El pilot Sebastian Vettel persegueix en patinet a uns lladres que li havien robat la motxilla del cotxe a Barcelona - Poble Andorrà\nEl pilot Sebastian Vettel persegueix en patinet a uns lladres que li havien robat la motxilla del cotxe a Barcelona\nVettel també ha informat els Mossos d'Esquadra, els qui li han tractat de convèncer que no perseguís els lladres i que interposés una denúncia\nSebastian Vettel ha sofert aquest dilluns un robatori a Barcelona quan ha baixat del seu vehicle enfront de l’hotel. Els lladres han aprofitat un descuit del pilot i s’han emportat una motxilla de l’interior del cotxe, un Aston Martin, segons publica ‘El Periódico’.\nEl pilot no ha dubtat a perseguir els lladres, que s’havien emportat uns ‘airpods‘ que tenen GPS. Vettel ha perseguit els individus en patinet elèctric. A més, gràcies al seu iPhone sabia la localització dels auriculars.\nVettel també ha informat els Mossos d’Esquadra, els qui li han tractat de convèncer que no perseguís els lladres i que interposés una denúncia. El pilot va informar els agents que no estava anant després dels lladres, sinó seguint la indicació GPS del telèfon.\nAvís groc per vent, baixada de temperatures i precipitacions generalitzades


El primer ministre egipci demana disculpes pels enfrontaments violents a la plaça Tahrir\nEl recent nomenat Ahmed Shafiq admet que el xoc entre bàndols és degut a un "error fatal" i promet investigar els fets que l'han causat\n1 min. El Caire 03/02/2011 11:58\n651x366 L'exèrcit té muntat un cinturó de seguretat entre bàndols però se l'acusa de no fer res per aturar la violència. / Al-Jazira L'exèrcit té muntat un cinturó de seguretat entre bàndols però se l'acusa de no fer res per aturar la violència. / Al-Jazira\nEl primer ministre egipci acaba de demanar disculpes pels enfrontaments entre partidaris del president d'Egipte, Hosni Mubàrak, i els manifestants antigovernamentals a la plaça Tahrir (de l' Alliberament) al Caire, que han deixat un balanç d'almenys cinc morts i gairebé un miler de ferits.\nLa situació a la plaça continua amb tensions i enfrontaments. L'exèrcit ha pres posicions de nou i separa els dos bàndols, però segueixen havent-hi incursions per part dels partidaris de Mubàrak a través de les barricades improvitzades, segons les difusions del canal qatarià Al-Jazira.\nLes imatges per satèl·lit també mostren detencions per part de l'exèrcit que intenta regular els accessos a la plaça.


Contacte RESUM DE LA CONFER�NCIA SOBRE INTERNET SEGURA\n28/02/2011 El passat dia 24 de febrer va tenir lloc a l'escola la conferència col.loqui sobre Internet Segura a càrrec dels Mossos d'Esquadra. Al llarg de la mateixa es van donar consells molt pràctics sobre l'ús d'Internet per part dels nens i joves.\nUs deixem la presentació de la conferència feta.\nResum de la conferència...... llegir m�s\nTAULA RODONA D�ORIENTACI� D�EX-ALUMNES DEL VORAMAR\n24/02/2011 El passat dijous dia 10 de gener en el marc de l’optativa d’Orientació Acadèmica de 4rt d’ESO, vàrem realitzar una Taula Rodona amb ex-alumnes de l’escola.\nVam gaudir de les experiències i els testimonis dels diferents ex-alumnes de promocions passades. Així doncs van estar amb nosaltres: l’Eulàlia Giol, l’Alba Girbau, l’Anna Zurita, , en Toni ...... llegir m�s\nTENS ENGINY: TALLER DE ROB�TICA\n18/02/2011 Els alumnes de 4t d'ESO han participat a un taller de robòtica com a part del projecte TENS ENGINY de la UAB pel foment de les tecnologies. El taller els hi ha permés entendre de quina forma ens comuniquem amb robots i com aquests poden realitzar tasques senzilles de forma automàtica gràcies als llenguatges de programació.\nVeure el reportatge f...... llegir m�s\n13/02/2011 Visiteu aquest enlla� (Joc simb�lic)\nEn Xavi és pilot d'avionetes i també és l'avi de la Clara.\nVa ser la Clara qui ens va proposar que el seu avi ens podria ajudar a resoldre dubtes que teníem dels avions, el projecte que estàvem treballant, i saber tot el necessari per se un bon o una bo...... llegir m�s\n09/02/2011 Laia 2010\nSi hi voleu participar és un acte obert a tota la ciutad...... llegir m�s\nELS SUBMARINISTES REPRESENTEM �LA SELVA�\n06/02/2011 Per a m�s informaci� visiteu el nostre bloc\nAccés al reportatge... llegir m�s


Entre poc i massa...\n03 març 2021 23:07\nPep Verger | 10 setembre 2009\nEntre poc i massa la mesura passa. El Partit Popular fou pragmàtic, decidit, valent, arriscat i, a la vegada, irresponsable, electoralista, temerari... Presentà el projecte del metro de Palma quan només faltava un any i mig perquè finalitzàs la legislatura i, quan els ciutadans acudírem a les urnes, estava acabat i en funcionament. Ja sabeu que després es descobrí que s'havia fet tan de pressa que s'havia fet malament. La Conselleria de Mobilitat de Gabriel Vicens (Bloc) hagué de refer el desgavell i tardà quasi un any i mig a reobrir la línia. Això sí, ara no hi entra ni una gota d'aigua. La Conselleria de Mobilitat té tres grans projectes en marxa: dur el tren fins a Alcúdia, perllongar la línia des de Manacor fins a Cala Rajada i, amb l'Ajuntament de Palma, obrir un nou metro que arribi en una primera fase fins a l'aeroport.\nCap dels tres no va d'allò més fi. De fet, ja sabeu que, fins i tot, s'ha pactat renunciar a dur el tren a Alcúdia perquè no hi ha consens sobre el recorregut. Mobilitat ho té clar i el ple de l'Ajuntament d'Alcúdia també. I, clar, no hi estan d'acord. La solució pactada és ajornar el projecte. Brillant solució! No entenc com s'atreveixen a sortir al carrer. Són uns irresponsables. El tren, en canvi, avança cap a Cala Rajada, malgrat que no sabem encara com circularà per dins Manacor. Mobilitat pensa que ha d'anar pel passeig del Ferrocaril i l'Ajuntament aposta pel soterrament. Finalment, que ningú no s'estranyi si els passatgers han de viatjar per Manacor a peu. I el metro? El projecte definitiu segur que és boníssim.\nSa dreta (extrema, com diu en Ferran Aguiló) sempre està, o bé frontalment en contra des tren, o bé partidària amagar-lo davall terra dins un túnel, com a vergonya que per a ells és. Es altres no són esquerra sinó una dreta un poquet més civilitzada (i no molt)\nJo proposaria, com a solució de compromís (la política de pacte és això, no?) el tren a Alcúdia per l´Albufera tal com vol l´Ajuntament (per unanimitat!), i el tren-tram de Manacor tal com proposa la Conselleria. Però que no es tudin els doblers (algú recorda el que ha costat aconseguir-los?) i que es posin a fer feina ja.


Parlon anuncia la seva candidatura per dirigir el PSC\nNo descarta acabar presentant una candidatura conjunta amb Miquel Iceta, que també aspira a la primera secretaria\nLa batllessa de Santa Coloma de Gramenet i número dos del PSC, Núria Parlon, s’ha postulat per esdevenir la nova màxima dirigent del partit amb la voluntat de refundar el partit perquè ‘torni a ser decisiu’ en la política catalana. ‘Em presento com a candidata amb la voluntat d’aportar idees, renovar el partit, fer-ho des del rigor i la il·lusió, i amb ganes de contribuir a fer decisiu el PSC en la política catalana’, ha dit Parlon en una conferència de premsa als Jardins Ernest Lluch de Santa Coloma.\nParlon ha dit que Miquel Iceta és ‘imprescindible’ pel futur del partit i no descarta que acabin presentant una candidatura conjunta a les primàries que el PSC farà l’octubre. Iceta es va postular per mantenir el càrrec actual aquesta mateixa setmana.\nSobre el dret de decidir, Parlon lamenta que en els darrers temps s’hagi associat únicament a l’independentisme i assegura que la via canadenca és només un ‘pla B’ un cop explorades totes les opcions per a la reforma federal.


Que no quedi ni un sol adolescent dempeus - Catalandrama\nQue no quedi ni un sol adolescent dempeus\nAutor/a: Emiliano Pastor\nBarcelona, 2003, divendres, carrer Pi i Sunyer, 7, àtic. Adolescents tímids i beguts dormen sobre matalassos tirats per terra. Dos d’ells, al fons, es faran un petó. Jo, adolescent, ho veuré i tindré un atac d’ansietat. Això és així i ja està. En realitat, la resta no té importància.\nEspanyol Que no quede ni un solo adolescente en pie Emiliano Pastor\nAnglès Not a single teenager left standing Emiliano Pastor i Noelia Pirsic


Escola El Rodonell: 2015\nPublicat per ceipelrodonell a 12:27 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 15.16\nEl passat dimarts 10 de novembre els alumnes de cicle inicial van anar a les ruïnes d'Ullastret vam fer una visita al poblat acompanyats de la Nisunim i després van fer un taller de tissatge.\nA la tarda vam anar al Trull de la Bisbal, i en Josep ens va explicar el procés d'elaboració de l'oli. Després vam tastar l'oli amb una mica de pa, i era boníssim!! Moltes gràcies Josep!!\nEtiquetes de comentaris: curs 15.16, excursió\nEls alumnes de CI van fer una composició de fulles seques per l'exposició de tardor!!\nDe Exposició de tardor\nEl procés de l'activitat era:\n1. Les van classificar per colors.\n2. Llavors cada alumne havia d'agafar com a mínim una fulla de cada safata.\n3. Fer la composició.\n5. Fer el marc.\n6. Decorar el marc.\nPublicat per rodonellinicial a 21:09 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 15.16, plàstica, tardor\nEls alumnes de 1r han conegut a L'Andy Warhol i alguna obra seva. Inpirats amb aquest artista hem pintat els nostres retrats.\nPublicat per rodonellinicial a 18:22 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 1r, curs 15.16\nEls alumnes de 1r hem començat creant una nostra carpeta per poder guardar les nostres produccions. L'hem decorat fent estampació de globus.\n. Cartolina blanca A3\n. Safates per fer la barreja dels colors\nProcediment: Fer estampacions amb els globus sobre la cartolina blanca. Desprès vam fer les nanses i vam passar una llana als costats.\nPublicat per rodonellinicial a 18:07 Cap comentari:\nEl passat 1 d'octubre van celebrar el dia internacional de la Gent Gran. Els nostres avis i àvies ens van explicar els llocs de Corçà a on anaven a jugar quan eren petits, i a què jugaven.\nEls alumnes de CI ens va tocar anar a la plaça del Rebot, allà els avis ens van explicar que jugaven a "Saco" i a la plaça del Mur ballaven amb un instrument que és deia "Manubri".\nEls alumnes més petits van poder anar al casal a veure una pel·lícula en blanc i negre del "Gordo i el Flaco" i a la plaça de l'església i del Firal a jugar a pica-paret, anell pitrell, la sardana de l'avellana i a saltar a corda.\nMoltes gràcies avis ens ho van passar molt bé!!!\nPublicat per ceipelrodonell a 12:46 Cap comentari:\nJa fem 1r!!!\nAquest curs 15.16 comencem 1r de primària. Som 16 alumnes i la nostra tutora és l'Àngela!!\nPublicat per rodonellinicial a 12:41 Cap comentari:\nJa fem 2n!!!!\nJa fa una setmana que hem començat el curs 15.16 i aquests som els alumnes de 2n!!!!.\nPublicat per rodonellinicial a 12:38 Cap comentari:\nAquest últim trimestre a les sessions d'informàtica, per grups de dos nens, hem pogut experimentar amb aquestes abelles tan trapelles!!.\nPublicat per rodonellinicial a 17:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: bee bot, curs 14.15\nSortida a Banyoles 2015\nEl passat 29 de maig tots els alumnes de CI van anar a Banyoles. Al mati vam fer uns tallers de jeroglífics i confecció de papir, i també vam visitar la fàbrica de la xocolata Torres. Van dinar a l'Estany de Banyoles i van veure crancs i ànecs.\nPublicat per rodonellinicial a 12:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 14.15\nPublicat per rodonellinicial a 12:30 Cap comentari:\nVisita de Valentí Guabianes\nDijous dia 7 de maig ens va visitar Valentí Gubianes l' il·lustrador dels llibres que "Els reis d'Orient", "La nena que només es va poder endur una cosa".\nEns va explicar com sortien els colors, com s'inspirava ell.....\nPublicat per rodonellinicial a 13:13 Cap comentari:\nPublicat per ceipelrodonell a 13:25 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 14.15, roses, St.Jordi\nTeatre dels alumnes de 2n\nPublicat per rodonellinicial a 16:10 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2n, curs 14.15\nExposició Petit Príncep\nAquesta setmana els alumnes de CI hem presentat els nostres treballs.\nI llavors els alumnes han visitat la nostra exposició de planetes.\nPublicat per rodonellinicial a 12:42 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: curs 2014.15\nCarnestoltes a 1r (consignes i desfilada)\nEtiquetes de comentaris: 1r, curs 14.15\nCom ja sabeu aquest segon trimestre el projecte interdisciplinar de l'escola és "El Petit Príncep".\nJa fa uns dies que els alumnes de cicle inicial a l'hora de pla lector estem llegint el resum del llibre. Aquesta setmana hem descobert que hi ha uns arbres que s'anomenem baobabs, i com que en sabem gaire coses intentarem aconseguir informació.\nMira aquest vídeo abans de començar!!\nAra ja t'has fet una idea de quin continent hi han aquests arbres.\nBusca informació sobre els baobabs en aquestes dues presentacions.\nPresentació g 1 from rparram1\nPresentació g 3 from rparram1\nBusca en el google maps el continent africà\nPublicat per rodonellinicial a 18:45 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: baobabs, curs 14.15, projecte Petit Príncep\nAnem a prendre mides!\nEls nens i nenes de 1r hem estat treballant les mesures. Per a posar-ho en pràctica, hem sortit al pati a mesurar diferents objectes amb pams, peus i passes.\nEstem fets uns matemàtics!!! Què us sembla?\nPublicat per rodonellinicial a 20:40 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2014-2015, CI, cicle inicial, matemàtiques, mesura, primer\ncurs 17.18 (11)\nsegon cicle inicial (2)


Polítiques locals de suport a les families - Institut infància i adolescència\nPublicació que recull de forma sistemàtica els serveis i dispositius d’atenció de 14 ajuntaments locals. Les seves experiències van esdevenir la Font d’anàlisi, de reflexió i de construcció col·lectiva de discurs en el marc del seminari en el que s’emmarca.\nLa finalitat de la trobada era abordar noves reflexions i formular propostes concretes de millora de la pràctica local de suport a les famílies des de la perspectiva dels drets de totes les persones, independentment del sexe i generació, i des del reconeixement de la diversitat de les famílies a la societat actual.\nEl seminari d’intercanvi de polítiques locals de suport a les famílies va ser impulsat per l’Àrea de Benestar Social de la Generalitat en col·laboració amb el CIIMU. La trobada partia del projecte Noves famílies, noves polítiques, un espai de reflexió que es va dur a terme durant l’any 2009 conjuntament amb l’Institut de Govern i Polítiques Públiques (IGOP).


El País de Mandorcórovi: de maig 2013\nL'ANOGUERET BY NIGHT\nBona acollida de la iniciativa de la Coordinadora per l'Ensenyament Públic al poble. La marxa nocturna fins l'Anogueret ix a les 20h de la Plaça del Centre cap a la Plaça de l'Assumpció on ens fem una foto de grup amb l'Escola que aquesta primavera ha hagut de ser tancada per la caiguda del sostre d'una classe.\nLa pujada cap a una de les fonts mítiques de la zona no és massa difícil i hi ha temps per pensar en les vesprades de diumenge dels anys 80 passades al Perxet i les poques voltes que ens aventuràvem més enllà del Catxapo. La pedra roja de rodeno és a tot arreu i dóna un toc especial a les costeres.\nSopar de pa-i-porta i vista privilegiada amb el Castell al davant, una lluna que domina el paisatge de la mar en calma de Moncofa. Trobada emocionant amb el xic més Higiènic del terme. Finalment una processó de llums desfan el camí cap al pla. Molta gent coneguda i l'empenta sempre necessària del jovent.\nPublicat per BEN a 9:34 a. m. Cap comentari:\nEl passat diumenge 5 de Maig als Hostalets de Balanyà hi havien camps de cereals com aquest, una extensió de terra que es movia suau al compàs d'un lleuger vent que amenaçava pluja. El Montseny i el Tagamanent, al fons, vigilaven atents que totes les coses del món seguien al seu lloc.\nDes d'un fred i gegantí hospital de la ciutat de València la notícia em va deixar trist i preocupat pels que deixes ací. Estic segur que et trobarem a faltar moltíssim i en aquest indret de la comarca d'Osona on la boira senyoreja la major part de l'any, només podia pensar en un gran homenatge per a tu. El monument estava allà mateix, el tenia al davant. Una imatge preciosa per a una persona especial. Descansa en pau Tia Fineta.\nPublicat per BEN a 6:24 p. m. Cap comentari:


Foto d'un grupet d'amigues a la Fira de Mataró, l'any 1968\nDijous, 06 Juny 2019 12:00\nEl popular 'làtigo', una de les atraccions icòniques de la Fira de Mataró\nLa Isabel Jiménez ens fa arribar una fotografia del 1968 a la Fira i ens recorda com s'ho passava de bé amb les seves germanes al Látigo. No és la primera vegada que una lectora ens recorda el que, tot i ser una atracció simple, ja és tota una tradició a la ciutat. Amb aquest record, segur que a molts altres també els vindrà al cap algun dels moments que ha passat muntat en un dels seus vagons.\nSegurament per ser tan antiga com genuïna, el Látigo segueix sent un dels reclams més estimats per a molts mataronins, que permet que fins a tres generacions comparteixin diversió. Però el que de ben segur ha canviat és el preu. I es que la Isabel recorda que, aleshores, el tiquet per pujar-hi costava 5 pessetes, l'equivalent a 0,03 cèntims d'euro.


El misteriós cas del paper de vàter i els diferents perfils DISC - Gemma Prats\nEl misteriós cas del paper de vàter i els diferents perfils DISC\njuliol 20, 2018 /0 Comments/in Reflexions /by admin\nUs explicaré una petita anècdota que em va passar fa uns mesos al meu despatx.\nCom molts de vosaltres sabeu, tinc el despatx en un pis on comparteixo espais comuns amb diferents empreses. Al lavabo de dones hi tenim una mena de jardinera de fusta on hi caben a la perfecció 3 rotllos de paper de WC, tal i com podeu apreciar a la foto. Com que el paper es gasta a bon ritme, amb una clara intenció de col·laborar en la comoditat i el benestar de tothom, un dia vaig decidir posar 6 rotllos a la jardinera, fent una torre de dos pisos.\nAl cap d’una estona, vaig anar de nou al bany a omplir la regadora d’aigua per regar les plantes i oh sorpresa!!! Només hi havia 3 rotllos de paper al seu lloc… On estarien els altres 3?\nVaig anar a l’armari on hi guardem el paper i altres estris de neteja i no vaig poder evitar somriure al descobrir els 3 rotllos allà guardats, d’on havien sortit només feia uns minuts. En aquell moment em van venir al cap els 4 perfils DISC que acostumem a treballar a les meves formacions.\nQuè haguessin fet els diferents personatges?\nEstic convençuda que si jo hagués estat una “D”, hagués tornat a posar els tres rotllos fent el doble pis i m’hagués passat el dia espiant a veure qui els treia, per començar una guerra inacabable.\nPer altra banda, si jo hagués estat “S”, hagués sortit corrents del WC perquè ningú pogués sospitar que havia estat jo la que havia posat els rotllos de més, m’hagués passat el dia patint per si m’havien vist, i pensant què hauria de fer si un dia només hi havia dos rotllos, si n’hauria de posar un altre o seria millor esperar a que s’acabessin tots. Què seria el correcte?\nTambé sospito que la persona que va treure els tres rotllos “sobrants” és una “C”, i des d’aleshores he mirat de respectar aquesta perfecta quadratura de la foto per no ferir susceptibilitats.\nCom que jo sóc “I”, vaig decidir fer una foto i dir-me a mi mateixa que aviat escriuria un post caricaturesc sobre aquest fet.\nLa convivència entre els diferents perfils DISC és complexa, i sovint els equips de treball han de trobar un encaix que va més enllà de la feina en sí mateixa.\nTags: convivència, DISC @ca, equips, organització, respecte\nhttps://www.gemmaprats.cat/wp-content/uploads/2018/07/paper-wc.png 494 800 admin /wp-content/uploads/2014/04/logo1.jpg admin2018-07-20 10:19:582018-07-20 11:43:23El misteriós cas del paper de vàter i els diferents perfils DISC\n2020: VALORS EN ACCIÓ! Taller de Teambuilding teatral i visual\n2019: L'apassionant món de la parella\n2018: L'apassionant món de la parella\n2014: La resiliència davant el procés de venda\nL’empatia no només són paraules


Simplement modificant lleugerament l’orientació dels aerogeneradors en un lleuger angle respecte a la direcció del vent, és possible augmentar de forma significativa la producció d’electricitat d’un parc eòlic. Aquesta és la conclusió d’un recent article publicat a PNAS (Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America).\nA l’article, un equip d’investigadors de la Universitat de Stanford explica les descobertes del seu treball, que parteix del fet que l’efecte estela redueix el flux del vent i pot influir negativament en la productivitat dels aerogeneradors no situats a primera fila d’una alineació, que són els que pateixen l’efecte estela. La proposta, doncs, ofereix un sistema de control de l’efecte estela per maximitzar la producció dels parcs eòlics.\nAjustar l’orientació de les pales en temps real\nEl mètode desenvolupat pels investigadors permet calcular en temps real l’angle d’alineament de la boixa respecte a la direcció del vent, i optimitzar-ne així l’orientació de cada aerogenerador.\n«Tradicionalment, la indústria s’ha centrat en el rendiment de les turbines individuals», explica John Dabiri, professor d’enginyeria civil i ambiental de la reconeguda universitat californiana, «però necessitem començar a pensar en el parc eòlic com un tot, i no tan sols com la suma de les parts».\nProves al Canadà\nEls investigadors de Standford van posar a prova aquesta nova tècnica a un parc eòlic d’Alberta, a Canadà, on l’equip va col·laborar-hi amb l’operador TransAlta Renewables. Segons les dades obtingudes, en èpoques de poc vent la nova metodologia va permetre incrementar la producció del parc fins a un 47% mentre que, en condicions normals de vent, modificar l’orientació dels aerogeneradors va resultar en un augment de la producció d’entre el 7 i el 13%.\nLes conclusions de les proves sobre el terreny destaquen que el sistema funciona millor per a direccions de vent específiques, i resulten més beneficioses quan es coordina l’alineació de les turbines respecte a la direcció del vent. «Vam descobrir que, degut a la disminució de l’efecte estela, les turbines generaven significativament més energia», assegura Michael Howland, principal autor de l’estudi.\nMenys variabilitat i ‘fatiga mecànica’\nA més, en controlar els fluxos de vent interromputs que arriben als aerogeneradors, l’estudi va aconseguir reduir els nivells de variabilitat en la generació al parc fins a un 72%, el que suposa una millora en termes de fiabilitat i consistència. Un altre efecte positiu d’aquesta tècnica de control de l’efecte estela és que podria disminuir també l’anomenada «fatiga mecànica» de les turbines.\nAliança química per impulsar el reciclatge d’aerogeneradors Els relats del vent


Els Agents Rurals lluiten contra una sofisticada xarxa de caçadors furtius al Pallars | Pallars Digital\nEstà formada per un mínim de set persones de Jerez de la Frontera, Madrid i Barcelona i compten amb el suport de veïns de la zona\nper ACN , 25 de gener de 2018 a les 10:18 |\nMaterial localitzat en l’ultima intervenció el passat novembre | Agents Rurals\nEls Agents Rurals estan centrant els seus esforços en lluitar contra una sofisticada xarxa de caçadors furtius al Pallars Sobirà. Per ara en tenen localitzats un mínim de set, que operen bàsicament a la Reserva Nacional de Caça de l’Alt Pallars. Es tracta de ciutadans de Jerez de la Frontera, Madrid i Barcelona, connectats entre ells, amb alt poder adquisitiu i el més preocupant: cacen il·legalment amb la col·laboració de veïns de la zona.\nA través de les xarxes socials els Agents Rurals han pogut comprovar la relació entre tots aquests furtius. A tots ells els han enxampat in fraganti en alguna ocasió i han hagut de fer front a sancions que oscil·len entre els 2.000 i els 3.000 euros per aquestes infraccions. Més que les sancions econòmiques el que molesta a aquests furtius és la retirada del permís de caça.\nLa Llei de caça és del 1970 i les sancions que contempla per aquests casos de caça il·legal, moltes vegades, són inferiors, a preu que els suposa comprar un trofeu al coto de caça i fer-ho legalment. Una manera de lluitar contra els furtius seria endurir les sancions econòmiques, segons els Agents Rurals que es dediquen a fer front a aquesta pràctica.\nAquests grups organitzats arriben de fora de Catalunya per caçar il·legalment isards, muflons o cabirols amb armes prohibides. L'última actuació contra grups organitzats de furtius va ser a mitjans de novembre quan es van denunciar tres homes a Alins, on havien abatut quatre muflons i un isard, tots mascles, dins la Reserva Nacional de Caça de l'Alt Pallars.\nEls furtius duien una arma amb un silenciador acoblat per evitar ser detectats pel so que produeixen els trets i un aparell de visió que juntament amb les característiques de l'arma els permetia fer captures a molta distància. Són perillosos, a més, perquè se salten els dispositius d’aturada dels Agents Rurals.\nEls Agents seguiran amb els controls per intentar frenar aquesta pràctica i demanen la col·laboració ciutadana per localitzar caçadors furtius, ja que, per la manera com es mouen per la muntanya, són de difícil localització, i en canvi sí que poden ser vistos per excursionistes, escaladors, esquiadors de muntanya o usuaris del medi natural en general.\nSuccessos, caça, caçadors, caça furtiva, Agents Rurals, isards\nPer Anònim el 25 de gener de 2018 a les 15:19\nCom si algun d’aquestos caçadors furtius no anessin acompanyats de guardes... feu riure


El 24 i 25 de juliol Camprodon es convertirà en terra de Jeeps - Ajuntament de Camprodon\nEl 24 i 25 de juliol Camprodon es convertirà en terra de Jeeps\nArriba la proposta “Camprodon terra de Jeeps. Una història singular” pel cap de setmana del 24 o 25 de juliol. Aquesta iniciativa proposa una trobada amb tots els propietaris de cotxes Jeep, model Willys, al nostre municipi. Precisament Camprodon és un dels llocs del món amb més Jeeps per habitant.\nEl programa d’activitats proposa l’exhibició d’aquests vehicles per diversos punts del municipi; una presentació sobre la història i l’impacte d’aquests cotxes, a l’espai cultural cal Marquès; i dues rutes turístiques dels voltants de Camprodon per mostrar aquests Jeeps.\nEn aquesta edició de la trobada s’exposaran models: WILLYS MB/FORD GPW, models JEEP WILLYS CJ, models JEEP WILLYS M-38 i M38A1, o Jeeps amb llicència HOTCHKISS, EBRO, VIASA, AVIA, MAHINDRA, MITSUBISHI entre d’altres.\nSi tens un vehicle Jeep Willys, i vols participar en aquesta trobada de jeeps, contacta amb: Jordi Carreras al telèfon 618591184 o amb Ferran Sibila al 62952680.\nL’organització ofereix aparcament cobert i tancat a tots els Jeeps que vulguin ser presents els dos dies de l’esdeveniment, així com per als remolcs dels participants.


Pàgina d'inici\tNotícies\t4 tresors de la vall del Ges que voldràs conèixer\n10 parcs naturals de Catalunya que enamoren\nAigua, bones vistes i una fageda monumental s’amaguen al nord d’Osona\nRedacció - Dimarts, 11 d'agost de 2020\nEl riu Ges, principal element vertebrador de la vall del Ges, neix, curiosament, fora d’aquest territori. Ho fa més al nord, a Vidrà, i en el seu recorregut cap al sud de seguida topa amb la carena de muntanyes que formen, d’est a oest, les serres de Curull i de Bellmunt. Sota, una vall que amaga uns tresors que voldràs conèixer quan acabis de llegir aquest article.\nEl Ter i les colònies industrials\nSeguint el Ter trobem un sender de gran recorregut, el GR 210 o Camí Vora Ter, adaptat per fer a peu o amb bicicleta des del seu naixement, a la comarca del Ripollès, fins al Mediterrani. Al seu pas per la vall del Ges, el Camí Vora Ter permet visitar dues de les colònies tèxtils més destacades del territori, Borgonyà i Vila-seca, al terme municipal de Sant Vicenç de Torelló.\nLa fageda monumental de la Grevolosa\nLa Grevolosa és un indret humit, feréstec, ombrívol, màgic... Aquestes condicions ambientals faciliten el creixement del faig, amb exemplars que superen els 30 m d’alçària i els 200 anys d’existència, alguns dels quals monumentals. Passejar per la Grevolosa a la tardor, quan el bosc presenta una paleta de colors marrons, taronges, vermellosos... i la boira dóna a l’espai un punt fantasmagòric, és una de les grans experiències que la vall del Ges ofereix als visitants. Però fer-ho ara a l’estiu, t’assegura estar una estona sota la fresca.\nDes del coll de Bracons i des de la vall del Fornès es pot arribar a la Grevolosa i l’ermita de Sant Nazari mitjançant curtes excursions per pistes i corriols de muntanya, molt nombrosos a la zona.\nEl Ges i el forat Micó\nUn altre sender de petit recorregut, el PR C47 o Camí Vora Ges, permet resseguir aquest riu des de Torelló, on conflueix amb el Ter, fins a Vidrà, vora el seu naixement. L’itinerari travessa el forat Micó, l’impressionant tall a la roca que ha obert el riu,i visita la Tosca de Degollats, una curiosa formació de material calcari situada en un paratge ombrívol i envoltada de vegetació abundant, i el salt del Molí, ideal per refrescar-se a l’estiu.\nEl santuari de Bellmunt, l’ermita “al cel suspesa”\nUbicat al punt culminant de la serra de Bellmunt, a 1.246 m d’altitud, en un dels millors miradors d’Osona, trobem el santuari de Bellmunt, un edifici emblemàtic d’origen incert però ja mencionat al segle XIII, construït sobre roca viva. El santuari de Bellmunt va ser descrit com “l’ermita al cel suspesa” per mossèn Cinto Verdaguer en el seu poema “L’emigrant” musicat i estrenat el 1894.\nMalgrat que amb vehicle s’arriba ben bé a peu del santuari, els excursionistes més avesats han de saber que un sender de petit recorregut, el PR C45 o Sender de la Vall del Ges, permet accedir-hi a peu des del sud, partint de Torelló i passant per Sant Vicenç i per Sant Pere. Tota una excursió.\nSi voleu descobrir més tresors de la vall del Ges, els trobareu al número d'agost-setembre del Descobrir.


Nadal entre robots – Gran Capità\nJa ha arribat Desembre i passat el cap de setmana de la Puríssima ja se sent que el Nadal està aquí!\nPer aquest motiu, els alumnes de 4t d’ESO han volgut fer una activitat especial a classe de Robòtica. Com que estan preparant l’actuació del Festival de Nadal amb balls i cançons, han pensat que els robots podrien fer el mateix.\nHan programat els Lego Mindstorms per a aconseguir que aquests “cantin” la cançó Jingle Bells i realitzin una coreografia sincronitzada.\nAl següent vídeo podeu veure el resultat (més humà del que podríeu pensar):\nBon Nadal i feliç any 2020 ple de nous reptes!


El Govern alerta que a Burgos hi ha ´infiltrats´ grups violents itinerants - Diari de Girona\nEl Govern alerta que a Burgos hi ha ´infiltrats´ grups violents itinerants\nAlguns dels arrestats formen part de l'agrupació d'extrema esquerra Resaca Castellana\nDiverses persones retiren una de les tanques de les obres del carrer Vitòria de Burgos. santi otero/efe\nMADRID | EFE/DDG El secretari d'Estat de Seguretat, Francisco Martínez, va afirmar que a les protestes d'aquest cap de setmana a Burgos hi ha hagut "infiltrats", grups violents "itinerants" l'únic interès dels quals no és la reivindicació dels veïns, sinó "l'exercici de la violència", i per això va destacar la necessitat de la futura Llei de Seguretat Ciutadana que prepara el Govern. Martínez va assegurar que en aquestes protestes es "parapeten" alguns "grups violents, alguns ben coneguts", i "tremendament violents" que han participat a manifestacions a Madrid i també a Castella i Lleó. L'origen dels incidents registrats és una protesta veïnal contra la conversió en bulevard d'un tram del carrer Vitòria, al seu pas pel barri de Gamonal.\nMartínez va destacar que aquests grups "extremadament violents" no tenen cap relació amb la reivindicació veïnal, sinó que aprofiten les manifestacions ciutadanes per generar violència i en ocasions "es desplacen", en aquest cas des de Madrid i Valladolid.\nConcretament, alguns dels detinguts pertanyen al grup d'extrema esquerra Resaca Castellana i tots els arrestats són de la província. Almenys tres dels 40 detinguts en total -13 d'ells encara romanen arrestats- són membres d'aquest grup, nascut el 1997 durant els partits de la fase d'ascens a segona divisió B del Burgos Club de Futbol. En el seu propi bloc a internet, el grup es defineix com a castellà i antifeixista, i assegura que no és apolític "com fan la majoria dels grups ultres dominats per neonazis".\nMés d'un centenar d'agents de la Unitat d'Intervenció Policial (UIP), els antiavalots, es van traslladar a Burgos per reforçar el dispositiu de seguretat. El reforç es va realitzar, segons fonts policials, amb agents de les UIP de Valladolid, encara que s'està analitzant la possibilitat que es desplaci algun grup d'antiavalots de Madrid.\nFinalment, unes 5.000 persones, segons l'assemblea de veïns, es van manifestar per demanar de nou la paralització de les obres al barri de Gamonal, sense que es registressin incidents després de quatre dies de disturbis i amb la clara intenció de seguir amb les mobilitzacions.


Sancionen una empresa per realitzar activitats de xàrter il·legal en el Parc Natural de ses Salines\n20 gener 2021 11:44\nLa Direcció General d'Espais Naturals i Biodiversitat ha imposat una sanció de 3.600,60 euros a una empresa per realitzar sense autorització activitats de xàrter amb caràcter lucratiu dins del Parc Natural de ses Salines d'Eivissa i Formentera.\nSegons ha informat la Conselleria de Medi Ambient i Territori, la companyia ha reconegut la responsabilitat derivada del procediment sancionador realitzant el pagament de la sanció proposada amb reducció del 40 per cent de l'import total fixat inicialment, 6.001 euros.\nEls motius pels quals es va iniciar el procediment sancionador són per «realitzar activitat comercial i, per tant, amb caràcter lucratiu, de xàrter de persones entre les embarcacions i la costa, utilitzant com a port basi la platja de ses Salines».\nEls fets es consideren una infracció greu de la Llei 5/2005, de 26 de maig, per a la conservació dels espais de rellevància ambiental (LECO). L'activitat il·legal va ser detectada pels agents de Medi Ambient, en una actuació emmarcada dins del Pla de Vigilància i Control en l'àmbit dels espais protegits d'Eivissa i Formentera. Aquest document, que s'actualitza cada any, estableix les principals línies d'actuació del servei.\nQuant a la vigilància de l'àmbit marí, les principals línies d'inspecció se centren en el control de les activitats lucratives, el fondejo, la vigilància dels illots (amb especial atenció a s'Espalmador) i les tasques pròpies del servei, com la coordinació, col·laboració o participació en els recomptes de poblacions nidificants d'ocells marins i en els censos d'aquàtiques.


3 min. Palma 22/01/2020 12:06\nLa tempesta Glòria es va acarnissar ahir dimarts especialment amb el Llevant de Mallorca. La Policia Local i Protecció Civil varen haver de desallotjar algunes cases de la primera línia de mar a Cala Marçal, a Portocolom, a causa d'ones de més de sis metres, que superaven l'alçària d'alguns dels edificis, segons informa l'agència Efe. Les ones varen arribar a rompre persianes i portes. 14 veïns de la zona varen haver d'abandonar casa seva temporalment. Al següent tuit de Tolo Lliteras podeu veure les grans onades que assotaven ahir la costa de Portocolom.\n@SionFullana Cala Marçal #Gloria pic.twitter.com/CfLSBVVPgU\n— Tolo Lliterasra (@Tololliteras) January 21, 2020\nLa borrasca afecta les Balears des de dissabte i aquest dimecres continuen les alertes groga i taronja per fenòmens costaners. Segons ha pogut confirmar l'ARA Balears amb Mercapalma, a causa del tancament dels ports i dels trajectes anul·lats amb la Península hi va començar a haver dimarts desabastiment als supermercats de les Illes.\nEls Serveis d'Emergències demanen que els ciutadans no s'aturin a contemplar les ones i que cerquin un lloc segur si són a la costa perquè el temporal "pot fer que un cop de mar t'arrossegui". L'112 ha informat que durant la borrasca Glòria s'han batut dos rècords consecutius d'alçària de les ones. Durant la jornada de dilluns es registrà una ona de 14,2 metres a la Dragonera, i dimarts a Maó se'n va registrar una de 14,8 que rompia el rècord aconseguit.\nEl temporal marítim pot fer que un cop de mar t’arrossegui...No t’aturis a contemplar les onades i allunya’t d'espigons, esculleres, passejos marítims i altres zones on trenquin les onades a prop. Cerca un lloc segur. pic.twitter.com/tDVDcf8mNf\nAl llarg dels primers tres dies de temporal l'112 ha registrat 403 incidències entre Mallorca, Menorca, Eivissa i Formentera. Les inundacions a Mallorca han afectat les carreteres i aquest dilluns algunes es varen haver de tancar al trànsit tant per l'aigua acumulada com per la presència d'obstacles sobre la calçada.\nEntre aquestes incidències s'hi compta la desaparició d'un jove de 27 anys, dilluns, mentre feia barranquisme al torrent de la Mora, entre Sóller i Fornalutx. També se cerca un jove britànic de 25 anys, aquest a Sant Joan de Llabritja, a Eivissa, desaparegut dimarts i que hauria pogut caure a la mar.\nEl temporal també ha arribat amb duresa a Eivissa, on dilluns va esfondrar l'entrada de la formació natural del pou del Lleó. Segons ha informat l'Ajuntament de Santa Eulària a través d'un comunicat, fins que no acabi el temporal no se'n podrà fer una revisió més a fons per determinar els danys soferts.\n651x366 Imatge del supermercat Mercadona aquest dimarts. Imatge del supermercat Mercadona aquest dimarts.\nEl temporal, amb tot, no només ha duit desastres. Les pluges també han permès veure l'impressionant salt d'aigua del Raig de Teules, a Valldemossa, resultat de la unió del torrent del Lli i el torrent del Salt de Vistamar (a dalt).\nDe les carreteres afectades, segons el Consell de Mallorca, només en queden dues de tancades: la carretera entre Alaró i Orient (Ma- 2100), que va quedar dilluns intransitable pel despreniment de pedres damunt la via, i la carretera de l'Albufera (Ma- 3433), que uneix sa Pobla amb la platja de Muro. Durant la matinada de dilluns les fortes precipitacions van provocar el desbordament dels torrents de Canyamel, Pina, Sencelles, Maria, Alaró, Son Crespí (Manacor), Síquia Reial (Santa Margalida) i Sant Llorenç.


Ja coneixeu la roba de HEAD amb la tecnològica 'IAM' intelligent apparel membrane? - Diari de la neu\nJa coneixeu la roba de HEAD amb la tecnològica 'IAM' intelligent apparel membrane?\nLa tecnologia IAM d'alt rendiment indica les columnes d'aigua i transpirabilitat, i està dissenyada per optimitzar el confort i la transpirabilitat de la col·lecció tèxtil al complet\nMaterialAgències 07.01.202017.30 h\nLa coneixes? Autor/a: HEAD\nL'AllureJacket W (Foto: HEAD).\nAvui dia l'esquí representa el súmmum de la roba funcional, cap altre esport alterna tan sovint intensos entrenaments en pista i parades en sec. I no només això sinó que els esquiadors s'aventuren a dalt de les muntanyes sense importar quina és la meteorologia que hi trobaran.\nAmb aquests factors a tenir en compte, a HEAD han construït una equipació resistent al vent i a l'aigua amb el més alt nivell de transpirabilitat. Després de proves i més proves amb membranes existents, l'equip de R + Dde HEADSportswear va arribar a la conclusió que, si bé hi ha moltes bones solucions al mercat, cap compleix al 100% els requisits específics de HEADSportswear 2019/20.\nTenint en compte els requisits de l'esquiador desenvolupen la seva pròpia membrana, la membrana IAM (IntelligentApparelMembrane). Com? Doncs bé, els desenvolupadors es van concentrar a aconseguir la combinació perfecta d'elasticitat, eliminant restriccions pel que fa al material exterior i pel que fa a facilitat de rentat es refereix.\nI això no és tot, sinó que projecta l'aire calent cap a dins i absorbeix la humitat cap a fora, mantenint la temperatura interior de l'esquiador. Depenent de la seva aplicació la membrana es fabrica amb una columna d'aigua i un factor de transpirabilitat de 20.000 / 20.000 (per a la col·lecció INLINE) o 10.000 / 10.000 (per a la col·lecció REBELS).\nVegem a continuació algunes peces destacades de la col·lecció INLINE amb IAM 20 20:\nAllureJacket W: molt funcional pel que fa a transpirabilitat i aïllament, té un acabat molt atlètic i, per tot això, s'ha guanyat ser l'estrella de la col·lecció d'esquí de HEAD. Compta amb aïllament PrimaLoft®Black Eco adaptat al cos, un modern doble tancament central d'inspiració motera i cremalleres YKKAquaGuard®.\nAllrideJacket M: disponible en dos estampats diferents i inconfusibles que atrauran totes les mirades. A més, no renunciarás a la funcionalitat gràcies a l'aïllament PrimaLoft®Black Eco adaptat al cos, que et mantindrà sec i calent, i a les cremalleres impermeables YKK, que funcionen sense importar el fred que faci.\nLa Allride Jacket de Head (Foto: HEAD).\nSabrina Jacket W: la jaqueta Sabrina et proporciona un extra d'abric i protecció gràcies al seu aïllament PrimaLoft®ThermaPlume. Té un tall lleugerament més llarg, una caputxa ajustable i un tapaboques extraïble. Aquesta peça està disponible en cinc colors i combina estil i funcionalitat a parts iguals.\nPel que fa a la col·lecció REBELS, amb IAM 10 10, destaquem aquestes tres peces triades dins d'una àmplia oferta:\nRebels Jacket W: la jaqueta Rebels t'ofereix funcionalitat i un estil amb tints motards; L'aïllament PrimaLoft®Black Eco adaptat al cos i les costures completament segellades et mantindran seca i calenta, mentre que la cremallera davantera impermeable YKKAquaGuard®Vislon® amb contrast de colors en les dents et protegirà dels elements.\nLa Rebels Jacket per a dona (Foto: HEAD).\nRebels Jacket M: aïllament PrimaLoft®Black Eco, costures completament segellades i cremallera davantera impermeable YKKAquaGuard®Vislon®. Disponible en dos colors, també inclou unes funcionals butxaques al pit, a més de punys ajustables. Vols alguna cosa molt funcional, resistent i amb un magnífic disseny motorista?\nExplora la nova col·lecció d'hivern de HEADSportswearaquí i meravella't amb la qualitat, comoditat superior i disseny únic.\n07.12.2019. Esquís línia JOY, els HEAD dissenyats per a les esquiadores\nintelligent apparel membrane


L’Agència OMA guanya un premi de disseny a Londres - TOTLLEIDA\nL’Agència OMA guanya un premi de disseny a Londres\nJosé Luis Cunillera, Soci-Director de l’Agència OMA\nHa rebut la Medalla de Bronze a la Total Image Category als London Internacional Olive Oil Competitions 2019 pel disseny d’una ampolla d’oli\nPer totlleida\t Última actualització May 16,2019\nEl passat diumenge 12 de maig, José Luis Cunillera, Soci-Director de l’Agència OMA va recollir a mans de George Kouvelis, General Manager dels London Olive Oil Competitions, la Medalla de Bronze a la Total Image Category als London International Olive Oil Competitions 2019 pel disseny de packaging d’una ampolla especialment dissenyada pel centenari de la Cooperativa de Juncosa de les Garrigues.\nAquests premis, que es celebren anualment i en els que participen productors i agències de disseny principalment dels Estats Units i Europa, tenen com a objectiu promocionar l’Oli d’Oliva Verge Extra d’elevada qualitat, la diversitat de varietats, així com el coneixement sobre les propietats saludables i nutricionals d’aquest aliment bàsic de la dieta mediterrània entre els consumidors i professionals de la restauració internacional.\nPel que fa al disseny realitzat per l’agència de comunicació lleidatana OMA, el jurat, format per 9 jutges, ha valorat aspectes com la innovació, el color i el material utilitzat així com la imatge general i la forma en la qual es presenta el producte en el packaging creat.\nUn disseny pel centenari\nTaste of earth és el nom d’aquesta ampolla, un concepte que representa l’origen i l’essència del territori i que el mostra d’una forma altament diferenciada, com l’oli que conté. Especialment creat per commemorar el centenari de la cooperativa, incorpora unes característiques de qualitat úniques, ja que és produeix durant la primera quinzena d’octubre, quan l’oliva encara està en un verd molt primerenc, amb un perfil molt afruitat i un lleu toc picant. Aquest oli de la Cooperativa de Juncosa també ha rebut premis a la seva qualitat aquest any en altres certàmens internacionals a Los Angeles, Tokio, Pequín, Nova York i París.\nEl resultat d’aquest packaging és una ampolla de vidre d’espectacular color púrpura, pintada amb tres capes que li donen aquesta intensa i elegant lluentor, i presentada en una capsa que deixa veure l’interior, en format de 500 ml i amb un acurat etiquetatge amb informació detallada de les característiques del producte que faciliten el seu consum.\nLa Granja d’Escarp ha començat a materialitzar la seva integració dins projecte Viles Florides de Catalunya.\nDIVENDRES 17 DE MAIG. CONFERÈNCIA-DEBAT SOBRE «LA LLEIDA DEL FUTUR», amb Xavier Palau Alcaldable pel Partit Popular a l’Ajuntament de Lleida en les properes eleccions del dia 26 de maig.\nDILLUNS 24 DE FEBRER. Cantaires de Ponent/Cor plaça Paeria, homenatge a Julian…\nDimecres 26 de febrer, a les 19 h a CaixaForum Lleida. Alberto Vàzquez, guanyador de…


El consum de biomassa es quintuplica a les comarques de Girona els darrers anys per la volatilitat del preu del petroli La República\nACN Celrà.-El consum de biomassa s’ha disparat els darrers anys a les comarques gironines. En concret, el principal productor d’aquest model energètic de la demarcació, Pere Sala, assenyala que ha […]\nACN Celrà.-El consum de biomassa s’ha disparat els darrers anys a les comarques gironines. En concret, el principal productor d’aquest model energètic de la demarcació, Pere Sala, assenyala que ha quintuplicat la quantitat de fusta que produeix per les calderes que funcionen amb biomassa en els últims quatre anys. El principal motiu és la volatilitat del preu del petroli que segueix sent el gran competidor d’aquesta energia renovable. “És una alternativa als combustibles fòssils i a més es tracta d’un producte que té bona acollida econòmicament i mediambientalment”, assenyala Sala. Des del sector, però, demanen que es faci més promoció des de la Generalitat i que “s’aposti encara més” per aquest tipus de d’energia renovable.\nLes comarques de Girona aposten cada vegada més per energies renovables. Una de les que més ha crescut els darrers anys ha estat la biomassa. Aquesta estella, que es treu de la fusta d’arbres que es descarten per altres utilitats, ha passat a ser una font d’ingressos d’un sector que va a l’alça. De fet, el major productor d’aquest producte a les comarques gironines, i un dels més importants de Catalunya, Pere Sala, reconeix que va començar el 2011 sense cap client, i ara fins i tot n’exporten a empreses franceses. Sala explica que aquí encara no s’acaba de confiar amb la biomassa i es prefereix el petroli. En bona part per la aposta “encara insuficient” de les institucions. L’empresari, però, reconeix que cada vegada en ven més i en bona part és per la volatilitat del preu dels combustibles fòssils, generalment més cars que la biomassa.De fet, el gas propà és el més car, seguit del gasoil i en menor mesura el gas natural – el més utilitzat per la indústria gironina -. Amb tot, l’enginyer especialitzat en instal·lacions de calderes de biomassa, Albert Prats, explica que el rendiment és “molt similar” en tots els combustibles, si bé la biomassa no canvia el preu, i per tant, resulta més econòmic.Mediambientalment sostenibleUna de les qualitats que té la biomassa respecte a la resta de fonts d’energia és el mediambiental. Es tracta d’una font renovable amb un cicle d’emissió de CO2 molt curt. Això significa que el combustible – la fusta que crema – és la d’un arbre que havia absorbit el CO2 que genera. A més, al lloc d’aquest arbre se’n planta un altre i, per tant, l’energia es renova.En canvi, el cas del petroli suposa enviar a l’atmosfera uns gasos contaminants que surten d’un combustible que fa milions d’anys que estava emmagatzemat a sota terra. Això fa que el cicle de renovació sigui molt més llarg i “desestabilitza” el medi ambient, explica Prats.Sala assenyala que aquest component mediambiental és “atractiu” per als clients i posa en valor que els productors han sabut “donar confiança” a l’hora de poder servir biomassa als clients que han apostat per funcionar amb aquest tipus de caldera.A més, tant l’empresari com l’enginyer destaquen el valor afegit que suposa la biomassa per una millor gestió dels boscos gironins. “Promou la gestió forestal sostenible i això ajuda a dinamitzar els boscos i tenir-los més controlats”, destaca Sala.Més promocióAlbert Prats explica que el que caldria fer seria millorar la comunicació i l’aposta “decidida” per la biomassa. “Encara hi ha molt a fer a territoris com el Pirineu o hotels de la Costa Brava que encara funcionen amb petroli o gas propà”, explica.Per això, Prats reclama una major implicació tant dels productors com de l’administració i els tècnics encarregats de dissenyar les calderes de biomassa per la promoció del producte. “Hi ha molt camp per córrer, no podem substituir el petroli, però sí que podem apostar una energia més neta, econòmica i sostenible”, conclou l’enginyer.


Com atraure Juncos - idees d'apartamentsLlegir Més\nPrincipal idees d'apartaments Com atraure Juncos\nCom atraure Juncos\nBecky Matsubara / Flickr / CC per 2.0\nEls Juncos són un dels ocells més populars a l'alimentació durant l'hivern, però si encara no teniu juncos al bufet del jardí, com els podeu atraure ">\nPer què estimem Juncos\nEls joncs d’ull fosc són un tipus de pardal distint per les seves caves pàl·lides i les plomes blanques de la cua externa. Aquestes aus voluminoses són actives i energètiques, ja que salten amb els dos peus per alimentar-se i són benvinguts en molts menjadors com a convidats energètics d'hivern. Mentre que els guals es mantenen durant tot l'any en algunes parts de l'Amèrica del Nord, són molt més estesos durant els mesos d'hivern quan tenen més probabilitats de visitar les estacions d'alimentació.\nEncara que el junco d’ulls fosc és una espècie, hi ha múltiples subespècies que poden semblar molt diferents segons la seva ubicació, ja que les diferències de plomatge entre aquestes aus són més notòries per a diferents poblacions geogràfiques. Algunes subespècies es solapen, cosa que pot donar encara més raons als ocells del pati per atraure juncos i gaudir d'una major varietat d'aus en els que alimenten.\nHi ha una espècie addicional de junco, els ulls grocs, que també poden visitar els menjadors del pati. Aquesta espècie té un abast relativament limitat, però als Estats Units només es veu a l'extrem sud d'Arizona i Nou Mèxic. Tanmateix, com d'altres mossos, és possible atraure-les a les plantes d'alimentació dins de la seva gamma.\nJuncos visiten fàcilment els jardins que s’admeten a les aus, sempre que es satisfan les necessitats bàsiques d’aliments, aigua, refugi i llocs de nidificació. Afortunadament, és fàcil que els ocells que tinguin el pati puguin satisfer aquestes necessitats i gaudeixin dels fustes al seu pati.\nAlimentació : els ginebrots són granívors i prefereixen especialment el mill proso blanc, les llavors i les fulles de gira-sol arrossegades i el blat de moro. Com a aus que s’alimenten a terra, s’alimenten millor d’alimentadors de plataforma baixa o safates obertes, i les llavors de ruixat a terra també poden atreure juncos. Com que són més propensos a visitar els menjadors a l’hivern, pot ser convenient triar un alimentador amb un sostre sobredimensionat que mantingui la neu fora de la llavor o situar els alimentadors sota un lloc cobert, com per sota d’una taula exterior. L'elecció d'herbes portadores de llavors com el garrí i el cigró, juntament amb les flors portadores de llavors com els coneflowers i les caléndules, proporcionaran fonts naturals de llavor per als brancos. Si deixeu les fulles intactes a la tardor també es conservaran fonts d'aliments naturals per atraure aquestes aus fàcilment.\nAigua : Si bé els juncos d’ulls foscos, així com tots els ocells, poden fondre neu a les seves factures per beure a l’hivern, visitaran fàcilment els banys d’ocells per a una beguda més fàcil. Un bany d'aus escalfats és una bona incorporació a qualsevol jardí durant els mesos més freds, però per ser més atractiu per als juncos, el bany hauria de ser baix al terra i a prop de densos arbustos per a la cobertura. Les petites característiques d’aigua, com els estanys o les cascades petites sobre les roques, també poden atreure juncos si es mantenen glaçats a l’hivern. No utilitzeu, però, productes químics antigel en fonts d'aigua, ja que aquests productes són mortals per a les aus i altres animals.\nRefugi : Aquests pardals utilitzen arbustos i arbres de coníferes baixes per protegir-se regularment, i en un clima difícil, poden aprofitar les caixes de gall d'ocells. Si el paisatgisme no és del tot agradable, permet que els arbustos i arbustos no tinguessin la protecció a la tardor i que espereu fins a la primavera per fer qualsevol guarnició, podreu proporcionar als junts un lloc protegit adequadament per a que es posi. Si afegeix una pila de pinzells al pati, també es pot proporcionar un bon refugi per als embuts. També poden aixoplugar-se sota munts de fusta, coberts, cobertes o altres estructures si hi ha petits buits on poden entrar.\nLlocs de nidificació : Juncos construeixen els seus nius relativament baix en arbres curts o resguardats per arbres caiguts o munts de roca. Un jardí sense aquestes característiques encara pot resultar atractiu per a nidificacions si s’ofereixen materials adequats per nidificar, com ara agulles de pi, molsa, branquetes fines i pells d’animals. Els juncos no reutilitzen els seus nius per a les criades successives, de manera que els ocells que tenen nidificacions juncos a prop poden eliminar fàcilment aquests nius després que els pollets hagin fugit. Això pot afavorir que els juncos puguin construir nius addicionals més tard en la temporada, especialment en les franges meridionals d'aquestes aus on són habituals diverses cries.\nMés consells per atraure Juncos\nTot i que els juncos generalment visiten jardins sense cap dificultat, si teniu un jardí que no convé als racons, alguns consells més poden ajudar a convèncer aquestes aus per convertir-se en convidats habituals.\nDescoratgeu els gats salvatges que poden suposar una amenaça perillosa per a aquestes aus terrestres.\nMinimitzar l’ús d’insecticides durant l’època de reproducció quan els juncos alimenten insectes als seus pollets.\nProporciona una àrea d’alimentació àmplia i oberta que pot acollir grans ramats de gèneres famolencs.\nManteniu la zona d’alimentació neta de llavors espatllades i vells que puguin enterrar llavor fresca.\nSi cal, poseu una gàbia a la zona d’alimentació per evitar que els ocells més grans puguin interrompre els juncos.\nManteniu la neu eliminada de les zones d’alimentació preferides dels ocells perquè puguin accedir més fàcilment a les llavors.\nQualsevol ocell que faci mesures per atreure juncos pot ser recompensat amb un ramat famós, curiós i entretingut, per gaudir durant tot l’hivern.\nArticle AnteriorMillors opcions de sòl per a una habitació per a nens\nArticle SegüentAtreu un ocell específic\nQuina diferència hi ha entre trencaclosques i voltors?\nDrets dels arrendataris a la calor i a l'aigua calenta als apartaments de Nova York\nCom llançar una festa de la casa de Halloween encantada\nSignificació i ús de la pedra de sang al Feng Shui\nUna pedra amb un nom potent, la pedra de sang, és una combinació de calcedònia i jaspi. Tot i que tradicionalment es considera una pedra de sang un color verd majoritàriament profund (de calcedònia) amb taques de color vermell (jaspe), sovint es pot trobar pedra de sang amb moltes taques saturades de colors (incloent groc, gris càlid i marró profund. Funci\n12 Coses importants a comprendre sobre els permisos de construcció\nDorling Kindersley / Vetta / Getty Images Els propietaris i fins i tot alguns contractistes realitzen millores i reparacions d’habitatges sense l’avantatge dels permisos d’edificació obligatoris legalment i de les inspeccions obligatòries que s’acompanyen. Les raons per evitar aquesta normativa són moltes, sovint perquè un propietari o contractista està intentant esquivar la despesa del permís o perquè temen que augmentin els impostos si es cataloguen oficialment millores. En realitat,\nBecky Matsubara / Flickr / CC per 2.0 Els Juncos són un dels ocells més populars a l'alimentació durant l'hivern, però si encara no teniu juncos al bufet del jardí, com els podeu atraure "> Per què estimem Juncos Els joncs d’ull fosc són un tipus de pardal distint per les seves caves pàl·lides i les plomes blanques de la cua externa. Aquestes © Copyright 2019


encos/ Caminada I-065\nCaminada I-065 (Vallès Occidental)\n6,7 Km 1h 45' 40 m 228 m 366 m 366 m Fàcil A trams Si 15-05-16\nAquesta és la repetició d'una caminada que ja vam fer l'11 de novembre de 2012.\nItinerari circular que s'inicia al costat de l'àrea d'esplai del camí de la font del Tort. Inicialment el camí transcorre pel fons de la Vall-Llosera per on flueix el torrent de Can Güell fins arribar a la font del Tort. Aquí enfilarem fins el coll de Moià on agafarem un sender en sentit nord que ens durà a la vall de Reixac; tot passejant per la part obaga, visitarem les fonts dels Caçadors i dels Avellaners i farem cap a l'església de Sant Pere de Reixac, situada sobre un turó que domina la part inferior de la vall. Tornarem al punt d'inici per la carena del turó de Moià.\nEn aquesta ocasió rajava la font del Tort, però les altres dues estaven eixutes.\nComençarem la passejada al primer aparcament de l'àrea d'esplai del Camí de la Font del Tort, a uns 300 metres de l'accés des de la carretera de la Roca. S'hi accedeix per la carretera de la Roca (BV-5001) a l'alçada de la torre dels Conills, a uns 150 metres, en direcció a La Roca, del pont que comunica el nucli urbà de Montcada amb la BV-5001.\n41 m 41.4849,2.1938Clica per veure'n la ubicació. Entrada camí de la font del Tort (Montcada i R.)\nComencem la caminada seguint la pista forestal per la que hem vingut amb el cotxe, en direcció est. El camí presenta una suau pujada. Al cap de només 75 metres defugim un camí ascendent que surt per l'esquerra (és per on tornarem després). Trobem uns pals informatius i unes biguetes de fusta que ens assenyalen el sender SL-C-148. Al cap d'uns 600 metres passem per sota de Can Tort (ara restaurant) que ens queda enlairat a la dreta, a l'altra banda del torrent. Abans d'un centenar de metres més amunt trobem la primera font d'avui, la font del Tort.\n84 m 41.4840,2.2013Clica per veure'n la ubicació. Font del Tort\nLa paret de la font, d'un metre i mig d'alçada i de forma ondulada, està construïda amb llambordes. A la part baixa, sota una biga de ferro, és on hi trobem la sortida d'aigua regulada per una aixeta de polsador. L'aigua cau al terra formant un petit bassal que desguassa a través d'un canal obert fet amb llambordes.\nA l'extrem oposat de la font disposem d'un banc corregut fet amb llambordes.\nL'espai que l'envolta està condicionat com a zona de lleure, amb taules i bancs de fusta. Presenta un aspecte agradable.\nDeixem la font i la zona d'esbarjo a la dreta i seguim pista amunt durant uns 100 metres. Aquí deixem un camí privat que se'n va per la dreta i continuem d'enfront tot saltant una cadena que barra el pas als vehicles. El camí és carreter i circula paral·lel al torrent de Can Güell. Uns 150 metres més endavant, just a l'entrada d'un revolt a l'esquerra, abandonem l'ample vial i trenquem per un corriol que surt d'enfront, seguint les marques del SL-C-148. El corriol s'enfila en direcció nord, ajudats per unes escales de fusta que trobem de tant en tant. Al cap d'uns 325 metres de constant pujada anem a parar a un camí més planer que ens talla i que fem a la dreta. 75 metres després arribem a una clariana; prenem el camí que surt per l'esquerra i que ens duu en una quarantena de metres fins el coll de Moià (41.4884,2.2060)Clica per veure'n la ubicació. .\nAquest coll és una cruïlla de camins i rutes; a l'esquerra pujaríem al turó de Moià seguint el SL-C-148, a la dreta aniríem a Can Piqué i més avall a la carretera de la Vallesana (la que va de Badalona a Montcada), si agaféssim la pista ampla que marxa davant nostre en direcció nord (després tornarem per aquí), aniríem cap a la vall de Reixac però nosaltres ho fem per un camí que surt a la dreta un cop creuada la pista. El camí marxa inicialment en direcció est, però al cap de només 75 metres trenquem a l'esquerra per un estret però ben definit corriol que al principi puja. Mica en mica ens anem adreçant al nord-est, a la dreta veiem el restaurant Can Piqué i d'altres cases. Quan portem caminats uns 200 metres per aquest corriol trobem una bifurcació, rebutgem un camí a la dreta amb el senyal de "Prohibit el pas, zona de tir", nosaltres agafem el de l'esquerra que comença a baixar per dins el bosc alhora que canviem de vessant i ens encarem al nord. Després d'uns 400 metres arribem a una clariana; girem a la dreta i immediatament tombem a l'esquerra per una torrentera que ens porta, en poc més de 50 metres, a enllaçar amb el camí de Can Vilatort que fem a la dreta. El camí és ample i ombrívol. Anem guanyant alçada poc a poc. Després d'uns 230 metres deixem a l'esquerra un corriol que ens portaria a la font dels Avellaners (més tard tornarem per aquí) i uns 500 metres més endavant obviem un corriol a la dreta amb una bigueta que ens assenyala el "Poblat ibèric". Només 25 metres després, a mà dreta, queda la font dels Caçadors.\n212 m 41.4923,2.2181Clica per veure'n la ubicació. Font dels Caçadors\nEs troba a la capçalera del torrent de Reixac, a peu del camí de Can Vilatort, prop de l'antiga pedrera. Quan brolla, l'aigua surt per un tub encastat a la paret de la font, cau en una petita pica de forma triangular. Fou restaurada per un grup de jubilats de la zona.\nDavant de la font tenim unes bones vistes.\nSeguim pel camí de Can Vilatort, de seguida deixem a la dreta una antiga pedrera alhora que ens adrecem a l'oest, en lleugera baixada. 150 metres més avall passem a frec d'un majestuós arbre.\nUns 40 metres més avall defugim un camí que arrenca per la dreta i al cap d'una 250 metres, cal estar atents doncs ha desaparegut la bigueta indicadora, trenquem a l'esquerra per un corriol que baixa a buscar el torrent. Seguint-lo en sentit sud-est, trobarem la font dels Avellaners, uns 70 metres més avall, en una petita clariana del bosc.\n158 m 41.4935,2.2140Clica per veure'n la ubicació. Font dels Avellaners\nLa localitzem a pocs metres sota el camí de Can Vilatort, al costat mateix del torrent de Reixac. La font consisteix en un mur de pedres adossat al marge de la muntanya d'on surt un tub metàl·lic per on raja l'aigua, que cau en una pica arran de terra, desaiguant directament al torrent. La curiositat d'aquesta font és l'arranjament del seu entorn, ple de gravats, figures i bancals. Malgrat que la regeneració està feta seguint un estil molt particular, en cap moment desentona amb l'entorn, degut a que s'han utilitzat materials de l'entorn. Aquestes modificacions les va dur a terme un mallorquí que es va instal·lar a Montcada on hi va dedicar bona part del seu temps lliure.\nContinuem pel corriol ascendent que surt de dalt de la font i el seguim durant uns 175 metres, fins que enllacem altra vegada amb el camí de Can Vilatort que ara fem a la dreta, en sentit contrari al que dúiem a l'anada. Uns 250 metres després deixem a l'esquerra el corriol per on hem vingut des del coll de Moià i continuem uns 225 metres fins trobar una pista ampla que ens talla. La prenem a la dreta. En uns 250 metres som a l'esplanada de l'església de Sant Pere de Reixac.\n4 1h 10''\n156 m 41.4958,2.2063Clica per veure'n la ubicació. Església de Sant Pere de Reixac\nSituada dalt d'un turó, al vessant occidental de la Serralada de Marina. Està documentada des de l'any 992. Va ser refeta a mitjan segle XI i consagrada el 1048. Cap a l'any 1676 es va transformar adquirint el seu aspecte actual. Consta de dues naus paral·leles capçades amb sengles absis, cobertes amb voltes de canó d'època moderna. Es creu que la nau de migdia podria ser del segle X i l'altra correspondria a la reforma del segle XI. Al costat de la porta, adovellada i situada al mateix lloc que l'original, s'alça el campanar, de base quadrada i coronament octogonal, del segle XVII.\nSortim de l'església seguint la pista principal, desfent les nostres últimes passes. Al cap de 250 metres deixem a l'esquerra el camí de Can Vilatort, per on hem vingut de la font dels Avellaners, continuem per la pista en sentit sud, obviant altres camins que ens menen. Al cap d'una mica més de 200 metres arribem a una bifurcació; la pista que se'n va en baixada per la dreta porta a la carretera BV-5001, nosaltres continuem pel brancal de més a l'esquerra en lleugera pujada. La pista ens duu, aproximadament mig quilòmetre més amunt, altre cop al coll de Moià, per on hem passat a l'anada. Ara prenem el camí que arrenca per la dreta, barrat amb una cadena. Recuperem les marques del SL-C-148. El camí és ample i presenta una moderada pujada. A la dreta veiem l'antena de comunicacions. Uns 200 metres més amunt assolim la cota més alta de l'excursió, el turó de Moià.\n5 1h 25''\n228 m 41.4876,2.2038Clica per veure'n la ubicació. Turó de Moià\nEl turó és ben visible, dalt de tot hi han les antenes i uns metres per sota una senyera catalana. Des de dalt del turó podem gaudir d'unes magnífiques vistes del Vallès Occidental i part del Barcelonès, llàstima de la visió de les antenes properes.\nContinuem per la pista en direcció ponent. El camí és ample i un xic ensopit, malgrat tot ens obsequia amb unes bones vistes; a l'esquerra podem veure el mar, Montjuic, el turó de Montcada, Montserrat i la Mola.\nEl camí no té pèrdua, obviem qualsevol caminet que ens meni, sempre pel més ample. A la dreta se'ns brinda una bona imatge de la part baixa de Montcada amb la torre de Can Bonet en primer terme (41.4884,2.2060)Clica per veure'n la ubicació. .\nEdifici singular situat en ple parc de la Serralada de Marina, envoltat de bosc, molt a prop de la carretera de la Roca. Va ser projectat per Domènech Mansana i alçat entre 1914 i 1916. Està format per diferents cossos juxtaposats amb una torre quadrada coberta a quatre aigües. Les teulades són de ceràmica vidriada que combina el color ocre amb el verd. Les finestres, de perfil escalonat, estan ornamentades amb maó vist i detalls ceràmics. La porta que s'obre a la torre està presidida per un porxo de maó vist que fa de suport d'un balcó cantoner. A la part del darrera hi ha una galeria semicircular, a nivell de planta baixa, que sobresurt com si fos un absis. Prop de la casa hi ha un pavelló més senzill i, al costat de la carretera, la masoveria, d'estil molt semblant. Tot el conjunt es troba en magnífic estat de conservació i està dedicat a celebracions socials amb el nom de Palauet Montcada.\nQuan portem caminats uns 900 metres des del turó de Moià defugim un camí que surt per l'esquerra, 125 metres més avall passem a frec de la Torre dels Conills i només un centenar de metres després ens porta a enllaçar amb la pista per on hem començat la caminada, on a pocs metres tenim estacionat el vehicle.\nF 1h 45''\n41 m 41.4849,2.1938Clica per veure'n la ubicació. Entrada camí de la font del Tort


S'estan mostrant les entrades d'aquesta data: d’agost 21, 2011\nEscrita per Unknown - d’agost 27, 2011\nFem un logo pel bloc?\nEscrita per Unknown - d’agost 26, 2011\nAquest matí, l'Henoch i el Pau han estat molt enfeinats perquè han estat fent un logo pel bloc. Com que un logo ha de transmetre un missatge o una informació, el primer que hem fet ha estat pensar què podria comunicar el nostre. I com que a casa estimem molt la Mare Terra i creiem que és molt necessari prendre'n cura, la inspiració ha vingut tot d'una i aquí teniu el resultat del seu esforç i treball realitzat!\nL'original l'hem plastificat i l'hem penjat a l'habitació! Ha quedat molt xuli!!!!\nUna activitat molt maca i interdisciplinar, tant per fer a casa com a l’escola, és l’elaboració d’un llibre artesanal. És una activitat molt maca car convertim en un llibre, per la nostra biblioteca, aquell relat que teníem escrit en un full i, és clar, el resultat no és el mateix malgrat es tracti del mateix escrit!!!! I és una activitat interdisciplinar perquè en tot el procés d’elaboració intervenen diferents matèries o disciplines:\nLlengua i literatura: Elaboració del text: Procés textual: Pluja d’idees; mapa semàntic per organitzar-les i distribuir-les en grups de significat per poder, posteriorment, formar els paràgrafs en redactar el text, atenent a l’ordre dels mateixos per construir-lo de manera cohesionada i coherent per tal que el lector el pugui entendre. Gramàtica:Tot el procés textual en si, és un treball de gramàtica doncs, la cohesió i la coherència textual ve determinada pel correcte ús i ordre dels elements dins la frase segons la funció (subjecte, predicat, CD, CI, CAd…\nImagínalo, es fácil si lo intentas: Misterios inexplicables!\nEscrita per Unknown - d’agost 25, 2011\nEscrita per Unknown - d’agost 24, 2011\nFauna i cuina mediterrània a casa: La tortuga Teresina i una Tagine per dinar!\nEscrita per Unknown - d’agost 23, 2011\nAvui, dimarts, us presentarem a la Teresina, la tortuga mediterràniaque viu amb nosaltres des de fa uns quinze anys, més o menys. Ens la van regalar quan el Daniel i el Saül eren petits per mor d’un conte molt bonic i petit d’una tortuga que es deia Teresina, vet aquí doncs el perquè de que a casa l’anomenem així: pel Daniel i el Saül aquella tortuga que els van portar els tiets era la Teresina!!!! A més, era molt petita, com la protagonista del conte, perquè feia pocs mesos que havia nascut a casa dels tiets, que és on viuen els pares de la Teresina. Ella viu al jardí de ca nostra d'ençà que la van portar i quan ens sent pel pati, apareix d’entre les plantes i ve cap a nosaltres perquè li donem enciam, tomàquet, pera, poma,... car li agraden molt les verdures fresques i els fruits sucosos. És molt curiós observar com menja perquè les tortugues obren molt la boca i tallen el menjar deixant una forma triangular perfecte, amb l’enciam es veu molt clar. Aquest matí el Pau estava jugan…\nEscrita per Unknown - d’agost 21, 2011\nAquest regal que ens ha fet el Daniel, no es un regal qualsevol car no són unes fotos qualsevol!!!! El cactus Trichocereus, més conegut com cactus de St. Pere, és un cactus columnar que triga uns 10 anys a fer les seves primeres flors. El nostre va començar fa uns 4 anys a fer –ne però ja fa uns 12 o 13 que el tenim. Ens el van donar uns amics del pare del Daniel i el Saül perquè ells no el volien i ja feia, gairebé, un metre de llarg. Per això, a casa, ens referim a ell com el cactus de la Manolita, en comptes del cactus de St. Pere.\nLes flors d’aquest cactus són molt espectaculars i grans, però només es poden veure a l’estiu i, tan sols, la primera nit que s’obren car al matí, cap a les 10 que el sol ja pica, es tanquen i ja no es tornen a obrir perquè moren. En la foto es veu en primer pla com estava aquesta matinada la que s’havia obert la nit d’abans d’ahir, les altres quatre són les que es van obrir anit. Les poncelles per contra, duren molts dies, comencen com un botonet i es v…


Blog d’EINA / El llegat d’America Sanchez al Palau Robert\nEl llegat d’America Sanchez al Palau Robert\nDel 23 d’octubre al 23 de febrer\nSala 3 del Palau Robert, Barcelona\nL’exposició “America Sanchez: clàssic, modern, jazz i tropical” recull el llegat del dissenyador gràfic, fundador i responsable de l'àrea de disseny gràfic d’EINA i creador de les dues primeres imatges gràfiques del centre.\nL’exposició, mostra la llarga i fecunda trajectòria d’America Sanchez, el seu estil eclèctic i inclassificable, i la seva vinculació a Barcelona des de fa més de 50 anys.\nEn l’acte d’inauguració de l’exposició, America Sanchez recordava la importància que va tenir per ell el seu pas per EINA, on va arribar quan es va fundar el centre el 1967 de la mà del seu amic i dissenyador Yves Zimmermann per fer-se càrrec del departament de disseny gràfic. “A EINA va ser on realment vaig aprendre a dissenyar. Ensenyant vaig aprendre a treballar jo també”.\nLa mostra s’estructura en set àmbits: De Buenos Aires a Barcelona, Viatge a la utopia, El boom del disseny, Disseny de marca, Estratègies gràfiques, Artista i Col·leccionar coses.\nAquests àmbits presenten una obra absolutament polièdrica i en ocasions molt difícil de classificar, que introdueixen l'espectador en un món creatiu ric i complex i tracen un recorregut realitzat a partir del fons de l’Archivo Lafuente de Santander, complementat amb obres de col·leccions catalanes i reproduccions facsímils d’alguns treballs.\n“America Sanchez: clàssic, modern, jazz i tropical”, comissariada per Juan Riancho, està organitzada per la Direcció General de Difusió de la Generalitat de Catalunya i l’Archivo Lafuente de Santander.\nTaller amb Javier Jaén


i Cardedeu | enciclopèdia.cat\nLa vila de Cardedeu\nPanoràmica de Cardedeu\nMunicipi del Vallès Oriental, al centre de la depressió del Vallès.\nConfronta al N amb els termes de Cànoves i Samalús i Sant Pere de Vilamajor; a l’E amb Sant Antoni de Vilamajor i Llinars del Vallès, al S amb la Roca del Vallès i a l’W amb les Franqueses del Vallès.\nNomés a ponent el terreny és lleugerament accidentat i el punt més elevat és a la serra de Sant Hilari (300 m d’altitud), al NW. Les terres més baixes són vora el pont de l’autopista AP-7 (175 m). Els terrenys d’aquestes serres de ponent són argilosos i eren aprofitats per dues bòbiles, ara desaparegudes, i per terrisseries.\nEl terme és travessat de nord a sud per la riera de Cànoves, anomenada també de Cardedeu i, en la seva capçalera, de Vallforners, afluent de la riera de Mogent. Els torrents del Pla, del Marital, del Folguerar i de Can Pelegrí porten les aigües del terme directament a la riera de Mogent.\nA part de la vila de Cardedeu, cap de municipi, el terme comprén les caseries de la Coma, el Rieral i Sant Hilari i les urbanitzacions de Bellavista, les Canyes i Can Corbella, pràcticament integrades amb el nucli de Cardedeu. La caseria de Bell-lloc, tot i pertànyer al terme de la Roca del Vallès, utilitza la major part dels serveis del de Cardedeu.\nLa vila de Cardedeu és travessada de llevant a ponent per la carretera C-251 provinent de Granollers i que esdevé C-35 a Llinars del Vallès, per continuar vers Llagostera. Cardedeu es comunica també per les carreteres locals de Cànoves (1910), plantada de til·lers, de Dosrius (1932) i de la Roca (1953). Aquestes dues darreres enllacen amb l’autopista A-7 de Barcelona a la Jonquera, que corre a migdia del terme i arriva a travessar-lo en un petit tram. A la població hi ha estació de ferrocarril de la línea Barcelona-Portbou.\nEl lloc de Cardedeu és esmentat el 941 (Carotitulo), en un document que esmenta els límits d’una vila rural anomenada Riffà, en el qual la forma apareix falsament llatinitzada. Sembla que aleshores, per causa de les vacil·lacions ortogràfiques que registren els documents, la forma del topònim havia de ser l’actual, la qual, segons l’opinió autoritzada de Francesc de B. Moll, probablement prové de Car (quer) de Deu, que significa “penyal de font”.\nA la primeria del segle XVIII (1719) la població (cardedeuencs) era de 765 habitants, que augmentaren fins a 1 693 h el 1857 gràcies a la prosperitat de l’agricultura. El 1900 hi havia a Cardedeu 1 533 h, xifra que al llarg del segle XX augmentà de manera progressiva fins a la dècada del 1960. El 1930 hi havia 2 477 h, el 1950, 2 619 h i el 1960, 3 156 h. A partir d’aquell moment, l’ascens demogràfic fou més notable, per causa en gran part de la immigració; així, l’any 1970 es registren 5 017 h, 6 114 el 1975, 7 240 el 1981, 9 040 el 1991 i 12 635 el 2001. L’any 2005 s’arribà a 15 018 h.\nL’agricultura, malgrat perdre actius any rere any, continua tenint presència al terme. Les empreses de serveis, dedicades principalment a satisfer les demandes dels residents i estiuejants del municipi, i les indústries existents de diferents sectors d’activitat i que ocupen un nombre força considerable de treballadors, tenen cada cop més importància en l’economia del municipi.Les principals produccions agrícoles són l’ordi, el blat i el farratge. La vinya, que l’any 1950 encara ocupava 22 ha, ha anat despareixent. Els últims anys del segle XX és produí un augment considerable de les terres de regadiu, que representaven ja més de la meitat de la superfície conreuada. Els conreus aprofiten les aigües de la Riera, que administra la Comunitat de Regants entre els termes de Cardedeu i Cànoves i Samalús, o bé capten les aigües del subsol per mitjà de bombes. Hi ha, a més, extensos vivers amb plantes i arbres de jardí. Es cria bestiar porcí, boví i oví.Pel que fa a la indústria, les principals empreses pertanyen als sectors tèxtil, del plàstic, dels productes abrasius, metàl·lúrgic, de la il·luminació, dels mobles, del paper i cartró i químic. Gran part d’aquestes empreses estan insal·lades als polígons industrials del sud i a la zona industrial el Marital.\nLes antigues fires de bestiar desaparegueren després del 1956, però es manté vigent la de Sant Isidre, que s’escau el cap de setmana immediat al dia 15 de maig i de la qual hi ha constància des de l’època medieval, ja que va ser instituïda per Jaume I el 1272, si bé va ser actualitzada el 1984. Consisteix en exposicions de les diverses empreses del terme i en concursos de bestiar, principalment cavallí i boví; s’hi fa també una mostra de productes artesans, maquinària i vehicles agrícoles. Per Nadal s’escau la Fira de Nadal i del Torró Artesà, que exposa productes típics del temps i artesania. El mercat setmanal, d’origen medieval, des del 1925 se celebra el dilluns.\nQuant als serveis educatius, l’oferta bàsica d’ensenyament es completa amb la possibilitat de cursar estudis de batxillerat en un centre que té la seu al remodelat edifici del Seminari Dominicà, inaugurat l’any 1953 i abandonat el 1976 per manca de vocacions. Pel que fa als serveis mèdics, hi funciona el centre d’atenció primària (CAP) Can Llibre.\nLa vila de Cardedeu (15 561 h agl ; 195 m d’altitud) és situada a l’esquerra de la riera de Cànoves. El creixement del nucli urbà, especialment durant els darrers anys del segle XX, absorbí els barris de la Creu, de la Riera, l’Estalvi, la Granada i el Poble-sec. De l’època medieval, quan es constituí el nucli urbà originari, resten només la testera de l’esglesiola romànica encastada en el mur N de l’església actual, i la capella de Sant Corneli, esmentada l’any 1190, darrere l’absis del temple. Dels segles XVII i XVIII resten alguns portals adovellats i algunes masies amb finestres sota l’arc conopial amb llinda plana. Les altres construccions antigues han anat desapareixent en formar-se la vila moderna actual. Així, el 1915, quan s’urbanitzà la plaça de Sant Joan, s’enderrocà la casa dels Lledó, cognom del qual ja es parla en la carta de poblament del 1272. De la fleca vella tenen interès el balcó i la finestra d’arc carpanell, datada del 1550.\nL’església parroquial de Santa Maria de Cardedeu fou construïda entre els segles XVI i XVII sobre una d’antiga esmentada ja el 1012, i també en documents posteriors. Entre aquests n'hi ha un del 1159 de Ramon Berenguer IV, cedint un molí i unes terres, que fou signat a Santa Maria de Cardedeu. La façana, de grans dimensions, és inacabada; l’any 1971, quan s’anava a col·locar la cornisa, morí Mn. Joan Roldan, impulsor de l’obra de reconstrucció del temple. El 1989 es van restaurar les façanes del cantó nord i la principal, i es van estucar els flancs de la portalada i la part de sobre del timpà amb esgrafiats florals. En la portalada, del 1780, hi ha un timpà amb l’Assumpció de la Verge, sostingut per dues cariàtides, lliris, cardots, fruites, coloms i l’escut de la vila en forma de cor. L’església fou robada l’any 1815 i espoliada tota la seva orfebreria, incendiada l’any 1873 i novament el 1936. El prebisteri està decorat amb pintures de Josep M. Masseguer, i la capella del Sagrament ho és amb pintures al fresc d’Antoni Vila Arrufat (1894-1989). Les imatges són modernes, dels anys 1940-1960. Presideix l’altar major la imatge de la Verge Maria, patrona de la parròquia. Hi ha dos altars frontals i capelles laterals a cada banda de la nau. Encastades al mur septentrional de l’església, vora el campanar, es conserven restes de l’església romànica del segle XII. La capella de Sant Corneli, darrere l’absis de l’església parroquial, que és esmentada el 1190, ha esdevingut sala municipal d’exposicions. La del Sant Crist de l’Hospital és del 1699.Un dels monuments més característics de la vila és la creu de terme que es troba a l’entrada de la població, venint de Granollers, un cop passat el pont de la via. Descansa damunt una columna salomònica sobre una base circular de tres graons, on hi ha una inscripció que invita els caminants a fer penitència per a guanyar quaranta dies de perdó, l’escut de la vila, les deixuplines de la Passió, i on figura l’any 1679, en què fou erigida. Hi havia tres altres creus, sortint de la vila, camí de Cànoves, de Sant Antoni de Vilamajor i de Llinars, però desaparegueren en fer-se l’eixample urbà. Hi ha altres monuments diversos: un monòlit dedicat al mestre Clavé, un monument commemoratiu del centenari de la fundació de la germandat La Santa Espina i un monument dedicat a la sardana. Una plaça, amb un monument i dues fonts, amb la inscripció A Cardedeu, va ser dedicada a la vila pel Sr. Joan Amat, que fou alcalde de Barcelona (1901-1902). La plaça de la Porta Oberta, a l’entrada de la vila venint de Cànoves, amb un monument de línies modernes, fou sufragada pel cardedeuenc Josep Rosàs (1933-1986). Al parc dels Pinetons, com un altre monument, es conserva la soca dels Tres Pins, arbre centenari que fou abatut per un temporal el 1963.\nL’any 1877 es feu la primera millora urbana: l’obertura del carrer de Sant Antoni que comunicà la plaça amb l’estació. El 1880 es començaren les primeres cases d’estiueig i el 1883 es construí la Vil·la Borrell, la primera torre voltada de jardí. A partir d’aquell moment, Cardedeu s’anà convertint en una població d’estiueig. El 1914 arribà l’electricitat i immediatament s’obrí la primera fàbrica de teixits, la Fàbrica Vella. Els arquitectes que han fet les torres més característiques són Eduard Balcells, Ramon Puig i Gairalt, Manuel Raspall i Josep M. Ros Vila. Manuel Raspall, a més, dirigí la construcció del cementiri, on s’han seguit sempre les seves directrius emprant la pedra de granit i el ferro forjat. L’any 1920 s’inaugurà el Camp d’Esports (municipal des del 1953) i el 1925 ho fou el Gran Casino del Vallès. El 1931, el bosquet dels Pinetons, d’1,8 ha, fou convertit en parc municipal (actualment alberga també instal·lacions socials i esportives). El 1976 s’amplià amb 0,875 ha més a l’altre costat de la riera, on hi ha els Jardins Pompeu Fabra, amb un pont i una passera per als vianants que uneixen els dos costats del parc. L’any 1953 s’adquirí l’edifici on ara hi ha la casa de la vila i s’asfaltaren els carrers i les places cèntriques, molts dels quals són ombrejats per plàtans, moreres, aurons o til·lers.\nEntre les institucions culturals cal mencionar, en primer lloc, el Museu-Arxiu Tomàs Balvey, dedicat a la figura del seu promotor, l’historiador local Tomàs Balvey i Bas (1865-1954), últim representant d’una família d’apotecaris que tingueren farmàcia oberta a Cardedeu des del segle XVII. La col·lecció fou instal·lada el 1975 al Casal Daurella, que també hostatja la Biblioteca Popular Marc de Vilalba i el Casal de Cultura Dr. Daurella. L'element més destacable del museu és, sens dubte, la Farmàcia Balvey, establerta l’any 1812, una de les més complertes i ben conservades del país: es conserven encara els continguts dins els pots, juntament amb altres atuells, alambins i flascons; l'any 2012 s'inaugurà la nova museografia de la farmàcia. Altres seccions del Museu-Arxiu estan dedicades a l’etnologia, l’art, l’arqueologia i la història local, així com a les ciències naturals, amb especial dedicació per la botànica. L’Arxiu Balvey conserva un fons de pergamins (des del segle XI) i documents relacionats amb Cardedeu i la comarca de gran valor històric.\nAltres institucions culturals són l’Esbarjo (1933), local de cinema i teatre; la torre Granés (adquirida per l’ajuntament el 1973), on s’estatja el Casal del Jubilat i els estudis de Televisió de Cardedeu (primera televisió local de Catalunya, emet des del 7 de juny de 1980), el Casino de Cardedeu (1958), obert només a l’estiu, el saló de ball municipal (1964) i el cinema teatre municipal (1969).Les principals celebracions de la vila s’escauen el Divendres Sant i el Dilluns de Pasqua Florida, per l’abril; l’esmentada Fira de Sant Isidre, al maig, i la festa major, en honor de l’Assumpció de la Verge, el dia 15 d’agost. Pel que fa als aplecs, es destaca l’aplec a l’ermita de Sant Hilari, el diumenge pròxim al 13 de gener, i l’aplec sardanista que té lloc el tercer diumenge de juny.\nSón típics de Cardedeu uns secalls anomenats borregos, que, encara que també es fabriquen en altres poblacions, han arrelat força en aquesta població, de manera que el nom del bescuit va sempre unit al de Cardedeu.\nFarmàcia Balvey (2012)\n© Museu Arxiu Tomàs Balbey de Cardedeu\nEl terme parroquial de Cardedeu no coincideix a migdia amb el municipi, puix que hi ha dos carrers i dues masies del terme que pertanyen a la parròquia de Sant Esteve del Coll (del municipi de Llinars), mentre que la masia i antiga quadra de Vilalba i la masia i antic castell de Bell-lloc, amb tres masies més, del municipi de la Roca del Vallès, pertanyen a la parròquia de Cardedeu.De les capelles o monuments dispersos pel municipi de Cardedeu es destaca la capella de Sant Hilari, a la serra del seu nom, al NW del terme; conservava una campana del 1416, refosa modernament. S'hi fa un aplec el segon diumenge de gener. Entre Can Ribes i Can Sila, a migdia del terme, vora la riera de Cànoves, hi ha una capelleta amb el Sant Crist, que fou feta erigir per la devota Anna Garí el 1737. De l’antiga capella de Sant Salvador dels Prats, que era situada vora de Can Pelegrí, a l’extrem SW del municipi, no en resten més que dibuixos i fotografies, ja que desaparegué el 1897; la capella era documentada des del 1073.\nA migdia del nucli urbà de Cardedeu, dalt un turó, hi ha la creu de la Serreta. Malgrat que no té valor artístic, és record de la Missió del 1928 i assenyala, en un indret que és visible de molt lluny, on comença l’enclavament de Vilalba, del terme de la Roca del Vallès, i on acaba el terme de Cardedeu.\nA la confrontació amb el terme de Llinars hi ha el dolmen de Pins Rosers, megàlit format per tres pedres, una de dreta i les altres dues enterrades, voltades per un cercle de set menhirs formant un cromlec. La imaginació popular ha inventat moltes llegendes sobre aquest dolmen, que anomena Pedres del Diable. Joaquim de Mercader, comte de Bell-lloc, va excavar sense cap resultat positiu al voltant del dolmen, segons ell mateix relata en les seves memòries.\nA la darreria del segle XIX es trobaren al pla de Rifanyès molts trossos de ceràmica, teules planes, paviments, una mena de banys o piscines, i el 1907, un pagès, quan canalitzava l’aigua d’una sínia, en fer una excavació, trobà trossos de teula plana, lloses de metre quadrat, peces octagonals, tubs de terra cuita per a conduir les aigües, moles i marbres. El Sr. Tomàs Balvey, fundador del museu abans esmentat, en prosseguir les excavacions, va trobar les parets d’una sala amb un paviment de mosaic format per tessel·les de tres i quatre centímetres, formant ones concèntriques. Un cop fotografiades aquelles restes, foren una altra vegada enterrades. L’any 1981, en fer-se les obres d’adreçament del torrent Llibre, es trobaren, en aquell lloc, peces de ceràmica, de terrissa, de rajols i teules, un gran decantador d’aigua per a transvasar l’aigua del torrent, i una gran peça per a aconduir l’aigua de 80 cm de longitud. Totes aquestes troballes confirmen l’existència en aquell lloc, prop de l’encreuament de camins antics, d’un hàbitat antic a la dreta de la riera de Mogent, on ara s’estén el pla de Cardedeu.\nEl lloc i la seva parròquia de Santa Maria, documentada des del 1012, pertanyien al terme del castell de Vilamajor, dels més importants d’aquesta part del Vallès. El poblament originari de la zona, segurament disseminat en viles rurals i masos (s’esmenten la vila de Rifà, la vila de Brugueres, Vilalba, Molnells i Pulchroloco–Bell-lloc–), havia de transformar-se i adquirir un caràcter marcadament urbà quan Jaume I atorgà privilegi als seus habitants d’exempció dels mals usos el 1262, creà la batllia el 1265 i, sobretot, quan el mateix monarca atorgà el 1272 una carta de poblament que contenia una sèrie de privilegis. S'hi establia que la nova vila havia de ser emmurallada i travessada per l’antic camí de Barcelona a Sant Celoni i que havia de celebrar mercat i fira periòdicament. A més s’eximia la població de diversos impostos. Per a comprendre aquestes disposicions, cal tenir en compte que el rei tenia necessitat de disposar d’un centre estratègic a la sortida del Vallès, en una zona de caràcter marcadament senyorial; això a part del fet que la vila de Granollers era de domini episcopal. L’any següent, Jaume I escrivia als batlles de la rodalia exigint-los l’assistència dels veïns al mercat de Cardedeu. Jaume II, el 1311, concedí que el mercat fos traslladat al diumenge i, més endavant, Pere III manà que se celebrés el dimecres.\nEl municipi de Vilamajor, amb les seves parròquies de Cardedeu, el Fou i Santa Susanna, fou alienat posteriorment per la corona. El 1384 fou subscrit un pacte entre els prohoms de les dites parròquies i els consellers de la ciutat de Barcelona, en virtut del qual el municipi passà a ser carrer de Barcelona i a gaudir dels privilegis del Recognoverunt proceres, a fi que el municipi es veiés lliure del jou feudal de Bernat (IV) de Cabrera, vescomte de Cabrera, senyor d’Hostalric i de Montsoriu i, més tard, comte de Mòdica. Aquest pacte fou sancionat pel rei Pere III en un document subscrit a Fraga, i, nou anys després, el seu fill Joan I, segons un pergamí del 1393 del Museu Municipal, signat a Tortosa, confirmà el privilegi de carrer, afegint-hi el de membre. Segons les Rúbriques de Bruniquer, Cardedeu ja havia esdevingut carrer de Barcelona el 1343.\nLa parròquia de Cardedeu formà part de la Universitat de Vilamajor fins el 1599, quan el rei Felip III concedí la separació. Des de llavors, Cardedeu constituí municipi propi.\nA la guerra dels Segadors, juntament amb d’altres poblacions del Vallès, Cardedeu fou objecte de saqueigs, incendis i sacrilegis en el mateix temple parroquial, com també d’altres excessos de les tropes castellanes. A la guerra de Successió, Cardedeu va restar de la part del rei arxiduc Carles. A la guerra del Francès foren incendiats els masos de Can Bas, Can Font de la Perera i altres, i el 16 de desembre de 1808 es lliurà, al torrent del Fou, entre Cardedeu i Llinars, un combat entre els francesos de Saint-Cyr i els espanyols comandats per Vives i Reding. Amb el nom de batalla de Cardedeu, Jean Charles Langlois reproduïa en gravat el dit combat dins el seu Voyage pittoresque et militaire en Espagne. La batalla fou guanyada pels napoleònics, els quals tingueren pas franc per a socórrer els francesos bloquejats a Barcelona, després del Bruc i de Bailèn, i així s’acabà el setge de la ciutat, que havia durat quatre mesos.\nEl 1873, l’any de la Primera República, els carlins entraren a Cardedeu en diverses ocasions, en una de les quals, el 28 de maig, cremaren els arxius municipals. El dia 6 de novembre tornaren a la vila, comandats pels seus capitostos, Miret i Huguet, i incendiaren l’església, la casa de la vila, la casa del batlle i l’estació, mentre que una quarantena de liberals es refugiaren al campanar. Els reforços del batalló de Tarifa, de Granollers, que els havien de socórrer, es retiraren covardament sense donar-los ajuda. Aleshores, els assetjats al campanar es rendiren, però no els fou respectada la vida, com se'ls havia promès, sinó que foren afusellats al cementiri de Vilamajor. Al poble li fou duplicada la contribució que exigien i li fou imposada una multa d’onze mil duros.Durant aquests anys que hem referit, també hi ha hagut fets calamitosos. Així, el 25 de maig de 1448, un terratrèmol que tingué l’epicentre entre Cardedeu i Llinars, i que al Vallès produí 104 víctimes, entre morts i ferits, a Cardedeu ocasionà destrosses al campanar i a la casa dels beneficiats, com també l’enderrocament de diverses cases. Amb les pluges excepcionals caigudes el novembre del 1776 i repetides el novembre del 1777, la riera no pogué engolir les aigües i, a l’altura de Can Canyes, la rierada seguí la línia recta i va inundar tots els carrers de la vila.


La societat civil entra a la campanya electoral exigint compromisos concrets ·\nRedacció 15 Maig 2015 2 min read\nDurant aquesta legislatura més enllà dels partits també han participat de la política local altres entitats socials que han proposat mocions i han reclamat pronunciaments públics. També són presents a la campanya.\nDebat sobre ocupació i atur\nLa plataforma d’aturats de Ripollet vol conèixer els compromisos concrets dels candidats a l’entorn de la creació d’ocupació, la revitalització de l’economia i l’atenció i suport a les persones aturades. Per fer-ho organitzaran un debat amb portaveus de les candidatures el divendres 22 a partir de les 18h al centre cívic del Pont Vell.\nDes de Ripollet per la Independència van fer arribar a les candidatures els compromisos de l’ANC. Els han signat quatre d’elles: CIU, ERC, Solidaritat i EUiA, que seran a les que l’entitat hi donarà suport durant aquesta campanya electoral.\nEn Miquel Estapé, coordinador de RxI, explica que estan “força satisfets perquè som el segon municipi de la comarca on més candidatures s’han compromès a donar suport al 27S amb totes les conseqüències”. A més d’aquestes, des d’ICV s’han adherit a un manifest del partit que recull part dels compromisos de l’ANC i hi ha membres de Decidim que han avançat que els signaran a títol individual.\nSuport a la ILP d’habitatge\nFora de l’àmbit estrictament local la PAH Ripollet va preguntar el passat dia 4 als regidors del PP i CIU a través d’una instància quin serà el posicionaments dels seus companys diputats davant la ILP sobre habitatge i pobresa energètica al Parlament. Malgrat que els regidors van votar a favor de la ILP al ple municipal, ara no han contestat a la PAH.\nTags: 24M ANC Campanya municipals PAH Plataforma aturats RxI\nPrevious: Els partits comencen a fer arribar als veïns els detalls dels seus programes\nNext: X. Peñarando: ‘Volem millorar equipaments i fer realitat la residència de la gent gran’