ha accedit a la plaça de professor catedràtic de la Universitat Ramon Llull i es converteix així en el primer catedràtic d’HTSI-URL.\nDijous, 31 de gener de 2019. El director del grau en Global Communication Management, impartit per la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals (FCRI) Blanquerna-URL, Dr.\nDiana Ferrer ha estat reconeguda amb un dels tres premis individuals, que distingeixen la “qualitat docent universitària”, i que estan dotats amb 20.000 euros cadascun\nLa Corte Internacional de Arbitraje de la Cambra de Comerç Internacional administra els arbitratges CCI i és la institució de major projecció internacional\nDimarts, 9 de gener de 2018. La Dra. Mònica Solana, professora del grau de Ciències de l'Activitat Física i de l'Esport (CAFE) de la Facultat de Psicologia, Ciències de l'Educació i de l'Esport Blanquerna-URL, ha rebut el Premi SETRADE pel seu estudi «Efecto agudo de un estiramiento pasivo relajado en el rango de movimiento en rotación glenohumeral de nadadores profesionales post-competición».\nDijous, 14 de desembre de 2017. El Dr. Jordi Riera, professor de la Facultat de Psicologia, Ciències de l'Educació i de l'Esport Blanquerna-URL, catedràtic d'Educació de la Universitat Ramon Llull (URL) i vicerector de Política Acadèmica i adjunt al rector de la URL, ha assumit la direcció de l'Anuari-2017 de la Fundació Jaume Bofill.\nDissabte, 18 de novembre de 2017. Joan Garcia del Muro i Solans (Lleida, 1961), filòsof, professor de la Facultat de Filosofia-URL i un dels assagistes més guardonats en literatura catalana, ha guanyat el 34è premi d'assaig Josep Vallverdú amb l'obra «Good Bye, veritat».\nL'associació Persona i Democràcia lliura el dia 13 de novembre els IX Premis Persona i Democràcia\nDilluns, 18 de setembre de 2017. El Dr. Jordi Vilaró, vicedegà de Postgrau, Recerca i Relacions Internacionals de la Facultat de Ciències de la Salut Blanquerna-URL ha estat distingit amb el Premi June Nystrom del Col·legi Oficial de Fisioterapeutes de Catalunya (CFC).


Coordinadora de Grallers de Vilafranca — 2n. Dia del Graller\n2n. Dia del Graller\n22, 28, 29 i 30 d'abril de 1995\nDissabte dia 22 d’abril\nA les 7 de la tarda al Casal de la Festa Major Inauguració de l’Exposició “Instruments de Festa”.\nDivendres dia 28 d’abril\nA les 8 del vespre a l’Auditori del Museu. Col.loqui: “Constructors de gralles” Amb la participació dels més importants constructors de gralles de Catalunya: Xavier Orriols (Vilanova i la Geltrú), Jordi Aixalà (Reus), Jordi Tomàs (La Rovira Roja), Cesc Sans (St. Jaume de Llierca) i Josep Marcet (Sitges).\nModerador: Pau Orriols\nEn acabar se servirà un vi d’honor per gentilesa de Taverna Inzòlia\nDissabte dia 29 d’abril\nA les 5 de la tarda a Cal Figarot\nTaller pràctic de fabricació d’inxes\nA càrrec de: Ramon Santís, Miquel Benito, Joan Josep Bertran, Joan Reyes i Josep Marcet. Cal portar-se les eines (Ganivet, gúbia, cua de rata, paper de vidre, etc.)\nA 2/4 de 12 de la nit a Cal Bolet\nBall amb el grup JARAUTA 69 de Pamplona. Entrades: 800 Pts\nDiumenge dia 30 d’abril\nA les 10 del matí a Cal Figarot: Esmorzar per a totes les colles de grallers participants.\nGentilesa dels Castellers de Vilafranca\nCercavila amb totes les colles participants\nItinerari: Cal Figarot, Cort, Constitució, Escudellers, Jaume I i Sta. Maria.\nA la 1 del migdia a la Plaça de Sta. Maria\nPresentador: Simó Busquets\nDurant el concert el Ball de les Gitanes de Vilafranca del Penedès ens oferirà una mostra del seu art.\nHomenatge al timbaler Joan Vidal i Martí “Baltasar Tof” del Vendrell.\n(En cas de pluja aquests actes es faran a Cal Bolet)\nDinar amb totes les colles participants.\nA les 7 de la tarda als cups de Cal Figarot: BALL DE GRALLES\nJoan Vidal i Martí “Baltasar Tof”\nEnguany la Coordinadora de Grallers de Vilafranca vol fer reconeixement de la tasca que Joan Vidal i Martí ha realitzat com a timbaler.\nEn Joan Vidal naixia el 24 de gener de 1907, és a dir, ara fa 88 anys. S’inicià ben aviat en l’art de la música. Va aprendre a desvetllar els secrets d’una partitura de la mà de Pau Gomis, director de l’Schola cantorum de l’església parroquial del Vendrell, on el participava, alhora que s’endinsava en les tècniques del piano.\nA més de la seva afició per la música, i de la important tasca que realitzà dins d’aquest àmbit, en Tof va continuar el negoci familiar. Exercí com a cafeter i aquest fet ha propiciat el seu caràcter extrovertit i afable que li atorga unes referències immillorables a tot arreu.\nDe mica en mica, la seva inquietud musical anava creixent i fou aleshores quan va decidir anar a trobar al “Ton francàs” –Anton Claramunt Mañé (1848-1930)-, el qual ha estat un dels timbalers més prestigiats del món de la gralla, per tal que aquest li donés algunes lliçons. En Tof encara recorda el mestratge d’aquest vell timbaler dels Romeas.\nPerò, evidentment, en Tof ja era aleshores una persona molt activa i amb una gran quantitat d’inquietuds. Heus aquí un dels trets de la seva personalitat que més recorden totes aquelles persones que hi han tingut una relació constant. Per aquest motiu, ingressà al Quintet Gomis i, més endavant, va formar part del Dancing Jazz. Posteriorment, fou membre fundador de les orquestres Melody i Sensación. En totes aquestes agrupacions musicals hi tocà la bateriai/o el piano. El piano és, de fet, una altra de les seves passions i hom no podrà marxar de casa seva sense haver-lo sentit tocar, ni que sigui una peça.\nDurant tots aquests anys continuà la seva formació musical a Barcelona. Sota les indicacions d’en Joan Carner va anar a aprendre percussió i bateria amb un professor que tocava la bateria al teatre còmic de la ciutat comtal. Tota aquest activitat la va desenvolupar en Tof durant tot el primer terç del nostre seble. L’any 1942 dixarà definitivament el món de les orquestres i de la música lleugera. Des d’aquest moment el seu únic contacte amb el món de la música, a banda de l’activitat privada, serà mitjançant la seva participació activa en el món de la gralla.\nEn Joan Vidal s’incorporà relativament tard al món de la gralla, malgrat tot, va viure de ben a prop i recorda les fortes discussions que a la primera meitat del nostre segle hi havia entre els grallers a l’entorn de la utilització de la gralla seca i de la gralla de claus i té presents diverses persones o colles com els Romeas, els Cassimiros o l’Astó. De fet, vivint al Vendrell i amb una bona afecció per la música no podia ser d’una altra manera.\nAmb tot, des de la perspectiva estrictament històrica, en tof pertany a aquella generació de grallers que comença a tocar els anys de la incipient recuperació. Una generació tot sovint oblidada o menystinguda. Una generació que va fer possible que la gralla seguís sonant en les nostres festes i celebracions i que el fil de la tradició no quedés trencat del tot: despertant-nos de bon matí i acompanyant als castells i a la resta d’elements festius.\nInicià la seva trajectòria coma timbaler arrel de la seva participació activa en el procés de creació, pels volts del 1975 de les Gralles del Baix Penedès conjuntament amb l’Anton Mañé Mercader “Ton de la gralla”, en Joan Jané Escofet “Merenguet”, l’Eduard Vericat Jané i en Jaume Vidal Vidal (que en fou el màxim impulsor), així com una efectiva i constant acció didàctica ensenyant a tocar el tombal a les generacions posteriors. Aquests són dos exponents prou importants a l’hora de parlar de la presència de les gralles i els grallers a les nostres contrades.\nMalauradament, l’edat l’impedeix de continuar la seva activitat vertiginosa al capdavant de múltiples activitats i ja fa uns quatre anys que va haver de deixar de tocar el timbal. Amb tot, la seva experiència l’ha transmès a tots aquells a qui ha introduït en el mestratge del timbal.\nPer acabar aquestes quatre ratlles només ens resten mots d’agraïment: Tof, gràcies per tot i felicitats per l’homenatge. Arreveure.


Mor amb coronavirus una de les dones més grans del país: 107 anys i resident a Sant Vicenç d’Enclar - Altaveu el diari digital d'Andorra\nMor amb coronavirus una de les dones més grans del país: 107 anys i resident a Sant Vicenç d’Enclar\nFormalment serà la víctima 89 des de l’esclat de la pandèmia; la finada era una de les contagiades a la clínica geriàtrica, on malauradament hi ha altres interns molt fràgils\n15/01/2021 (21:30 CET)\nUna vista de la residència Sant Vicenç d'Enclar. Cristian Cortés\nUna de les dones més grans del país, de ni més ni menys 107 anys, ha mort a primera hora d’aquesta tarda a la residència Sant Vicenç d’Enclar. Com la majoria dels interns d’aquesta clínica, malauradament també s’havia contagiat amb el coronavirus. Per tant, farà ascendir la relació de víctimes de la pandèmia, on fins ara s’hi inclouen totes les defuncions en què la Covid hi és present d’una manera o altra, fins a 89.\nFins aquest divendres eren 51 dels 54 residents a Sant Vicenç d’Enclar els que s’havien contagiat. A més, producte del brot que es va detectar la vigília de Reis, ja havien mort fins ara dues ancianes, de 87 i 92 anys, que també estaven infectades. La dona de 107 anys és la tercera persona que perd la vida en el marc d’aquest brot coronavíric, hagi tingut més o menys incidència en el desenllaç fatal el virus. Malauradament, ‘l’explosió’ de la Covid al centre geriàtric del carrer de les Escoles de Santa Coloma, ha agafat de ple pràcticament tots els residents, entre els quals n’hi ha de molts fràgils.\nUna desena més de contagis a Sant Vicenç d’Enclar entre interns i personal\nFa tot just una setmana, i sense tenir cap relació amb el coronavirus en aquest cas, també va morir una altra dona centenària. En aquest cas, la finada tenia 105 anys i l’òbit es va produir al seu domicili d’Encamp.


Javier Imbroda, nou entrenador del Grup Capitol Valladolid - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nJavier Imbroda, nou entrenador del Grup Capitol Valladolid\nJavier Imbroda serà el nou entrenador del Grup Capitol Valladolid el que queda de temporada en substitució de Paco García, al qual van comunicar la rescissió del contracte, segons han confirmat fonts del club. El director esportiu del club, Lalo García, i el president, Javier Herrero, es van reunir a Madrid amb Imbroda para tractar la incorporació del tècnic, que ha estat sense entrenar des del seu pas pel Reial Madrid.\n21/11/2006 - 11.09\nTotes les parts han arribat a un acord total, encara que falta la signatura perquè es faci oficial el nou fitxatge del Grup Capitol. S'espera Imbroda a Valladolid dimecres a la tarda i serà presentat davant els mitjans dijous al matí, just abans que dirigeixi el seu primer entrenament amb l'equip.\nImbroda, nascut a Melilla fa gairebé 46 anys, ha entrenat aquest estiu la selecció nacional sub-20, però va començar la seva trajectòria professional als Maristas de Màlaga, equip que va ascendir a la Lliga ACB en la temporada 87/88 i es va passar a denominar Mayoral Maristas, fins que es va convertir en l'Unicaja de Màlaga en la campanya 92/93.\nVa dirigir el conjunt malagueny fins a l'any 1998, temporada en la qual va passar a entrenar el Caja San Fernando de Sevilla, on es va estar fins a la temporada 2000/01, quan va ser triat seleccionador nacional absolut. Després del seu periple amb el combinat nacional, va marxar al Reial Madrid, equip que va entrenar en la campanya 02/03.\nImbroda ha estat també 27 vegades internacional com a segon entrenador de la selecció nacional de Lituània, amb la qual va aconseguir el 1992 ser campió del Preolímpic Europeu i la medalla de bronze en els Jocs Olímpics de Barcelona 92. I ha estat 98 vegades internacional com a segon entrenador de la selecció nacional espanyola absoluta.


Showing Tag: "lleure" (Show all posts)\nPodríem viure sense futbol?\nPosted by Francesc Castell on Tuesday, March 22, 2011, In : Societat\nÉs innegable que el futbol des de fa molts anys està instal•lat a la vida de la majoria de tots nosaltres. Directament o indirecta, vulguem o no vulguem, està omnipresent i de forma quotidiana. És un fenomen cada cop més universal i no només en l’àmbit esportiu. Així, més enllà de les lligues o campionats, hi ha un gran, diria que un immens, món que l’envolta, ple d’interessos amb negocis, fitxatges, diaris i publicacions, publicitats,....Unes poques dades: per exemple l’...\nCom gaudir del lleure?\nPosted by Alex Acero on Sunday, June 13, 2010, In : Psicologia\nReflexionant sobre el títol d’avui, m’ha vingut al cap que potser soc la persona menys indicada per presentar aquest tema.\nAls 16 anys treballava d’administratiu en una fàbrica i els meus horaris estaven molt definits, per aquella època també compartia la jornada amb els estudis, de manera que restava poc espai pel lleure.\nQuan em vaig incorporar (després del servei militar) plenament a la vida laboral, ho vaig fer com a comercial, per tant la meva feina era a l’exterior, els lími...


FUTBOLITICA - www.valentifaineros20015.es\nFutbolítica és una lectura apassionant, farcida d’anècdotes i dades curioses, amb tota l’èpica pròpia de les grans gestes i dels grans partits, que ens convida a conèixer aquests actors polítics extraordinaris, representants de societats senceres, comunitats oprimides o minories rebels, que tot sovint han representat un paper crucial en el decurs de la nostra història. I ho han fet sempre mentre una pilota buscava una porteria i un gol decisiu\nRamon Usall i Santa, leridano nacido en Barcelona en 1977, es licenciado en sociología por la Universidad Autónoma de Barcelona y doctorando en Historia en la Universidad de Lleida. Ha trabajado en diferentes organismos relacionados con la cooperación para el desarrollo y las relaciones internacionales. Actualmente ejerce de profesor de historia en la enseñanza secundaria. Es autor de Argelia vivirá! Francia y la guerra por la independencia argelina, 1954-1962 (Publicaciones de la Universidad de Valencia, 2004) y Un mundo en azul y grana. El Barça de Eric Castel (Pagès Editors, 2004), obra galardonada con el premio Rovelló de ensayo sobre literatura infantil y juvenil.professor de l'institut de secundària Josep Vallverdú, de les Borges Blanques, Ramon Usall, ha fet doblet en els premis literaris de Lleida. D'una banda, va resultar guanyador en la 27 edició del premi d'assaig Josep Vallverdú amb l'obra Futbol per la llibertat, dotat amb 9.000 euros. I, de l'altra, també es va emportar el premi Lleida de Narrativa, dotat amb 12.000 euros, amb Seixanta-vuit, una proposta de novel·la negra sobre la història d'un detectiu lleidatà, Rafel Rovira, que reviu l'herència que va deixar el maig del 68 a partir d'una professora de francès exiliada a França. És la primera vegada que un autor es porta dos guardons en la mateixa edició d'aquests premis organitzats conjuntament per l'Ajuntament\nPrecisament, el nou llibre d’Usall ens explica d’una manera divulgativa i amena com d’entrelligats estan l’esport (i més concretament el futbol) amb la política. Fins al punt que l’autor s’atreveix a sentenciar que no hi ha cap fet històric contemporani que no es pugui explicar a través d’un club de futbol.\nResseguint les pàgines d’aquesta Futbolítica podreu comprovar com esport i política són un maridatge perfecte tant per les causes més justes com per a les més obscenes. Des d’equips que han lluitat contra el feixisme i a favor d’un món més lliure fins a clubs que van acabar convertint-se en el braç (armat) esportiu dels dictadors més cruels.\nO que el Madrid no sempre ha estat Reial i ni tant sols sempre ha estat l’equip del règim. O com la monarquia absoluta marroquina va crear un equip de futbol com a eina per ajudar en la consolidació de l’ocupació del Sàhara Occidental. O per quin mecanisme mental, en plena guerra de Txetxènia, els guerrillers independentistes van desar els seus fusells per unes hores per veure jugar l’equip que patrocinava el president prorus Razman Kadirov, el seu gran enemic.\ntambé podreu saber perquè, per exemple, assistir a un partit de futbol al Líban pot representar una sentència de mort. O les arrels de les enormes diferències ideològiques entre els dos clubs principals de la capital italiana, la Roma i la Lazio. O perquè el Club Esportiu Júpiter (a les instal·lacions del qual es va fer la presentació del llibre) era l’equip tant del president Macià com de molts anarcosindicalistes barcelonins.\nI sobretot, amb Futbolítica tindreu tots els arguments del món per poder-vos posar a riure quan algú us torni a dir la bestiesa que no s’ha de barrejar l’esport amb la política. Perquè aquesta és una frase quasi tan lamentable com la de contraposar referèndums a democràcia i urnes a problemes reals de la gent.\nEl fet que el futbol sigui, en ocasions, l'opi del poble el fa precisament un acte de naturalesa política. De legitimació del poder i l'ordre establert, pero acte polític al cap i a la fi.\nMolt interessant la recomanació!\nENTREVISTA A RAMON USALL, AUTOR DEL LLIBRE “FUTBOLÍTICA. HISTÒRIES DE CLUBS POLÍTICAMENT SINGULARS”\nPerdona el meu atreviment , voldria que expliquessis als meus seguidors/es, que al fi a la cap en són al cap del any uns 140.000 mil, el per què d'un llibre que dona a entendre que els grans negocis i la política mal intencionada es traslladen, sempre, a l'àmbit del futbol?\nEn essència, l'obra "Futbolítica" parteix de la idea que el futbol, en tant que fet social total, com el definia Ignacio Ramonet, està estretament vinculat a la política i a la història, malgrat que hi hagi qui s'entesti a negar-ho. Així, doncs, tota política, benintencionada o no, té la seva traducció en l'àmbit futbolístic i em sembla que la lectura del llibre ajuda a deixar-ho ben clar.\nEn la contracoberta del llibre s'afirma que no hi ha cap fet històric contemporani que no es pugui explicar a través d’un club de futbol?\nTot i que l'afirmació pugui semblar una mica agosarada no deixa de ser certa. No és que defensi que el futbol és el motor de la història, ni molt menys, sinó que n'és un mirall que ens permet explicar-la i em sembla que els exemples que he triat per al llibre són una mostra de com els clubs de futbol ens poden explicar la història contemporània. Per citar-ne algun, la història de l'Stroitel de Prípiat que és un reflex perfecte de la vida i la mort de la central de Txèrnobil, protagonista de l'accident nuclear més devastador de la història.\nEl llibre tracta temes importants que, en principi, res tenen que veure amb l'esport del futbol, per què?\nUna mica pel que t'exposava amb anterioritat, per apropar-nos a la història del nostre temps des d'una perspectiva diferent, la del futbol i dels seus clubs, que també han estat actors, secundaris si vols, de la història contemporània de la humanitat. El cas de Txernòbil en seria un bon exemple, però se'n poden trobar molts altres que parlen de la Guerra Freda, del nazisme, de la Guerra dels Balcans, de l'actual Guerra Siriana... Tot explicat sempre a partir d'un club de futbol que, com el subtítol de l'obra indica, és "políticament singular".\nAnem al llibre , sempre que escrius t'espera un premi, és la oportunitat de que el llibre, surti, en plenes vacances, o llegeixes el pensament del teus lectors i lectores i saps de sobres que serà un èxit?\nEvidentment que no. De fet, és difícil preveure la reacció del públic davant d'un llibre quan aquest acaba de sortir d’impremta. Tot i així, com bé dius, veure la teva obra publicada sempre és un premi, i si a aquesta s'hi afegeix una bona acollida de part dels lectors i les lectores doncs la cosa ja surt rodona.\n"Esport i política són un maridatge perfecte, tant per les causes més justes com per a les més obscenes" s'afirma a l'obra, podries explicar al lector com arribes aquestes conclusió?\nDoncs constatant la història de l'esport, i especialment del futbol, al llarg del darrer segle i mig, que dona bona mostra de com tant les causes justes com les més perverses han trobat en l'àmbit esportiu un espai per intentar legitimar les seves posicions polítiques. Per citar-ne un exemple, a Portugal el futbol va servir tant per legitimar l'Estado novo de Salazar (gràcies als triomfs europeus del Benfica) com per posar-lo contra les cordes (amb l'Académica de Coimbra, que va convertir els seus partits a la copa portuguesa de 1969 en autèntics actes de desafiament al règim).\n¿Podries explica al lector per què la presentació del llibre es va celebrar al camp del Júpiter, un club vinculat tant al president Macià com a molts anarcosindicalistes barcelonins?\nDoncs justament per això, perquè el Júpiter és un d'aquests clubs políticament singulars que recull el llibre "Futbolítica". Un club nascut al Poblenou obrer i significat per les seves simpaties pels moviments obreristes existents a la Catalunya dels primers anys del segle XX, que lluïa l'estel i la senyera al seu escut, que va tenir les simpaties de Francesc Macià i que va ser durament reprimit per les dictadures de Primo de Rivera i de Franco. Tot això feia que pocs llocs millors que les dependències del Club Esportiu Júpiter poguessin acollir la presentació d'un llibre com aquest.\nExplica'm, i sigues sincer, que en creus, com a escriptor, del referèndum, la democràcia, les urnes i els problemes reals de la gent?\nDoncs, com a ciutadà, més que com a escriptor, el que penso és que el referèndum és un acte de democràcia radical que precisament ha de servir per fer un acte de sobirania que permeti a la ciutadania d'aquest país fer-se amb el control del seu destí per poder resoldre els problemes reals de la gent. En definitiva, l'oportunitat de construir un país millor. Més lliure però també més just.\nJa tens a punt noves idees? Estàs preparant alguna nova bomba?\nFa tot just uns mesos vaig publicar un altre llibre, una novel·la negra, "Seixanta-vuit", protagonitzada per un detectiu lleidatà, en Rafel Rovira, de la meva creació. Ara, després d'aquest "Futbolítica" crec que em mereixo una mica de descans. Tot i així, pel cap sempre bullen noves idees que esperem que, més aviat que tard, s'acabin convertint en nous llibres. En tot cas, els qui s'hagin quedat amb ganes de noves històries sobre futbol i política, sempre poden llegir-me a les pàgines de L'Esportiu on periòdicament publico articles sobre aquestes qüestions.


La Biblioteca de Palafrugell participa en un projecte pilot per a joves tutelats • Ràdio Capital de l'Empordà\nLa Biblioteca Municipal de Palafrugell, juntament amb les de Blanes i Figueres, participa en el projecte pilot per acostar els joves menors tutelats de les 3 poblacions als diferents equipaments bibliotecaris. L’objectiu del projecte és consolidar el valor social i cívic de la biblioteca, i treballar en accions socials inclusives d’aquells sectors de la ciutadania més vulnerables en l’actual situació de pandèmia – en aquest cas, els joves immigrants no acompanyats -.A Palafrugell, el projecte s’ha concretat amb el Taller “Relat de vida”. Aquest taller, a realitzar en diversos dies, intenta fomentar la creativitat dels joves mitjançant la cultura del hip hop, potenciar la seva vessant musical i ser un punt de partida per desenvolupar el pensament i la reflexió crítica en un jovent amb greus dificultats emocionals i socials. L’activitat la porta a terme el tallerista Pau Llonch, reconegut músic i membre de la cooperativa d’educació Versembrant.\nArticle anteriorBildu pregunta al govern espanyol: Albert Solà o Felip VI?\nArticle següentSupermatí – 14 octubre 2020


Comunicats de la Plataforma Soterrament Total. | Les Altres Veus\nComunicats de la Plataforma Soterrament Total.\nPengem els dos comunicats que ha penjat últimament la Plataforma Tracte Just Soterrament Total. El primer fa relació a la No inclusió de cap partida en els pressupostos generals de l’Estat pel Soterrament de la línia de França. El segon fa relació a la retirada de les sancions que ADIF va posar a dos membres de la Plataforma, ens alegrem enormement.\nAlguns esperàvem innocentment algun gest envers el projecte de soterrament de la línia ferroviària Barcelona-Port Bou en el seu pas per Montcada. Des de el secretariat de la plataforma vàrem mostrar-nos comprensius davant la situació política ( eleccions generals i crisi econòmica i el corresponent ajornament del pressupost pel 2012 ) però malgrat tot no per això vam deixar de reclamar la corresponent partida econòmica per afrontar el primer tram constructiu . Tots els grups parlamentaris amb representació catalana van presentar les corresponents esmenes a fi de que com a mínim , encara que fos simbòlicament, existís una partida econòmica que ens fes referencia.\nEs tractava de veure reflectit la voluntat política que en el seu dia el PP ens va anunciar\nEl nostre desig s’ha vist frustrat altre vegada ja que el govern del PP ha refusat totes les esmenes que hi feien referencia , sota l’excusa ja reiterativa de la crisi económica i de la herència rebuda .\nAra se’ns diu que haurem d’esperar un any més .\nAmb l’experiencia acomulada de comprobar al llarg de més de sis anys que sota qualsevol excusa el projecte sempre es retrasava ( que si manca aixó o allò ..), ara una vegada superats tots els tràmits administratius ….un es pregunta … veurem alguna vegada l’inici de les obres?\nDes de fa pocs dies l’ADIF ha fet saber a Jaume Relat ( Portaveu de la Plataforma Soterrament Total, Ara)que arxivava l’expedient sancionador obert en contra d’ell per la manifestació protagonitzada el 19 de maig del 2011 en la qual es reclamava el compliment dels acords per a soterrar la línia ferroviària Barcelona- Port Bou al seu pas per Montcada.\nRecordem que en un principi es va obrir per part de l’ADIF expedient sancionador contra els membres de la Plataforma Josep Bacardit i Jaume Relat. Expedient que els imputats van recórrer en primer moment, quedant sense efecte el del Josep Bacardit per silenci administratiu, no obstant l’Adif va continuar insistint en contra de Jaume Relat . Finalment han decidit posar punt i final a una sanció que es miri per on es miri no tenia cap ni peus.\nUn punt i final no exempt d’un avis que més o menys anuncia que la sanció ( ara arxivada) pot tornar a sorgir si … tornem a fer actes d’aquest tipus, … vaja! …ens recomanen que siguem bons xicots.\nDes de el Secretariat de la Plataforma només podem afegir que ens alegrem de la noticia però al mateix temps ens reiterem que continuarem fent el que calgui perquè d’una vegada per totes es faci JUSTICIA a un poble maltractat que paga un al preu per la servitud a la que esta sotmesa per les infraestructures i vials de comunicació que esquarteren el seu territori.\nVOLEM EL SOTERRAMENT , VOLEM QUE ES FACI JUSTICIA ¡\n← Enderroquen Can Sans: RIP patrimoni\nOpinió. Ja és aquí la Festa Major 2012. →


Black Clover tindrà el seu propi videojoc! ⋆ 3Dnassos\ndesembre 5th, 2017 Kaimasters Manganime, Mocades 0 comments\nEstem tornant a viure una època esplèndida pel món del videojoc i les sèries d’animació i és que si fa poc es va anunciar un nou Deadly Sins, un joc de My Hero Academia i un de Gintama avui Bandai ens ha sorprès amb un anunci de Black Clover.\nPodrem viure les aventures d’Asta i companyia a Playstation 4 i Windows PC durant l’any que ve. L’empresa ens ha deixat un teaser molt curt en el que veiem al protagonista amb la seva espasa i, ara per ara, es tot el que sabem i tot el que us podem dir.\nQuines ganes de saber-ne més! 2018 serà un any boníssim per la indústria. Estarem a la espera de que surti més info, de moment aquí us deixem el contingut.\nPrevious article S'anuncia Megaman 11 per totes les plataformes\nNext article S'anuncia AO Tennis per Xbox One i PS4


Talent latent 2020 de SCAN Review — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura i festes › Art i cinema › Centre d'Art Tarragona › Exposicions › Talent latent 2020 de SCAN Review\nA Casa Canals, del 7 de novembre al 28 de febrer de 2021\nEnguany se celebra la dotzena edició del Festival de fotografia SCAN i per aquest motiu el Centre d’Art de Tarragona organitza l’exposició col·lectiva Talent Latent en una edició especial i commemorativa anomenada SCAN Review. Es podrà gaudir de les obres dels joves autors triats d’entre els fotògrafs participants en el Full Contact (l’espai que posa en contacte creadors emergents i agents del món de l’art) de totes les anteriors edicions de l’SCAN. Per als creadors és una oportunitat d’or per materialitzar els seus projectes, però per a la ciutadania representa una oferta cultural important, pel que té d’agosarada, innovadora, fresca i enriquidora.\nTalent Latent marca la tendència de la fotografia contemporània que s’interrelaciona amb altres elements artístics. Avui, la fotografia ja no és només un sistema subtractiu, com s’entenia, en línies generals, a mitjans del segle passat. Des de ja fa temps, discorre entre captar imatges, que s’agafen i es prenen, i un sistema més additiu, com la pintura, en què els artistes omplen amb el seu art una tela en blanc.\nEn aquest context, els joves que participen en aquesta edició ens oferiran expressions artístiques sobre la base d’allò que han pres de la realitat, i que seran tractades i exposades segons el seu talent i la seva sensibilitat. Una immillorable oportunitat per gaudir d’aquesta manifestació cultural que ens interpel·la, ens provoca i ens fa còmplices del que veiem.\nTalent Latent és l’essència del Festival Internacional de Fotografia SCAN\nSCAN, que vol connectar amb la realitat d’una època incerta, globalitzada i híper cultural, es proposa exercir una vegada més i sense defallir, en aquest any 2020 tan estrany, el seu paper en el terreny de l’activisme cultural i artístic, proposant una visió panoràmica sobre la fotogràfica actual. Així, aquest SCAN esdevé un espai plural i heterogeni que reflecteixi tant l’esperit artístic dels joves fotògrafs i fotògrafes com les seves inquietuds socials, polítiques o culturals.\nTalent Latent 2020 és un viatge a la creació fotogràfica contemporània, on els i les artistes han teixit llaços sòlids amb el que és real i el que és virtual, creant imatges que revelen espais ficticis o mentals que, en definitiva, ens ajuden a comprendre la societat on ens ha tocat viure.\nComissaris: Chantal Grande i Jesús Vilamajó\nDe dimarts a dissabtes, de 10 a 18.30 h\nExposició subvencionada pel Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya


Lluïsos d'Horta - Cinema Familiar - 101 Dálmatas\nCinema Familiar us presentem la projecció de la pel·lícula 101 Dálmatas (1961, dirigida per Wolfgang Reitherman, Clyde Geronimi i Hamilton Luske - Estats Units. Durada 79 minuts - Títol original One Hundred and One Dalmatians (101 Dalmatians) Poduïda per Walt Disney Productions). Pel·lícula d'Animació. Projecció en castellà.\nSinopsi: (Aventures, Infantil) Pongo i Perdita, els dàlmates protagonistes, són una feliç parella canina que viu envoltada dels seus cadells i amb els seus amos Roger i Anita. Però la seva felicitat està amenaçada. Cruella de Ville, una pèrfida dona que viu en una gran mansió i adora els abrics de pells, s'assabenta que els protagonistes tenen quinze cadells dàlmates. Llavors, la idea de segrestar-los per fer-se un exclusiu abric de pells es converteix en una obsessió malaltissa. Per fer realitat el seu somni contracta a dos lladres. (FILMAFFINITY)


pelagos » Arxiu del blog » El cap Cors\n« L’Havana, entre la història i la malenconia\nEls petits ànecs »\nEnviat per mesogio el dia Juliol 25th, 2007\nDe les moltes coses interessants que hi ha a Còrsega, us recomanem la visita d’aquest cap, al nord de l’illa. Fa 40 Km. de llarg i 10 d’ample, però les carreteres tenen revolts i per travessar-lo cal passar colls de muntanya.\nPer la banda oriental, a partir de la ciutat de Bàstia, teniu una costa suau i dolça, amb platges de sorra i caletes de pedres. Un poble coquetó, Erbalunga i al final, un altre, Maccinaggio. A partir d’aquí es pot anar pel Sender dels Duaners, un camí accessible a tothom que va recorrent la costa, entre cales genials i maquis (les mates) d’olors impressionants. Si es fes sencer, fins a Centuri, a l’altra banda del cap, són unes quantes hores i cal fer-ho en etapes.\nDe la banda occidental, salvatge, abrupta… recomanem Nonza i la seva llarga platja de sorra negra. Un bon lloc per aturar-se i pujar a la ciutadella.\nDes de la ciutat de Saint Florent es pot agafar una barca per anar a la platja de Loto d’aigües turqueses (no hi ha carretera); d’allà, es pot caminar fins a la de Saleccia. Això ja forma part del desert dels Agriats. Però ull… les meduses també hi han arribat! Caldrà veure què passa a tota la Mediterrània amb aquest problema.\nA Còrsega es parla francès; la llengua corsa, arraconada, ni s’ensenya a les escoles. Vaques, cabres i porcs circulen lliurement per les carreteres, i que duri.\nAquest post es va fer el dia Dimecres, Juliol 25th, 2007 a les 8:36\tdins de les categories Viatges. Pots seguir els comentaris gràcies al RSS 2.0 feed. Pots deixar un comentari, o enllaçar el post a la teva web.\n2 comentaris per “El cap Cors”\nJuliol 27th, 2007 a les 9:17\nPerò quina enveja! No hi he estat mai a Còrsega i segur que és preciós Segur que ho heu passat genial. També s’ha de dir que ja us anyorava tant de temps sense escriure al blog!\nJuliol 31st, 2007 a les 11:30\nNo només és Cap Corse és precios. Tota l’illa és encantadora, els boscos, les postes de sol…: http://galeria.planasbas.net/v/corsega/\nUs animo a tots a anar-hi.


Apartaments Turístics Prat de Les Mines, Llorts – Preus actualitzats 2021\nOfertes al Apartaments Turístics Prat de Les Mines (Apartament), Llorts (Andorra)\nComentaris de clients (139)\nComparteix Apartaments Turístics Prat de Les Mines\nApartaments Apartaments Turístics Prat de Les Mines\nCarretera General, 3, AD300 Llorts, Andorra – Molt bona ubicació - mostra el mapa\nApartament ampli, còmode, amb tots els estris necessaris per fer una bona estada. I molt ben ubicat, lloc tranquil.\nApartament gran i ben equipat, amb una ubicació molt bona per gaudir de la natura.\nL'apartament està perfectament acondicionat, la cuina amb tots els estris necessàris, rentavaixelles i trentadora inclosos. La cambra de bany impecsble amb una columna de dutxa. L'habitació de matrimoni amb llit comode i ample. Es pot considerar mes un pis, per l'amplitud que te, que no un apartament a l'ús. El restaurant portat per les mateixes persones fan un menú de migdia excel.lent.\nBona situació per fer activitats i excursions. Tranquil·litat. L'apartament molt net i ben equipat.\nExcel•lent, a 10 minuts d’Arcalís i pàrking gratuït! Apartament ampli i ben equipat.\nApartament ampli i nou, 100% recomanable, hi tornarem.\nEstan ben equipats pel fred intens i són força còmodes.\nTot molt bé, ben equipat, fàcil accés, molt tranquil\nApartament ampli i amb totes les comoditats. Hi ha tot allò necessari per cuinar i estava tot molt net. Perfecte per anar a les pistes d'Ordino Arcalís, és troben tan sols a uns minuts. Cap queixa, el recomenem!\nEmplaçament ideal per fer excursions. Apartament ampli i complert ¡¡ còmode\nAssegura't un bon preu al Apartaments Turístics Prat de Les Mines - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8,8.\n"Apartament ampli, còmode, amb tots els estris necessaris per fer una bona estada. I molt ben ubicat, lloc tranquil."\n"Apartament gran i ben equipat, amb una ubicació molt bona per gaudir de la natura."\n"L'apartament està perfectament acondicionat, la cuina amb tots els estris necessàris, rentavaixelles i trentadora inclosos. La cambra de bany impecsble amb una columna de dutxa."\n"Bona situació per fer activitats i excursions. Tranquil·litat. L'apartament molt net i ben equipat."\n"Excel•lent, a 10 minuts d’Arcalís i pàrking gratuït! Apartament ampli i ben equipat."\n"Apartament ampli i nou, 100% recomanable, hi tornarem."\n"Estan ben equipats pel fred intens i són força còmodes."\n"Tot molt bé, ben equipat, fàcil accés, molt tranquil"\n"Apartament ampli i amb totes les comoditats. Hi ha tot allò necessari per cuinar i estava tot molt net. Perfecte per anar a les pistes d'Ordino Arcalís, és troben tan sols a uns minuts."\n"Emplaçament ideal per fer excursions. Apartament ampli i complert ¡¡ còmode"\nEls apartaments del Prat de les Mines estan situats als afores de Llorts, a Andorra, a 7 km de les pistes d'esquí de Vallnord. Tots els apartaments disposen de TV de pantalla plana, WiFi gratuïta i vistes a la muntanya.\nEls apartaments de l'Apartaments Turístics Prat de Les Mines són amplis i tenen 3 habitacions i capacitat per a 8 persones. La cuina està completa amb rentavaixella, rentadora i microones. Alguns tenen balcó.\nEls apartaments del Prat de les Mines es troben davant de la popular ruta del Ferro. Les pistes d'esquí d'Ordino-Arcalís són a només 7 km, mentre que les pistes d'Arinsal són a 12 km. El club de golf Vall d'Ordino és a 4 km.\nEls apartaments de Les Mines disposen d'aparcament i hi ha lloc per guardar les bicicletes i guardaesquís, a petició i per un suplement.\nApartaments Turístics Prat de Les Mines treballa amb Booking.com des del 20 d'oct. de 2009.\nL'han desat a 754 llistes\nQuan vols allotjar-te a Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nPuntuació alta per a Llorts\nUbicació Vistes Net Tranquil Cuina\n"L'apartament està perfectament acondicionat, la cuina amb tots els estris necessàris, rentavaixelles i trentadora inclosos. La cambra de bany impecsble amb una columna de dutxa. L'habitació de matrimoni amb llit comode i ample. Es pot considerar mes un pis, per l'amplitud que te, que no un apartament a l'ús. El restaurant portat per les mateixes persones fan un menú de migdia excel.lent." Llegeix més\n"Apartament ampli i amb totes les comoditats. Hi ha tot allò necessari per cuinar i estava tot molt net. Perfecte per anar a les pistes d'Ordino Arcalís, és troben tan sols a uns minuts. Cap queixa, el recomenem! "\nEl Raco Prat de les Mines\nInstal·lacions de Apartaments Turístics Prat de Les Mines Bones instal·lacions! Puntuació: 8,9\nHi ha aparcament privat a l'allotjament. No es poden fer reserves - Aquest servei pot comportar un suplement.\nLlegeix-ho Apartaments Turístics Prat de Les Mines accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nApartaments Turístics Prat de Les Mines accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nEs consideren nens els menors de fins a 12 anys. A partir d'aquesta edat, es consideren adults.\nNúmero de llicència: 9202278L, 920278L\nPreguntes freqüents sobre Apartaments Turístics Prat de Les Mines\nQuant costa allotjar-se a Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nEls preus de Apartaments Turístics Prat de Les Mines poden variar segons l'estada (p. ex. depenent de les dates seleccionades, les condicions de l'hotel, etc.). Indica les dates per veure els preus.\nQuantes persones poden dormir a Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nHi ha diverses opcions d'allotjament a Apartaments Turístics Prat de Les Mines (segons disponibilitat) amb la capacitat següent:\nQuina és l'hora d'entrada i de sortida de Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nPots fer el check-in a Apartaments Turístics Prat de Les Mines a partir de les 17:00 i el check-out fins a les 10:00.\nTé restaurant Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nApartaments Turístics Prat de Les Mines té 1 restaurant:\nA Apartaments Turístics Prat de Les Mines hi ha balcó?\nSí, aquest allotjament té opcions amb balcó. En aquesta pàgina trobaràs més informació sobre les instal·lacions i serveis a Apartaments Turístics Prat de Les Mines.\nA quina distància del centre de Llorts es troba Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nApartaments Turístics Prat de Les Mines és a 50 m del centre de Llorts.\nQuantes habitacions hi ha a Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nApartaments Turístics Prat de Les Mines té el nombre d'habitacions següent:\nApartaments Turístics Prat de Les Mines és popular entre les famílies?\nSí, Apartaments Turístics Prat de Les Mines té èxit entre els clients que reserven estades en família.\nQuè es pot fer a Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nApartaments Turístics Prat de Les Mines ofereix les activitats o serveis següents (poden tenir suplements):\nHi ha aparcament a Apartaments Turístics Prat de Les Mines?\nApartaments Turístics Prat de Les Mines ofereix les opcions d'aparcament següents (segons disponibilitat):\n8,8 Fabulós 139 comentaris Experiències de clients 100% reals\nTotes les puntuacions (139)\nTots els idiomes (139)\nEl millor de Llorts\nClica aquí per veure més allotjaments a prop de llocs d'interès populars de Llorts\nAeroport de Carcassona (CCF) 93,9 km\nEstalvia de debò a Llorts


L’Ajuntament va a analitzar les mesures d'accessibilitat susceptibles de dur a terme dintre del marc de les competències municipals\nEl plenari municipal de Xàtiva d’aquest dissabte va aprovar per unanimitat l’adhesió al manifest per l'accessibilitat universal a Xàtiva signat per diferents associacions de la ciutat vinculades a la diversitat funcional, i per altres d’àmbit social. A més a més, l’Ajuntament ha anunciat que obrirà de manera immediata un expedient al respecte a la fi d’analitzar aquells edificis incorporats a la moció-manifest per a avaluar aquells que siguen susceptibles d’actuació en el marc d’abordament de les mesures pertinents a fi de satisfer les necessitats corresponents dins del marc de les competències municipals.\nLa finalitat del manifest, presentat per un total de 15 entitats, és garantir el dret a l’accessibilitat de tothom i així crear «una societat inclusiva, en la que totes les persones tinguen igualtat d’oportunitats, circulació i participació». Dintre del manifest, les accions que es reclamen són l'accessibilitat universal en espais públics i privats; una mobilitat, transport públic, parcs i jardins universals; places d'aparcament i senyalització adequada per a tots els nivells de diversitat funcional; i la bona accessibilitat en fires, mercats, espectacles i esdeveniments. També es demana la creació d’una Mesa de la Diversitat Funcional formada per col•lectius i individus que puga donar orientació sobre com portar a terme les reivindicacions, així com s’exposa la gratuïtat que presta el Centre de Referència Estatal d’Autonomia Personal i Ajudes Tècniques per a donar informació sobre com fer accessibles espais i serveis.\nL’Ajuntament ha transmès el seu compromís amb el col•lectiu amb diversitat funcional, senyalant que la convivència ciutadana implica no solament la igualtat d’oportunitats, sinó que la mateixa ha d’implementar-se a tots i cadascun dels aspectes de la vida de les persones, tan en l’àmbit privat com en la seua activitat pública, recalcant que les administracions no poden ser alienes a la necessitat d’implementar aquells mitjos que resulten adients per a facilitar dita convivència.


Bartomeu: “Em sap greu pels aficionats del Barça”\nEl president blaugrana ha afegit: “La Roma ha jugat millor, els vull felicitar perquè són justos semifinalistes de Champions”\nEl FC Barcelona ha caigut a Roma per 3-0 en el partit de tornada dels quarts de final de la Lliga de Campions i ha quedat eliminat de la competició. El president del Barça, Josep Maria Bartomeu, ha declarat al finalitzar el partit: “Em sap greu pels aficionats del Barça, tenim una gran tristesa tots. Ho sentim molt per tots els culers del món, però tenim un equip molt competitiu que s’aixecarà”.\nBartomeu també ha explicat: “La Roma ha jugat millor, són justos semifinalistes. Felicitem a la Roma, i ara toca analitzar millor el partit d’avui i pensar en la Lliga i la Copa”. “Ens han dominat el partit, ens han tancat bé i s’ho han cregut”, ha afegit el president blaugrana.\nA més, el president barcelonista ha explicat: “Teníem una gran il·lusió per arribar a semifinals, vam fer un gran partit d’anada. Cada any volem guanyar la Champions, ara toca analitzar tot bé”. “Dono també les gràcies a tots els que ens han vingut a animar a l’estadi, em sap molt greu”, ha conclòs.


Els municipis del pla concentren el 75% dels supermercats de Lleida | Lleida.com\nEls municipis del pla concentren el 75% dels supermercats de Lleida\nEl repartiment dels supermercats a Lleida mostra la clara tendència de la població a concentrar-se a les comarques del pla, ja que és en aquestes on es concentren el 75% dels municipis que tenen un o més establiments d'aquestes característiques. La resta es reparteix entre les comarques del Pirineu, encara que en aquest cas els establiments estan molt més disgregats i es troben bàsicament a les capitals de comarca o en poblacions amb un pes molt específic.\nÉs el cas, per exemple, de l'Alta Ribagorça i el Solsonès, en els quals tots els supermercats estan ubicats a les respectives capitals: dos al Pont de Suert i deu a Solsona, segons indica l'últim Anuari de la Distribució Comercial en Règim d'Autoservei, que recopila dades del repartiment d'aquests establiments a tot Catalunya. Una cosa similar succeeix al Pallars Jussà, amb supermercats a Tremp (7) i la Pobla de Segur (3); i a la Val d'Aran, on els usuaris només poden anar a Vielha (5) o Les (1).\nL'excepció en aquest sentit és l'Alt Urgell, que té supermercats repartits en sis municipis (la Seu, Montferrer i Castellbò, Oliana, Organyà, Peramola i Arsèguel) que són a prop dels principals eixos viaris, l'N-260 i la C-14.\nEn el costat oposat hi ha el pla de Lleida, que concentra tres de cada quatre supermercats. La densitat més alta és al Segrià, amb establiments en 22 municipis, el Pla d'Urgell (9) i la Noguera (6).\nD'altra banda, les comarques del pla amb menys súpers coincideixen amb les que compten amb menys població o la tenen més envellida, com és el cas de la Segarra, on els establiments es reparteixen entre Cervera, Guissona, Sant Ramon i Torà; i les Garrigues, on tan sols es pot anar a les botigues d'Arbeca, les Borges, Juneda i la Pobla de Cérvoles.\nL'Alt Urgell és la comarca del Pirineu amb més supermercats, repartits en sis poblacions\nEl Constitucional obre la porta a instal·lar hípers fora de la ciutat\nMercadona obrirà un nou supermercat a Mollerussa en un local davant Creu Roja


Redacció 17:01 27/05/21\nLa selecció d’Enric Canut, és la nova proposta que ens ofereix l’aula de tast virtual de la Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell. Aquest tast de formatges artesans dels Pirineus té una diferència en relació amb la resta de tastos proposats en aquesta secció: tots els formatges del tast es poden comprar online de manera conjunta a través de la distribuïdora Ardai, que els envia a domicili envasats en porcions per a quatre persones.\nfira sant ermengol nova la tast\nEnric Canut mostrant la seva selecció de formatges.\nEn aquesta ocasió, l’expert Enric Canut és el responsable de dirigir aquest tast. Canut és autor dels llibres: Els formatges a Catalunya, Manual de Quesos, Queseros y Quesómanos, Quesos de España, Catálogo de Quesos españoles del M.A.P.A, España, el país de los 100 quesos, Quesos españoles en la cocina, Quesos y paisajes-Cheeses and Landscapes, entre d’altres, i col·laborador habitual en revistes gastronòmiques: Sobremesa, Viandar, Comer Bien, Guía Peñín Magazine, Spaingourmetour, Cocina Fácil, Bouquet i Club del Gourmet.\nPer aquest tast guiat que es pot seguir a través de la pàgina web de la Fira de Sant Ermengol, Enric Canut ha seleccionat formatges que són nous o que, tot i ser elaborats al Pirineu, no han participat en la Fira de Formatges Artesans del Pirineu.\nEls formatges del tast d’Enric Canut\nCanut aconsella tastar-los, com és habitual, del més suau al més fort. Es comença amb un formatge d’ovella, Saint Sauveur des Basques, elaborat per la Fromagerie d’Irati. És un formatge de pasta tova i crosta florida blanca. S’elabora en una petita formatgeria, a la part nord de la Selva d’Irati, a Navarra, que pertany al grup Agour. És un formatge ecològic, de llet pasteuritzada d’ovella i té un pes d’entre 220 i 240 grams.\nEl segon formatge, Eth Petit dera Val d’Aran, està elaborat per la formatgeria Tarrau a Bagergue (Val d’Aran). A 1.490 m d’alçada, és probablement la formatgeria més alta de Catalunya. Eth Petit està fet amb llet crua de vaca i és la recuperació d’un formatge antic: formatge de la Val d’Aran. Es presenta en un format de 300 grams.\nEl tercer dels formatges del tast és Tomme d’Aydius de la Fromagerie Lancet, procedent de la Vallée d’Aspe, a la zona del Bearn; un formatge fermier de llet crua de cabra i pasta premsada de 4,5 kg o 5 kg, amb una maduració mínima de 6 mesos. Es presenta en un format de 2,5 kg.\nEl quart dels formatges d’aquesta selecció és el Formatge Sant Maurici, de la Formatgeria Tros de Sort, a Sort (Pallars Sobirà). És un formatge de llet pasteuritzada de vaca, de format quadrat i de gran tamany (9kg). El Sant Maurici vol ser un homenatge als formatges de format gran que es feien a l’alta muntanya quan els ramats pujaven a l’estiu. És un formatge mantegós que es presenta en petites peces de 300 grams.\nEl tast d’Enric Canut finalitza amb el tast del formatge Aizpea, un Idiazábal fumat de pastor, elaborat per Elia Arrillaga i Mikel Etxezerreta a la xabola Tontor, a la Serra d’Urbia. Són dels pocs pastors que segueixen pujant, durant l’estiu, a les pastures d’Aizgorri, on les ovelles només mengen herba fresca a més de mil metres d’alçada.\nAmb aquest ja són 12 els vídeos penjats que formen part de l’Aula de Tast Online de la Fira de Sant Ermengol, 8 dels quals corresponents a sessions de tastos guiats, 4 sessions de cuina amb formatge i 1 de formatge d’autor. Encara en queden quatre per publicar, amb periodicitat mensual.