Diferència entre revisions de la pàgina «Conquesta cartaginesa d'Hispània» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «Conquesta cartaginesa d'Hispània»\nConquesta cartaginesa d'Hispània (modifica)\nRevisió del 19:12, 8 oct 2019\nRevisió del 12:20, 20 ago 2019 (modifica)\nm (|thumb|350px -> |miniatura)\nRevisió del 19:12, 8 oct 2019 (modifica) (desfés)\nDesprés de la [[primera guerra púnica]] el [[241 aC]] Cartago havia esgotat els seus recursos econòmics, i el [[236 aC]] la [[Guerra dels mercenaris|revolta dels seus mercenaris]] va ser aprofitada per Roma per dominar [[Sardenya]] i [[Còrsega]]. [[Amílcar Barca]] va dirigir llavors les seves esperances a la dominació d'Hispània ([[237 aC]]). No fou difícil i per una política de força i de cooperació amb molts matrimonis mixtos, aviat es va establir el domini cartaginès a bona part de la península (237-[[229 aC]]).\n[[Polibi]] diu que Amílcar Barca després de la guerra fou enviat amb un exèrcit a [[Hispània]], en canvi [[Diodor de Sicília]] i [[Appià]] diuen que es va barrejar amb intrigues del partit popular contra el partit aristocràtic i que per escapar a la persecució dels aristòcrates que li recriminaven la seva conducta a Sicília, va anar a Hispània. Appià i [[ZonaresZonaras]] diuen expressament que va anar a Hispània sense autorització del govern i que els seus actes foren després ratificats a causa dels seus èxits i per la influència del seu gendre [[Àsdrubal (gendre d'Amílcar)|Àsdrubal]], cap del partit popular a Cartago que havia guanyat molts adherents al rebre finançament des d'Hispània amb les riqueses obtingudes per Amílcar. No es pot assegurar res però si que se sap que Amílcar era partidari del partit popular mentre el general Hannó era el cap dels aristòcrates, i que va fer aliança matrimonial i política amb Asdrúbal. En general es pensa que Barca volia crear un imperi a Hispània tant per raons econòmiques com estratègiques, ja que Cartago necessitava amb urgència obtenir metalls preciosos perquè les seues arques havien quedat buides després de la guerra; a més, li calia reclutar mercenaris hispans per als seus minvats exèrcits i, sobretot, el control militar de la Península era absolutament imprescindible a fi que Cartago pogués frenar la penetració romana. Personalment compensava la pèrdua de Sicília i esperava obtenir riqueses per fer l'abans possible la guerra de revenja contra Roma. Però una facció del Senat cartaginès era contrària a l'expansió, i proposava l'alternativa d'intensificar l'explotació dels recursos naturals de les terres africanes. Sembla que Barca va reclutar un nou exèrcit a [[Numídia]], i va organitzar una expedició a [[Hispània]] sota la seva responsabilitat.\nQuan Amílcar va arribar a Hispània només Gades i algunes altres petites colònies fenícies estaven en l'òrbita de Cartago i estenien la seva influència pel sud del país. Amb el seu exèrcit mercenari, i més tard amb soldats pagats o reclutats al lloc, Amílcar va dominar tribus i ciutats, combinant la diplomàcia i la guerra. Les riques mines de plata a la part del país que va sotmetre li va donar la riquesa que necessitava, complementada amb el botí de guerra i les contribucions dels sotmesos. Després de la popularitat entre el poble i el partit patriòtic, adquirida a conseqüència del seu èxit, els seus adversaris no van poder impedir que arribés a ser pràcticament un dictador i tots els esforços humans i econòmics de [[Cartago]] es dirigiren cap a un únic objectiu: la [[conquesta]] d'Hispània. Va fundar una ciutat destinada a esdevenir la capital cartaginesa d'Hispània a un lloc anomenat Cap Blanc (Ἄκρα Λευκή), però aquesta fou substituïda després per Cartago Nova. També se li atribueix que va fundar la ciutat de [[Barcino]], l'actual [[Barcelona]].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/22068117»


“Crec que moltes malalties es generen a partir d'un conflicte”\nParticiparà en la fira del llibre de Buenos Aires, on portarà la versió en castellà de ‘Vols viure?’, relat de la greu malaltia que va superar i que ell defineix com un crit de llibertat\nAlbert Salvadó reflexiona a 'Vols viure?' sobre la malaltia.\nActualitzada 12/03/2019 a les 07:23\nAlbert Salvadó se’n va, al maig, a la fira del llibre de Buenos Aires. Convidat pel ministeri de Cultura, amb Teresa Colom, per participar-hi, en una acció organitzada a través de la Fundació Ramon Llull. Aprofitarà per promocionar la versió en castellà del títol més recent, Vols viure?, on reflexiona sobre la greu malaltia que va vèncer.\nO sigui que se’n va a fer les Amèriques.\nQue hagin pensat en mi és un gran honor. Tot i que ja estic present al mercat hispanoamericà, però ara se m’ofereix l’oportunitat de ser-hi físicament. Això t’obre portes.\nJa ven llibres per allà?\nJo rebo sovint missatges de Mèxic, de Perú, Argentina i Uruguai, en què m’expliquen coses de les meves obres. És un mercat increïble, que creix dia a dia.\n‘Vols viure?’ és un llibre d’autoajuda?\nNo. Un llibre d’autoajuda et marca pautes i et diu “has de fer això”. Jo explico el que he fet i el que he reflexionat, però si a algú li serveix, fantàstic. És un llibre d’exposició d’un cas concret que a algú li pot servir, imagino, perquè estic rebent missatges de gent que em diu: “Gràcies per haver-lo escrit.”\nAlgun el va colpir?\nSí, un home que em va dir que s’hi ha vist reflectit “perquè sóc també dels rebels”, dels que no accepten les explicacions oficials sense posar-les en tela de judici.\nEn una frase del llibre sembla un pèl desagraït. Diu: “Un cop els metges autoanomenats científics m’han salvat la vida surto cames ajudeu-me, no sigui que em matin.”\nEm refereixo al servei d’urgències, on m’arreglen la situació però després em volen salvar la vida, se senten obligats a salvar-me la vida, suposo que per formació.\nHo explicaré amb el cas del meu sogre, ingressat a l’hospital i a qui van reanimar diverses vegades. Al final va dir “se m’està fent tan llarg...” És que arriba un moment que un mateix desitja que arribi el final.\nAixò de posar en tela de judici la medicina sembla perillós. Pots anar a parar a mal lloc.\nPrecisament perquè hi ha qui considera que les persones no som intel·ligents es tracta la gent com se la tracta. Però la gent és intel·ligent. Així que no tinc cap por que porti a una situació perillosa.\nEn això de les teràpies alternatives hi ha molt aprofitat.\nJo en aquest llibre no dic el que ningú ha de pensar, sentir o fer. Cadascú és un univers i cadascú viu la seva vida. El que reclamo és la meva llibertat. Absoluta, total. El meu cos és meu i jo prenc les decisions que m’afecten. Compte, perquè es pot aplicar a la salut, la religió, la política, l’economia, la societat.\nParlar de la malaltia així té un pèl d’exhibicionisme?\nSí, era un tema tabú. Però diria que ha estat un exercici terrible de sinceritat. I hi ha hagut parts que m’ha costat moltíssim.\nSentia la necessitat de fer-ho. Vaig tirar marxa enrere, per examinar records, alguns durs, de com es crea el caràcter, conforma la persona. Fins que no tens la capacitat de descobrir qui ets en realitat ho tens cru per arreglar conflictes. Jo he arribat a la conclusió que moltes malalties es generen a partir d’un conflicte i si no el soluciones entres en aquell procés que els metges denominen recidiva: sembla que la malaltia desapareix però torna. La malaltia és un crit d’alarma, no un assassí darrere la porta.\nLa malaltia va coincidir amb la querella de Josep Dallerès per ‘El ball de la vida’ i ara explica la ruptura amb la coautora i mare del protagonista d’aquell llibre, Anna Tohà.\nAllò va ser un cop molt fort. Jo no m’esperava que havent posat tota la força, el carinyo, a escriure el llibre, desfermés un procés que al final va portar tants problemes. Amb l’Anna vam tenir una conversa telefònica molt dura i no hi he tornat a parlar mai, no n’he sabut res més. M’és difícil avaluar què va passar. Suposo que ha passat vivències molt dures i tot això li ha configurat un determiant caràcter. Li disculpo les reaccions. Però m’ha costat, eh.\nFelicitats pel teu sentit de la llibertat, pensament critic i valor Albert! Efectivament, hi ha conflictes en l'origen de moltes malalties, en tinc gairebé tres décades d' experiencia professional i evidència clínica. Justament, ens convé mes pensament critic i menys victimisme impulsat per la societat, que es la trampa mes greu per no afrontar els problemes, de l'indole que siguin.


Un incendi crema 400 hectàrees a Santa Cristina d'Aro i obliga a desallotjar 120 persones\nContinua actiu l'incendi forestal que s'ha declarat la tarda de divendres entre Santa Cristina d'Aro i Llagostera, al Baix Empordà. Els bombers han hagut de desallotjar tres urbanitzacions de Llagostera i Tossa, per prevenció. Segons Albert Ballesta, subdirector territorial d'Interior a les comarques de Girona, els desallotjats són més de 120 persones, de les urbanitzacions Fontbona de Llagostera i de Salionç i Santgraus, a Tossa. Les persones afectades per aquests desallotjaments, però, podrien ser fins a 650, ja que majoritàriament són residències de cap de setmana i, a l'hora del desallotjament, no hi havia gaire gent. Aquest dissabte al matí s'incorporaran a les tasques d'extinció tres helicòpters i quatre avions de vigilància i atac dels Bombers.\nRedacció 09/03/2012 - 10.07 Actualitzat 10/03/2012 - 17.15\nEl fort vent que bufa a la Costa Brava està dificultant els treballs per controlar l'incendi que crema des de les dues del migdia a Santa Cristina d'Aro. Unes seixanta dotacions de Bombers intenten extingir el foc, que ha afectat més de quatre-centes hectàrees.\nEs creu que el foc s'ha originat a prop de la carretera comarcal GIV-6821, que uneix Llagostera i Tossa de Mar per Sant Grau i que està tallada al trànsit. Les flames han obligat a desallotjar unes masies dels voltants i també dues urbanitzacions de Tossa i una altra de Llagostera. Les 28 persones desallotjades de l'urbanització Fontbona es troben al pavelló municipal de Llagostera i la quinzena de persones de les zones de Salionç i Santgraus són al pavelló muncipal de Tossa. Al vespre, els desallotjats ja arribaven a 120 i es preveu que continuïn augmentant a mesura que gent es vagi desplaçant a la zona i es trobin els accessos tallats.\nEl fort vent que bufava aquest matí i migdia, amb ratxes d'entre 70 i 80 km/h, ha afluixat a la tarda cap a ràfegues d'entre 20 i 30 km/h. La previsió és que el vent es mantingui amb aquesta intensitat o afluixi una mica més.\nLes tasques dels bombers s'han concentrat a la zona de Can Duran per frenar la part davantera del foc, però aquest ha generat diversos focus secundaris.\nEl foc d'Olot, en fase de control\nLes complicades condicions meteorològiques i la sequera que afecta Catalunya afavoreix que hi hagi incendis. A la capital de la Garrotxa, el foc s'ha declarat a la falda del volcà de les Bisaroques i hi estan treballant set dotacions terrestres de bombers. Inicialment, el foc sembla de poca importància i està en fase de control.\nEl fet que les flames hagin anat en direcció cap al sud, a la zona on hi ha els repetidors de televisió i el riu Fluvià, ha permès que s'hagi pogut encerclar l'incendi fàcilment. Tot i ser una zona pròxima a la ciutat d'Olot, no s'ha d'evacuar ningú, ni tampoc els alumnes de l'escola Bisaroques.\nControlat l'incendi de Vilopriu\nAnteriorment, els bombers havien aconseguit controlar un foc a Vilopriu, que des de dijous a la nit ha cremat un total de quatre hectàrees. L'incendi es va declarar al costat de la carretera que limita amb el poble, la GIV-6232. Tot i estar controlat, 12 dotacions dels Bombers de la Generalitat continuen a la zona per evitar que les flames revifin, a causa de les fortes ventades que encara hi ha. Les hectàrees cremades són fonamentalment de bosc.\nAquests focs se sumen als quatre que afecten el Pirineu lleidatà des d'aquest dijous. L'incendi de Gerri de la Sal, a la comarca del Pallars Sobirà, és l'únic que continua actiu al Pirineu de Lleida, després que els Bombers hagin declarat en fase de control el foc de Calbinyà i considerin controlats els de Viu de Llevata i Coll de Nargó.\nEmergència per incendis a l'Empordà


sObres Mestres proposa solucions al malbaratament alimentari – El Temps del plàstic\n· Redacció Laia Solé Miralles; Locució Joan Sánchez Ros ·\nEl desaprofitament d’aliments contribueix que incrementi el nombre de residus a la ciutat de Barcelona i a fer-ne encara més difícil la seva gestió. Segons l’Agència de Residus Catalans es llencen 260.000 tones anuals d’aliments a la ciutat. Unes xifres que equivalen a 34,9 kg per habitant a l’any. Per aquest motiu, cada vegada són més les iniciatives que pretenen conscienciar a la població que tirant el menjar llencem els diners que ha costat produir-los i desaprofitem un recurs molt valuós.\nL’Aula Ambiental de Ciutat Vella ha integrat un cicle d’activitats obertes a la ciutadania dins del seu programa de primavera anomenat Menja’t el barri. Una iniciativa orientada a apropar al públic a la producció de proximitat, al cicle dels productes i al reaprofitament alimentari. En aquest context encaixa Espigolar és triomfar de sObres Mestres, un taller de cuina basat en la filosofia de no deixar perdre cap aliment que es va impartir el passat 23 de maig al cor del barri del Born.\nA les 18.00 hores de la tarda Nikoletta Theodoridi, una professional del món gastronòmic, donava la benvinguda al taller a una de les sales preparades de l’Espai Germà Joan Lluís Casanovas. Després d’una breu introducció on els participants van tenir l’oportunitat de trencar el gel, cadascú es va posar el seu davantal i la Nikoletta va organitzar la cuina en quatre sectors. L’objectiu era fer 4 tapes d’origen grec en la següent hora i tot a partir de productes reaprofitats i de proximitat; Dakos, Anelles de poma amb guarnició, Skordalia, i amanida d’albergínia.\nEntre intercanvis de consells culinaris i anècdotes gastronòmiques l’estona amb les mans en l’elaboració de les receptes va passar ràpidament. Després però, va venir allò que tots estaven esperant amb ganes; el tast dels plats cuinats. Els 20 participants van poder degustar el que havien estat preparant una estona abans. “Quina gran combinació de sabors”, “quines receptes tan curioses i bones!” van ser algunes de les expressions de fascinació que es van sentir per la sala.\nEl Dakos és un plat de preparació senzilla i ràpida de Creta.\nLa fita de Sobres Mestres, la iniciativa proveïdora de l’activitat, és lluitar contra el malbaratament alimentari a través d’una forma lúdica i treballar amb comunitat per donar una segona oportunitat als aliments. D’acord amb la seva filosofia sostenible, al llarg del taller es va vetllar perquè els residus plàstics produïts fossin els mínims possibles i perquè tot es reciclés en el lloc adequat. A més, un cop acabada l’activitat i netejada la cuina, es va incentivar als participants a emportar-se el menjar sobrant en recipients reutilitzables.\nDues hores de taller van ser suficients per demostrar que amb pa sec, fruites i verdures fresques, productes sense envàs plàstic i parts d’aliments que en altres ocasions desaprofitaríem es poden elaborar diversitat de plats. A la cuina s’ha de ser creatiu i per aprofitar els aliments i menjar millor només cal proposar-s’ho!\nUs adjuntem els vídeos i les instruccions d’algunes de les receptes per si teniu ganes de provar-ho:\n30 Mai, 2019 7 Juny, 2019 Laia Solé MirallesIniciatives\nEntrada anteriorUn grup d’alumnes de la Universitat Pompeu Fabra organitzen un Escape Room de temàtica ambiental\nSegüent entradaRecollir les burilles de cigarret per conscienciar a la població


Proveïdors i fabricants d'accessoris de la cinta en blanc del premi de la Xina - Premi personalitzat Rosette a l'engròs - PURSCHE\nAccessori per a premis en blanc (1 comptador) (1 / Pkg) cinta premiada en premis en blanc Rosette gegant amb serpentines. Utilitzeu en blanc o afegiu missatges personalitzats amb transferències de paper o cartes de vinil tallades. Ideal per a premis, decoracions de festes, accessoris d'escena o vestits. Qualsevol color de roseta de satèn està disponible.\nAdjudicació de premis en cinta blanca (1 compte) (1 / Pkg)\ncinta d'adjudicació en blanc de qualitat superior\nRosassa gegant amb serpentines.\nUtilitzeu en blanc o afegiu missatges personalitzats amb transferències de paper o cartes de vinil tallades\nIdeal per a premis, decoració de festes, accessoris d'escena o disfresses\nQualsevol color de roseta de satèn està disponible\nAquesta cinta d'adjudicació de primer lloc per a viatges de color vermell gran és de color rosa lleuger i presenta una rosetón doble impressionant amb dues serpentines adjunts (la mida de les serpentines es pot canviar) Aquesta cinta de color porpra no estampada és perfecta per premiar guanyadors, celebrar participacions o disfresses d'Halloween o decoració del partit.\nSobre les nostres cintes\nAquestes cintes de roseta són més gruixudes, més duradores i més pesades que els equivalents de favor favorables a la festa, i per això són ideals com a records adquirits o robusts accessoris reutilitzables. Un clip flexible de metall a la part posterior de la cinta facilita la fixació d'aquestes cintes a la roba, marcs, cadires de les cadires, brides de cavalls, etc.\n• Afers de festa, premis, fires de ciències i espectacles de gossos\n• Incentius a classe, premis d'esdeveniments, etc.\n• Les cintes de color violeta tradicionalment designen campions o puntuadors acumulatius d'alt nivell al final d'una competició.\n• Utilitzeu bolígrafs de pintura, cartes adhesives tallades per ordinador o transferències d'alumini per crear premis personalitzats divertits com regals o premis divertits per a grups d'any.\n• Disfresses de Halloween, accessoris de teatre o materials de màrqueting per al producte premiat.\n• Festes temàtiques eqüestres, decoracions de cadira per a casaments de graners, decoracions de taules de festa de Kentucky derby\nConsells per a l'ús\nA causa d'un embalatge que ajuda a mantenir els preus baixos, les cintes poden arribar amb serpentines arrissades. Per a cintes perfectament planes, ja sigui 1. Col loqueu sobre superfície plana, apliqueu una fina nebulosa d'aigua, llisqueu suaus i deixeu-ho assecar completament. o 2. Serpentines de ferro en una configuració fresca o moderada.\nCinta de satèn, grapes de ferro\n20-40 dies de temps de lliurament.\nEnviament oportú cada vegada. Proporcioneu un servei fiable i responsable de cada client amb cada producte. El nostre objectiu és satisfer a cada client el millor servei.\nPreguntes i respostes del client\nPreguntes típiques sobre productes:\n- És durable l'article?\n- És fàcil d'usar aquest element?\n- Quines són les dimensions d'aquest element?\nHot Tags: adjudicació en blanc d'accessoris de cinta, Xina, proveïdors, fabricants, venda a l'engròs, personalitzats, descompte, cotització, baix preu, mostra gratuïta\nMarvels Soft Charms de PVC KeyChain\nAccessoris per a cabells per a nens amb bon encant d...\nPolsera de silicona impresa i colorida


L'Estat no reforçarà les competències dels Mossos malgrat l'atemptat\nBarcelona. Dimarts, 22 d'agost de 2017. 14:44\nActualitzat: Dimarts, 22 d'agost de 2017. 16:05\n"Tot està perfectament protocolaritzat en matèria de seguretat i les competències estan molt ben definides. Continuarem treballant conjuntament". És el que ha dit el delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo, a la sortida del grup de coordinació que es va crear pels atemptats quan se'ls ha preguntat per la possibilitat de reforçar les competències dels Mossos. A més ha assegurat que "queda molta feina per fer" i que per això Generalitat i Estat es continuaran reunint.\nPer la seva banda, el conseller d'Interior, Joaquim Forn, ha enaltit la "relació normal d'intercanvi d'informació" que ambdues administracions han tingut des del primer moment, i ha insistit que queda molta feina per fer en l'àmbit internacional malgrat que la cèl·lula terrorista ja s'ha desactivat.\nMillo també ha explicat que s'estan investigant "connexions internacionals i els mecanismes" que van facilitar els atacs, fet que fa necessari que es continuï mantenint l'extrema coordinació entre totes les administracions i cossos i forces de seguretat.\nTant Millo com Forn han insistit que la Generalitat i l'Estat abordaran a partir de setembre l'accés dels Mossos a la informació policial estatal i europea, una mesura que es va acordar en la Junta de Seguretat de juliol però que encara no s'ha posat en marxa.\nForn ja ha parlat d'això tant amb el ministre de l'Interior, Juan Ignacio Zoido, com amb el secretari d'Estat de Seguretat, José Antonio Nieto, i ha dit que ambdós han manifestat la voluntat de materialitzar com més aviat millor els acords de la Junta de Seguretat.\nATAC TERRORISTA El detingut ferit a Alcanar admet que volien atemptar contra "monuments" i "esglésies" Estefania Molina\natac terrorista Els quatre detinguts pels atacs de Barcelona declaren a l'Audiència Nacional Estefania Molina


Teniu problemes amb l'app de VilaWeb?\nPer molt que bufe el vent\tPer molt que bufe el vent\nArròs valencià sostenible: cultivat, elaborat i envasat prop de casa\tArròs valencià sostenible: cultivat, elaborat i envasat prop de casa\nEl judici per l'accident del metro de València començarà el 27 de gener\tEl judici per l'accident del metro de València començarà el 27 de gener\nDíptic d'Advent\tDíptic d'Advent\nDespullar les màscares de Víctor Català\tDespullar les màscares de Víctor Català\nTeniu problemes amb l’app de VilaWeb?\nAlguns usuaris d'iPhone han tingut problemes les darreres hores i cal reinstal·lar l'app\nS’ha detectat les darreres hores l’existència de problemes per a fer servir amb normalitat l’app de VilaWeb en alguns telèfons iPhone. El problema no és general i apareix només en algunes versions. Si no podeu accedir amb normalitat als articles de VilaWeb això significa que el vostre mòbil és un dels afectats.\nSi és aquest el cas i no podeu accedir-hi us demanem que torneu a instal·lar l’app. Per a fer això primer cal esborrar l’app del vostre aparell i posteriorment cal anar a l’App Store, cercar VilaWeb i tornar a instal·lar-la. En fer-ho tot hauria de funcionar ja amb normalitat. Si no trobeu l’app a l’App Store podeu accedir-hi des d’aquí.\nCas que no sigui així us demanem que ens ho feu saber a través d’aquest formulari.\n21:50Despullar les màscares de Víctor Català\n21:50Miquel Oliver: ‘Els partits espanyols han utilitzat la figura de Rafa Nadal per atacar una ideologia’\n21:50El dret de protesta i el Barça-Madrid\n21:50Elogi del mal gust


Sunshine Shirako New Chiba Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4407-2, Nakazato, Shirako-cho, Chosei-gun, Chiba, Japan, Shirako, Chiba, Japó, 299-4215 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Chiba, Sunshine Shirako New és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Sunshine Shirako New és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, estació de càrrega elèctrica per a cotxes, servei de neteja diari, tenda de regals/records, bugaderia.\nEls clients poden triar d'entre 27 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. Bany d'aigua termal calenta, pistes de tennis de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Sunshine Shirako New.


Casa Paula Paradisus - Villas Lagos Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua do Cam 10, Altres, Lagos, Portugal, 8600-319 - Veure al mapa\nMés informació sobre Casa Paula Paradisus - Villas\nConvenientment situat a Lagos, Casa Paula Charming Villas és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nCasa Paula Charming Villas ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Casa Paula Charming Villas sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com piscina exterior. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Casa Paula Charming Villas la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Lagos.\nNúmero de Identificación Fiscal: 45376/AL;45382/AL;57065/AL.\nCal que informeu el Casa Paula - Villas (Private Pool for Each House) de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Número de llicència: 45376/AL


Roser Clavell, secretària general de DIPLOCA... - Govern.cat\nquery_builder 17 gener 2013 18:55\nRoser Clavell, secretària general de DIPLOCAT, participa en unes jornades a Noruega amb la ponència Time to export Catalonia through Public Diplomacy\nDIPLOCAT projecta la imatge de Catalunya a l'exterior en el marc de les jornades Local Actions in a Global Context: Paradiplomacy by Subnational Jurictions\nRoser Clavell, secretària general de DIPLOCAT - Consell de Diplomàcia Pública de Catalunya ha participat avui a les jornades Local Actions in a Global Context: Paradiplomacy by Subnational Jurictions, que s’han celebrat del 14 al 17 de gener a la localitat de Longyearbyen, a l’arxipèlag de les Illes Svalbard de Noruega.\nRoser Clavell ha presentat l’exposició Time to export Catalonia through Public Diplomacy, on ha explicat la importància i els reptes de la diplomàcia pública a Catalunya, com també els objectius i les principals actuacions de DIPLOCAT. La participació ha estat per videoconferència.\nRoser Clavell ha exposat als assistents la missió de DIPLOCAT com a organisme que treballa per aconseguir una projecció positiva de Catalunya a l’exterior que ajudi a atraure talent i inversions. Després d’una presentació sobre el país, la secretària general de DIPLOCAT ha destacat la diplomàcia econòmica, cultural i esportiva com a instruments necessària per establir relacions de confiança amb altres països.\nRoser Clavell també ha explicat alguns dels principals projectes de DIPLOCAT, com ara el procés de construcció de la Marca Catalunya, el qual potenciarà la imatge del país a l’exterior, actualment encara no prou coneguda. Finalment, s’ha referit al moment clau de transició nacional que viu actualment Catalunya.\nLes jornades han estat organitzades per l’Island Dynamics, un centre que promou la col·laboració entre acadèmics, govern i societat civil, afavorint l’intercanvi de coneixement i experiències en àmbits de l’economia, la política i la cultura.\nAquestes jornades han reunit nombrosos experts en paradiplomàcia d’universitats i centres d’estudi de països com Dinamarca, Suècia, Rússia, l’Iran, Taiwan, Nova Zelanda o la Índia, i representants d’ens subestatals molt actius en aquesta matèria com Linda Fabiani, ex ministra d’Afers exteriors d’Escòcia.


l'agrobloc: Canviar a l'agroecologia pot doblar la producció agrícola\nL'agorecologia pot doblar la oproducció i proveir aliments més saludables.\nUn informe del relator de les Nacions Unides pel dret a l’alimentació, Olivier De Schutter, publicat el passat 8 de març, assegura que els petits agricultors de les regions mes afectades per la fam poden doblar la seva producció d’aliments en 10 anys tot utilitzant mètodes agroecològics .\nSegons l’informe, l’agricultura convencional ja no és la millor alternativa. La seva dependència de l’energia i d’inputs cars la fa molt vulnerable. En canvi, projectes agroecològics desenvolupats a països com Indonèsia, Vietnam o Bangladesh han permès reduir l’ús d’insecticides en un 92% . L’agroecologia és una aproximació en la que l’ús intensiu dels coneixements permet reduir o eliminar els insecticides i els fertilitzants de síntesi. Però el que sí requereix és un sistema públic d’investigació i extensió i l’enfortiment de les organitzacions pageses.\nAquest informe contrasta molt clarament amb la notícia apareguda a finals del 2010 segons la qual als Estats Units, el país capdavanter de l’agricultura tecnocràtica i transgènica, s’ha assolit el nivell mes alt d’inseguretat alimentària des de l’any 1995 (moment en que també es començaven a aprovar les primeres varietats transgèniques), amb 45 milions de persones que tenen dificultats per alimentar-se, segons les dades del Departament d’Agricultura d’aquell país.\nSom lo que sembrem .\nPublicat per Agrobloc a 5:52


121 Viva Verdi (sigles i acrònims) – Parlant de música\nPublicat el 17 Mai, 2019 31 Mai, 2019 per parlantdemusica\nAvui parlem de sigles i acrònims, i això ens porta, curiosament, al nom d’un compositor: Verdi.\nPer començar, què entenem per sigla i què entenem per acrònim?\nUna sigla és la suma de les inicials de diferents paraules, que juntes formen una denominació equivalent, però més breu. Entre les sigles n’hi ha unes que no les llegim lletra per lletra sinó com una paraula normal; n’acostumem a dir acrònims.\nPer exemple: la sigla OBC, en denominació completa Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya, la llegim dient d’una en una les lletres que la formen: O, B, C. És una sigla, però no el que en general entenem per acrònim.\nEn canvi, en el cas de la Jove Orquestra Nacional de Catalunya solem reduir el nom a la forma JONC. En aquest cas diem que és un acrònim perquè es llegeix com una paraula normal, no pas lletra a lletra.\nTot i que actualment podem trobar un munt de denominacions escurçades com aquestes, el fenomen no és recent. Anem enrere en el temps, fins al 1842.\nGiuseppe Verdi estrenava l’òpera Nabucco. Una obra d’un sentiment patriòtic que a Itàlia sintonitzava amb el moviment contrari a la dominació austríaca. Arran d’això, les parets del país es van omplir de pintades on hi deia “Viva Verdi”, o sigui, ‘Visca Verdi’. No era tan sols devoció pel compositor; és que VERDI en realitat volia dir “Vittorio Emmanuele Re d’Italia”; hi feia d’acrònim. En aquest cas, no per escurçar, sinó per esquivar la censura.\nEns podria semblar que això de les sigles és una moda recent, però ve com a mínim del temps dels romans. Fa més de dos mil anys la sigla SPQR (que vol dir Senatus PopulusQue Romanus, ‘El Senat i el poble romà’), ja apareixia a les monedes.\nEn el cas de Viva Verdi, l’acrònim va resultar premonitori. El Vittorio Emmanuele Re d’Italia que s’amagava darrere la sigla Verdi va ser coronat el 1861. Va acabar sent, efectivament, Víctor Manuel II, rei d’Itàlia.\nPosted in català, Catalunya Música, Llengua i música, noms propisEtiquetat acrònims, giuseppe_verdi, JONC, nabucco, OBC, sigles, SPQR, verdi, Viva_VERDI\nPrevious Article 120 El “foyer”\nNext Article 122 Accidents musicals


✅ Urgent: La inesperada notícia sobre Messi que LaLiga ha donat al Barça\nLaLiga es posiciona a favor del Barça i assegura que el contracte de Messi continua «vigent»\nL'organisme diu que no autoritzarà la marxa del jugador a un altre club «si no ha abonat prèviament la clàusula de rescissió»\nper Antonio Ramos / Europa Press diumenge, 30 d’agost 2020 - 14:54h\nLaLiga manté que el contracte de Leo Messi amb el FC Barcelona continúa vigent. | FC Barcelona\nNou capítol en el serial que des del passat dimarts protagonitzen Messi i el Barça. LaLiga ha anunciat aquest diumenge que, després d'analitzar el contracte de Leo Messi amb el FC Barcelona, dona la raó al club blaugrana en el contenciós que mantenen totes dues parts i ha remarcat que el contracte entre ambdues parts continua «vigent», afegint que no autoritzarà la marxa del jugador a un altre club «si no ha abonat prèviament l'import de la clàusula de rescissió», xifrada en 700 milions d'euros.\nSegons el comunicat que ha fet públic aquest diumenge, després d'estudiar les «diferents interpretacions publicades en els últims dies en diferents mitjans de comunicació» i concloure que «algunes d'elles són contradictòries entre si», LaLiga ha decidit emetre un text per aclarir la situació contractual entre Messi i el FC Barcelona, «una vegada analitzat el contracte del jugador amb el seu club» dipositat davant la Liga.\nEl contracte de Messi amb el Barça «es troba actualment vigent»\nEn aquest sentit, l'organisme explica que «el contracte es troba actualment vigent i compta amb una clàusula de rescissió aplicable en el supòsit que Lionel Andrés Messi decidís optar per l'extinció unilateral anticipada d'aquest, d'acord amb l'article 16 del Reial Decret 1006/1985, de 26 de juny, pel qual es regula la relació laboral especial dels esportistes professionals».\nÉs per això, que l'organisme ha avisat que «en compliment de la normativa aplicable, i seguint la conducta que correspon en aquests supòsits, LaLiga no efectuarà el tràmit de visat previ de baixa federativa al jugador si no ha abonat prèviament l'import d'aquesta clàusula».\nD'aquesta manera, l'organisme presidit per Javier Tebas avala la versió del club blaugrana i nega la del jugador argentí, que aquest diumenge no s'ha presentat a les proves PCR realitzades a la primera plantilla, en entendre que el seu contracte amb el club blaugrana ha expirat. Caldrà veure ara com evolucionen els esdeveniments entre Messi i el Barça, en una setmana en què l'equip inicia la pretemporada.\nMessi manté el pols: l'argentí s'absenta en l'inici de la pretemporada del Barça


Elna Advocades | Qui som\nElna Advocades és un despatx feminista que promou i defensa els drets de les dones i d’altres col·lectius en situació de vulnerabilitat amb vocació i entusiasme, amb una àmplia experiència i una alta especialització en els nostres àmbits d'actuació, treballant de forma personalitzada i propera.\nElna Advocades és un despatx feminista que ofereix un servei jurídic integral i d'atenció sociojurídica amb l'objectiu de promoure i defensar els drets de les persones. Realitzem la nostra feina per veritable vocació i amb entusiasme.\nComptem amb una àmplia experiència tant als tribunals com a l'assessorament jurídic, i estem altament especialitzades en els nostres àmbits d'actuació, tant per formació acadèmica com per anys de dedicació. Coneixem l'administració i els recursos públics i privats existents en relació a les nostres àrees de treball.\nLa nostra activitat es caracteritza per l'atenció personalitzada, el tracte proper i l'acompanyament en els processos judicials i extrajudicials. Estudiem cada cas de forma individualitzada i definim amb cada persona els interessos a defensar i l'estratègia a seguir. Treballem amb transparència i en tot cas mantenim informades les persones per a que puguin prendre les decisions que considerin més adients sobre el seu procediment.\nElna Advocades està compromesa amb la justícia social, el feminisme i la defensa dels drets humans. Des d'aquest punt de vista estudia i treballa les demandes que en rep. En aquest sentit, participa en projectes de compromís en el seu àmbit professional.


La primera foto de Beyoncé amb els seus bessons es torna viral\nLa imatge en què la cantant presenta els seus fills Rumi i Carter ja té més de 7 milions de "m'agrada"\n2 min. Barcelona 14/07/2017 19:14\n651x366 La primera foto de Beyoncé amb els seus bessons es torna viral / @beyonce La primera foto de Beyoncé amb els seus bessons es torna viral / @beyonce\nLes fotografies després de donar a llum no acostumen a ser espectaculars, però Beyoncé ha trencat els esquemes. La cantant ha fet la presentació oficial dels seus dos fills bessons amb una imatge que no ha deixat indiferent ningú. La fotografia, en què la cantant surt en roba interior, amb una bata florejada, un tul blau que li cobreix el cap i un paisatge idíl·lic de jardí amb mar de fons, ja té més de 7 milions de "m'agrada". L'aparença de divinitat de Beyoncé, que es fotografia per a la firma Palomo Spain, recorda a la Venus de Boticelli.\nEn la publicació d'Instagram en què la cantant ha difós la imatges s'hi pot llegir el nom dels seus fills d'un mes d'edat: Carter i Rumi. L'estil de la imatge i la ubicació són simbòliques: la cantant tanca el cercle amb una imatge que recorda la foto que va fer pública per anunciar que estava embarassada:\nLa imatge ha sacsejat les xarxes, que s'ha omplert de mems que fan broma sobre la rapidesa en què la publicació ha aconseguit adeptes i comparen imatges comunes de dones després de donar a llum amb la de la cantant.\nBeyoncé i el seu marit, e l raper Jay-Z , ja eren pares d’una nena, Ivy Blue Carter , que va néixer el gener del 2012.


La lectora corrent: de juny 2018\nFa anys que em passa, però sovint no goso explicar-ho perquè m'imagino que la gent pensarà que són manies meves. El fred em causa dolor. I no em refereixo a temperatures molt fredes, com pot ser la d'un gelat o un grapat de neu. N'hi ha prou que sigui la temperatura de l'aigua del mar, excepte en dies molt assolellats i calorosos o la temperatura ambiental massa baixa (massa baixa per a allò que jo tolero).\nA l'estiu, més d'una vegada he hagut de baixar d'algun autobús a causa del dolor que em provoca l'aire condicionat en músculs i articulacions. (Ahir vaig estar a punt de fer-ho; per sort el recorregut que havia de fer no era molt llarg i vaig aguantar.) De vegades m'adono que en un ambient hi ha l'aire condicionat connectat, no pas perquè senti fred, sinó dolor. Com que avui dia és gairebé impossible que, a l'estiu, en un espai públic interior no hi hagi aire condicionat --de vegades, amb temperatures inferiors a les que hi hauria en el mateix lloc si fos hivern-- he de procurar situar-me el més lluny possible de les sortides de l'aire fred i de manera que no em trobi enmig del recorregut de l'aire en aquell espai. I, per si de cas, anar ben proveïda de roba per abrigar-me, cosa que fa que la gent em miri estranyada.\nDoncs bé, ara que ja hi ha aire condicionat a molts llocs, quan algú em torni a preguntar per què m'abrigo tant, ja li podré dir que pateixo al·lodínia per causa del fred. Me'n vaig assabentar l'any passat, en el Congrés de la Federació Europea del Dolor (EFIC). Hi havia una sessió en què es presentava el treball de joves investigadors i investigadores que han rebut alguna subvenció de les que concedeix cada dos anys l'esmentada federació conjuntament amb una empresa farmacèutica (EFIC-Grunenthal Grant, E-G-G) per fer recerca sobre algun tema relacionat amb el dolor. En el quadríptic de presentació em va cridar l'atenció un treball titulat "Mecanismes cerebrals de percepció anormal de la temperatura en l'al·lodínia per causa del fred". En la descripció indicava que aquest tipus d'al·lodínia era causat per estímuls freds normalment innocus.\nAixí vaig assabentar-me que al·lodínia és com s'anomena, de manera genèrica, la sensació dolorosa causada per un estímul que normalment no hauria de provocar dolor. I m'ha passat com a aquell personatge de Molière que un bon dia va assabentar-se que parlava en prosa. Jo experimento més d'un tipus d'al·lodínia, segurament tots ells símptomes de la síndrome de fatiga crònica i la fibromiàlgia que pateixo. Per sort, amb excepció de l'al·lodínia per causa del fred, les altres no són permanents. Però hi ha dies que qualsevol tipus de pressió en un múscul o altre del meu cos em causa dolor o que no suporto el brogit de moltes converses alhora en un bar o restaurant (això no és exactament dolor, però em provoca una sensació molt desagradable).\nEpinephelus malabaricus (Wikimedia Commons)\nEl treball que es va presentar al Congrés EFIC 2017 duia un títol que no m'hauria fet pensar mai que tingués res a veure amb el que a mi em passa: "L'enverinament per peix ciguatera: nova perspectiva d'una antiga malaltia". ¿I què hi té a veure aquest tipus d'intoxicació que es produeix en consumir peixos que viuen en els esculls de corall de regions tropicals o subtropicals (especialment en el Pacífic i el Carib) amb l'al·lodínia per causa del fred? Doncs que l'al·lodínia per causa del fred és un dels símptomes de la intoxicació per ciaguatoxines en el 94 per cent de les persones que han menjat el peix portador d'aquestes toxines. Les ciguatoxines no estan produïdes pel mateix peix, sinó per unes algues microscòpiques que viuen en els esculls de corall i que serveixen d'aliment a alguns peixos, que poden ser menjats per uns altres de més grans, com ara els epinefelins (de la família dels nostres meros; vegeu-ne la foto), en els quals la toxina es pot acumular en gran quantitat perquè són peixos que poden arribar a mesurar més d'un metre i pesar fins a 100kg o més.\nEl grup de recerca que dirigeix Katharina Zimmermann, de la Universitat Friedrich-Alexander, d'Erlangen-Nuremberg (Alemanya) ha investigat els mecanismes fisiològic que desencadenen l'al·lodínia per causa del fred. I ho han fet establint un model humà d'al·lodínia aguda i reversible causada pel fred mitjançant la injecció de ciguatoxines a molt baixes concentracions en homes voluntaris sans. La toxina s'injectava per via subcutània superficial a la part dorsal davantera del peu. Després aplicaven estímuls freds i calents a la zona tractada i van comprovar que, amb el fred, es reproduïa l'al·lodínia causada per la ingestió del peix portador de ciguatoxines. Això ha servit per estudiar els mecanismes fisiològics que causen en el cervell la percepció de dolor per aquesta causa, un primer pas per trobar alguna substància analgèsica que sigui efectiva en el seu tractament. Tant de bo no triguin gaire a trobar-la!\nPublicat per Mercè Piqueras a 21:30 Cap comentari:


Daniel Arbós: “Ara buscar parella és com buscar feina” – LLEGIR.CAT\nDaniel Arbós: “Ara buscar parella és com buscar feina”\nL'autor publica 'Deu top-models i una boja que parla sola'\nDiu el cèlebre vers de Jaime Gil de Biedma: “Que la vida iba en serio, uno lo empieza a comprender más tarde”. I és precisament en aquest moment en el qual es troba Eduard, protagonista de l’òpera prima de Daniel Arbós, Deu top-models i una boja que parla sola (RBA La Magrana). Es tracta d’un periodista de trenta i tants que pateix una crisi de desencís a tots els nivells: escriu articles avorrits per a una revista de medicina; Aina, la dona amb la que compartiria la seva vida li ha estat enganyant durant anys; el Born, el barri més modernet de Barcelona, pot arribar a ser un infern per culpa dels turistes (“és més fàcil comprar-se una samarreta de 150 euros que una barra de pa”, es queixa) i, per si tot això fos poc, el país pateix una crisi que ha fet que per a la seva generació “res sigui estable i que tot sigui insegur”.\nEl tema en majúscules, per tant, podria ser la decepció ja que Eduard s’enfronta al terrible moment en què ets conscient que la vida que imaginaves no té absolutament res a veure amb la que tens. Una de les preguntes clau de la novel·la és si cal parella per ser feliç. El protagonista és un romàntic i aspira a trobar una dona amb la qual veure una sèrie de televisió abraçat al sofà i que li desperti els diumenges amb l’olor de pa acabat de fer. Però els seus amics, especialment el lligon i infidel Carles, i la seva germana bessona insisteixen que ha de apuntar-se a cursos, sortides i cites per a singles i així conèixer gent nova. Arbós creu que “ja no es lliga als bars i avui dia trobar parella té un procés similar al de trobar feina: no pots esperar que vingui a buscar-te o t’ho trobis pel carrer, has de ser actiu en la recerca”, apunta. I per això el seu protagonista acaba assistint a classes de tast de vins, excursions avorrides o sopars amb desconeguts que li fan pensar que “ser solter no vol dir no tenir dignitat”.\nMentre espera conèixer algú que li torni la il·lusió, el seu refugi és una foto de cartró a mida real de la model Martina Klein. “Ella simbolitza la visió idíl·lica de l’amor platònic”, explica l’escriptor. Precisament ell va presentar la novel·la a l’editorial RBA sota el títol “El dia que quasi vaig conèixer la Martina Klein” però l’editor li va demanar que ho canviés. Després de barrejar moltes opcions, es van decidir per l’actual que fa referència a la mala sort que Eduard considera que té. “Ell està convençut que si al metro entren alhora deu models guapíssimes i una vella que parla sola i fa pudor, aquesta serà la que se sent al seu costat”, fa broma.\nLa novel·la no té una estructura clàssica perquè “és un retrat de la vida quotidiana, i la vida, més encara als trenta anys, no és gens ordenada”, assenyala. A més, Arbós no pensa en referents literaris directes, sinó que més aviat creu que el seu humor és més proper al de sèries com Plats bruts. Així i tot, sí troba certs paral·lelismes entre la seva novel·la i l’obra d’escriptores com Marta Rojals o Llúcia Ramis ja que tenen la mateixa edat i parlen dels mateixos problemes de la seva generació.\nL’autor creu que seria interessant escriure la mateixa història des del punt de vista d’Aina, l’ex de l’Eduard, però confessa que se sent “incapaç”, de moment, de reflectir fidelment la visió d’una dona. Encara que no descarta, això sí, donar-li continuïtat a la història i veure què serà del personatge en una dècada.\nDaniel ArbósEdicions La MagranaPatricia Tena\nPublicat per\tRedacció\t- març 25, 2015\nPublicat per\tRedacció\t- març 27, 2015


Un Uni de rècord i imperial des del triple es desfà fàcilment del Zamarat - Diari de Girona\nUn Uni de rècord i imperial des del triple es desfà fàcilment del Zamarat\nLes gironines anoten 20 tirs de tres, registre absolut de la lliga, i es refan de la desfeta europea\njosep coll. girona/zamora 21.03.2021 | 23:47\nVivians intenta entrar a cistella davant la defensa de Laia Palau en el partit d'ahir disputat a Zamora. LA OPINIÓN DE ZAMORA\nVivians intenta entrar a cistella davant la defensa de Laia Palau en el partit d'ahir disputat a Zamora.\nPartit de rècord ahir per a un Spar Girona que va doblegar, còmodament, el Quesos el Pastor (71-109), i establint un nou rècord de triples en la història de la Lliga Femenina, un total de 20. Fins ahir, el rècord el tenia el Baxi Ferrol, que fa tres anys en va fer 18. Paola Ferrari, amb 7, i Frida Eldebrink, amb 6. De fet, totes les jugadores que van tenir minuts, menys Laia Palau -que es va quedar sense anotar tot i fer sis assistències-, van aconseguir almenys una cistella des de la llarga distància. Fins i tot, les dues interiors, Labuckiene i Reisingerova.\nPerò ahir la cosa anava de rècords i el de triples no va ser l'únic que va assolir l'equip entrenat per Alfred Julble. Per primer cop, l'Uni va superar els 100 en la màxima divisió del bàsquet femení. Fins ara el rècord de les gironines estava en 96, quan en la temporada 2018-19 van guanyar a la pista del Baxi Ferrol (42-96). I encara va anar més enllà, ja que els 109 punts anotats fan que les gironines siguin l'equip que ha anotat més punts en un partit aquesta temporada. Una fita que tenia fins ara el Perfumerías Avenida, quan en la jornada 25 va aconseguir fer 107 punts en el partit contra Spar Gran Canària (107-66). L'última cistella de Júlia Soler, quan faltava mig minut, va fer pujar el punt 109 per a les de Julbe i superar aquest rècord de les de Salamanca.\nI això que el d'ahir era un partit complicat per a l'Spar Girona. Arribava amb un desgast físic important després de l'elimintòria a doble partit de l'Eurolliga a Salamanca, on va quedar eliminat. I, a més, era un duel completament intranscenent per les aspiracions dels dos equips pel que fa a la classificació. Les gironines ja sabien que acabarien la fase regular -de la qual ara només queda una jornada- en tercera posició i el rival d'ahir feia algunes setmanes que ja estava descendit i afrontava el duel amb moltes baixes. Ho va demostrar Julbe donant descans a Vasic i Elonu per la càrrega de minuts i donant força temps a pista a Soler i del Moral.\nEn tres minuts l'Uni ja havia aconseguit un avantatge de 12 punts (4-16) i totes les jugadores del cinc inicial. A més, unes gironines pletòriques des de la línia del 6'75. Arribats a l'equador del primer període havien anotat set triples de set intents -3 Ferrari, 2 Eldebrink, Gray i Araújo- i la diferència ja era 17 punts (10-27). Era un festival anotador de les de Julbe, que van tancar el primer quart amb 38 punts i 10 triples gràcies a una cistella de Júlia Soler, i 25 punts per sobre (13-38) que deixaven el partit, pràcticament, dat i beneït.\nQuantes vegades hem vist a un equip fer menys de 60 punts al final dels 40 minuts? Moltes. Doncs ahir l'Uni a la mitja part ja en portava 65 (30-65), i va arribar a tenir un màxim avantatge de 46 punts en el tercer període (34-80). Reisingerova, en l'equador de l'últim quart, feia el punt número 100 (64-100) i, al final, 71-109 i a pensar, un altre cop, amb Perfumerías Avenida, aquest cop a un Fontajau amb públic el pròxim dissabte.


PUBLICACIONS EDUARD NOGUES: !! Tots tenim el nostre raconet a Suïssa !! . Francisco Granados, després de dimitir com a diputat de l'Assemblea de Madrid i senador després de conèixer que havia ocultat milions d'euros a Suïssa, el que va ser home de confiança d'Esperanza Aguirre torna a l'activitat privada com a assessor de Société Générale, el banc per al que va treballar abans de dedicar-se fer de transportista de cabals piblicos, Madrid Suïssa.\n!! Tots tenim el nostre raconet a Suïssa !! . Francisco Granados, després de dimitir com a diputat de l'Assemblea de Madrid i senador després de conèixer que havia ocultat milions d'euros a Suïssa, el que va ser home de confiança d'Esperanza Aguirre torna a l'activitat privada com a assessor de Société Générale, el banc per al que va treballar abans de dedicar-se fer de transportista de cabals piblicos, Madrid Suïssa.\nOficialment, el nomenament com a assessor es produeix perquè, a causa dels prop de quinze anys des que va abandonar el seu lloc com a broker, ara no hi havia lloc per Granados en l'àrea de mercat de capitals. A més, el negoci de compra i venda de valors de renda variable i renda fixa ha canviat molt en l'última dècada, de manera que l'expolític del PP hagués necessitat una profunda posada a punt.\nEs desconeix quin serà el salari de Granados, però algunes fonts asseguren que tindrà sis xifres. En qualsevol cas, el sou serà inferior a la quantia de la liquidació a què tenia dret si entitat francesa hagués decidit no admetre i donar-li la indemnització corresponent. El contracte d'assessor té una vigència d'un any.\nSociété, un dels guanyadors de la crisi\nDes que va esclatar la crisi financera, Société Générale s'ha convertit en un dels bancs més punters en finançament a grans empreses i en operacions corporatives. El fet que l'entitat s'aïllés estratègicament de la bombolla immobiliària, l'esclat no li va esquitxar com a la majoria dels bancs nacionals i estrangers, li va permetre prestar a tipus d'interès elevats quan l'aixeta del crèdit es va tancar fins per a companyies com Telefónica , ACS, Sacyr, Prisa o FCC.\nQuan la majoria dels grups financers internacionals tenien prohibit obrir el seu balanç a empreses espanyols pel risc de rescat del país, Société Générale es va convertir en un banc imprescindible per a empreses com Abertis, OHL, Sacyr, Repsol o Gas Natural. I especialment per a ACS, a la que va salvar de la fallida quan UBS i BBVA van amenaçar amb executar-les garanties dels seus préstecs pel forat d'Iberdrola.\nLa majoria de les desinversions posteriors realitzades per la constructora per sanejar el seu balanç els ha intermediat Société Générale, un banc expert en operacions amb derivats. L'entitat està presidida a Espanya per Donato González, el primer executiu no francès que dirigeix una filial a l'estranger del grup financer francès. González s'ha convertit en la mà dreta de Florentino Pérez, que li confia la majoria de les seves operacions corporatives. En el món de la política és coneguda la seva proximitat amb Ignacio González, president de la Comunitat de Madrid, i amb Ignacio López del Hierro, marit de María Dolores de Cospedal, a qui també té com a assessor en el seu banc.


El rècord Guinness reconeix una japonesa de 114 anys com la dona més gran del món\nEl rècord Guinness ha reconegut Misao Okawa com la dona de més edat del món. El secret de la seva longevitat és, segon ella mateixa ha explicat, menjar de manera saludable. El 5 de març farà 115 anys.\nRedacció 27/02/2013 - 19.02 Actualitzat 27/02/2013 - 23.07\nMisao Okawa quan ha rebut el reconeixement. (Foto: Reuters)\nUna japonesa de 114 anys ha estat reconeguda pel rècord Guinness com la dona més gran del món. Misao Okawa va néixer el 1898, el mateix any que Marie i Pierre Curie van descobrir el radi. D'aquí a pocs dies, el 5 de març, complirà 115 anys. Es va casar el 1919 i va tenir tres fills. Dos d'ells encara viuen i freguen els 90 anys. A més té quatre néts i sis besnéts.\nLa dona viu a Osaka. No ha tingut mai una malaltia greu, expliquen els mitjans japonesos. El secret de la seva longevitat és, segons ha dit ella mateixa, menjar de manera saludable. Misao Okawa s'aixeca a les set del matí, esmorza i després fa un passeig amb la seva cadira de rodes.\nQuan ha rebut el reconeixement, ha assegurant fent broma: "He viscut tant?". Misao Okawa assumeix el rècord de longevitat femenina després de la mort als 115 anys de Koto Okubo, l'altra japonesa que el tenia. D'acord amb dades del govern japonès de l'any passat, al país hi viuen més de 50.000 centenaris. De fet, l'home més gran del món té 115 anys i és també japonès.


Esquí, ioga a 2.000 metres i un Pare Noel? Així és el Nadal a Vallnord - Diari de la neu\nEsquí, ioga a 2.000 metres i un Pare Noel? Així és el Nadal a Vallnord\nVallnord avança les activitats paral·leles a l'esquí per aquestes festes de Nadal\nAndorraAgències 20.12.201620.30 h\nEsquí, ioga a 2.000 metres d’altitud i un Pare Noel? Així és el Nadal a Vallnord Autor/a: Vallnord\nNeu, ioga a 2.000 metres d’altitud, Pare Noel i molt més aquest Nadal a Vallnord. El domini de les valls del nord d'Andorra compta amb un ampli ventall d'activitats paral·leles a l'esquí i a l’snowboard que faran d'aquestes vacances de Nadal una experiència molt especial. Per exemple, l'arribada del Pare Noel, vols captius amb globus aerostàtic o ioga a 2.052 metres d’altitud en comunió amb la natura són algunes de les propostes per aquestes festes.\nLes vacances de Nadal ja són aquí. Juntament amb el pont de la Puríssima i la Setmana Santa són dates molt assenyalades per poder gaudir d'uns dies a la neu. Així i tot, és ara quan es viu una màgia especial i Vallnord ofereix un ampli ventall d'activitats per gaudir de l'estació aquestes festes més enllà dels seus 93 kilòmetres esquiables, els 140 itineraris de freeride i els 10 itineraris d'esquí de muntanya que garanteixen una excel·lent oferta esportiva.\nL'arribada de Pare Noel\nEl Pare Noel visitarà Pal-Arinsal. I ho farà cada dia fins al 23 de desembre. L'activitat començarà al telecabina de la Massana on un follet rebrà a les famílies i les acompanyarà en el trajecte fins arribar a Pal. Un cop a La Caubella hi haurà un berenar mentre s'espera l'arribada del Pare Noel, que rebrà a tots els nens, un per un i família per família, de forma totalment individualitzada. Hi haurà jocs, cançons, pintura i màgia, molta màgia nadalenca.\nGaudir d'una panoràmica a vista d'ocell és possible pujant-se a un globus aerostàtic fixat a terra amb cordes. Ascendint aproximadament 20 metres gaudirem d'unes vistes úniques. L'activitat, que es realitza en el Pla de Pal, dura unes dues hores aproximadament i és molt recomanable per a les famílies doncs el globus té capacitat per a quatre persones, dos adults i dos nens.\nMotos de neu i ski bike\nMolt diferent del ioga del Pla de la Cot es presenta la possibilitat de cremar adrenalina a Vallnord-Arcalís. Sentir la potència d'una moto de neu i del seu motor de dos temps res més estrènyer el gallet de l'accelerador. Però és que a més podrem gaudir d'aquesta experiència de dia o de nit. Sí que farà falta la llum del sol per provar un altre tipus de lliscament sobre la neu i no és un altre que la ski bike, una activitat que combina les sensacions d'una bici de descens amb la neu. Diversió assegurada en una proposta que és molt adient per gaudir en grup.\nAquestes són algunes de les activitats més destacades que ofereix Vallnord per aquest Nadal, però ni de bon tros són les úniques. Al marge de l’oferta esportiva a base d’esquí, snowboard, esquí de muntanya o telemark, també hi ha molta vida quan els remuntadors acaben la seva jornada laboral. Perquè la vida continua a Vallnord de nit, amb la possibilitat de gaudir d'un sopar únic al Pla de la Cot Ski & Lounge a més de 2.000 metres (Vallnord Pal-Arinsal) o a La Coma a 2.220 metres d’altitud (Vallnord-Arcalís). A més a més, els sopars poden anar acompanyats d'excursions en raquetes neu, motos de neu, màquina trepitjaneu amb cabina calefactada o en un trineu gegant. Un pla especial per a unes dates molt especials.\nSopar de fondue 2.000 metres amb un trineu gegant? Així es el Nadal a Arcalís\nEsquí, ioga a 2.000 metres d’altitud i un Pare Noel? Així és el Nadal a Vallnord


Segona edició del Corecuinà – Vell Papiol\n12 de maig de 2015 In Esdeveniments, Gastronomia, General, Plats, Restaurant\nEl proper dimarts participarem a la segona edició del Corecuinà que suma art, gastronomia i cultura Japonesa al Celler Avgstvs Forvm. Ja vam participar en la darrera edició que va tenir lloc l’any passat la qual va ser una gran experiència. Aquest any l’activitat té novetats que no podeu deixar passar.\nFotos de la darrera edició:\nArticle de la web Terra i Taula:\nSegona Edició “Corecuinà” amb Wataru\nEl col·lectiu Terra i Taula conjuntament amb l’artista Japonés Wataru us proposem una segona edició de Corecuinà al Celler Avgsvts Forvm del Vendrell.\nUna activitat en què l’art, la cuina, el vi i el producte de casa nostra s’uneixen per portar a terme un concepte gastronòmic anomenat Corecuinà creat per l’artista japonès Wataru.\nAquest any l’estil de l’activitat serà diferent i alhora innovador en què creiem que no deixarà a ningú indiferent. La idea d’aquest acte és que els cuiners prepararin una elaboració amb LA PRIMAVERA com a concepte d’inspiració. A partir d’aquest moment el mestre i artista Wataru començarà a dibuixar un quadre in-situ en el mateix celler inspirant-se en aquestes elaboracions. A més, aquesta obra la plasmarà en un quadre fet amb xocolata i que pintarà amb colorant alimentari i ingredients naturals que aportaran textures i volum al quadre. Se’ns dubte serà una proposta única i nova que no us podeu deixar perdre.\nA més de veure el mestre en acció podrem tastar les elaboracions fetes pels cuiners maridats amb els vins del cellers Avgvsvtvs.\nPodeu veure les imatges de la primera edició .\nL’activitat és una experiència oberta al públic amb places limitades, feu la reserva a info@terraitaula.cat\nDia: Dimarts 19 de maig a les 19h\nLloc: Sala Entrevinyes del Celler Avgstvs Forvm ( Sant Vicenç de Calders – El Vendrell)\nMenestra de fruites, sopa de tomàquet, formatge Marvall i oli Torclum – Restaurant Ull de Llebre (Bisbal del Penedès),\nSopa freda d’ametllons, sardina, flors i fonoll marí – Lo Mam (Segur de Calafell),\nIngredients comestibles i quadre fet de xocolata perquè l’artista Wataru pugui fer l’obra Corecuinà -Pastisseria l’Obrador (El Vendrell)\nDegustacions maridades amb Vins dels cellers Avgsvts.\nartceller avgvstvscorecuinàgastronomia japonesaterra i taula


Nosaltres - Casas Domenech\nCasas Domènech Corredoria d’Assegurances és una empresa nascuda fruit de l’esforç, dedicació i vocació de tres generacions; Francesc Domènech Sala, Joaquim Casas Caballeria i Marc Casas Domènech.\nL’any 1952 Francesc Domènech va començar a treballar en el sector fent les primeres assegurances desplaçant-se per tota la comarca.\nUns anys més tard, l’any 1960, va firmar el primer contracte oficial amb l’entitat asseguradora l’Abeille, convertint-se així en agent de la companyia.\nAmb els anys, la localització de l’empresa ha anat canviant degut al seu creixement a nivell professional. El primer despatx es va obrir l’any 1963 al carrer Arnau de Corcó, l’any 1986, es va situar al carrer del Pont, i deu anys més tard es va traslladar al Carrer Doctor Fleming.\nL’any 2002 l’empresa va passar de ser agència a corredoria d’assegurances, fet que va marcar un punt d’inflexió a l’empresa, ja que va permetre oferir als clients opcions de diferents companyies asseguradores. Actualment l’empresa treballa amb les millors companyies del mercat assegurador.\nL’any 2020 l’empresa celebra els 60 anys, canviant la seva imatge i traslladant-se a l’oficina de la plaça Fra Bernadí. Actualment són 62 anys de dedicació i servei al poble manlleuenc i de tota la comarca.\nMª CARME DOMÈNECH\nAdjunt de direcció i gestió de clients\nAdministració de clients i gestió de rebuts


Qingdao Manju Hotel Apartment Jinshatan Shanhaiwan Qingdao Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoom 102,Unit 3,Building No.1, Shanhaiwan Community 1,No 505 Li Jiang East Road, Huangdao, Qingdao, Xina, 266520 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Qingdao Manju Hotel Apartment Jinshatan Shanhaiwan\nSituat a Huangdao, Qingdao Manju Hotel Apartment Jinshatan Shanhaiwan és el lloc perfecte per gaudir de Qingdao i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Qingdao Manju Hotel Apartment Jinshatan Shanhaiwan, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei d'habitacions, habitació familiar, ascensor, màquina venedora, servei de llançadora.\nL'ambient de Qingdao Manju Hotel Apartment Jinshatan Shanhaiwan es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, balcó/terrassa, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com pistes de tennis. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Qingdao Manju Hotel Apartment Jinshatan Shanhaiwan no troba competidors en cap categoria.


El museu Chillida Leku homenatjarà Antoni Tàpies amb una mostra de les seves escultures La República\nEl museu Chillida Leku homenatjarà Antoni Tàpies amb una mostra de les seves escultures\nACN Barcelona.-El museu Chillida Leku, el museu a l’aire lliure situat als afores d’Hernani (Guipúscua) homenatjarà l’artista Antoni Tàpies amb l’exposició ‘Tàpies en Zabalaga’, una mostra que “evidenciarà el llenguatge […]\nACN Barcelona.-El museu Chillida Leku, el museu a l’aire lliure situat als afores d’Hernani (Guipúscua) homenatjarà l’artista Antoni Tàpies amb l’exposició ‘Tàpies en Zabalaga’, una mostra que “evidenciarà el llenguatge propi i distintiu del mestre de l’informalisme”. El museu mostrarà una selecció d’escultures fetes per Tàpies entre els 80 i els 90, que establiran “un diàleg directe” amb les peces d’Eduardo Chillida exposades a l’equipament. La mostra s’inaugurarà el 10 de juny i compta amb la col·laboració de la Fundació Antoni Tàpies i de diverses col·leccions privades que han cedit escultures. Amb l’exposició el museu dona el tret de sortida a una nova línia expositiva que pretén mostrar l’escultura realitzada per “grans figures contemporànies”.\nAl mateix temps, la nova línia expositiva vol “ampliar l’univers” de Chillida, ja que els escultors que s’exposaran al museu seran els seus contemporanis. En aquesta línia, segons el museu hi ha un “extraordinari paral·lelisme” entre les trajectòries vitals de Tàpies i Chillida. Les escultures de Tàpies que es mostraran estan fetes de terra de xamota, material que actua com a “nexe d’unió” entre els dos artistes. Algunes de les obres, a més, serà la primera vegada que es mostraran fora de la Fundació Antoni Tàpies.


Rivera es presenta com a líder de l’oposició i emplaça Sá...\nEl president del govern espanyol, Pedro Sánchez, i el líder de Cs, Albert Rivera\nEl líder de Cs s’ha reunit amb el president espanyol en funcions durant menys d’una hora a La Moncloa\nper ACN 07 de maig de 2019 13:10\nEl líder de Ciutadans, Albert Rivera, ha transmès aquest dimarts al president del govern espanyol, Pedro Sánchez, que té intenció de “liderar” l'oposició. Ha assegurat que la seva tasca serà “ferma, lleial als espanyols i amb sentit d’Estat”. Cs –ha dit- no s’abstindrà a la investidura del president espanyol, tal com li va demanar aquest dilluns el líder del PP, Pablo Casado, sinó que estarà vigilant per “protegir els espanyols” davant possibles augments d’impostos i incompliments de la Constitució a Catalunya. Precisament Rivera ha ofert a Sánchez “els 57 escons i senadors de Cs” perquè apliqui ja el 155 a Catalunya. També ha plantejat al president espanyol pactes d’Estat en quatre matèries: Educació, despoblació, immigració i seguretat.\nRivera ha comparegut a la sala petita de la zona de premsa de La Moncloa després d’una reunió que ha durat poc menys d’una hora. La Moncloa ha explicat el canvi de sala respecte a Casado –que va comparèixer a la sala de les rodes de premsa del Consell de Ministres- per la deferència que tradicionalment es té a La Moncloa amb el cap de l’oposició, en aquest cas amb Casado.\nTal com va passar ahir, Sánchez ha acordat amb Rivera mantenir una “comunicació permanent sobre Catalunya”, que segons La Moncloa és “una qüestió clau” d’aquesta legislatura. Segons l’equip del president espanyol la d’aquest dimarts ha estat una reunió “fluida i cordial” que ha de servir per “normalitzar les relacions institucionals i el diàleg polític”.\nRivera ha comparegut en roda de premsa per destacar el seu paper d’oposició a Sánchez. Ha recordat que tots dos “discrepen” en matèria territorial i sobre l’augment dels impostos, entre altres. La seva, ha dit, serà una oposició “sense motxilles, sense complexes i lliure” per “protegir els espanyols” de l’actuació del govern de Sánchez.\nEn tot cas ha deixat la porta oberta a acords en grans matèries. Segons La Moncloa tots dos “han constata la necessitat” d’avançar en “nombrosos afers d’Estat” com les migracions, la transició ecològica, la ciència i la despoblació. Uns eixos que coincideixen parcialment amb els que el propi Rivera ha exposat després: “El Pacte d’Estat per l’educació”, una “comissió al Congrés contra la despoblació”, un gran acord “per a una immigració regular i àgil” i un pacte sobre “seguretat i lluita contra el terrorisme”.\nEl líder de Cs ha aprofitat la roda de premsa per retreure al president del PP, Pablo Casado, que ahir el convidés a abstenir-se per fer possible una investidura de Sánchez sense el suport dels independentistes. “Bastant té Casado amb el que té”, ha dit ironitzant sobre el fer que és “un líder ha de comentar el que ha de fer un altre líder i no ho fa ell”.


Disccovers sorgeix amb la intenció d'omplir un buit musical a les nits de festa mallorquina. Format per músics experimentats, oferim un repertori diferent i innovador, amb un recull d'èxits de caràcter internacional que passen del pop al rock fins a la música disco.\nAmb nosaltres escoltaràs temes com: Milcky Chance, Megahn Trainor, Pharrell Williams a Black Keys o David Guetta. Si estàs cansat d'escoltar sempre el mateix, vine i descobreix Disccovers!!!\nMadòna, grup format l’estiu de 2012, es presenta com una alternativa musical fresca i renovadora en el món de les verbenes i les festes. L’ample i variat repertori que ofereix i la seva excel•lent qualitat interpretativa, conformen amb el show, les ganes de bauxa i l’acurada posada en escena, les senyes d’identitat d’aquets cinc joves formats i arreplegats arreu de Mallorca.\nPentura ara vos demanau, i aquests jovenets qui son? Ido vos ho contaré ben rapid perque no vos pegui sa son. Fins fa poc erem Fora De Joc, i anavem de poble en poble a verbenes, festes, bodes, batetjos i comunions.\nDesprés d’aquest fet desafortunat seguim cercant en Miquel, i nosaltres ens hem possat el nom de Maria’N’Ganxa, per tal de tocar per tota s’illa i concienciar a nels més joves que no es cap tonteria, anau alerta amb na Maria, que si t’enlloma amb es ganxo, mai més trobaras sa sortida!\nAixí que senyores i senyors, deis adeu a Fora De Joc...\nNoltros som Maria’N’Ganxa!!!\nCirko,Grup musical mallorquí que combina les arts escèniques en un espectacle en que la música interpretada comprèn des dels grans èxits dels anys 60, fins als més actuals. Alguns exemples són Fito y Fitipaldis, La Pegatina, Ska-p o The Beatles.\nAssolint un espectacle profitós pel públic més exigent, que el fa accessible a la majoria d'assistents des de 16 anys fins als més majors, la filosofia del grup és l'entreteniment i la participació del públic en un esdeveniment únic i renovat a cada representació.\nLa diversió és el motor principal d’aquest grup, parodiant cada un dels elements més familiars del circ.\nMúsics amb gran experiència en l'art de l'entreteniment, especialment a l'àmbit musical, amb una trajectòria internacional, s’uneixen per formar CIRKO.\n4L, neix en setembre de 2009 com a quartet, amb la finalitat de crear un repertori divertit, festiu, ple de versions d’èxits nacionals i internacionals dels 60, 70, 80 i 90.\nUn espectacle ballable, amb molt d’humor, per tot tipus de públic, que fa recordar a la gent els bons moments viscuts a la vida, que faci oblidar els dolents i doni alegria i color a qualsevol tipus de festa que els a proposi. Ideal per verbenes, bodes, festes privades, bars…\n4L s’ha convertit en una de les bandes verbeneres més nomenades de l’illa disfrutant d’un èxit sa i del suport d’una sèrie de fidels QUATRELEROS, que els he segueixen per totes parts.\nEnrockats és un grup jove i amb moltes ganes de fer festa. Enganxa amb un repertori pensat per a verbenes deixant un poc de banda les cançons tan típiques i repetitives en molts dels grups d' aquest àmbit. Intenta innovar amb versions de cançons conegudes per tal d' aconseguir un repertori animat, conegut i diferent, sense deixar de banda es "bon rollo" que requereix una bona verbena.\nEl seu repertori i estil refresca des del pop més clàssic com Nacha Pop, fins a l’actualitat més puntera com pot ser La Pegatina.\nCanta en anglès, català i castellà i fa del repertori una cosa dinàmica, moguda i, sobretot, enèrgica! Mescla rock, ska, pop i rumba fent de tot un espectacle molt ballable i cantable. Una gran mescla, que reflecteix el que és l’estiu i les verbenes.\nEl Hombre 80 El hombre 80, pretén ser un tribut als millors clàssics del pop-rock espanyol i de “la movida”, interpretant i versionant cançons d’artistes com, La Guardia, Danza invisible, Loquillo, Duncan dhu, burning, La Frontera, Los Secretos, Miguel Rios, Seguridad Social, Tequila, Antonio Flores, Orquesta Mondragón, Nacha Pop, Los Rodriguez, Los Rebeldes i molts més.\nUn directe i un esperit amb actitud, passió i rebel•lia i a la vegada amb la tendresa i el sentiment que necessita, tot just per poder reviure l’època dorada de l’autèntic rock’n’roll que va revolucionar Espanya.\nSense dubte, un autèntic viatge i una agradable festa per tots els amants del pop-rock espanyol.\nBaix'N'Nicotina és un grup de música de versions que ha passa des de la patxanga fins al rock més canyer.\nMarga Rotger és un grup de folk-pop amb pinzellades de swing provinent de Mallorca que va néixer l’any 2014. Arrel de les composicions d’aquesta cantautora que inicià el projecte, van sorgir diversos concerts en solitari presentats arreu de l’illa i que varen tenir una molt bona acceptació per part del públic mallorquí. Aviat, la cantautora va enregistrar el seu primer treball El viatge. Amb una nova trama musical molt més definida i personal, comencen amb la creació de nous temes que formaran part del que aviat serà el segon disc.\nEn Joan i en Jordi són dos germans que varen començar amb la música des de ben petits.\nSaben tocar el piano, saxo, trompeta, clarinet i percussió combinant estils des dels clàssics fins al jazz, passant per l'electrònica.\nAvui en dia, són uns dels dj's amb més renom de sa Comunitat Valenciana, però no només això sinó que també tenen una fusió espectacular que contempla el seu espectacle de dj's amb música en viu i la veu de Maria Lacaria.\nUn projecte únic i innovador.\nÉs un duet format des de l’experiència i la professionalitat que tota orquestra de ball de saló pot tenir.\nEncara que la seva iniciativa és el ball de saló, la banda omple el seu repertori de qualsevol estil i època, amb cançons nacionals i internacionals des de els 60 fins avui, amb una formació que pot anar des de duo fins set músics.\nLluna Plena ofereix una varietat de formats molt extensa, ja que el seu directe pot anar desde duet, com a formació reduida, fins a una orquesta de 7 músics.


“Bartleby y compañía” d’Enrique Vila-Matas | La Finestra Digital\nSeix Barral reedita, quinze anys després de la seva publicació, aquest compendi de notes a peu de pàgina d’un text invisible (que no pas inexistent) agrupades per un narrador que diu patir el síndrome de Bartleby, aquell personatge de Melville que responia, sistemàticament, amb la negativa més cèlebre de la literatura moderna: ‘preferiria no fer-ho’.\nAmb una trentena de novel·les publicades, Vila-Matas no sembla ser el millor exponent de la negació literària, però títols com ‘Historia abreviada de la literatura portàtil’ (1985), ‘El mal de Montano’ (2002) o ‘El Doctor Pasavento’ (2005) el converteixen, indubtablement, en el millor arxivista (o rastrejador, que és com ell ho diria) de bartlebys literaris. A ‘Bartleby y compañía’, l’autor exposa una visió particularment pesarosa de la literatura, basada en una profunda negació del món i protagonitzada per aquells creadors que, tot i tenir una exigent consciència literària (o precisament per aquest motiu), mai no van arribar a escriure. O sí que ho van fer, i tanmateix va ser el seu inexplicable silenci posterior, el que veritablement va distingir la seva obra.\nI no són pocs els exemples que circulen per aquest laberint del No. Marguerite Duras deia que escriure era, també, callar; Rimbaud va deixar la ploma als dinou anys amb un comiat solemne en forma de relat; Juan Rulfo va abandonar l’escriptura perquè, deia, s’havia mort el seu tiet Celerino, que era qui li explicava les històries; i l’obra de Goethe va deixar Kafka tan aclaparat, que aquest últim es va veure obligat a un llarg i dolorós hiat literari.\nPer a Vila-Matas, la literatura del No és, també, la literatura (moderna) en ella mateixa, que només pot esdevenir real en el sí d’aquesta tensió irresoluble entre la necessitat d’escriure i la impossibilitat de fer-ho de forma satisfactòria. És el resultat d’una presa de consciència –refermada durant el decadent fin de siècle cultural i polític– que no té volta de full i que desemboca en una perenne crisi de confiança en la naturalesa bàsica de l’expressió literària i la comunicació humana.\nSempre citat a les obres de Vila-Matas, Robert Walser és un perfecte exponent d’aquesta crisi; a ‘Bartleby y compañía’ apareix definit com un ‘corredor de fondo que, a punto de alcanzar la meta codiciada, se detiene sorprendido y mira a maestros y condiscipulos y abandona, es decir, que se queda en lo suyo, que es una estética del desconcierto’. I és aquest desconcert el que obsessiona Vila-Matas i el que millor parla de la seva obra. Per ell, l’essència de la literatura moderna, bastida fràgilment sobre aquest gènere sense norma que és la novel·la, es troba en la recerca permanent (i necessàriament infructuosa) d’unes regles de joc que cal reinventar a cada text que s’escriu. Fer-ho sense voluntat de perpetuar-les.\nPer això, l’escriptor barceloní disserta gairebé sempre sobre els marges de la literatura i, com un autèntic bartleby, es nega a dotar de contingut les seves obres. Potser per pudor, Vila-Matas no va gosar reservar una nota per a sí mateix a ‘Bartleby y compañía’; passats quinze anys, el seu nom hauria de ser presència obligada a qualsevol llistat seriós d’escriptors del No.\nEnrique Vila-Matas (Barcelona, 1948) és un dels escriptors més destacats d’Espanya i d’Europa. L’any 1968 es va autoexiliar a París per gaudir de més llibertat creativa, on va sobreviure fent treballs de periodista i allotjant-se a un apartament llogat a l’escriptora Marguerite Duras. Vila-Matas va publicar el seu primer llibre en 1977, La asesina ilustrada, i des de llavors no ha deixat de publicar. L’obra que li va portar el reconeixement internacional va ser Historia abreviada de la literatura portátil al 1985, tot i que el reconeixement nacional va arribar més tard. El seu estil barreja la crònica periodística, l’assaig i la ficció, amb interessants referències enciclopèdiques i jocs metaficcionals on Vila-Matas acostuma a ser el protagonista.


Pirate's Beach Club Kemer Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCumayeri Mah. Şehit Er Hasan Yılmaz Cad. No:16 Kemer, Tekirova, Kemer, Turquia - Veure al mapa\nMés informació sobre Pirate's Beach Club\nConvenientment situat a Kemer, Pirate's Beach Club és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Pirate's Beach Club, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, servei de cangur per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, mini bar, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com platja privada, centre esportiu, sauna, piscina exterior, buceig. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Pirate's Beach Club no troba competidors en cap categoria.


May supera per la mínima la moció de censura\nMay supera la moció de censura per la mínima\nBarcelona. Dimecres, 16 de Gener 2019. 20:17\nActualitzat: Dimecres, 16 de Gener 2019. 20:38\nDesprés de la històrica derrota d'aquest dimarts al Parlament britànic, en la qual l'acord del Brexit fet pel Govern britànic i la Unió Europea va ser rebutjat per 432 vots contra 202, la primera ministra britànica, Theresa May, ha superat la moció de censura. Aquesta va ser convocada just després de saber-se el resultat de la votació pel líder laborista, Jeremy Corbyn. Concretament, la premier britànica ha superat aquesta moció per 325 vots contra 306, és a dir, una diferència de 19 vots.\nUn dia després de perdre la votació de l'acord del Brexit, May ha assegurat que "la Cambra dels Comuns ha dipositat la seva confiança en el Govern" i ha anunciat que la nit d'aquest mateix dimecres engegarà la ronda de contactes amb les diferents formacions polítiques per tal mirar de desbloquejar el Brexit.\nEls vots que aquest dimecres han canviat de bloc per mantenir May al poder han estat els dels conservadors partidaris d'un Brexit 'dur' i els dels nord-irlandesos unionistes. Aquests representarien aproximadament més d'un centenar de diputats. Amb aquest vot, aquests diputats aposten perquè la primera ministra torni a Brussel·les per renegociar la sortida. La moció havia sigut promoguda pels laboristes, amb el suport dels liberal demòcrates, verds i escocesos i gal·lesos.\nDebat previ a la votació\nREGNE UNIT May adverteix que el Brexit pot quedar "bloquejat" si no s'aprova al Parlament El Nacional


Monestir de Santes Creus V: tombes abacials (Aiguamúrcia, Alt Camp)\nel dia d’agost 11, 2010\nSala capitular del Monestir de Santes Creus\nAls antics monestirs, la jerarquia de la societat es reflecteix, també, en els espais funeraris dedicats als enterraments. Bàsicament es concentren en cinc espais: a l'interior de l'església, prop de les relíquies dels sants, trobem la reialesa i, excepcionalment, la noblesa més propera; a les galeries claustrals trobem la noblesa i, a mesura que passen els anys i les normes es flexibilitzen, comerciants enriquits; la sala capitular és l'espai reservat als abats o abadesses del monestir, tot i que hi ha nombrosos exemples d'enterraments a d'altres zones; habitualment també existia un cementiri per als monjos o monges, que en ordres com la del Císter eren enterrats en una fossa comuna; i, finalment, el cementiri de laics dins l'espai anomenat sagrera. Els enterraments de laics a Santes Creus estaven concentrats a la porta de l'antic hospital, a l'entrada de l'església i darrera l'absis.\nA l'ordre del Císter, a la qual pertany el monestir de Santes Creus, tan els abats com els monjos eren enterrats amb l'hàbit monacal i sense caixa, directament a terra. Els abats, però, eren enterrats sota una lauda (llosa) sepulcral que els representava en forma de figura jacent, vestits amb l'hàbit de monjo o l'abacial i, com a símbols del seu poder, el bàcul i la mitra (els anomenats abats mitrats tenien el dret d'usar els distintius propis d'un bisbe, és a dir, la mitra, el bàcul, l'anell i la creu pectoral per raó dels privilegis concrets que tenia la seva abadia. Era norma, però, que la seva mitra fos de material menys costós que la dels bisbes i que el bàcul s'usés amb una cinta o vel blancs penjats).Habitualment aquestes laudes també contenen l'escut heràldic familiar situat a la zona central inferior a l'alçada dels turmells i una inscripció que recorre el voltant de la llosa com si fos una sanefa i que conté habitualment el nom, el càrrec i la data de la mort.\nLa sala capitular del Reial Monestir de Santes Creus conté set tombes, sis de les quals pertanyen als darrers abats vitalicis. La setena tomba no correspon a un abat de Santes Creus, sinó al bisbe lleidatà franciscà Andreu de Velleregia (segle XIV), que morí a Nàpols. Cal puntualitzar que, quan el càrrec d'abat va deixar de ser vitalici, els abats van ser enterrats a la fossa comuna del cementiri dels monjos (segle XVII).\nD'esquena a les finestres i d'esquerra a dreta, els abats enterrats són:\ntomba de Bernardí Tolrà\nBernardí Tolrà (1519-1534): Va millorar i embellir amb estil renaixentista el Palau Abacial, que ocupava l'espai de l'antic Palau Reial. La seva tomba destaca perquè és l'únic abat representat amb hàbit de monjo i bonet, ja que els altres vesteixen hàbit abacial i mitra. Com a tret comú, observem el bàcul, símbol del seu poder. El cap, inclinat cap a la dreta, reposa sobre un coixí i sembla observar el bàcul ja que aquest està recolzat sobre l'espatlla dreta. Les mans estan tapades per l'hàbit. En general, està en bastant bon estat de conservació.\ntomba de Pedro de Mendoza\nPedro de Mendoza (1479-1519): Era fill d'un noble sevillà i parent del rei Ferran el Catòlic, el qual el nomenà abat, càrrec que desenvolupà durant el període abacial més llarg de tota la història del monestir. Essent ja abat, Pedro de Mendoza va ser nomenat president de la Diputació del General de Catalunya entre1497 i 1500. Inicià els enterraments abacials a la Sala Capitular i millorà en molts aspectes la vida dels monjos. La seva sepultura va ser pagada per Joanós Vives de Pontons, segons algunes fonts, el seu fill. Va vestit amb hàbit abacial i mitra. Com en el cas de Bernardí Tolrà, el cap també està inclinat a la dreta però el bàcul està recolzat a l'espatlla esquerra. La part inferior de la llosa està molt malmesa i no permet distingir l'escut familiar ni bona part de la inscripció.\ntomba de Jaume Valls\nJaume Valls (1534-1560): Va continuar les obres de millora de l'abat Tolrà i va fer construir el pont sobre el Gaià. La seva tomba és obra del mateix escultor que feu la tomba de la seva germana, Magdalena Valls, enterrada al claustre. L'abat Valls vesteix casulla abacial, guants i anell. El bàcul, ornat amb el vel característic que esmentàvem abans, té la forma corbada pròpia de l'església d'Occident (a Orient s'utilitzen bàculs acabats en un forma de tau) i està recolzat sobre l'espatlla dreta. El cap descansa sobre un coixí sense ornaments. La mitra estava adornada però amb prou feines se'n poden endevinar els detalls. L'escut familiar està entre els dos peus. La inscripció funerària es conserva sencera. La posició de la figura és completament frontal.\ntomba de Pere Nogués\nPere Nogués (1593-1608): Va portar a terme, també, nombroses millores i l'embelliment al recinte monacal, introduint el barroc en totes les seves manifestacions. Està representat amb les mans creuades sobre el tòrax, amb guants i l'anell d'abat. En comparació a d'altres tombes, les mans estan excessivament obertes. La posició de la figura és completament frontal. Com podreu observar la part inferior de la lauda està molt malmesa, fet que no permet visualitzar l'escut familiar i bona part de la inscripció.\ntomba de Jaume Carnisser\nJaume Carnicer o Carnisser (1608-1619) fou el darrer abat vitalici. Després de la seva mort, el càrrec passà a ser triennal. La seva lauda abacial és de pedra negra. Els trets facials i la inscripció funerària estan molt malmesos. Assenyalarem que també vesteix l'hàbit abacial, mitra i bàcul, recolzat sobre l'espatlla esquerra i, com en els altres casos, subjectat entre les dues mans a l'alçada de la cintura.\ntomba de Jeroni Contijoc\nJeroni Contijoc (1560-1593): Fou un dels més importants abats del monestir. Va fer construir la capella de l'Assumpta i la Torre de les Hores. Traslladà el Palau Abacial a la plaça, incorporà diverses possessions al monestir i embellir significativament tot el recinte. La seva lauda, de marbre, crida l'atenció pel treball escultòric que veiem a la mitra brodada. Juntament amb la de Jaume Valls, és la tomba d'estil més realista si ens fixem en els trets facials. Malauradament gairebé tota la part corresponent al tòrax s'ha perdut però es pot distingir fàcilment que vestia l'hàbit abacial, mitra i bàcul, recolzat, aquest cop, sobre l'espatlla esquerra. El coixí tampoc porta ornaments i tornem a trobar l'escut familiar entre els peus. La inscripció s'ha conservat sencera.\ntomba del bisbe Andreu de Velleregia\nLa tomba del bisbe lleidatà franciscà Andreu de Velleregia (segle XIV), destaca entre les altres perquè és l'única esculpida en baix relleu, és a dir, que la figura sobresurt menys de la meitat del seu volum. Totes les altres lloses que trobem en aquesta sala estan esculpides en alt o mig relleu. Podem observar clarament que és bisbe per la casulla que vesteix i perquè el bàcul no porta el vel esculpit que trobàvem a les tombes dels abats. La posició de la figura també és frontal. S'ha conservat sencera la inscripció i no s'observa escut heràldic.\nEns queda encara una darrera tomba abacial a Santes Creus: la de l'abat Guillem Ferrera, mort l'any 1375. És l'únic abat enterrat a l'interior de l'església. L'abaciologi del monestir de Santes Creus ens explica que, des del segle XII i fins a mitjans segle XIX, aquest monestir va tenir 91 abats, dels quals 32 foren amb càrrec vitalici, la resta de caràcter temporal.\nGairebé un mes d'espera però ha valgut la pena!\nImpressionants aquestes tombes arran de terra, per "humiltat"!\nMolt bona entrada que serveix de guia per quan anem a Santes Creus!\n12 d’agost de 2010, a les 1:00\nExcelente entrada con curiosos detalles sobre este tipo de tumbas. Un gran trabajo que nos demuestra lo mucho que se puede decir de algo, en apariencia tan simple como una tumba, ya no digamos del resto del monasterio.\n12 d’agost de 2010, a les 14:17\nUnes làpides que recorden les de les abadeses de Vallbona de les monjes.\n13 d’agost de 2010, a les 8:10\nSiempre me ha llamado la atención algo sobre estas tumbas dentro de iglesias, monasterios y catedrales: eran tumbas de "personas ilustres" pero... quedaban al paso. Me refiero, y el desgaste lo corrobora, que podían ser pisadas por los fieles en sus visitas al templo. Y eso no se consideraba un menosprecio ni una afrenta. ¿No resulta curioso?.\n14 d’agost de 2010, a les 1:42\nMe encanta visitar monasterios por la tranquilidad que transmiten, y me llama la atención que tengan las tumbas de sus grandes hombres incrustadas como un ornamento decorativo más\n21 d’octubre de 2010, a les 10:27


Família Corvidae - vilobicel\nFamília de passeriformes que comprèn espècies amb el bec fort, una mica corbat en l'extrem i lleugerament escotat, i amb els orificis nasals proveïts de llargs pels gruixuts. La seva grandària mitjana és major que el de la resta dels passeriformes, i alguns són els més grans de l'ordre.\nEl seu plomatge és generalment fosc i brillant. Tots tenen un règim alimentació omnívora i fins i tot consumeixen carronyes.\nEs distribueixen pels cinc continents, exceptuant les zones polars i el sud de Sud-amèrica.\nLa garsa presenta plomes blanques en el ventre, les espatlles, el dors i la resta del cos és de color negre, adornat amb tonalitats blaves, liles i verds produïdes per iridescència. Els ulls són petits i el bec recte i fort. Mesura al voltant de 45 centímetres, amb una cua molt llarga que en vol es mostra amb forma de rombe, i una envergadura de 60 centímetres. Com les seves ales són relativament curtes, el seu vol és insegur, i ha d'aletejar constantment per mantenir-se en l'aire.\nS'alimenta tant de llavors i altres matèries vegetals, com d'insectes, rosegadors i petits ocells. En realitat picoteja qualsevol resta de matèria orgànica que trobi al seu pas.\nLes parelles s'estableixen per a tota la vida. Generalment, fabriquen el niu en el brancatge alt dels arbres, i està dotat d'un sostre en forma de cúpula i d'una entrada lateral. La posta es compon de sis a nou ous de color verdós, jaspiat de castany. L'eclosió es produeix al cap d'unes tres setmanes d'incubació, que és a càrrec de la femella exclusivament, mentre que el mascle s'encarrega d'alimentar-la. Els pollets romanen en el niu durant unes tres setmanes. Quan ho abandonen, el seu plomatge és ja molt semblat al dels seus progenitors, però la cua no ha aconseguit el seu ple desenvolupament.\nLa garsa és molt curiosa i sol col·leccionar objectes brillants que criden la seva atenció, portant-los-hi al seu niu o a algun amagatall.\nHa aconseguit adaptar-se, multiplicar-se i aprofitar-se de les alteracions del mitjà que provoca l'home. Es troba distribuïda per tota Europa, gran part d'Àsia i el nord-oest d'Àfrica.\nCant de la garsa\nAnglès: Eurasian jay\nEl gaig és un còrvid de vius colors molt comú en les nostres latituds. El plomatge és variable, rosa bru en general, les ales negres tacades de blau i blanc i la cua negra i blanca. Poden aconseguir els 35 centímetres de longitud.\nEl seu règim alimentari és molt variat, incloent-hi llavors i petits animals. Durant l'època de cria és un perillós saquejador de nius.\nImita espontàniament les veus dels ocells que li envolten, potser per atreure'ls a les seves arpes, i pot arribar a repetir paraules.\nConstrueixen nius de branques revestits d'arrels i pèls, entre 3 i 6 metres d'altura. La posada té lloc entre abril i juny i consta d'entre 3 i 6 ous. La incubació dura uns 20 dies i els dos progenitors s'alternen en la labor.\nSón animals intel·ligents i gregaris, especialment durant la primavera. Encara que el seu hàbitat original ho constitueixen els boscos no gaire densos, està començant a colonitzar els parcs i jardins de les nostres ciutats.\nCornella: Corvus corone


La ministra de Turisme confia que es podrà recuperar la temporada el més aviat possible\nper Alejandro Cañete 23/02/2021 08:24h\nJa hi ha data pel retorn dels viatges de l'Imserso | Cedida\nS'ha comentat en multitud d'ocasions que la pandèmia ha afectat de manera molt important a un sector clau al nostre país com és el sector turístic. Els tancaments perimetrals dels últims mesos van deixar aparcat bona part del turisme nacional. A més, el turisme internacional s'ha vist molt afectat per mesures com les quarantenes obligatòries que els demanen en molts dels seus països d'origen a la tornada.\nPerò, per sort, aquest sector turístic tan castigat podria haver rebut la primera bona notícia en bastantes setmanes i que, a la vegada, també alegra bona part de la població espanyola. I és que des del govern espanyol ja s'han atrevit a vaticinar quan es podrien reprendre els viatges de l'Imserso, després que fossin suspesos durant tota la temporada a partir del primer estat d'alarma.\nHa estat la ministra d'Indústria, Comerç i Turisme, Reyes Maroto, qui anunciava aquest dilluns la data més probable per a la seva represa: el pròxim mes de setembre. Maroto afirmava que en aquest mes es complirien les condicions necessàries, tot i que no descartava que aquests es poguessin avançar, fins i tot, als mesos d'estiu. En tot cas, es faria públic si es pogués avançar aquesta data.\nMaroto destacava, en una roda de premsa a Castelló, que ja es treballa perquè aquests viatges es puguin fer «amb les mesures de seguretat necessàries per evitar contagis». A més, també ha volgut recordar que «la gent gran estan sent els primers a vacunar-se i, per tant, confiem que es pugui reprendre el programa aquesta temporada».\nTambé ha afirmat que no hi ha dubte que és necessari recuperar aquest programa, ja que «contribuirà a la reactivació del turisme». A més confirmava que l'objectiu és donar-li «una modernitat al programa per millorar l'experiència turística, perquè es faci amb seguretat i garantir la viabilitat d'un programa tan estimat que esperem que tingui molts anys de vida». I és que, el que es persegueix és «millorar no només l'experiència de la gent gran, sinó també la idoneïtat que per als hotelers suposa aquest programa».\nLa ministra de Turisme parla de la importància d'un passaport de vacunació\nLa ministra també ha volgut confirmar que des del govern d'Espanya s'està treballant al costat de la Unió Europea i l'OCDE per crear un passaport de vacunació contra la Covid-19. Reyes Maroto no ha volgut confirmar si hi ha una possible data per a la seva aplicació, però sí que ha dit que és «prioritària». Creu que així serà possible generar «la confiança que necessiten els viatgers per recuperar viatges segurs».\nSobre aquest assumpte ha insistit que «estem treballant i, segons anem avançant, donarem més informació sobre els col·lectius als quals s'aplicarà». Creu que aquest instrument serà clau per als governs i per al conjunt del sector turístic «per poder garantir la represa d'aquests viatges».\nRecordava també que s'està treballant perquè, quan sigui possible, torni a implantar-se els «corredors turístics sanitaris». A més dels plans ja aprovats a les Balears o Canàries, es treballa al costat de la «Comunitat Valenciana, Catalunya i Andalusia perquè, en el moment en què es puguin utilitzar, sigui una eina al servei d'aquests viatges».\nMalgrat aquest missatge de la ministra de Turisme sobre el passaport de vacunació, no es mostrava tan optimista el director del CCAES, Fernando Simón. Afirmava que no creu que es creï de manera immediata: «Això és una cosa que tenim al cap des de fa molt de temps i, de fet, ja es demanen proves PCR i, fins i tot, d'antígens. No obstant això, i pel que fa a la vacuna, no cal fer bandera d'aquesta acció perquè no es desenvoluparà en un breu període de temps, ja que requereix molta feina de fons».\nJubilats Turisme Viatge Govern Espanyol


La nova biblioteca d’Argentona serà així\nAixí será la nova biblioteca d'Argentona\n3 de setembre de 2020 (13:48 CET)\nJa hi ha guanyadors del concurs d’idees per un equipament avantguardista que reunirà a Can Doro i Cal Guardià la nova biblioteca, l’Arxiu i la ràdio\nEl projecte de la nova biblioteca d’Argentona, que ha de ser una realitat en els propers anys, és la gran aposta de desenvolupament urbanístic del centre de la vila pels propers anys. L’edifici que ha de dota el municipi amb un nou equipament que a més de bibloteca caculli l’arxiu i la ràdio (situada fins ara a l’antiga Velcro) ja té línia de disseny definida.\nL'equipament, situat a Can Doro, canviarà el centre del municipi\nL'UTE formada per Sumo Arquitectes i Taller 9S Arquitectes, amb la seva proposta «Reconeixement», ha estat escollida pel jurat com a equip guanyador del concurs de projectes de la futura biblioteca d'Argentona, en un equipament que també inclourà l'Arxiu i la ràdio municipal. És la proposta vencedora del Concurs de Projectes per a la proposta arquitectònica que ha de servir de base per a la redacció dels projectes constructius que han de guiar la urbanització i construcció dels equipaments a l'àmbit de Can Doro-Cal Guardià.\nRecreació de la proposta guanyadora\nRecreació de l'equipament\nEl millor de la proposta\nDel treball guanyador s'ha destacat la solució de façana i la bona integració de l'edifici analitzant l'espai i entorn en què s'ubicarà, garantint una continuïtat urbana, així com la resolució a l'hora d'implicar una mínima afectació i integració de la mina d'aigua en la construcció. També s'ha valorat molt positivament la claredat d'accessos i l'organització funcional interna de l'edifici, amb un únic nucli central.\nLa proposta de l'equip d'arquitectes és un punt de partida que caldrà desenvolupar a partir d'ara i conjuntament amb el consistori.\nAixí seria la façana de la nova bilbioteca\nCarles Bonamusa Fa 9 mesos\nDoncs em sembla un projecte modern i en contrast amb l'entorn. felicitats Argentona!!\nColomar Fa 9 mesos\nSembla un colomar. Suposo que no caldrà que l'ajuntament compri coloms i tòrtores, perquè ja hi aniran sols. Hauran de posar un conserge amb una canya, que es dediqui a espantar-los. Per cert, parlem d'una nova biblioteca i ningú parla dels llibres.\ndeixeu al poble continuar siguent poble i no ens transformeu en ciutat