Un altre mes, un altre alé | MCEP\n← POR UNA ESCUELA QUE CONTENGA BIODIVERSIDAD – Claudio Tosi\nEL NUEVO CURRÍCULO, OTRA VUELTA A LAS COMPETENCIAS – Paco Olvera →\nUn altre mes, un altre alé\nPublicada el 7 abril, 2021 por MCEP-País Valencià\nDivendres 26 de març ens vam reunir la genteta del MCEP– PV. Portem ja un temps que ens reunim de manera virtual perquè les restriccions dictaminades per la pandèmia no ens permeten trobar-nos presencialment. I així fou com ens vam trobar Roser, Rosella, Àlex, Lluís, Laura, Xusa, Isabel i jo, Àngels. Ferran i Jaume no es poden connectar, els toca el torn de la vacuna.\nLa veritat és que costa acostumar-se a la pantalla i al món virtual, però de moment no tenim altra. Tanmateix quan acaba la reunió s’agraeix haver participat perquè comparteixes sentiments, impressions, experiències de tota mena, algunes més optimistes, altres no tant, però el fet important és que ens adonem que no estem sols. I que tots els dubtes, entrebancs i incerteses que aquesta situació ens genera com a docents troben un espai on poder canalitzar-se i ser tractades.\nFem una roda i comentem com ens va. Rosella no acaba d’acostumar-se al fet que els alumnes vinguen a classe en torns partits; Àlex comenta la incomoditat que arriba a suposar haver de seguir les restriccions a classe (distància de seguretat, gel…) així i tot ha aconseguit poder anar a l’aula d’informàtica. Xusa ens explica la seua experiència de la revista que ha fet amb els alumnes i en el moment tinga l’enllaç l’ha compartirà amb nosaltres; Laura ens explica els cursos de formació que està realitzant i que està apuntada a la borsa… l’ha cridaran prompte? Isabel s’agafarà un permís i li dedicarà temps a altres projectes que té pendents. Per la meua banda explique que estic un poc més optimista amb la meua tutoria i arribe a la conclusió que ara més que mai és important eixir de l’aula i fer excursions. Si tot va bé, amb la meua tutoria farem una excursió al mes. Necessitem descansar, eixir de l’aula i respirar aire pur.\nAmb aquesta finalitat compartisc amb Rosella el blog que hem creat a classe. https://nomprovisional2021.blogspot.com/ Està en construcció i és un treball molt humil. Pretenem, Rosella i jo, que el blog es convertisca en un punt d’encontre, d’intercanvi d’experiències entre les dues tutories. Correspondència escolar i alguna excursió en comú? Tant de bo!\nAixí és com finalitza la nostra reunió del mes de març. Un altre més, una altra reunió, un altre alé per seguir endavant.


Un cànon a les biblioteques\nLa Generalitat vol fixar 50 títols obligatoris per a tots els centres i el sector es mostra escèptic\nEl manifest Clàssics catalans a les biblioteques de la Generalitat ha fet reaccionar les institucions públiques. Ara volen impulsar un cànon amb uns 50 títols que totes les biblioteques haurien de tenir.\n260x366 ELS LECTORS CATALANS L'ambient de la Biblioteca Jaume Fuster, a Barcelona. El debat sobre què han de contenir està obert. / CRISTINA CALDERER ELS LECTORS CATALANS L'ambient de la Biblioteca Jaume Fuster, a Barcelona. El debat sobre què han de contenir està obert. / CRISTINA CALDERER\nEl dia 1 de juny, el filòleg Francesc Foguet i l'historiador Enric Pujol començaven a recollir firmes per al manifest Clàssics catalans a les biblioteques de la Generalitat , on demanaven que les biblioteques públiques disposessin "ineludiblement" dels clàssics de les lletres catalanes, motivats per l'exclusió de dues novetats editorials del Sistema d'Adquisició Bibliotecària. En menys d'un mes, el manifest va aconseguir 150 adhesions.\nLa Generalitat ha reaccionat creant una Comissió de Patrimoni Literari que ha d'estudiar un possible nou cànon literari. Carme Fenoll, cap del Servei de Biblioteques de la Generalitat, declarava recentment que la intenció és consensuar una política de mínims, de 40 o 50 títols, que totes les biblioteques haurien de posar a l'abast dels lectors. La comissió està integrada per Eugènia Serra, directora de la Biblioteca de Catalunya, Joan Pluma, director general de Patrimoni Cultural, Jordi Cabré, director general de Promoció i Cooperació Cultural, Oriol Izquierdo, director de la Institució de les Lletres Catalanes, un representant de l'Institut d'Estudis Catalans i la mateixa Carme Fenoll, al capdavant del Servei de Biblioteques des d'aquest abril.\nUna iniciativa compromesa\nAbans de la primera reunió, que tindrà lloc divendres, l'establiment d'un possible nou cànon literari ja ha despertat opinions poc coincidents. Enric Pujol, un dels impulsors del manifest, considera que "la iniciativa és una bona idea: és com tornar a rescatar el projecte de les Millors Obres de la Literatura Catalana " (MOLC). Iniciada l'any 1978 amb Elogi de la paraula i altres assaigs , de Joan Maragall, la col·lecció d'Edicions 62 i La Caixa va oferir un centenar de títols -ampliats fins a 125 a principis de la dècada dels 90- en què es feia una tria d'algunes de les obres de la literatura catalana més significatives, des del Llibre de meravelles de Ramon Llull fins a obres escrites a la dècada dels 70 del segle XX. "A la MOLC hi havia un centenar d'obres: ara estem parlant d'una cinquantena -recorda Pujol-. Creia que aquests llibres ja hi eren, a totes les biblioteques. Quan vam engegar el manifest, el que demanàvem era que la reedició de clàssics catalans es convertís en un dels criteris d'adquisició determinats per la Generalitat". Pujol avança que un dels pròxims passos que es planteja és escriure un segon manifest "de protecció a les traduccions catalanes de clàssics d'altres llengües". L'historiador està convençut que "si es vol tirar endavant la normalització lingüística, són criteris que cal tenir en compte. L'ha sorprès favorablement el "gran suport" que el manifest ha rebut dins del sector: "La reacció de la gent demostra que els clàssics interessen més del que es pensa".\nEl dia 6 de juny Carme Fenoll es va reunir amb una dotzena de petits editors catalans. Una de les propostes que els va fer va ser el Projecte 10x10, que vol apropar propostes editorials de qualitat però poc conegudes a bibliotecaris de tot el territori català. Josep Cots, d'Edicions de 1984, recorda l'acceptació general de la iniciativa, si bé adverteix de la precarietat pressupostària actual. Pel que fa al possible futur cànon, no hi està gaire d'acord: "Si estiguéssim en una societat diferent a la nostra es podria fer. A Catalunya és impossible: hi ha tants cànons com barrets". Maria Bohigas, de Club Editor, fa una reflexió d'abast més estructural: "¿Cal fer que les lectures obligatòries a les escoles també ho siguin en l'edat adulta? El que s'ha de buscar no és un cànon, sinó afavorir la curiositat de la gent. L'única manera d'aconseguir-ho és a través d'estimular la formació. No em sembla que s'avanci cap aquí: vivim en un país d'analfabets funcionals".


CSS taules de preus Responsive paquet. Construir amb menys.\nCSS taules de preus Responsive paquet construir amb menys. 6 plantilles de la taula de preus únics construeixen amb menys li permet personalitzar fàcilment cada plantilla amb una qüestió de segons. Carregat amb les fonts de Google. Sobre la base d'marc d'arrencada. Compatible amb tots els principals navegadors. Apte per a qualsevol dispositiu mòbil.\n6 Diferents estils únics construeixen amb menys\nMilions de combinacions amb les personalitzacions MENYS\nreixeta sensible. vestit perfecte per a escriptori o dispositiu mòbil\nEl disseny net i minimalista\nTots els principals navegadors suportats\ncodi net i ben comentat\nLa plantilla utilitza el sistema de Fonts API Google. Això vol dir que no és necessari per gestionar els seus propis arxius de fonts, totes les fonts es llegiran del servidor de Google. Només es refereixen dins de la secció <head> el tipus de lletra (per defecte: 'Ubuntu', 'PT Sans') i després anar a l'arxiu stylez.css i reemplaçar la cadena amb la seva identificació de la font. Per obtenir més informació i fonts comproveu en la URL: https://developers.google.com/webfonts/\neCommerce, eCommerce, tots els Articles, bonica, bootstrap, net, colors, css, CSS3, personalitzable, menys, preu, la fixació, de preus, taula de preus, sensible, taules, plantilla


'Gente Bien' de Santiago Rusiñol arriba al Teatre Coliseum\nLa companyia teatral La Cubana portarà el sainet 'Gente Bien', de Santiago Rusiñol i amb direcció de Jordi Milà, al Teatre Coliseum de Barcelona a partir d'aquest dijous, ha informat en un comunicat.\nLa Cubana ha explicat que la selecció d'aquesta peça respon al fet que tots l'han interpretat de joves, així com perquè tracta sobre la necessitat d'aparentar i dels conflictes idiomàtics: "Són uns temes que sempre ens han atret i divertit".\nEl grup teatral ha explicat que posar música a aquesta peça ha estat una feina apassionant que, un cop més, permet jugar a ensenyar "el gran engany i la màgia del teatre".\nEstrenada el 1917 al Teatre Novetats de Barcelona, aquest divertiment de Rusiñol retrata i ridiculitza als nous rics de la burgesia industrial sorgida a la Barcelona modernista.\n"Hem respectat al màxim el text original i hem creat un viatge en el temps on fem parlar els personatges que va crear Rusiñol en quatre èpoques diferents", ha explicat la companyia, que ha comptat amb músics de l'Auditori per a la música de l'espectacle .\nD'aquesta manera, si bé conserva un pla temporal en 1917, l'espectacle també trasllada l'espectador a 1951 -en ple franquisme-, a 1980 -quan ha mort Franco i hi ha una democràcia embrionaria- ja 2017 -amb "les corrupteles a l'ordre del dia- ".\n'Gente bien' compta en el seu vestuari amb 190 perruques i 180 vestits vestits per 15 actors que interpreten a 162 personatges -amb 275 canvis de vestuari-, amb un total de 30 quilos de joies i 45 litres d'aigua necessaris per funció per hidratar a els actors, han concretat.


EL SÈNIOR B ES MANTÉ IMBATUT A CASA - CB Cornellà\nEL SÈNIOR B ES MANTÉ IMBATUT A CASA\nHome / cròniques / EL SÈNIOR B ES MANTÉ IMBATUT A CASA\nnoviembre22 noviembre, 2016\nEls de Miki Platel no han perdut ni un sol partit a Rubió i Ors\nCom ja és habitual, diumenge el Sènior B va guanyar a casa. Aquest cop va ser contra un rival dur que arribava amb moltes ganes a Cornellà. L’A.E.S.E era a priori un rival molt difícil, però els blaus van anar per feina, i al primer quart van sentenciar el partit. Amb un parcial de 27 a 8, els blaus van agafar una distància que els de L’Hospitalet no van poder revocar. «Vam jugar un bon bàsquet tant defensivament com ofensivament, explotant les àrees en les quals crèiem que erem superiors al rival, és a dir el joc interior. Això ens va permetre marxar de 20 punts al marcador», comentava Platel.\nAmb un primer quart excepcional els blaus van aconseguir una avantatge insalvable pels rivals\nEls blaus van sortir molt concentrats. Amb molta facilitat per trobar tirs sols sota cistella i provocant faltes que els portaven a la línia de tirs lliures, on van ser altament efectius, van aconseguir imposar-se a un rival, que intentava remar a contracorrent.\nEl segon període va començar de forma molt diferent al primer. Amb un inici poc encertat dels blaus, i de relaxació en defensa, l’AESE va agafar confiança i van pujar la intensitat defensiva. Els de Platel no van anotar fins al minut 5, i això va fer que els de l’Hospitalet agafessin una mica d’aire i que guanyessin aquest període per 12 a 18. Recolzant-se en el coixí que l’avantatge adquirida al primer quart els donava, els blaus es van desiflar una mica, però no van perdre mai la distància ni el domini del joc. El tercer període va transcórrer molt similarment, amb els rivals arribant a col·locar-se a 7 punts, i guanyar el quart per un. Tot i això, Platel assegurava que «vam ser superiors en tot moment, la diferència al marcador plasma la diferència que hi va haver a pista». El quart va tornar a ser molt ajustat, amb molta igualtat i intensitat per part dels dos equips. Aquest cop van ser els blaus qui van guanyar el quart per un punt, i aconseguien la quarta victòria per 78 a 65.\nC.B. CORNELLÀ B: Milan, E (4), Milan, R (9), Toledo (15), Faura (9), Bozal (7) – Gómez (0), Martínez (9), Raventós (0), Teixidó (4), Castro (0), Alexandrescoff (21), Longas (0).


“Soc actriu perquè de petita volia ser-ho tot” | EL CINÈFIL\nCine CatalàEntrevista 22 de Setembre de 2018 JR Armadàs 0\nItziar Castro estrena 'Matar a Dios' i comença un nou repte sent professora d''Operación triunfo'\nNo és exagerar dir que l’actriu catalana Itziar Castro és de les professionals més actives i més de moda aquest 2018. Nominada al Goya com a Millor Actriu Revelació pel seu paper a Pieles, també ha esdevingut una cara coneguda a la TV gràcies al seu paper a la sèrie Vis a vis. El que queda d’any no serà menys mogut… Aquest 21 de setembre estrena Matar a Dios, una comèdia negra on és la co-protagonista i tot just hem sabut que serà una de les noves professores d’Operación trinfo.\nQuina Itziar Castro veurem a Matar a Dios?\nHi veureu una comèdia negra. El meu personatge és l’esposa d’un marit masclista que porta molts anys vivint amb ell. Ella és una dona sensible que té la il·lusió que tot torni a ser com el principi i conforme avança la pel·lícula veurem que potser no és tan sensible com sembla i potser sí que en algun moment a la vida ha trencat algun plat.\nUn personatge llaminer el que li van oferir els directors Albert Pintó i Caye Casas…\nMolt. És un regal. I em va fer especialment contenta perquè és un personatge que podria haver interpretat qualsevol actriu espanyola. És la primera vegada que em passa que no se m’ofereix un personatge per la meva mida.\nA Matar a Dios no veureu Itziar Castro la gorda del cinema espanyol, sinó Itziar Castro l’actiu.\nNo volia treure el tema però ja que el menciona… La talla de pantalons li ha marcat molt la carrera artística?\nPer bé o per malament (jo crec que per bé) la meva talla m’ha portat a que m’ofereixin papers molt interessants. He fet drama, comèdia, cabaret, terror… Moltes vegades això ha estat així pel meu físic. perquè buscaven una dona de talla gran. També és veritat que a l’hora de buscar personatges fora de la norma això m’ha generat menys competència. Tot el que sigui fora de la norma implica menys gent.\nQuin gènere o tipus de personatge li agrada més interpretar?\nDepèn del dia m’agrada més un o un altre. Crec que per a qualsevol intèrpret la varietat és el que més motiva. De fet jo soc actriu perquè de petita volia ser-ho tot. Pirata, cantant, conductora de Fórmula 1… Sent actriu puc ser-ho tot.\nPer què he d’escollir ser només una si puc ser-les totes?\nNominada al Goya com a Millor Actriu Revelació per Pieles. El reconeixement canvia les coses?\nEls premis, que no dic que no facin il·lusió, jo els veig com un afegit. S’agraeix i és una motivació més per seguir lluitant quan penses de tirar la tovallola. Perquè això és com una muntanya russa: uns dies estàs a dalt i els altres estàs a baix. Per a mi els premis són un incentiu per quan vinguin vaques flaques. Respecte el Goya, sí que hi ha una abans i un després sobretot de cara a la professió. Molta gent posa cara i nom a una persona que havien vist en tantes pel·lis o sèries.\nHe sentit tirar la tovallola? Molts intèrprets s’ho plantegen sovint?\nEn conec a molts. De fet el propi Àlex Casanovas, president de l’Associació d’Actors i Directors de Catalunya, va estar no fa massa treballant de cambrer en un bar. La meva és una professió oscil·lant, sense seguretat econòmica. De cop estàs fent una sèrie i la cancel·len o fas una pel·li, s’estrena i ja ningú no en parla més. És una professió de risc, inestable però ens agrada tant que sempre acaba guanyat la part optimista.\n“No conec a cap actor o actriu que no s’hagi plantejat tirar la tovallola en algun moment”\nParlem de la TV. Vis a vis ha posat Itziar Castro al mapa de les actrius espanyoles?\nM’ha posat al mapa de les actrius del món! Tot i que jo he treballat en altres projectes internacionals amb directors molt reconeguts però amb Vis a vis hem tingut un ressò més ampli que en tots els altres projectes. Suposo que és perquè aquesta és una sèrie necessària.\nHo diu per la visió de la dona que fa la sèrie?\nTotalment. De totes les dones. Cada dona és diferent a l’altra. Es veuen perfils de dona de totes les edats, de totes les ètnies, de totes les talles. I a més a més, empoderades. O sigui, no és rellevant com són o el fet de ser “diferents”. El handicap és la presó. En el cas de Goya, el meu personatge, és grossa, ruda i inculta però està a la presó i això és el que la defineix més. Vis a vis demostra que les dones també podem estar a la presó sostenint una sèrie que té drama, comèdia, acció, sexe… Això demostra que les sèries fetes per dones no són pas minoritàries.\nEstan canviant les coses per les actrius?\nCada cop hi ha més actrius que es posen a produir i això fa que poc a poc apareguin un tipus de personatges més interessants. Poc a poc es van trencant barreres… Ara bé, encara hi ha molt camí per córrer.\nNo volia reptes nous… Conductora de Fórmula 1 encara no però ara Itziar Castro és una professora d’Operación Triunfo!\nSaps la sensació abans de saltar d’un avui amb paracaigudes o de fer puenting? Doncs estic una mica així. Una barreja de ganes adrenalina i respecte. Suposo que és com se senten també els participants.\nEstaran tots nerviosos,doncs. Fantàstic!\nNo és tant la por… És un programa que he seguit des del principi i en conec la repercussió i l’engranatge però fa respecte perquè el que he d’aconseguir és treure el millor de cada participant. És un repte perquè a banda de la TV i tot plegat, hem de fer que aquesta colla aprenguin i siguin capaços d’enfrontar-se a un concert amb milers de persones i dominar la situació.\nOperación triunfo no ens farà perdre la Itziar Castro actriu, oi?\nNo, i ara! De fet tinc ja dues sèries previstes. Una encara no es pot explicar però l’altre és justament amb els Javis. Es diu Terror y feria i la veurem aviat i ho compagino amb les classes a OT. Ah i també tinc dues pel·lícules una Argentina i una a Xile. Que vull dir amb tot això? Que jo soc actriu: actriu que canta, que balla, que actua i que té moltes ganes de seguir fent coses.


La majoria de regions en les primeres posicions del rànquing de PIB per càpita tenen una economia diversificada, un alt nivell d’inversió en educació i en R+D, una indústria o un sector de serveis d’elevat valor afegit i una administració eficaç\n4 min. Palma 07/06/2019 23:44\n651x366 Models europeus d’èxit on es poden emmirallar les Balears Models europeus d’èxit on es poden emmirallar les Balears\nUna regió innovadora convertida en un centre de distribució internacional\nFlandes és una de les regions europees amb una economia més forta. La seva capital, Brussel·les, se situa en el cinquè lloc del rànquing de les regions més riques, amb un índex de PIB per càpita de 195, és a dir, 95 punts més que la mitjana europea. L’economia de la regió es basa en els serveis, que suposen el 73% de l’activitat, però també té una indústria important (26%). Flandes es caracteritza pel valor afegit de la seva economia, amb una productivitat molt més alta que la mitjana i un atur que ronda el 4%. Brussel·les s’ha convertit en un centre internacional de distribució i té identificats diversos sectors econòmics com a prioritaris. L’administració és eficient i permet establir una empresa en quatre dies. Inverteix en R+D un 2,45% del PIB, i la reputació del seu sistema educatiu i les seves escoles de negocis és molt alta.\nUna comunitat amb una elevada productivitat\nEl País Basc destaca per una economia més diversificada que altres zones de l’Estat. Segons dades de l’Institut Basc d’Estadístiques, el 69% del PIB de la comunitat depèn del sector serveis; la indústria suposa quasi un 24%; la construcció, un 6%, i el sector primari, poc menys d’un 1%. El País Basc és la comunitat amb menys abandonament escolar, un 6,9%. Recordem que Balears és la primera amb un 24,4%. També ocupa el primer lloc de l’Estat pel que fa a la inversió en R+D, un 1,89% del PIB. És cert que la comunitat del nord peninsular està més ben finançada que les Illes gràcies al seu sistema foral, però també que ofereix algunes de les dades en desenvolupament econòmic i social més interessants. La taxa d’atur se situa per davall el 10%. Un estudi de l’OCDE destaca la fortalesa de l’economia basca, tant en matèria de productivitat com en emprenedoria i innovació. La productivitat del conjunt de treballadors del País Basc se situa a la part més alta i és l’única comunitat on la producció mitjana per empleat, segons Eurostat, supera els 75.000 euros a l’any, la qual cosa la converteix en la número 21 entre 218 regions europees analitzades. També destaca per una de les taxes més altes de supervivència de noves empreses (65%).\nUn territori insular que es manté entre les economies més dinàmiques\nTot i les dificultats dels territoris insulars, hi ha casos dins la Unió Europea que demostren que és possible mantenir o millorar la posició pel que fa al PIB per càpita. Així, Malta ha passat entre el 2000 i el 2018 del lloc 188 al 110. Madeira i les Açores pràcticament s’han mantingut al seu lloc en aquest període sense registrar la caiguda de les Illes. Tot i que el fort desenvolupament dels darrers anys ha estat basat en la indústria del joc en línia, l’economia d’aquest estat té unes fortaleses evidents: un 88% de la població parla anglès i té una situació estratègica enmig del Mediterrani. La seva economia es basa en el sector de les finances i en la indústria tecnològica, com també en el turisme, ja que té prop de dos milions de turistes a l’any. L’atur se situa per davall el 4% i la indústria suposa més del 20% del seu PIB.\nUna ciutat en el top europeu gràcies a l’aposta per la tecnologia i el coneixement\nHamburg, amb 1,8 milions d’habitants, s’ha mantingut des de principi de segle en el quart lloc del rànquing de les regions amb més PIB per càpita d’Europa, només superada per Londres, Luxemburg i Brussel·les. Actualment, la seva producció per càpita dobla la mitjana europea, amb una economia basada en la tecnologia i en el valor afegit. Destaca en indústria marítima, aviació, automoció, mèdia i biotecnologia. Per exemple, Airbus té 12.700 treballadors a la ciutat i Deutsche Lufthansa, 9.750. La regió inverteix el 2,2% del PIB en R+D, però el 65% d’aquesta despesa la fa el sector privat. El 5,5% dels treballadors d’Hamburg fan feina en el sector de l’alta tecnologia i la indústria de coneixement intensiu. La ciutat té 6 universitats públiques i 15 de privades.


BALITHERM IONIT ST Protecció contra el desgast fiable per a acers inoxidables no magnètics\nAmb el nou i fiable procés de difusió BALITHERM IONIT ST, els acers inoxidables estaran protegits contra el desgast. Les propietats no magnètiques, la resistència a la corrosió i a l'àcid i les propietats de no toxicitat dels aliments es mantenen en les austenites i les martensites. A més, quasi no es produeixen deformacions degut a la baixa temperatura.\nPer això, BALITHERM IONIT ST és ideal per a la indústria de l'automoció i del processat d´aliments:\nEn la indústria de l´automoció s'utilitzen acers inoxidables fortament aliats per a components sotmesos a altes tensions. Amb el procés de nitruració BALITHERM IONIT ST, aquestes peces aconsegueixen una protecció contra el desgast sòlida mentre que les característiques típiques de l'acer inoxidable es mantenen inalterades.\nEn la indústria del processat d´aliments, a més de la protecció contra el desgast, sobretot es demanen propietats de lliscament millorades. Naturalment, la nitruració amb BALITHERM IONIT ST també és apta per als aliments*, igual que els acers inoxidables.\nExcepcional duresa i resistència al desgast\nConserva la seva resistència a la corrosió\nConserva les seves propietats no magnètiques\nMolt bones propietats de lliscament\n*Adequada per al contacte directe amb aliments segons l'Institute Prof. Kurz GmbH, Cologne, 2015


El racó d'en Cristòfol: 28/09/08 - 05/10/08\nL' ensenyament és dessagna.\nAhir fou noticia la manifestació dels mestres i professors de la nostre ciutat. No reclamen sou, senzillament volen fer la seva feina ben feta.\nDos-cents nens sense escola, nouvinguts al carrer, aules masificades, manca de recursos i govern 'pijo progre' que llença els diners de tots en regalar llibres obviant els problemes de fons.\nDèiem en una entrada anterior que a Santa Coloma (2007) hi ha un 6,30 % de població analfabeta !, un 23,16 % sense estudis ( 6,30 + 23,16 = 29,46 'outsiders') i un 30,35% addicional amb estudis primaris ben justets.\nPodeu trobar avui (2008-10-04 ¡) al diari 'El Pais' aquest paràgraf:\n" Los Objetivos de Lisboa pactados por la Unión Europea en 2000 aspiran a que la tasa de abandono prematuro de la escuela -índice de población de 18 a 24 años que no ha completado el bachillerato o Formación Profesional y no sigue ningún tipo de formación- se sitúe en los países comunitarios por debajo del 10%."\nFora fàcil i estèril abraonar-se en la incompetència maiuscula de socialistess, republicans, ecos, pseudo comunistes i tuti quanti paràsits que s'autodenominen d' "esquerres".\nExactament igual de fàcil i estèril que acarnissar-nos en l'infumable model educatiu de populars, conservadors i demés fauna depredadora encerclada per la cleda 'de dretes'.\nFixeu-vos que en el districte VI els guarismes ens parlen d'un 8,31 % analfabet, 25,64 % sense estudis i 27,62 % amb primària. Val a dir 61,58 % de les persones.\nSi retornem als 'Objectius de Lisboa' (el link us porta al document en versió ES-ES perque no hi ha CT-CT) podeu trobar-hi:\nUn máximo del 10 % de abandono escolar prematuro\nDisminución de al menos el 20 % de la proporción de alumnos con problemas de lectura\nAl menos el 85 % de las personas de 22 años debe haber concluido la enseñanza secundaria superior\nAumento en al menos el 15 % del número de titulados de matemáticas, ciencias y tecnología, con una reducción simultánea del desequilibrio entre hombres y mujeres\nParticipación del 12,5 % de la población adulta en el aprendizaje permanente\nSi consulteu per exemple el lloc de la 'Euroregió Pirineus Mediterrània' trobareu l' Informe sobre el grau d'assoliment dels Objetius de Lisboa a l'Euroregió Pirineus Mediterrània que ens indica que preocupa realment als nostres gestors públics. De fet Santa Coloma és a anys llum dels nivells que propossa aquest article a Eureka i d'altres questions com les que es desenvolupen ací.\nDe la xerrameca melíflua d'aquest artícle al Diari de Girona fins al hipervincle escapçat de l' Observatori Socioeconòmic. del portal de la Generalitat i ha el camí de sirga, el corriol des de la ineptitud enmascarada vers la decrepitud total. La mort per ofegament d'un poble mil.lenari.\nFa trenta anys un exercit de persones amb ideals i esperances (molts d'ells adscrits al P.S.U.C ) encarava els canvis de règim amb voluntat i innocència de fer un món millor.\nAquesta 'Guerra dels trenta anys' , aquesta lluita en les trinxeres, el mantenir la nostra 'Linea Maginot' educativa en les nostres 'limes' interiors, a la frontera colomenca, de Badalona, de Sant Adrià, ha nodrit una immensa llista de baixes, d'abandonaments, de ferits (depressions, estrès, impotència, desencisa ment, fàstic).\nCadàvers anònims i supervivents ahir manifestants, quantificats amb un senzill percentatge en un full de càlcul a no se quin despatx gris, setena planta, aire condicionat i planta artificial. Com diu l'adagi castellà "Difunto que hace tanto bien, requiestcant in pace, amen".\nBenvolgut e 'inepte' gestor de la cosa publica amb tota estima li dic ,'Indocti discant, et ament meminisse periti' que ... 'Errare humanum est, perseverare autem diabolicum' , i per si la seva estultícia no li permet comprendre-ho, tradueixi per : 'No és això companys'.\nDifícilment podem gaudir d'una mirada amable i serena sobre el paisatge colomenc nostrat ['leit motiv' d'aquest espai blogaire ].\nDeixo per l'amable lector tres píndoles per exercitar la reflexió.\nView SlideShare presentation or Upload your own. (tags: collaboration university)\nView SlideShare presentation or Upload your own. (tags: scarcity university)\nI una joia musical com sempre, l' aria "Depouis le jour" de Louise, [gràcies Gustave Charpentier]que ens retorna al món colomenc, la vaga dels mestres, i el puny esquerre enlairat del 'cinturón rojo'.\nAra fa uns dies em sacsejà una entrada de Lourdes Muñoz en el tuitter que feia així:\n" noticia:FAO/Hambre: 'Aumenta a 923 millones el numero de personas que pasa hambre en\nel mundo. ' (EFE), es terrible 01:26 PM September 18, 2008 from txt"\nEl comentari 'es terrible' em recorda la "compasió ultraconservadora " d'en George W. Bush. malgrat provingui d'una persona intel·ligent, absolutament compromesa amb el seu món i la defensa de valors que compartim.\nDe fet acostumo a llegir fonts com The Standard , Reuters Africa o la mateixa United Nations i potser per això en sóc més 'concerned' com diuen els anglosaxons.\nNoticies menys esfereïdores , com aquesta de Kenya apareguda a The Standard em frapen particularment. Tal vegada perque vaig tenir la oportunitat de sentir de viu viu la joia dels infants senzills, camí de fang, motxilla a l'esquena, somriure als llavis, innocència als ulls fent per arrivar a l'escola.\nUna oportunitat d'aprendre que molts dels nostres conciutadans de la vella i grassa Europa malmeten sense escrúpols ni enteniment.\nDe fet si a Catalunya, 'La Nostra' malda per esdevenir la pitjor televisió pública de totes les que és fan i desfan, a Àfrica trobem dignes exemples d'esforç per explicar el món com aquesta noticia sobre el còlera a Irak , o aquesta altre sobre els desplaçats involuntaris.\nPotser la debacle financera i els set o més anys de vaques magres posteriors han de fer perdre la són als 'camacos' urbanites i ens han de retornar a valors humans i positius.\nI un fil per escoltar\nNota al peu : Les fotografies són nostres i nostre és el cor en el que en batega el record.\n[Des de 41º.07º latitud N. i 1º16º longitud E.]\nHe rebut un amable comentari anònim en el blog que em dona com referència [Des de 41º.07º latitud N. i 1º16º longitud E.].\nTafaner de mena cerco quin punt de l'univers és.\nI vist de més lluny, un paradís a tocar la imperial Tarraco.\nNo encerto a endevinar qui hi ha al darrera d'una signatura tan precisa.\nAra be em porta al cap un comentari de sobretaula dimarts a migdia. Aquell matí en J.A.M. enfila a trenc d'alba cap a Girona puix unes gestions eren inajornables.\nA migdia haven dinat ens comenta : He fet en un dia  allò que ha Barcelona m'hagués demanat gairebè una setmana i mitja.\nAl punt de les vuit al Registre Mercantil, després Ajuntament, pagament a Caixa d'estalvis, Trànsit, Transports, tornada a Trànsit i tornada a Transports.\nFeina feta i ben encarrilada mercés a persones amables i disposades, lluny del tòpic del funcionari encantat, bocabadat i esmaperdut.\nAmbdues ciutats (Tarragona i Girona) gaudeixen del caliu humà que dona la pròpia dimensió de la trama urbana, la coneixença interpersonal, la distància a la metròpoli cosmopolita i pijo progre que és Barcelona , ...\nSens dubte les poblacions que les envolten gaudeixen d'aquest tracte humà, res a veure amb el que patim els suburbis satèl.lits del Cap i Casal.\nPuix que el títol és precís, apunto que a mitja tarda, al voltant de quarts de set sóc a [ 41º.32º latitud N. i 2º04º longitud E.].\nAquí i enmig del xàfec de pluja i de la crisi, les idees i els projectes fan xup xup. Una estona més tard [ 41º.38º latitud N. i 2º17º longitud E.] és e caliu de Can Boadas i el ritual dels sibarites .\nAquí, Davinia exposa amb cruesa els efectes de la crisi: dotzenes de fallides, morositat a dojo, setmanes a fí de més que esdevenen via crucis i calvari per munió de famílies.\nÉs la microeconomia, la de les persones i el viure o malviure camí de la vellesa, molt lluny de lesw dolces tardes daurades que [Des de 41º.07º latitud N. i 1º16º longitud E.] omplen de pau i serenor l'esperit del meu immemoriat escriba.\nI un 'ritornello' suau.


L'empresa d'Ontinyent Cotoblau es converteix en la primera indústria tèxtil d'Espanya en aconseguir la certificació ISO 28000 | Valencia Extra\nJorge Rodríguez destaca que el reconeixement reivindica l’aposta per la innovació que van fent les empreses del Clúster Tèxtil Sanitari d’Ontinyent amb el suport de l’Ajuntament\nL’empresa ontinyentina Cotoblau s’ha convertit en la primera indústria tèxtil d’Espanya en aconseguir la certificació ISO 28000 d’AENOR, de Sistemes de Gestió de Seguretat per a la Cadena de Subministrament. Un reconeixement que l’alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, destaca que “reivindica l’aposta per la innovació que van fent les empreses del Clúster Tèxtil Sanitari d’Ontinyent amb el suport de l’Ajuntament, un camí que ha de seguir endavant per mantenir i crear ocupació a la ciutat. El suport a la indústria ha estat i seguirà sent un dels pilars del treball del Govern d’Ontinyent, i hui estem molt orgullosos de poder felicitar a una de les nostres empreses per ser pioners i convertir-se en referència en l’obtenció d’aquest certificat”, manifestava.\nEl CEO de Cotoblau, Càndid Penalba, posava en relleu que “enfront de un mercat asiàtic amb el qual no podem competir en preus, el camí que hem de seguir per ser competitius i sobreviure és el de la innovació i la qualitat. Que els clients de tot el món que compren un producte del nostre Clúster Tèxtil Sanitari sàpien que estan comprant productes de qualitat i en totes les garanties”, assenyalava.\nEn l’acte de lliurament de la certificació també intervenia el director d’AENOR (entitat de certificació de sistemes de gestió, productes i serveis) a la Comunitat Valenciana, Salvador Ibáñez, qui també destacava el caràcter pioner de Cotoblau com a indústria tèxtil en l’obtenció d’aquesta certificació, que fins ara anaven obtenint empreses de transport i logística, i que des de 2007 aborda els possibles problemes de seguretat en totes les fases del procés de subministrament. L’objectiu és reduir els riscos per a les persones en totes les fases del procés de subministrament, analitzant aspectes financers, de fabricació, gestió de la informació i logística, emmagatzematge en trànsit o dipòsit de mercaderies; i permetent identificar amenaces com ara terrorisme, frau i pirateria; així com mitigar els efectes dels incidents de seguretat.\nEl clúster tèxtil sanitari d'Ontinyent sosté que les mascaretes higièniques homologades són tan segures com les FFP2


Per la llibertat, l'equitat i el benestar... dels regidors - Regió7\nPer la llibertat, l'equitat i el benestar... dels regidors\n?La reforma horària genera consens, però la seva aplicació provoca debat a l'hora de repartir el cost de la factura del canvi\nAlexis Serra, coordinador per a l'Impuls de la Reforma Horària mireia arso\nAixò de la reforma horària és complicat. Dijous el ple municipal de Manresa hi va aportar el seu gra de sorra, però es va embolicar en els detalls i va acabar discutint sobre les comoditats dels regidors i dels ciutadans.\nVa fer intervenir Alexis Serra, exregidor convergent i avui «coordinador per a l'Impuls de la Reforma Horària» a la Generalitat. Com el títol indica, Serra impulsa les accions necessàries per capgirar uns horaris que ens fan anar a dormir tard i llevar-nos d'hora, i el pitjor és que acabem el dia amb la sensació de no haver tingut temps per a res, i encara menys per a nosaltres i la nostra gent.\nL'Ajuntament de Manresa s'adhereix a les bones intencions amb un gest que reconeix com a simbòlic: des d'ara, els plens municipals no començaran a les set de la tarda sinó a les cinc, dues hores abans. De manera que acabaran també dues hores abans, o aquesta és la teoria. Potser la sensació que «encara és d'hora» provocarà que els regidors s'hi repengin. «A veure si aconseguim acabar a les nou» és una invocació de l'alcalde-president que els déus rarament li concedeixen.\nEl problema és de sincronització, va dir el regidor socialista Felip González. De sincronitzar les peces del trencaclosques. O sigui, que a veure què hi guanya la ciutat amb aquest canvi. Els que hi guanyen són els mateixos regidors, que arribaran més d'hora a casa. Si la resta de la ciutat continua amb els horaris de sempre mentre el ple modifica els seus, ¿això no crearà problemes a les entitats que hi prenen la paraula gràcies al reglament de participació? Ara aquestes intervencions es concentren al principi de la sessió, i comencen cap a un quart de vuit del vespre. Una hora hàbil per a molta gent. Si els hi fan anar a les cinc de la tarda, n'hi haurà que estaran treballant, o estudiant, o atrafegats. Solució proposada per la majoria? Que les intervencions es duran a terme una mica abans del final del ple. Traducció: més o menys cap a les set de la tarda, però aquest més o menys poden ser dos quarts de set o tres quarts de vuit, segons com de xerraires hagin estat els regidors en els temes anteriors. Massa incertesa, a parer de la CUP, que va proposar fixar-les a les set, com una falca obligatòria, com la mitja part que interromp el partit. Són les set, que parli el poble. No pot ser, va dir el Govern, els odres del dia no són per anar-hi jugant. Esmena rebutjada. Els qui vulguin intervenir hauran de presentar-se amb temps, per si de cas. I si han d'esperar, no passa res: mentre segueixen els debats aprendran coses, va dir en nom del Govern la regidora Àuria Caus, la mateixa que havia definit l'ús racional del temps com a "mesura de llibertat, equitat i benestar". A la llibertat per la reforma horària.\nAls plens municipals no hi va quasi ningú, a banda dels regidors. González va tenir el toc d'humor d'esmentar un a un, pel seu nom, la mitja dotzena d'assistents. La sala de plens només fa una mica de goig en algunes compareixences, quan els patidors del problema que s'exposa acompanyen el seu portaveu. L'escolten a ell, escolten el debat del seu tema, de vegades aplaudeixen i/o xiulen, i en acabat se'n van. Pensant en la comoditat d'aquesta gent, l'opció de la CUP sembla la més convenient de les que estaven sobre la taula, al modest parer d'aquest cronista. Però la majoria de regidors van pensar que els atabalava i els desorientava. A ells, que cobren per això.


Vasaloppet, la gran cursa de l'esquí de fons | Fosbury\nFosbury » Esquí » Vasaloppet, la gran cursa de l’esquí de fons El català Sadurní Betriu acaba l'edició 2018 en 252a posició\nCada esport té les seves proves referents. Les més antigues, les més participades, les més llargues o aquelles que són especials a partir d’un fet històric.\nLa Vasaloppet és la gran prova de l’esquí de fons. Reuneix simultàniament les quatre consideracions que esmentàvem i cada any esdevé un esdeveniment massiu a Suècia quan arriba el primer diumenge de març. Desenes de milers d’espectadors segueixen l’esdeveniment in situ malgrat la durada de la cursa i les baixes temperatures. Molts altres apleguen família o amics a casa i passen la jornada pendent de la retransmissió en directe amb comentaristes que sempre inclouen algun guanyador d’anys anteriors que coneix perfectament el traçat.\nSón 90 quilòmetres en total, una bogeria que estan disposats a afrontar cada any més de 15.000 esquiadors. La majoria són suecs, però també hi ha molta presència d’esportistes dels altres països nòrdics i gent vinguda d’arreu del món. És el cas de Sadurní Betriu, referent de l’esquí de fons a Catalunya, que ja fa uns quants anys que es desplaça a la Vasaloppet per gaudir d’una prova mítica. Aquest 2018 l’ha acabat en 252a posició, un bon registre atès l’alt nivell competitiu de bona part dels participants.\nEls 15.000 esquiadors surten en massa en una imatge que recorda lleugerament a una marató: els esquiadors que compten amb els millors resultats previs estan al capdavant i aquells que l’afronten des de la modèstia esportiva poden trigar uns quants minuts a començar a fer lliscar els seus esquís. El vídeo de la sortida d’enguany és hipnotitzador i retrata la magnitud gegantina de la Vasaloppet:\nLa cursa del primer rei de la Suècia moderna\nLa història competitiva en el format actual de la Vasaloppet es remunta a l’any 1922, quan es va començar a organitzar una competició amb 119 participants en la primera edició i un temps total de set hores i trenta-dos minuts per al guanyador, el més jove de la història de la prova amb 22 anys. El traçat no era pas atzarós: un recorregut llarguíssim entre Sälen i Mora que volia emular un fet històric molt conegut a Suècia.\nEns hem de remuntar 5 segles enrere. El 6 de juny de 1523 Gustav Vasa va ser coronat rei de Suècia després de derrotar el rei danès i dissoldre la unió de Kalmar que havia governat els països nòrdics durant els 125 anys anteriors. Suècia es va convertir en una nació independent i Vasa va ser lloat a les cròniques de l’època per haver convençut els habitants de Mora d’iniciar la rebel·lió. No ho va tenir fàcil. Va fracassar en el primer intent i va abandonar Mora tot dirigint-se cap a Noruega cercant un refugi davant la més que probable venjança del rei de Kalmar. Malgrat tot, poc després la gent de Mora va canviar d’opinió i va decidir rebel·lar-se amb Gustav Vasa al capdavant.\nDos germans del poble, els millors esquiadors, van sortir amb l’objectiu de trobar-lo i no el van atrapar fins a la localitat de Sälen. És aquest recorregut, entre Mora i Sälen, el que dóna sentit a la Vasaloppet, la “cursa del rei Vasa”. Afortunadament per als participants, la cursa no és d’anar i tornar, el trajecte real que va fer Gustav Vasa a principis del segle XVI. La unió entre Vasa i la gent de Mora va convèncer altres pobles que van sumar-se a la rebel·lió, triomfal finalment a l’hora d’enderrocar el regne de Kalmar.\nVasaloppet, una marca poliesportiva\nAvui en dia la Vasaloppet no és, només, una gran cursa d’esquí de fons. El calendari s’amplia en proves diverses durant tota la setmana en què hi acostumen a participar fins a 40.000 persones. També hi ha altres modalitats esportives que ofereixen un cop l’any el traçat entre Sälen i Mora que va seguir el rei Gustav.\nEn total, setze curses en què hi apareixen la cursa a peu o la prova ciclista, amb un sumatori total de 100.000 participants anuals a les diferents versions de la mítica prova sueca, que des de 1994 també compta amb un museu que atrau als amants de l’esquí de fons i de la història.\nEsquí de fonsSadurní BetriuSuèciaVasaloppet\nHe tornat a la Marxa Beret Crònica d'una experiència personal a la prova referent de l'esquí de fons al nostre país\nAquest diumenge 2 de febrer he tornat a participar a la Marxa Beret d’esquí nòrdic…


Justícia i Pau - Nota de Justícia i Pau de Catalunya sobre les eleccions a Corts del dia 26 de Juny\nNota de Justícia i Pau de Catalunya sobre les eleccions a Corts del dia 26 de Juny\nDes de Justícia i Pau de Catalunya i Justícia i Pau Menorca fem pública aquesta nota amb motiu de les properes eleccions a les Corts Generals del 26 de juny de 2016.\nAmb motiu de les eleccions a Corts Generals del dia 26 de juny de 2016, les comissions i associacions Justícia i Pau de Catalunya i Justícia i Pau Menorca, tal com tenim per costum a cada convocatòria electoral, volem compartir públicament algunes consideracions. Atès que aquesta convocatòria és la repetició de les eleccions celebrades el passat mes de desembre, escau recordar allò que vam dir en la nota del dia 17 de desembre de 2015.\nEn aquella nota, entre d’altres peticions, vam demanar a les noves Corts generals i al nou Govern resultants que respectin les decisions del Parlament de Catalunya i el dret a la lliure determinació del poble català. Vam demanar que s’impulsin polítiques de gran abast per corregir les desigualtats, amb una fiscalitat molt més justa, la promoció d’un treball decent i estable per tothom, les iniciatives d’economia social i solidària, uns serveis públics universals de qualitat, i una cobertura social bàsica garantida. I, més enllà de les qüestions d’àmbit estatal, vam fer una crida a l’acollida ordenada dels refugiats que arriben a Europa, l’impuls de polítiques que promoguin veritablement la cooperació al desenvolupament, el desarmament mundial, la solució no violenta dels conflictes armats, la protecció efectiva dels drets humans, la lliure circulació de les persones i la implementació d’una economia sostenible i que freni el canvi climàtic. Finalment, vam expressar el nostre rebuig a la lamentable política superficial i d’espectacle que domina especialment en les darreres campanyes electorals.\nAvui, davant de la repetició de les eleccions deguda al fracàs en la formació de govern, a més de reiterar les nostres peticions, veiem la necessitat de ressaltar que la política no hauria de ser principalment lloc de confrontació, menyspreu i negació de l’altre. Ans al contrari la política, i la democràcia, són sobretot diàleg, escolta i participació de totes les parts implicades per tal que, amb les aportacions del màxim d’agents, s’arribi a acords i pactes en favor del conjunt de la gent, dels seus drets socials i de la millora de les seves condicions de vida, aquí i arreu del món.\nPer això, demanem a les forces polítiques que, un cop constituït un nou parlament, facin possible la formació d’un govern que, recollint en el més ampli suport social i parlamentari, tingui com a orientació decisiva el bé comú i l’atenció als col·lectius més vulnerables, prioritzant la cobertura de les persones i de les famílies en situació precària.\nJustícia i Pau Catalunya i Justícia i Pau Menorca


Fa pocs dies el regidor de l’Ajuntament de Barcelona Josep Garganté va anunciar que deixava el càrrec a l’Ajuntament de Barcelona després de dos anys d’activitat. De fet, avui ja no hauria de treballar a la casa gran. I en aquests moments la CUP no descarta que el substitueixi Eulàlia Reguant, actualment diputada al Parlament de Catalunya. Reguant (1979) nascuda a Barcelona i matemàtica de formació és, de fet, a qui tocaria per ordre de llista. Segons fonts de la CUP, Reguant valora aquesta opció, que hauria d’haver decidit abans de quinze dies.\nA les eleccions municipals de Barcelona de l’any 2015, Reguant anava de número 4 a les llistes. Però només van entrar-hi tres regidors i, poc després, es va presentar a la llista del parlament. Aquesta vegada sí que va entrar.\nSi es decidís a fer el pas, s’hauria de veure si deixa l’escó al Parlament de Catalunya o no. Si mantingués tots dos càrrecs (regidora i diputada) es crearia una situació semblant a la de Pilar Castillejo, que fa mesos, durant un temps, va ser alhora diputada al Parlament de Catalunya i regidora de Ripollet, tot i que els estatuts de la formació no permeten la duplicitat de càrrecs institucionals. Reguant no seria, doncs, el primer cas.\nEn canvi, si optés per anar-se’n del parlament, teòricament l’hauria de substituir, per ordre de llista, Anna Gabaldà, ex-batllessa de Sant Pere de Ribes.\nSi Reguant va a Barcelona, la CUP tindria els tres llocs a l’Ajuntament de Barcelona ocupats per dones: Maria José Lecha, Maria Rovira, i Eulàlia Reguant.


Horaris i preus forfets | Vall de Núria - Hivern\nInici > Estació > Horaris i preus forfets\nData prevista inici - final de temporada d'hivern 2019-2020: 6 de desembre de 2019 – 12 d’abril de 2020.\nL’horari d’obertura de pistes de l'estació de Vall de Núria és:\n9.15 - 17.00 h (última pujada remuntadors 16.30 h)\nOficina d'Informació Vall de Núria\nPreus Forfets - Vall de Núria\nPreus del combinat Viatge en Tren Cremallera + Forfet d'esquí.\nSelecciona tipus de forfet Forfet Temporada Ripollès * Forfet + Cremallera Altres Forfet + Cremallera\nForfet Temporada Ripollès *\nFF Temporada Ripollès*\nInfantil (7 - 14 anys) i Veterà I (65 - 69 anys)\nFF Temporada Ripollès - Laborables ***\nForfet + Cremallera\nForfet + Cremallera 1 dia\nForfet + Cremallera 2 dies\nForfet + Cremallera 3 dies\nForfet + Cremallera 4 dies\nForfet + Cremallera 5 dies\nAltres Forfet + Cremallera\nPreu de venda al públic\nTalonari Forfet + Cremallera 5 dies (lliure elecció) ***\nTalonari Forfet + Cremallera 8 dies (lliure elecció) ****\nForfet + Cremallera Carnet Jove - 1 dia\nInfant (14 anys)\nForfet + Cremallera Estudiants - 1 dia\nForfet + Cremallera Discapacitats - 1 dia\n* El Forfet de temporada del Ripollès és vàlid per esquiar a les estacions de Vall de Núria i Vallter 2000 i les estacions d’esquí “Tot Nòrdic”. Permet adquirir el forfet de dia de les estacions de La Molina, Espot i Port Ainé al 50% del preu de tarifa. També dona lliure accés al tren Cremallera de Montserrat i de Vall de Núria fins a l'1 de novembre de 2020.\n** Forfet Temporada Familiar Ripollès: descompte aplicable per la compra mínima de 3 forfets pels membres de la unitat familiar, en una compra única. Els Menors (fins a 6 anys) i Veterans II (a partir dels 70) es tindran en compte en el recompte de membres però no se'ls aplicarà cap tipus de descompte. La compra de Forfets de Temporada Familiars del Ripollès oferiran un 10% de descompte linial a tots els integrants de la comanda.\n*** Forfet Temporada Ripollès - Laborables: vàlid a les estacions de Vallter 2000 i Vall de Núria per a dies laborables de dilluns a divendres, a excepció dels inclosos en el període de vacances de la Puríssima (del 6 al 9 de desembre de 2019), Nadal-Reis (del 25 de desembre de 2019 al 6 de gener de 2020). A partir del 2 de març de 2020 també seran vàlids els dissabtes i diumenges.\n**** Talonari Forfet + Cremallera 5 i 8 dies: permet escollir qualsevol dia de la temporada 2019/20. Els forfets de 5 dies son nominals i només els podrà utilitzar el titular del mateix. Els forfets de 8 dies no son nominals i podran ser utilitzat per qualsevol persona. Límit d'us: 1 forfet per dia.\nDescompte especial Famílies Nombroses i Monoparentals: aplicable a famílies titulars del 'Carnet de Família Nombrosa' (3 o més fills) i/o 'Carnet de Família Monoparental'. Per la compra d'un Forfet de dia, tots els membres es beneficiaran d'un 10% de descompte sobre la tarifa PVP del forfet (no acumulable a altres promocions). Els descomptes s'apliquen per membre a partir del primer forfet, no cal que adquireixin el forfet tots els membres d'una família per gaudir del descompte individual. En la compra del Forfet de Temporada s'aplicarà la mateixa tarifa que els Forfets de Temporada Familiars. En ambdós casos és indispensable presentar el carnet justificatiu vigent expedit per la Generalitat de Catalunya.\nDescompte especial Forfet + Cremallera Carnet Jove: descompte del 10% aplicable en la compra del combinat Forfet + Cremallera -1 dia a joves d'entre 14 i 30 anys que siguin titulars del 'Carnet Jove' oficial. És obligatori presentar el carnet corresponent. Descompte d'un sol forfet per carnet.\nDescompte especial Forfet + Cremallera Estudiants: descompte aplicable en la compra de 4 unitats del combinat Forfet + Cremallera -1 dia a estudiants presentant el corresponent 'Carnet d'estudiant'. Vàlid fins als 30 anys.


Col·legi Cultural BDN 45 – CBSP (Premini Verd) 42 – Club Bàsquet Santa Perpètua\nCol·legi Cultural BDN 45 – CBSP (Premini Verd) 42\n“Lluitant i fent les coses bé, tot és possible. Però al revés, també…“ Amb aquesta…\n“Lluitant i fent les coses bé, tot és possible. Però al revés, també…“\nAmb aquesta frase acabàvem la crònica de la setmana passada, ressaltant la gran victòria i el bon partit dels nostres petits, però en només una setmana hem pogut comprovar el veritable sentit de la part final de la mateixa.\nI és que els nostres jugadors ni van lluitar com acostumen, ni van fer les coses bé, i en aquesta categoria on no hi ha rival fàcil, això es paga tal com va succeir en aquest partit davant un rival que era el cuer, que no havia guanyat encara cap partit, però que va lluitar més que nosaltres, va defensar més que nosaltres i va tenir més encert que nosaltres.\nI això que l´equip va començar molt bé, amb un primer quart fulgurant, on es va agafar una renda còmode (3-10) fruit d´una bona defensa i un gran encert en atac. Però això va ser només un mirall i l´equip ja en el segon quart es va oblidar del més important: defensar.\nI sense defensa, l´equip contrari trobava passadissos fàcils fins a cistella, sense intensitat, tot els rebots, totes les pilotes dividides eren del contrari, i així tot el partit va ser una constant on la diferència inicial es va anar dilapidant mica en mica fins arribar al cinquè quart amb el marcador girat amb un 27-22 que ho posava tot molt difícil.\nI ho posava tot molt difícil perquè l´equip continuava sense defensar amb la intensitat necessària, s’havia oblidat de fer circular la pilota en atac i en definitiva s’havia oblidat de lluitar cadascuna de les pilotes. I així, no hi va haver opció real de guanyar el partit en cap moment de la segona part, tot i que al final de l’últim quart es va maquillar una miqueta el resultat.\nAquest partit ha de servir perquè els nostres petits aprenguin que si lluiten cada una de les pilotes, defensen amb la intensitat necessària i ataquen col·lectivament i no pas de manera individual, tal com van fer els dos partits anteriors, no hi ha rival a témer.\nPerò si no fan res d’això, qualsevol rival et pot guanyar, fins i tot l´últim classificat. I de manera totalment merescuda.\nCrónica per: Javier Polo


El Sindicat d'Estudiants recolza la lluita dels treballadors de les subcontractes de Telefónica\nDes del passat 28 de març, els tècnics, instal·ladors i treballadors autònoms de les contractes de Telefónica a Madrid estan en vaga, vaga que a partir del 7 d'abril s'ha estès per tot l'Estat i s’han mantingut les aturades de manera indefinida. Exigeixen unes condicions de treball dignes, la retirada del contracte bucle, l'injust sistema de punts i de les jornades extenuants de 10 a 12 hores per tenir un jornal que permeti cobrir les necessitats bàsiques de les seves famílies.\nDóna suport als treballadors en vaga,\nCOL·LABORA AMB LA CAIXA DE RESISTÈNCIA:\nEl nou contracte bucle suposa un dur cop per a les condicions de vida de milers de treballadors subcontractats per telefònica a tot l'Estat. Comporta una baixada de barems tan gran, que com assenyalen des del propi comitè de vaga de Madrid, cap treballador de les subcontractes guanyaria més de 600 euros al mes. Els treballadors es veuen obligats a posar el seu cotxe a disposició de l'empresa, de dilluns a diumenge, durant jornades de 10 a 12 hores per acabar cobrant una misèria que no garanteix de cap manera unes condicions de vida digna per al treballador i la seva família.\nTelefónica és una de les empreses que més beneficis han obtingut l'any 2014, més de 4.000 milions d'euros que s'han repartit en forma de beneficis entre els seus accionistes. Mentrestant, any rere any, redueixen el valor de l'hora de treball dels treballadors de les subcontractes, per posar un exemple recollit pel diari Diagonal, una alta de línia que es pagava a 9 euros, ara pretenen pagar 2 euros i mig. Tot això després de destruir 50.000 llocs de treball fix que han vingut a substituir amb aquest entramat de treball precari a base de subcontractes.\nDes del Sindicat d'Estudiants ens solidaritzem i donem suport a les mobilitzacions i vagues convocades pels treballadors de les subcontractes de Telefónica, així com totes les seves reclamacions: la fi del contracte bucle, un salari digne, condicions laborals dignes i la conversió en treballadors fixos de Telefónica , el que en la pràctica són.\nVisca la lluita dels treballadors de les subcontractes de telefònica!


El temps a Palamós: Dades del cap de setmana\nImatge del cel serè que hi havia avui diumenge. Imatge captada des del mirador d'El Vilar (Vall-llòbrega).\nAvui diumenge 17 de juny, a Palamós i a bona part de l'Empordà, han aparegut alguns bancs de boira d'advecció durant la matinada, els quals, s'han dissipat ràpidament fins que ha quedat un cel completament serè, tal com apreciem a la imatge superior.\nPel que fa a la temperatura assolida avui a la nostre vila, la màxima ha pujat fins a 23,2ºC i la mínima ha devallat fins a 17,3ºC. El vent ha bufat amb component est al matí a uns 10km/h de mitjana i de garbí a uns 10/15km/h de mitjana a la tarda, ratxa màxima 24km/h. L'estat de la mar s'ha mantingut amb marejol generalitzat, amb una mica de mar de fons de l'est. La humitat relativa màxima ha oscil·lat entre un màxim del 94% i un mínim del 75%. La pressió atmosfèrica màxima ha sigut de 1020hPa i la mínima 1010hPa.\nEl cel asserenat d'avui a prop del mas Sàbat (Vall-llòbrega).\nAhir dissabte 16 de juny, el dia també fou assolellat, amb algun núvol baix anecdòtic a primeres hores. La temperatura màxima pujà fins a 23,1ºC i la mínima sigué de 17,6ºC. El vent bufà amb component sud a 15/20km/h de mitjana, ratxa màxima 31km/h. El mar es presentà amb marejol o una mica de maror arran de costa i amb maror mar endins, amb mar de fons de llevant o xaloc al matí. Humitat relativa màxima 95%, mínima 77%. Pressió atmosfèrica màxima 1020hPa, mínima 1017hPa.\nPel que fa al passat divendres 15 de juny, l'estat del cel estigué dominat pel Sol, amb algun núvol alt i baix poc destacats. La temperaturà màxima pujà fins a 23,3ºC i la mínima fou molt elevada, ja que només baixà fins a 18,9ºC.\nEl vent bufà amb component sud a 15/20km/h de mitjana a les hores centrals, ratxa màxima 29km/h. El mar estigué una mica esvalotat, amb marejol o maror al centre del dia. La humitat relativa màxima arribà al 96% i la mínima al 80%., no cal dir que amb aquesta elevada humitat hi hagué molta xafogor. Dades de meteoclimatic.com\nMapa de vent en superfície previst per dilluns al migdia.\nAquest dilluns, a Palamós continuarem amb la forta xafogor, no obstant, caldrà veure si el vent fluix de l'est ens pot portar algun banc de boira d'advecció al llarg del dia, tot i que el Sol tornarà a ser el protagonista a la major part de les comarques gironines, amb l'excepció d'alguns indrets de la serralada pirinenca on hi podria caure algun ruixat de tarda en forma de tempesta.\nLa temperatura rondarà els 27/30ºC a l'interior i els 23/26ºC a la costa. La mínima es mourà entre els 13/16ºC a l'interior, els 16/20ºC a la costa i els 11/15ºC al Pirineu\nEl vent al nostre sector costaner bufarà amb component sud i est a uns 4/8 nusos, durant tota la jornada, amb estones de calma a la tarda/vespre. A mar caldrà esperar marejol generalitzat, amb mar de fons de llevant fins al vespre, llavors quedarà mar plana o arrissada.


Embossos en acabar vacances\n08 març 2021 17:23\nLes obres pel carril bici varen tornar a provocar llargues coes, que poden veure's incrementades per la tornada a la feina de molts palmesans. Per a l'inici del curs escolar es preveu que sigui pitjor\nA.M. | 01 setembre 2009\nEmbossos a les hores punta a les Avingudes.\nFerran Aguiló(Joan Torres)\nLes Avingudes registraren ahir un increment de la intensitat del trànsit, que provocà embossos i un cert caos circulatori. La zona més conflictiva fou el tram entre l'avinguda d'Alemanya i Comte de Sallent en direcció a la mar, especialment a les 11.00 hores. L'eliminació d'un carril de circulació per habilitar-hi el carril bici i les obres de la zona són els responsables d'aquesta situació. Des de l'àrea de Mobilitat de l'Ajuntament de Palma informaren que la intensitat del trànsit fou l'esperada. Durant la jornada d'avui es preveu que encara sigui major, ja que l'1 de setembre s'incorporen a la feina un bon nombre de persones. Les retencions encara es poden veure incrementades l'11 de setembre, quan comencin les classes als col·legis.\nCort ja està preparant un dispositiu de seguretat, com cada any, però aquest cop centrat als carrers que es veuen afectats per les obres del pla E. Les tasques s'iniciaren fa una setmana i en algunes zones ja s'han acabat, com l'avinguda d'Alemanya i d'Alexandre Rosselló. Ara el carril està pràcticament enllestit per ser utilitzat a la majoria de les Avingudes. Si a les hores punta ja es formen aquestes coes, ara falta veure què passarà amb l'inici del curs regular. Tret que un bon nombre de conductors de vehicles decideixin agafar la bici i canviar de carril, sembla ser que els embossos es repetiran al llarg dels propers dies.\nA més a més, Palma està pendent del traçat definitiu del tramvia, que es donarà a conèixer durant aquest mes. Llavors se sabrà si aquest anul·larà el carril bici o si encara restarà un altre carril a les Avingudes.\nEl trànsit aquests dies s'ha vist concentrat en els trams en què es duien a terme les obres. A part, com que les tasques impliquen un avançament de les parades d'autobús, moltes s'han hagut de canviar de manera temporal de lloc, amb tot el desconcert que això provoca.\nEl GOB, a favor de la bici\n"Fa anys que demanam un canvi en la mobilitat de la Ciutat. Ara tenim la possibilitat de fer-lo realitat i cal que ens hi impliquem tots els ciutadans". Amb aquesta frase titulava ahir el moviment ecologista GOB un comunicat en què defensava l'ús de la bicicleta com a forma de desplaçament per la ciutat. També recordà que 174 cotxes equivalen a 3 autobusos o un tramvia. A més, convocaren una bicicletada aquest dijous, a les 19.30 a plaça d'Espanya, en defensa d'aquest vehicle.\nagafau la bici i en fareu via\nPer 1 bici = 1 cotxe manco, fa mes de 11 anys\nLa policia, al començament del C/ Sindicat (abans Bar Triquet), durant les hores punta es talla la circulació. Està saturat de cotxes (Porta de St. Antoni, c/ Josep Anselm Clavé, pl. de l'Olivar, Velázquez, ...) i la major part dels cotxes només 1 persona. A les avingudes també s'abusa per circular en cotxe.\nAina, aprofita per fer 4 voltes en bicicleta oficial que d'aqui a dos anys ni tú ni els carrils hi seran. Déu ho vulgui.\nP.D. Li desig tota la salut del món, em referia a que no tornarà repetir com a Batlessa\nPer Enric, fa mes de 11 anys\nEl adelantamiento de las paradas de autobús es añadir una barrera arquitectónica más, que en un futuro se tendrá que resolver. Los usuarios del autobús quedan aisládos mientras lo esperan, niños entre ellos, con el peligro que ello conlleva.\nPer Mario.-, fa mes de 11 anys\nEls culpables dels embossos són els cotxes. La cultura del cotxe és l'egoisme. La majoria de cotxes només hi va una persona. 1 cotxe = 10 m2.\nSI AL CARRIL BICI. Les avingudes són un riu de cotxes. Es necessiten + passos zebrats. Són pocs i amb poc temps per creuar les avingudes. Un 80% de les avingudes és destinat als vehicles a motor. Les ciutats són per a les persones.\nAvancem: Podrem intentar ser europeus quan tenguem un transport pùblic que no sigui tercermundista. He provat de deixar el cotxo i anar amb bus en el meu desplaçament diari a ne's Coll de'n Rabassa. He aguantat dos dies. Autobussos com a llaunes de sardines desprès d'esperar un quart d'hora a una parada (just devant el nou edifici de Gesa) sense un trist parasol ni un pobre seient. I com aquesta parada em suposo n'hiaurà moltes altres a diferentes línees.\nRemei? Tornar agafar el cotxo.\nAbans de fer experiments lo que tendria que fer na Calvo és anar un grapat de dies en Bus, però clar, ella se'n fot, la duen per tot en cotxo oficial que paguem noltros...\nPer Avancem!, fa mes de 11 anys\nEn un fututr molt llunyà, riurem mirant el passat i direm, caram! Com devia ser tot això amb cotxes, embossos, pol·lució i renous de claxons?\nSincerament, aquesta situació és d'aquelles que en passar el temps te'n adones que era absurd oposarse.\nTots desitjam un món millor, menys polució, en contra del canvi climàtic, però per anar al cine que hi podria anar amb 4 pases, hi vaig amb cotxe...\nSi som uns hipòcrites al fons!\nIntentem ser més europeus i menys tercermundistes, gràcies!\ndan solo, només cal deixar passar una mica de temps per a que tots i totes ens acostumem a la nova situació; crec que estaràs d'acord en què una ciutat sobresaturada de cotxes era insostenible, per tant està bé prioritzar el transport públic, les bicis, els vianants, etc.\nPer dan solo, fa mes de 11 anys\nLa teva idea dels carrils-bici és bona, però ara per ara impracticable. La ciutat és, ara mateix, un infern. No crec que s'hagi de defensar una idea en qualsevol cas. Crec, batlessa, que t'has equivocat. Els ciutadans no som una part o concepte ideològic, sino una realitat, que ho està passant malament. En època de crisi, i sense anar de vacances, la ciutat irrespirable de dia, i plena de renous a la nit. Conclusió?...


Realchance Eco Textile Co., Ltd és un fabricant professional de peces de roba sostenibles i productes tèxtils per a la llar. Hem treballat durant 16 anys en la producció de roba de fibres ecològiques.\nAvui en dia, hi ha 7.000 milions de persones que viuen en aquest petit planeta, que competeixen per aigua, menjar, fibra (roba) i molts altres recursos, i al mateix temps, les activitats humanes han fet tanta repercussió a la nostra mare terra. Per fer alguna cosa per ella, tornar-la a sana. Per tant, estem compromesos a promoure l’ús de fibres que necessitin menys aigües, menys energia, substàncies químiques menys nocives durant el seu cultiu i processament, que també s’hauria de treure de la producció sostenible i eficient. Creiem que, quan estem ajudant al planeta, ens ajuda a nosaltres mateixos, quan intentem que l’entorn sigui saludable, també intentem fer-nos sans. Per això vam decidir dedicar-nos a la producció de roba verda fa molts anys.\nLa nostra gamma de productes cobreix principalment la roba feta de fibres verdes, com ara fibra de cànem, cotó orgànic, Tencel i bambú, etc.\nAlguns certificats per ser orgànics\nEn totes les fibres respectuoses amb el medi ambient, el cànem és la veritable estrella, 70% dels nostres productes estan fets de cànem. Disposem de més de 100 telers per a la producció de teixits, una gran roba per al tractament del rentat de peces de vestir, 15 línies de costura per a processar peces i cases d’impressió per imprimir. Amb aquesta cadena de producció completa, podem organitzar la producció i controlar la qualitat fàcilment.\nLa nostra bugaderia\nLes nostres línies de costura\nCom a fabricant tradicional d’OEM, vam fer la roba d’adults per a algunes marques de Països Baixos, Estats Units i Austràlia, com HoodLamb, Braintree, Polo i Margaret River.\nTambé, la nostra empresa també fa moltes roba per a nadons i altres productes per a nadons, com embolcalls de portadors de nadó, bossa de dormir per a nadons i bolquers per a nadons per a clients de tot el món.\nEls nostres equips de suport a la producció\n1. Secció de disseny i mostreig\nCom a fabricant professional d’OEM, els nostres experimentats dissenyadors i fabricants de mostres ens ofereixen la forta capacitat de desenvolupament per crear nous estils i implementar dissenys únics dels clients.\n2. Secció de producció\nAmb més de 200 empleats i 15 línies de producció a la nostra fàbrica, la nostra capacitat anual és de 150000 unitats de varietats de roba.\n3. Equip de control de qualitat\nCentrant-nos en els productes tèxtils respectuosos del medi ambient des de fa anys, hem establert un equip experimentat de control de qualitat que seguirà rastrejant la qualitat del teixit de teixit a la confecció de peces de vestir i la inspecció final abans de l’enviament.\n4. Secció d’enviament\nSegons les condicions d’enviament del contracte o el que hem acordat amb el nostre client, la nostra secció d’enviaments organitzarà l’enviament per via aèria o marítima a l’adreça proporcionada pel client.\nEsperem fer alguna cosa per vosaltres.


La solsida. - Des de la Plana\nUna solsida és un enfonsament; una ensulsiada. En només dos dies després del seu anunci, la superlliga de futbol s’ha solsit. El seu president, el qui a la vegada és president del Reial Madrid s’ha quedat sol defensant-la. No sé jo si la pròpia persona que presideix la proposta ha sigut prou per enfonsar el projecte.\nEm recorda els plans de vaccinacions. Tan prompte s’anuncia l’inici de la vaccinació massiva com, a les vint-i-quatre hores, s’atura tot perquè els vaccins no arriben. Bé perquè hi ha una mínima probabilitat de patir un tromb, perquè ara s’administrarà un altre vaccí al grup d’edat al què abans se li administrava aquest. O, perquè en aquells casos en els què hi ha que administrar dues dosis, l’interval entre la primera i la segona canvia entre tres setmanes i dotze. Fins i tot es diu que la segona dosi serà d’un altre vaccí. Sense saber ni tan sols si els dos vaccins tenen mecanismes de funcionament semblants i compatibles.\nEl cas és que entre els responsables darrers d’aquestes decisions, en el cas espanyol hi ha una ministra de sanitat que ha substituït l’inepte Illa a la qual se li entenen les paraules fent un gran esforç. I que quan s’analitza allò que ha dit, es pot comprovar que no ha dit res més que quatre vaguetats.\nI com aquesta dona, que presideix un ministeri buit (tota la seua activitat du més de trenta anys transferida a les comunitats autònomes), quasi tothom. Els mateixos que volen fer creure que n’estan convençuts de la utilitat d’estar vaccinat demostren, sempre que obren la boca que tenen una ignorància absoluta sobre vaccins, efectes secundaris de medicaments, riscs o beneficis de prendre’n.\nPer això trobe jo un paral·lelisme entre la solsida econòmica que ens ha suposat – i ens suposarà- la pandèmia, i la de la superlliga de futbol. A una banda, hi ha tots aquells polítics professionals – la major part dels quals no trobarien cap feina enlloc si no tingueren un càrrec públic; i a l’altra, hi ha el gran home de negocis que estaria més que enfonsat de no tindre accés a un estat que sempre li finança els seus projectes fallits. Des del CASTOR fins a les autopistes que ja se sabia que serien ruïnoses.


Tornem-hi : Edu21\nEndeguem, doncs, una nova fase que ens ha de permetre ser més presents i amb més eficàcia en el debat educatiu a casa nostra. Més que mai entenem que les finalitats d’un moviment com Edu21 són necessàries en el nostre país. Temps de canvis i transformacions profundes, tant en els escenaris educatius com en els del país, ens obliguen a reptes més transcendents i, alhora, més complexos que mai.\nEdu21 sempre ha mirat el futur amb il·lusió i des d’una perspectiva de canvi, de transformació. Entenem l’educació com un procés inacabable de perfeccionament. Tant personal com social. Per això la sensibilitat per tot allò que representin legítimes ambicions d’innovació en tots els aspectes educatius i socials, ens interpel·len. Hi posarem el focus i mirarem d’aprofundir-hi amb rigor i interès.\nEstem convençuts que millorant l’educació, no només dels nostres infants i joves, sinó de tots els nostres conciutadans, aconseguirem un país de més qualitat, amb més equitat, oferint oportunitats per a tothom i obrint-nos al futur des de les posicions d’avantguarda educativa a nivell europeu i mundial. Per aconseguir això som conscients que necessitem un sistema polític, econòmic, administratiu, cultural, etc. que aposti per l’educació, que incrementi la despesa pública i privada en la seva millora i que sàpiga explicar als ciutadans que invertir en educació és invertir en la millora de la qualitat de vida de tothom. I una societat més formada és també una societat més crítica, més competent, més democràtica. I, com a conseqüència, més feliç.\nPer això apostem des d’Edu21 per col·laborar fidelment en l’assoliment d’un país plenament democràtic i sobirà, on puguem exercir l’aposta per situar l’educació en la primera prioritat de les obligacions de l’estat.


En la mort de l'investigador i professor Modest Prats - Llengua i Literatura\nEl dia 29 de març va morir el capellà, professor i investigador Modest Prats, historiador de la llengua catalana, professor i “pare” d’una generació de filòlegs sortits de les aules gironines i impulsor de la mateixa institució universitària gironina, a més de persona compromesa amb el país i amb la gent com a rector de parròquia i com a intel·lectual i element actiu de la vida cultural i eclesial. Des del programa de Llengua i Literatura Catalanes de la UOC, volem recordar la seva figura i la seva obra.\nParlar de Modest Prats és parlar d’un nom conegut pels filòlegs. Els estudiants de llengua i literatura catalanes no poden pas passar sense llegir les seves contribucions a la història interna i externa de la llengua catalana (els dos volums, de 1982 i 1996, realitzats junt amb Josep M. Nadal o les seves aportacions en jornades i congressos sobre la predicació en català a l’edat moderna o sobre l’enfocament del segle XVIII), així com de les seves reflexions sobre el futur de l’ús social de la llengua catalana i les dificultats en què aquesta ha de viure (junt amb August Rafanell i Albert Rossich, El futur de la llengua catalana, 1991). El seus treballs representen una etapa clau en l’anàlisi i la reflexió sobre aquestes temàtiques acadèmiques i socials, i sens dubte han de ser coneguts i problematitzats, si escau, pels qui es formen en llengua i cultura catalanes.\nFoto: Josep M. Oliveras (Revista de Girona, 209, 2001)


El CV Roquetes, guanyar i esperar... ~ EbreDigital.cat\nArriba l’hora de la veritat. Tan sols li resten dues victòries per assegurar-se la promoció d’ascens i es desplacen a Andorra amb la intenció d’assegurar el partit per afrontar el següent duel davant el Cisneros Alter canari a casa amb la possibilitat històrica d’assegurar-se la promoció d’ascens a Superlliga 2.\nUna fita que el tècnic roquetenc Agustín Rodríguez avaluava amb serenitat “seria bo festejar de local, tots junts, però esperem aquest cap de setmana per arribar a casa i aconseguir la classificació i seguir pensant en la fase d’ascens“. Tot i això el tècnic adverteix que “és un partit dur per a nosaltres. Venim d’un partit molt intens i disputat davant del Barça que ens va repercutir en molta càrrega física i esperem recuperar a tots els jugadors de cara al compromís d’aquest dissabte. Veurem com arribem“. L’entrenador argentí apuntava que “tenim la decisió presa de comptar amb tots els jugadors de la plantilla així que pot ser un partit que ens coste agafar el ritme de joc, però anem a intentar que hi hagi una dinàmica de rotacions on puguin participar tots els nois per a preparar-nos de cara als reptes que ens venen“.\nDe cara al proper partit Agustín destacava que “la veritat que són un rival dur. Tenen molts jugadors com a local que no viatgen regularment i es desplacen amb pràcticament set jugadors justos per afrontar els partits a fora de casa. És tota una incòngita. Però el que està clar és que més a lluny del que faci el rival, el nostre equip entrena molt i els xavals tenen un nivell que hem d’intentar traslladar-lo a la pista i estar convençuts d’imposar això en els moments difícils. Les claus crec que seràn com sempre jugar amb intensitat, al 100%, i tractar de controlar molt el tema de l’error que és clau en aquesta categoria“. Al mateix temps comentava que “el hàndicap del desplaçament que són quatre hores de viatge. Intentarem arribar una estona abans per tal de soltar les cames i descansar un poc“.\n“Tenim que treure cinc punts més per assolir l’objectiu primordial d’aquesta temporada que no és altre que assegurar la promoció d’ascens tal com se’ns han ficat les coses al llarg d’un temporada gairebé perfecta. Amb un sol partit crec que ja estariem molt prop de l’objectiu, però és tractar de guanyar el partit i sentenciar en el compromís davant el Cisneros aquí“, reblava el tècnic roquetenc. Agustín sentenciava que “no hi haurà relaxació, gairebé fico la mà al foc en aquest aspecte. Soc molt competitiu i sé que la plantilla també ho és. Volem guanyar i sortirem amb aquest convenciment“.\nL’Encamp ha disputat fins ara cinc partits com a local dels quals n’ha guanyat tres (3-0 contra el Cisneros Alter ‘B’ i 3-2 davant l’Aula i el Volei Manresa) i n’ha perdut dos contra el Sant Martí (1-3) i davant el Natació Sabadell que va tindre contra les cordes i finalment va caure de part dels sabadellencs en un cinquè set d’infart. El partit, que arrancarà a les 18 hores de la tarde de dissabte, serà retransmés en directe per canal de Twich del club del Baix Ebre (https://www.twitch.tv/cvroquetes) i serà dirigit per l’àrbitre Miguel Barniol Moreno.


La proposta de llei electoral catalana estableix la vegueria com a circumscripció i una setmana de votacions\nL'informe d'un grup d'experts sobre el model de llei electoral arribarà la setmana vinent a la taula del govern català. La proposta, que el Parlament haurà de treballar a partir d'ara, ofereix solucions innovadores per tal de frenar l'abstenció com una setmana de votació i convertir les vegueries en circumscripcions electorals. D'aquesta manera, Catalunya tindria set circumscripcions: Barcelona, Camp de Tarragona, Terres de l'Ebre, Comarques de Girona, Comarques de Lleida, Catalunya Central i Alt Pirineu - Aran.\n16/06/2007 - 21.00 Actualitzat 16/06/2007 - 21.24\nSegons informa “La Vanguardia” aquest dissabte, el model proposat beneficia lleugerament els partits més grans, CiU i PSC. Si es repetissin els resultats de les últimes eleccions al Parlament, CiU aconseguiria 49 diputats (un més); el PSC, 38 (un més); ERC, 19 (dos menys); el PP, 13 (un menys); Iniciativa, 12 (els mateixos que té ara), i Ciutadans, 4 (un més).\nPer fixar el nombre de diputats que corresponen a cada vegueria s’utilitzen dos criteris. D’una banda, s’atorguen dos diputats fixos a cada vegueria, excepte Barcelona, de manera que les zones menys poblades tenen assegurada la representació. A més a més, cada circumscripció tindrà una quantitat mínima de diputats.\nEls 123 escons que quedarien després d’aquest primer repartiment, ja que l’informe preveu que la cambra catalana conservi els 135 diputats actuals, es repartirien en funció del percentatge de població de cada vegueria. Així doncs, Barcelona continuaria tenint una major representació. Si l’actual sistema electoral té un grau de proporcionalitat del 97,7%, aquesta proposta superaria el 98%, una xifra que es pot considerar molt alta.\nUna altra novetat és l’ús de llistes tancades no bloquejades, un sistema present en altres països. A diferència de com funciona actualment, en què els votants només poden escollir una candidatura i votar-la sencera, l’estudi planteja que els electors puguin establir una preferència sobre un o més noms dels que integren la llista.\nL’informe, encarregat pel Departament de Governació, l’han realitzat Josep Maria Colomer, Agustí Bosch, Joan Botella, Jaume Magre, Josep Maria Reniu i Jordi Sauret.\nDesacord entre els partits catalans sobre la proposta de llei electoral


El CN Salou organitza un any més la Regata " La Dona i la Vela"\nHome \_ Notícies \_ El CN Salou organitza un any més la Regata " La Dona i la Vela"\ndijous, 24 de maig de 2012 10:00\nEl Club Nàutic Salou, organitza un any més, una nova edició de la regata "La dona i la vela". Aquesta regata, que enguany arriba a la seva quarta edició, forma part del programa elaborat pel Consell Esportiu del Tarragonès amb motiu de la Setmana per la Igualtat.\nAquesta activitat està oberta a totes les dones a partir dels 10 anys d'edat, tant navegants com inexpertes, i té com únic objectiu, gaudir durant unes hores de la navegació a vela, sense cap altre aspiració més que no sigui gaudir de la mar i divertir-se.\nLes participants, podran fer-se a mar amb les seves pròpies embarcacions, o bé formar part de tripulacions dels velers que el Club Nàutic Salou posarà a l'abast de totes les inscrites. En aquest cas, cada embarcació anirà patronejada per una experta navegant.\nLes inscripcions són lliures i gratuïtes i poden fer-se a la secretaria del Club Nàutic Salou, al telèfon 977 38 21 66.\nLa sortida a mar està prevista per les 11h del matí i l'arribada als voltants de les 4h de la tarda.\nMés en aquesta categoria: « I Regata " Veles d'Empúries"\tPrimera jornada del Mundal femení i l'Europeu masculí de windsurf en la modalitat d'Eslalom »


En marxa les obres de la fàbrica dels Solers del Molinar - Alcoi23\nEn marxa les obres de la fàbrica dels Solers del Molinar\nPublicado por Redacció Alcoi23 | 19 Ago 2019 | General, Portada | 0 |\nCap a la meitat del passat mes de juliol van començar les obres de rehabilitació de la fàbrica Els Solers per al seu ús com a centre d’interpretació. El projecte també inclou el tractament dels alçats, la incorporació d’elements per al funcionament i adequació de l’edifici amb un ascensor i una escala exterior així com pavimentació exterior amb els pendents correctes per a una accessibilitat adequada a la normativa existent.\nEl projecte ha sigut redactat per l’arquitecte alcoià, Ciro Manuel Vidal Climent, enfocat a dotar d’ús la fàbrica dels Solers com a Centre d’interpretació del conjunt industrial del Molinar, origen de la indústria valenciana. El pressupost l’obra era de 870.419 euros, sent finalment el pressupost d’adjudicació de 712.090,24 euros. El projecte està cofinançat en un 50% per la Direcció General d’Administració Local de la Generalitat Valenciana, a través de Fons Feder de la Unió Europea.\nAquesta primera fase denominada «Obres de rehabilitació de la Fàbrica dels Solers i consolidació de restes en Fàbriques de Primeres Aigües amb intervenció arqueològica» té un termini d’execució de 6 mesos. Amb l’actuació es pretén consolidar la zona de primeres aigües i convertir aquest paratge natural en un referent cultural i turístic sobre els orígens de la industrialització d’Alcoi i les repercussions a tots els nivells que aquest fet va comportar.\n“Parlem d’una ciutat com Alcoi, amb un patrimoni molt important, no podem oblidar que Alcoi va ser el bressol de la revolució industrial a la Comunitat i a Espanya, i aquest fet no estava sent prou explotat ni posat en valor. El patrimoni no solament cal recuperar-lo, cal donar-li un ús, com s’ha fet al centre de salut de la Fàbrica, la Universitat, el Museu de Bombers, l’Eduardo Latorre i ací no s’havia fet. Tal com farem a Rodes, donarem contingut a Els Solers, perquè donant ús al patrimoni industrial i històric es garanteix la seua continuïtat i conservació”, indica l’alcalde, Toni Francés.\n“Alcoi no podia oblidar el que era l’origen de la seua indústria, per això volem fer aquesta actuació per a fer un gran centre d’interpretació de l’origen de la indústria valenciana, explicant com i perquè es van produir aquests fets en aquest entorn” conclou el primer edil de la ciutat.\nAquesta primera fase inclou la rehabilitació de la fàbrica i la dotació de Centre d’Interpretació, amb els últims recursos tecnològics, apostant per la realitat virtual com a eina de recreació dels inicis de la indústria a la Comunitat Valenciana i a Espanya. La segona fase comportarà la rehabilitació del Molino Vell, la cúpula de l’aqüífer del Molinar i la recuperació de la xarxa de les primeres aigües, incloent les rodes hidràuliques. La licitació d’aquesta segona fase serà realitzada per la Generalitat Valenciana. A més a més, també està en marxa el projecte digital que permetrà als visitants viure una experiència d’immersió de 360 graus.\nEl conjunt del Molinar, declarat Bé d’Interés Cultural (BIC), està considerat com el bressol de la industrialització valenciana. Va ser en el segle XV quan en la capçalera del riu es van instal·lar els primers molins fariners i després, els primers batans, amb l’objectiu d’aprofitar la força de l’aigua que produïa energia. A partir d’ací es van assentar cada vegada més indústries en la zona, fins que en 1960 van anar abandonant-se de forma gradual a causa de la transformació del sector tèxtil.\nCal recordar que la Generalitat Valenciana va declarar BIC el Molinar l’any 2005. En 2008, l’Ajuntament va actuar en la consolidació de la fàbrica dels Solers, amb la intenció de crear un museu industrial però l’anunci de la rehabilitació completa de l’edifici i la seua dotació mai va arribar a complir-se per part del govern, en aquell moment, en mans del Partit Popular. L’inici de les obres marca el camí per a la recuperació definitiva de l’origen de la indústria valenciana en la zona del Molinar i la seua interpretació amb un projecte del segle XXI.\nAnteriorUna concentración ‘Steampunk’ para la Feria Modernista de Alcoy\nSiguienteMillores a l’edifici del Conservatori de Música i Dansa d’Alcoi


About: Rasa d'Encies\nLa rasa d'Encies és un afluent per l'esquerra de la riera de Canalda. Neix a 1.193 m d'altitud, al vessant oriental del turó de les Armes a l'oest del km 18,5 de la carretera LV-4241b que va de Solsona a Coll de Jou. Pren la direcció E-W que mantindrà durant tot el seu curs que transcorre entre la serra d'Encies (al nord) i el serrat de Maria (al sud). 250 m després del seu naixement passa per sota la masia d'Encies Altes que s'aixeca al nord a escassos 100 m de vol d'ocell. 600 m més avall també passa pel sud de la masia d'Encies Baixes i continua el seu curs fin a confluir amb la riera de Canalda, a 963 m d'altitud i a uns escassos 140 m aigües avall de l'aiguabarreig d'aquesta darrera amb la rasa de Coll de Jou. En els seus darrers 300 m de curs es va engorjant progressivament i quan es troba amb la riera de Canalda ho fa en un congost amb parets encinglerades de 50 m d'altitud. (ca)\nLa rasa d'Encies és un afluent per l'esquerra de la riera de Canalda. Neix a 1.193 m d'altitud, al vessant oriental del turó de les Armes a l'oest del km 18,5 de la carretera LV-4241b que va de Solsona a Coll de Jou. Pren la direcció E-W que mantindrà durant tot el seu curs que transcorre entre la serra d'Encies (al nord) i el serrat de Maria (al sud). (ca)\nRasa d'Encies (ca)


Sabates bonics i belles cames necessiten joies per als peus\nLes butxaques anodinàries no haurien de ser receptores\nanells del dit del peu\nTatuatges pintats com joies per als peus\nQuan les temperatures estiuenques recomanen unes sandàlies boniques com el calçat que triï als peus descalços, és el mateix que cada any: mostra els teus peus! I donem consells per a la joieria elegant per als peus.\nJoies per als peus - peus ben cuidats com joies elegants\nJoies per als peus\nQualsevol que ara pugui flanquejar els dits ben preparats i pedicurats i que s'apropi en una suau i delicada pota de préssec, és clarament un avantatge. Tant cosmèticament com estèticament\nPerò la tendència a la moda a nivell del sòl no s'exhaureix en absolut pels peus de moda i estil amb l'esmalt d'ungles o la sabata del Manitu.\nPer a què belles mans té raó, és ràpid els peus barats: joieria elegant!\nPerò, com hauria de ser la joieria per als peus? I què s'ha de tenir en compte en aquesta brillant tendència estival?\nUna espelma a l'anellet de sol manté una sensació amb cada icona d'estil. La cadena es troba casualment al turmell i fa brillar l'ull de l'espectador benevolent.\nSi la marxa de balanceig coincident no es veu afectada, la sexy Eva va fer tot bé. No obstant això, alguns principiants principiants no consideren que la circumferència del turmell decorat estigui molt relacionada amb la tensió.\nAnklet com a joieria per als peus\nAixò és fàcil de veure: si es posa el peu del peu en la mesura del possible, el turmell pren la major mesura possible. Si deixeu anar el peu de nou, noteu la clara diferència.\nEs desprèn: és possible que no es talli una orifici encara que el peu estigui fortament tens. I això al seu torn implica que la longitud de l'anell ha de ser determinada per la circumferència del turmell en el cas extrem. En cas contrari, l'accessori es convertirà ràpidament en un malson.\nEls dits ben preparats tenen la mateixa diversió de moda de la lluita com els dits manicurats. Però fan altres demandes sobre les joies perquè les condicions anatòmiques no són comparables a tots els nivells.\nPer aquest motiu, els anells amb anella variable són absolutament recomanables per als peus. A més, s'ha de tenir cura de que el disseny dels anells del dit del peu no tingui vores ni punts forts, ni relleus expansius. Perquè aquí s'amaga un potencial de lesió literalment esgotador que és evitable.\nJoieria per als peus que no frega i només es queda per a l'estiu? No hi ha cap problema amb els tatuatges que no són permanents. Una vegada més, aquí hi ha les mans del padrí. Qui estigui interessat en aquesta forma d'embelliment de peus hauria d'anar a Google per Mehndi. Perquè Henna ho té a la zona del peu en si mateix!\nEls peus bonics, la joieria individual sempre és bona per fer front. No importa si està fet de colorants d'or, de plata o vegetals. Sempre hi ha alguna cosa que succeeixi.\nMostra els peus - notes i text\nDessous - La moda secreta\nConsells d'exercici per a la família\nLes eines més importants per a la llar\nHoraris per a l'escola per pintar\nRenovar - idees per a l'apartament\nLa roba esportiva adequada / esports i fitness\nEl primer gran amor | educació


Mollet – Peona i Peó – Club d'Escacs Mollet\nMollet – Peona i Peó\nDarrera jornada de la lliga de divisió d’honor d’enguany. Amb tot decidit per la nostra banda, amb la permanència assegurada, convoquem els jugadors disponibles i, com en altres jornades, debuta un nou jugador a Divisió d’honor, en aquest cas, el cronista i president Ramón Caro.\nL’equip, format per Pere Garriga en el primer tauler, Cristian, Esteban, Ricard, Jordi, Guillem, Eugeni, Morais, Quique i Caro, s’enfronta a un Peona i Peó molt en forma però que, també, ve amb baixes respecte a alineacions habituals (cas del gran mestre Cuartas o el MF Expósito).\nTaules molt ràpides de Bals contra Ezquerro i victòria de Pere contra la forta jugadora d’origen georgià, Ana Matnadzde i d’Esteban Montilla contra Francesc Serra, jugant al tercer tauler avui. Empat in extremis de Cristian en posició clarament d’inferioritat material i molt treballat de Ricard al quart tauler. Derrota de Guillem contra el jove talent del rival, Xavier Povill i empat de Romero contra Subirachs i derrotes de Morais, Gallardo i Caro, tot i que les partides de Gallardo i Caro pintaven força bé.\nResultat final de 4-6 amb el que acomiadem la temporada, ja pensant en l’any vinent i en els possibles reforços per afrontar el segon any a la màxima categoria.\nAgrair a tothom el seu esforç i compromís, i també als jugadors del B i del C la seva paciència al no poder comptar amb equips compactes setmana rere setmana.


Plataforma contra els megacreuers de Palma: demanam una moratòria en la contratació i fem una acció al Port! - Amics de la Terra\nPlataforma contra els megacreuers de Palma: demanam una moratòria en la contratació i fem una acció al Port!\n16 de September de 2019 16 de September de 2019\nLes entitats que formam la “Plataforma contra els megacreuers” demanam una moratòria en la contractació de creuers i megacreuers.\nMés d’una trentena d’entitats ciutadanes exigim una moratòria per a la contractació de creuers i megacreuers en el port de Palma i per a regular la visita de creueristes.\nPalma, 16 de setembre de 2019.- Avui la Plataforma contra els megacreuers presenta una proposta de moratòria per a posar en pausa la contractació de creuers i megacreuers en el port de Palma. La presentació de la moratòria té lloc en un dia de gran afluència de megacruceros a Palma: un total de 4, entre ells un dels més grans del món, l’Oasis of The Seas, amb capacitat entre tots per a desembarcar a la ciutat a més de 17.000 creueristes.\nLa presentació de la moratòria es realitza a bord del veler Rafael Verdera que, navegant des de l’any 1841, és el vaixell en actiu més antic de la flota espanyola. Aquest veler de fusta és símbol d’una navegació tradicional, tant en la seva forma com en el seu disseny, equilibrat amb l’entorn i sostenible a nivell mediambiental.\nEl turisme de creuers i megacreuers, tal com està sent gestionat en l’actualitat, és absolutament insostenible i no desitjable per a la nostra ciutat. En un context de crisi climàtica i transició ecològica, Palma rep la visita d’uns megacreuers que en els últims anys no han parat de créixer en grandària, en nombre de passatgers i en nombre d’escales. D’igual manera, es ve incrementant any a any la contaminació atmosfèrica, l’emissió de gasos perjudicials per a la salut, el soroll, l’impacte paisatgístic, la pèrdua del teixit comercial (els comerços tradicionals, sense poder afrontar el lloguer dels locals, són s-substituïts per franquícies i serveis turístics). Es veu afectat el dret a la ciutat dels i les residents i la qualitat de l’experiència dels visitants.\nPer aquestes raons, la Plataforma contra els megacruceros exigeix la declaració d’una moratòria en la contractació de creuers i megacreuers en el port de Palma i la regulació de la visita de creueristes.\nEs desglossen, a continuació, els punts de la proposta de moratòria:\n1. L’objecte d’aquesta MORATÒRIA és suspendre temporalment la contractació dels serveis portuaris de desembarcament, embarcament i amarre de creuers i megacreuers en el port de Palma.\n2. La MORATÒRIA entrarà en vigor immediatament i tindrà vigència fins que hi hagi resultats concloents dels informes.\n3. Durant la MORATÒRIA, una comissió tècnica qualificada i independent de les parts interessades, definirà els límits de la capacitat de càrrega mediambiental, social i econòmica del turisme de creuers i megacruceros a Palma i especialment en el seu centre històric.\n4. Es durà a terme un estudi elaborat per entitats independents qualificades per a avaluar els paràmetres contaminants conseqüència de l’activitat de creuers i megacruceros. Es durà a terme un estudi d’emissió de gasos i partícules ultres fines mitjançant punts de mostreig instal·lats en xarxa, en ubicacions davant el port i en la resta de la ciutat.\n5. Durant el període que duri la MORATÒRIA, els creuers i megacreuers que arribin al port de Palma aplicaran les mesures de prevenció de contaminació atmosfèrica relatives als nivells de gasos contaminants, d’efecte d’hivernacle i nocius per a la salut pública, com ja s’exigeix en altres zones d’Europa com el mar Bàltic o el mar del Nord.\n6. En la línia d’una major transparència i democràcia, durant la MORATÒRIA s’establiran les bases per a una participació de les administracions locals en la representació que sobrepassi la mera presència en el Consell d’Administració de les administracions públiques i l’ampliació als agents socials.\n7. Es duran a terme les accions adequades amb l’objectiu d’aconseguir la cogestió del port.\n8. Es posaran en marxa sistemes de gestió de la informació per a garantir la transparència en relació a la contractació i negociació amb les navilieres.\n9. La informació estarà disponible online de manera oberta i en temps real.\n10. Per a fer un seguiment de les mesures esmentades es farà una Comissió de la Moratòria en el qual estaran representades: l’Autoritat Portuària de Balears, les institucions autonòmiques i locals, així com el sector empresarial i les entitats socials proponents.\nLa Plataforma contra els megacreuers està formada per una trentena d’entitats ciutadanes, ecologistes, associacions de veïns/as, etc. Des de fa uns mesos està promovent una sèrie d’accions com a part d’una campanya per a alertar de les repercussions negatives que aquest tipus de turisme té sobre el medi ambient, el sector econòmic i la vida social.\nLa primera d’aquestes accions va ser la presentació d’un Manifest en el qual s’exigia posar límits a l’afluència de megacruceros en el port de Palma, amb un màxim d’un al dia; així com una sèrie de punts en relació a la transparència de les dades ambientals, fiscals i laborals. També s’exigia la declaració del Mediterrani com a Àrea de Control d’Emissions (MED-ECA), equiparant-ho a altres zones d’Europa com el mar Bàltic o el mar del Nord.\nEl Manifest contra els megacruceros, presentat el mes de juny, va ser donat suport per més de 11.000 persones.\nPLATAFORMA CONTRA ELS MEGACREUERS: Federació d’Associacions de Veïns de Palma, Palma XXI, ARCA, GOB, Terraferida, Tot Inclòs, Ecologistes en Acció, Amics de la Terra Mallorca, Ciutat per a qui l’habita, Lobby de Dones, Tramuntana XXI, Salvem Es Molinar, Joventut pel Clima – Fridays For Future Mallorca, Anticapitalistes Illes Balears, Entrepobles Mallorca, Mallorca Preservation Fund, Associació Amics dels Llaços Grisos, AAVV La Calatrava, AAVV Banc de s’Oli, AAVV Canamunt – Ciutat Antiga, AAVV La Llotja – Puig de Sant Pere, AAVV El Terreny, AAVV Es Jonquet, AAVV Coll d’en Rabassa, Plataforma de Veïns de Son Espanyolet, Salvem Portocolom, Centre Mallorquí de Negocis (CNM).\nAmics de la Terra fa anys que venim lluitant en aquest àmbit, pots llegir més aquí.\nPosted in Climate and Energy, Economic Justice, Others


Tecnologia al servei de la mobilitat | inLab FIB\nEl passat 15 de setembre el diari ARA va entrevistar al Juan Salmerón, investigador a l'Àrea de Transport i Mobilitat de l'inLab FIB, sobre la tecnologia al servei de la mobilitat. En l'entrevista es van parlar dels reptes i oportunitats que proporciona la tecnologia per implementar i crear nous models de transport i trànsit i també es van tractar temes com l'economia col·laborativa, les tendències i la seguretat.\nAlguns dels reptes que sorgeixen són deguts a la pandèmia, ja que s'ha de tenir en compte l'ús actual que s'està fent dels espais públics i, del que es permet fer (o no) en les diferents zones. Entre les oportunitats s'expliquen la quantitat de dades que es poden recopilar i l'ús que es poden fer amb aquestes, com per exemple, per millorar les rutes de bus a partir dels sistemes que ens informen de l'ocupació dels autobusos o patrons de mobilitat.\nEls últims anys han aparegut serveis que apliquen l'economia col·laborativa, gràcies a moltes dades recopilades s'han desenvolupat serveis de transport que cobren pel minut d'ús, que ajuden al ciutadà a moure's d'una manera còmode i fàcil. Dins la mobilitat hi ha una clara tendència que marcarà els pròxims anys i sempre sense deixar de banda el tema de la seguretat. Tots els serveis tecnològics que es desenvolupen (com els vehicles autònoms) han d'assegurar un nivell de seguretat tant per l'usuari com pel ciutadà que va a peu.\nSi tens curiositat i vols llegir l'entrevista que es va fer al Juan Salmerón, visita aquest enllaç.