Després de més d'una dècada sense veure's les cares, Manresa i Castelldefels es retroben al Congost poc més d'un any després del seu últim duel oficial a la capital del Bages. En aquests gairebé 10 mesos, i parlant de qüestions estrictament futbolístiques, les coses han canviat força a la capital del cor de Catalunya, ja que la 'fesomia' de l'equip manresà poc té a veure amb la que presentava a finals del mes de setembre del 2019.\nAl capdavant de l'equip, com a tècnic, hi trobem un jove castelldefelenc, que va defensar la nostra samarreta com a jugador -porter en el seu cas- des de prebenjamí fins a cadet -tornant-hi posteriorment de manera més breu com a juvenil-, i que va iniciar també a casa nostra la seva incipient trajectòria com a tècnic. Exercia d'ajudant tècnic, sent un vailet, d'en Camilo Vázquez en els recordats anys grocs a Lliga Nacional Juvenil. Parlem, com no, d'en Ferran Costa. Germà petit d'un altre integrant d'una il.lustre nissaga groga, en Guillem, en Ferran ha estat tremendament precoç com a 'míster' i després de passar per banquetes de primer nivell com Marianao, Damm, el mateix Manresa o Gimnàstic Manresa debutarà a la Tercera Divisió amb 26 anys. I l'atzar ha volgut que aquest debut sigui contra el 'seu' equip de tota la vida. Demostració plena de la seva gran capacitat. Per acabar-ho d'adobar al cos tècnic bagenc hi trobem un altre vell conegut de casa nostra com és l'Ángel Jurado, ex tècnic del Futbol Base groc i Coordinador General del mateix durant any i mig (2013-15), delegat i 'coach' de la plantilla.\nImatge: Manresa-Castelldefels 19-20 (Gus Carrasco)\nPel que fa a la composició de l'equip, podem parlar de 'revolució' gairebé total. De la plantilla 19-20 només segueixen cinc jugadors -Pulido, Moha, Solernou, Marc Cuello i Izan Checa-, sent doncs el 'foc nou' la nota predominant d'un projecte que ha incorporat efectius entre els que destaquem noms com el porter Marc Vito (Olot), Nil Pradas i Franco (Igualada), Juli Serrano (Vilafranca), el retornat Noah Baffoe (Girona B), l'ex Cornellà i Vilafranca Jaume Batista, Erik Rafael (ex Horta) o un altre il.lustre ex groc com Pablo Amantini. I és que l'incombustible central hispano-argentí, als seus 36 anys, segueix una temporada més a la Tercera Divisió, categoria en què va defensar amb la seva habitual professionalitat la nostra samarreta durant tres temporades i mitja (2009-13). A ells se'ls hi han unit d'altres joves prometedors com Álex Sánchez i Juli Pérez (ex Cornellà) o Jordi García (Nàstic de Manresa). Plantilla compensada i que ve d'una pretemporada força brillant, amb resultats positius contra esquadres de Segona B. Ós dur de rossegar per començar.\nEl de diumenge serà el 21è partit oficial de lliga entre Manresa i Castelldefels, entre Primera Catalana i Tercera des de l'any 1999 (mai ens havíem enfrontat abans), presentant l'històric un balanç global favorable als manresans: 11 victòries blanc-i-vermelles, 2 empats i 7 triomfs grocs. A Tercera, amb el Manresa com a local, els guarismes són realment negatius pel nostre equip. I és que el Castelldefels SEMPRE ha perdut al Congost en categoria estatal (7 partits, 7 derrotes). Un dels reptes, evidentment, no pot ser altre que trencar la 'sequera' que el nostre equip pateix en féu manresà, que amb els anys s'ha convertit en territori futbolísticament 'vedat' pels interessos castelldefelencs.\n19-20: CE Manresa - UE CASTELLDEFELS: 2-0 (Walter Fernández, Biel Rodríguez)\nTot i que tots els partits en línies generals han estat igualadíssims -independentment del resultat final-, la realitat és que per unes raons o per altres la balança sempre s'ha decantat del costat bagenc. A la UEC no només li ha costat de puntuar al Congost (no ho ha fet), sinó que fins i tot li ha costat marcar gol (3 en 6 partits, dos d'ells a pilota aturada). Curiosament tampoc parlem d'una estrena inèdita. I és que el Manresa-Castelldefels ja va ser el duel que va obrir la temporada 2006-07, caient aquell del costat de l'esquadra dirigida per José Antonio Montes amb gol final definitiu, en l'afegit, de Manolo Casto.\nEl tècnic Miki Carrillo ens deia en la prèvia que "tenim un partit difícil contra un rival molt renovat. És una plantilla compensada, venen de fer una gran pretemporada i combinen joves de molt de nivell amb veterans més que contrastats a la categoria. Al capdavant un entrenador jove i amb molta força, i per tot plegat serà una estrena molt complicada. Hem acabat el període de preparació amb bones sensacions i esperem començar competint bé".\nConvocatòria: Romero, Valle, Juanito, Marimón, Joel Cañaveras, Alan, Blasco, Fabregat, Joel Coch, Guille Hernández, Josa, Miguel, Ferreira, Vives, Guille Marín, Aitor Serrano, Fran Orellana, Pedro Bilbao, Kevin Díaz i Navarro\nSón baixa per lesió Jaume i Kike Ramírez\nFOOTTERS: en directe, des de les 12h. Subscripció a https://www.footters.com/\nAlejandro AGUAYO PRIETO. Delegació de Barcelona\nLlegir 111 vegades\tDarrera modificació el Dissabte, 17 Octubre 2020 12:04\nMés en aquesta categoria: « BALANÇ PRETEMPORADA UE CASTELLDEFELS 20-21\tLES DADES DE LA JORNADA 1 UE CASTELLDEFELS 20-21 »


Neix la primera associació d'empreses d'eficiència energètica / 2009 / Notícies / Actualitat / Inici - lavola Notícies\nNeix la primera associació d'empreses d'eficiència energètica\nL’Associació d’Empreses d’Eficiència Energètica (A3E), de la qual lavola n’ha estat una de les empreses promotores i n’és membre actiu, ha celebrat el 25 de juny, la seva primera assemblea oficial en la qual es van decidir els objectius i directrius de l’organització pel futur.\nL’obertura de l’Assemblea ha estat a càrrec del Director General del IDAE, Enrique Jiménez Larrea, que ha volgut donar el seu suport exprés a aquesta iniciativa. En aquesta primera sessió s’han tractat temes rellevants com els models de funcionament organitzatiu i operatiu o la ratificació del Consell Directiu Provisional, del qual en forma part Toni Mansilla, director general adjunt de lavola.\nFins a la celebració de les primeres eleccions, que se celebraran en els propers mesos, A3E serà presidida per Francisco Fernández Guillén. En la seva intervenció durant la reunió, Fernández va destacar la futura tasca de l’Associació per a l’aprofitament de les sinèrgies entre els diversos socis, fomentant la coordinació i representant els interessos del sector de manera global. Segons les seves paraules, els principals valors de l’Associació d’Empreses d’Eficiència Energètica seran la independència, el seu caràcter participatiu i obert a tota la societat i la seva vocació de convertir-se en un referent nacional i internacional.\nA data d’avui formen part de l’A3E un total de 22 empreses, de tot l’Estat espanyol. A part de les empreses membres de l’associació, han estat presents a l’Assemblea Inaugural altres entitats, gran part de les quals formalitzaran la seva inscripció a l’associació durant els propers dies.\nEl naixement de l’Associació d’Empreses d’Eficiència Energètica (A3E) respon al creixement que en els darrers anys s’ha registrat en aquest sector. Però de cara al futur, l’eficiència energètica ha de guanyar rellevància per fer front als reptes que es plantegen en el sector energètic a curt i mig termini.


Cayetana Álvarez de Toledo: l'adeu d'una portaveu incendiària, en cinc episodis | NacióDigital\nCayetana Álvarez de Toledo: l'adeu d'una portaveu incendiària, en cinc episodis\n"Casado considera que la meva concepció de la llibertat és incompatible amb la seva autoritat", assegura després del seu cessament amb l'estil que l'ha caracteritzat en el càrrec\nper Oriol March, 17 d'agost de 2020 a les 21:20 |\nCayetana Álvarez de Toledo, al Congrés. | Flickr PP\nAquesta informació es va publicar originalment el 17 d'agost de 2020 i, per tant, la informació que hi apareix fa referència a la data especificada.\nCayetana Álvarez de Toledo ja no és la portaveu parlamentària del PP. Només ha durat un any en el càrrec, un temps que ha invertit en múltiples polèmiques i un to inflexible que l'han enfrontat amb el govern espanyol, amb els independentistes i fins i tot amb els seus companys de partit, especialment els de l'ala més moderada. En l'adeu tampoc ha estat callada: "Pablo Casado considera que la meva concepció de la llibertat és incompatible amb la seva autoritat". Aquests són cinc dels episodis que l'han dut a ser cessada -precisament per Casado- i rellevada per Cuca Gamarra al Congrés.\n1. Incendis des del faristol. El 27 de maig, en un ple que el PP havia de fer servir per desgastar Fernando Grande-Marlaska, ministre de l'Interior, pel cessament de Diego Pérez de los Cobos a la Guàrdia Civil, Álvarez de Toledo va llançar una dura acusació contra Pablo Iglesias que va eclipsar la polèmica de fons. La dirigent del PP el va titllar de "fill de terrorista". Iglesias, amb to calmat però visiblement molest, la va advertir que estava cometent un delicte des del faristol del Congrés dels Diputats.\n2. Contra el feminisme. La fins ara portaveu del PP es reivindica "feminista amazònica", concepte encunyat per Camille Paglia, i destina bona part del discurs a atacar el moviment feminista tal com s'ha estructurat els últims anys. "Es busca un enfrontament identitari entre homes i dones", ha assenyalat públicament. Rellevant va ser la polèmica que es va derivar de les seves paraules en campanya sobre el consentiment: "A la vida quotidiana no tot el que no sigui un sí és un no". Es va negar a retractar-se.\n3. Sense pietat contra Sánchez, Calvo i l'independentisme. Les sessions de control al Congrés no seran el mateix sense Álvarez de Toledo, experta en treure de polleguera la vicepresidenta Carmen Calvo. La dirigent del PP ha arribat a acusar el govern espanyol de cometre delictes de "lesa democràcia" per pactar amb l'independentisme. "La nació en pren nota", va assegurar al febrer, abans de la pandèmia. Un discurs que, sovint, s'ha acostat més al de Vox que al que defensen sectors del PP.\n4. Enfrontada amb sectors del PP. No és el mateix Ana Pastor que Álvarez de Toledo, en essència. Ni tampoc la ja exportaveu dels populars ha estat indulgent amb l'etapa de Mariano Rajoy, durant la qual va abandonar les sigles i es va acostar a Ciutadans, un partit que sempre ha defensat que s'hauria de fusionar amb el PP. En una roda de premsa a Barcelona abans de les últimes espanyoles, la portaveu va acusar Rajoy d'haver protagonitzat un "replegament" a Catalunya, tot i haver aplicat el 155.\n5. Resultats escassos a Catalunya. Álvarez de Toledo va ser la gran aposta de Casado per Catalunya en les dues eleccions espanyoles que es van celebrar l'any passat, però el resultat no va ser precisament reeixit. En la primera ocasió va aconseguir només un escó, com Vox, i en la segona també va empatar amb l'extrema dreta, que va aconseguir-ne dos, com van fer la CUP i Ciutadans. Durant la campanya va encendre els ànims de sectors del PP a Catalunya amb un acte acompanyada d'Alejo Vidal-Quadras, que va ser, precisament, un dels fundadors de Vox quan va deixar els populars.\nCasado fulmina Álvarez de Toledo com a portaveu del PP al Congrés\nDeu coses que potser no sabies d'Álvarez de Toledo, ja exportaveu del PP al Congrés\nPolítica, Cayetana Álvarez de Toledo\nQui xerra paga\nPer Bocamolla (Aiguamolls de l'Empordà) el 27 d'agost de 2020 a les 15:07\nI ara muda i a la gàbia , hala !\nsabrà greu als indepes\nPer Jep dels Estanys el 18 d'agost de 2020 a les 10:10\nper una persona que els donava joc, va i la treuen... ara ja no podran discriminar a una dona pel fet de ser del PP... ja no podran perseguir-la i insultar-la i dir que és en benefici de la mare pàtria...\nLa prepotència i xuleria\nPer Anònim el 17 d'agost de 2020 a les 22:30\nTambé fan caure, sra. Toledo\nQue es foti !!!\nPer Gat Vell el 17 d'agost de 2020 a les 22:09\nRepelent, incendiaria, feixiste, aznarista perduda. Una vergonya del Parlamento Español. Ja era hora. Potser la única cosa bona de Casado.


El restaurant familiat Avi Mingo de Tiana, un referent de gastronomia i enoturisme de la DO Alella\nRestaurant Avi Mingo de Tiana\nUna casa de menjars de tota la vida\nAl rovell de l'ou de Tiana, trobareu aquest restaurant familiar de tota la vida, molt lligat a la història de Tiana, el primer poble del Maresme, a només 10 quilòmetres de Barcelona. Un bon lloc per menjar els plats tradicionals catalans com el 'cabrit al forn', i de temporada com són els 'pèssols de LLavaneres'. En aquesta carta, la cullera té molt protagonisme. És el lloc per menjar una 'escudella' o 'cap i pota amb cigrons' entre molts altres exemples. La carta de vins i escumosos és generosa. Inclou unes 40 referències, on una quarta part són de la DO Alella. Són els que recomana en Jaume, el propietari, sempre que li demanen consell per un blanc o un escumós.\nÉs un lloc amb molta història i un referent per la vida cultural del poble durant els segles XIX i XX. A una sala adjunta, el compositor Isaac Albèniz passava les hores i oferia concerts tots els estius, i fins els anys 80 l'actual restaurant, era el cinema de Tiana. Aquí va crèixer l'actual propietari, que ja és la tercera generació de Parodi que porta el local.\nLa decoració transmet moltes coses. Hi ha una gran xemeneia presidint el menjador, taules i cadires de fusta clàssiques i estovalles de quadres marrons i blancs. Tradicional i acollidor perquè els clients es sentin com a casa. Aquí abunden els clients que fa anys que són fixes. De fet, alguns dels pares que ara dinen amb la família, ja venien de petits. La carta té en compte els seus gustos: canelons cassolans, botifarra o cabrit arrebossat són alguns dels 'top' entre el sector infantil.\nObren tots els dies a l'hora de dinar i també les nits de divendres i dissabtes. Els dimarts està tancat. Hi ha un aparcament proper, a uns 30 metres.\nTelèfon: 93 395 22 06 / 696 45 83 55\nCarrer Lola Anglada, 28


CEBA campeny morisca\n> De sota terra>All, cebes i porro>CEBA de CAMPENY MORADA o MORISCA\nOrigen: Joan Guarch, El Canyet, Badalona.\nVarietat molt dolça i indicada pel consumir-la tendra o crua en amanides. No pica.\nA partir dels anys 30 del s.XX apareix citada en nombrosos textos. Tots ells coincideixen en definir-la com a vermella, extremadament dolça i primerenca.\nÉs discoïdal amb les arrels lleugerament enfonsades dins del bulb. Són petits, de 7-10 cm de diàmetre i 3-5 d’amplada. El pes mitjà oscil·la entre els 125 i 150g i pot arribar a fer 400-600 grams. Exteriorment, són de color daurat amb tons vermellosos intensos.\nSembra: es pot sembrar durant un llarg període, s'aconsella de novembre a febrer. Si la volem per guardar millor fer-la al novembre. És la varietat més precoç de totes amb una formació del bulb rapidíssima –mes de març- . La recol·lecció es pot fer entre l’abril i el maig o el mateix març si es cull per fer ceba tendra.\nNo destaca per la seva llarga conservació, ja que té poca presència d'àcid sulfènic, pel que és tant dolça. Per tant, seria més interessant per fer tendre, tot i que seca és boníssima però no tindrà una llarga conservació.\nLloc i any de collita: Horta la Fanecada, Cardedeu (Vallès Oriental), 2019


Un alt càrrec del Departament d'Estat dels EUA qualifica d'estúpida i arrogant l'estratègia de Bush a l'Iraq\nQuan falten dues setmanes per les eleccions legislatives americanes, George Bush rep un altre correctiu per la seva política a l'Iraq. El director de diplomàcia de l'oficina de l'Orient Mitjà del Departament d'Estat dels EUA, Alberto Fernández, ha criticat l'actuació del seu govern al país coincidint amb unes declaracions del president nord-americà que assegura que seguiran a l'Iraq fins a la victòria final. Fernández ha assegurat que l'actuació del seu país a l'Iraq després de la caiguda del règim de Saddam Hussein ha estat caracteritzada per "l'arrogància i l'estupidesa". El diplomàtic ha fet aquestes declaracions en àrab a la cadena Al-Jazeera.\n22/10/2006 - 12.13 Actualitzat 22/10/2006 - 17.15\nLes declaracions d'Alberto Fernández són la crítica més important llançada des de l'interior de l'administració nord-americana a l'actuació del govern de Bush a l'Iraq des del derrocament de Saddam, a l'abril del 2003. El diplomàtic ha matisat a Al-Jazeera que s'intenta "fer el millor" però reconeix que "hi ha moltes raons per a la crítica". És en aquest punt que Fernández assegura que "sens dubte, hi va haver arrogància i estupidesa dels Estats Units a l'Iraq".\nEl responsable del departament d'Estat no ha donat detalls dels punts en què el seu país va ser "arrogant". Al contrari, Fernández ha assegurat que estan disposats a mantenir converses amb qualsevol grup iraquià per acabar amb l'ona de violència sectària que sacseja el país. Fernández, que apareix habitualment a Al-Jazeera en programes en què es discuteix sobre la política exterior del seu país, ha afegit que "el govern iraquià està convençut" de la necessitat de dialogar per acabar amb la violència.\nLa cadena àrab ha explicat que l'entrevista a Fernández tenia com objectiu que el govern dels EUA contestés a "Abu Mohamad", un suposat representant del partit Baaz de Saddam Hussein, que va assegurar que Washington desitjava conversar amb els grups insurgents del país.\nReligiosos sunnites i xiïtes de l'Iraq signen un acord que crida a la fi de la violència sectària\nGeorge Bush descarta canvis en l'estratègia a l'Iraq i reafirma que l'objectiu és la victòria final


La teoria de nusos és una de les branques d’estudi de la topologia i la topologia algebraica i, tal com diu el nom, es dedica a estudiar els nusos. Els nusos són interessants per lligar-se els cordills de les sabates o per fer que la corbata quedi elegantment fixada al coll, tot i que últimament ja no es porta tant això de la corbata. Segons investigacions matemàtiques de l’any 2014 liderades per Mikael Vejdemo-Johansson del KTH Royal Institute of Technology d’Estocolm s’han trobat 177.147 maneres diferents de nuar-se la corbata. Però no tot són corbates i la teoria de nusos té moltes altres aplicacions relacionades amb la física quàntica, la química molecular o l’estudi de l’ADN en biologia.\nEl primer a fer una teoria matemàtica sobre els nusos fou el matemàtic francès Alexandre Vandermonde l’any 1771, després hi van treballar Gauss, Lord Kelvin –un nus de corbata duu el seu nom–, Reidemeister, Dehn, Heegard, Vaughan Jones… però no els escriuré sobre la teoria de nusos, teoria força complicada per aquests dies que no tenim el cap gaire a lloc, sinó que per distreure’ls els parlaré de la curiosa biografia d’un dels seus personatges: el matemàtic nord-americà James Waddell Alexander.\nJames Waddell Alexander va néixer el 1888 a Nova Jersey descendent d’una família coneguda a la zona, el seu pare era artista i pintor mural i el seu avi matern, president de la Equitable Life Assurance Society, una prestigiosa companyia d’assegurances. Alexander estudià a la Universitat de Princeton i el seu gran nivell provocà que de seguida fos contractat com a matemàtic a l’Institut d’Estudis Avançats. No cobrava perquè deia que no necessitava el sou ja que disposava d’una gran fortuna familiar que havia heretat.\nAlexander tenia una forta ideologia d’esquerres i a principis dels anys cinquanta va ser perseguit pel senador Joseph McCarthy, cosa que va provocar la reclusió i desaparició de la vida pública del matemàtic l’any 1951. El darrer cop que Alexander es deixà veure en públic fou el 1954, quan va signar una declaració de suport al físic Robert Oppenheimer perseguit també per McCarthy. Morí el 1971 a Princeton.\nPerò la part divertida de la vida d’Alexander ve ocasionada per la seua afició a l’alpinisme. Va fer una gran quantitat d’expedicions a cims dels Alps i les Rocalloses, però aquesta afició la va dur a l’extrem de portar-la als edificis del campus de Princeton. S’explica que tenia el seu despatx a l’últim pis del Fine Hall –l’edifici de matemàtiques de Princeton–i que per accedir-hi preferia fer-ho per la finestra que no pas per la porta. Quan feia classe als seus alumnes els explicava que si trobaven la biblioteca tancada no dubtessin a enfilar-se fins al segon pis i entrar per la finestra. I quan sentia des de dins del seu despatx a la seua secretària que parlava amb algú que Alexander no tenia ganes de veure, ell s’escapava per la finestra del seu despatx amb la sorpresa de la secretària i el visitant quan hi entraven i no el veien.


Villa Tuccia Tropea Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Villa Tuccia\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Villa Tuccia és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Santa Domenica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Villa Tuccia és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera, forn microones, renta vaixelles per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com pesca. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villa Tuccia la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Santa Domenica.


Llum verda al projecte del Pont Vell de Montblanc, amb un cost de més d’un milió d’euros | EFMR.cat\nInici Notícies Llum verda al projecte del Pont Vell de Montblanc, amb un...\nLlum verda al projecte del Pont Vell de Montblanc, amb un cost de més d’un milió d’euros\nEl plenari de Montblanc ha donat llum verda definitiva al projecte de rehabilitació del Pont Vell, malmès durant la riuada del 2019. El pressupost serà, finalment, un 10% superior a l’original. A falta de conèixer els detalls, el projecte preveu una peixera natural amb què es pretén recuperar la biodiversitat de l’indret i millorar-ne l’aspecte. En total s’hi destinaran 1,2 milions d’euros.\nUn punt que, com la resta de la sessió, s’ha aprovat per unanimitat. En el transcurs del plenari també s’ha anunciat que els veïns de Lilla es concentraran el pròxim dissabte 12 de març per reclamar que Acciona, l’empresa responsable de les obres de l’A-27, assumeixi les despeses per arreglar les esquerdes generades per aquesta intervenció. Alcalde i membres del consistori ja han anunciat que se sumaran a la mobilització.\nUn ple en què s’ha fet palès, de nou, la tensió entre equip de govern i oposició. En aquesta ocasió, durant un debat que s’ha posat en dubte l’ús d’un equip de so de l’Acampada de Jove per a finalitats partidistes.\nEl consistori montblanquí també ha aprovat per unanimitat avançar una hora la celebració dels plenaris i a partir del mes de març ja es duran a terme a les 7 de la tarda en lloc de les 8, com s’havia establert fins ara.\nArticle anteriorLa Biblioteca Mossèn Ramon Muntanyola estrena un cicle de conferències sobre art\nArticle següentVimbodí i Poblet inicia les obres de millora de la zona del Pla d’en Guerra


10 propostes per descobrir el patrimoni de l'Ebre navegant pel riu fins al delta | NacióDigital\nCatalunya és un país de patrimoni, i aquest estiu, quan viatjar a l'altra punta de món no formarà part de les nostres prioritats, és una bona oportunitat per (re)descobrir-lo de la mà de NacióDigital.\nEl patrimoni cultural pot ser material, des de les restes de civilitzacions més antigues que s'han desenvolupat en aquest país fins a l'època contemporània amb l'impacte de la revolució industrial i l'energia. Però també immaterial, vinculat a les festes, tradicions, llegendes i a la manera d'obtenir recursos naturals i relacionar-se amb el medi. De fet, molt sovint patrimoni cultural i patrimoni natural van estretament vinculats ja que és impossible saber on comença la cultura i on ho fa la natura.\nEn aquesta primera entrega de “Catalunya, país de patrimoni” et proposem fer un recorregut per les Terres de l'Ebre: 10 propostes resseguint el riu, des de la Ribera d'Ebre fins a la desembocadura del delta. Una ciutat ibera, castells medievals, un assut d'origen islàmic, una catedral gòtica, pintures rupestres, oliveres mil·lenàries i un far que il·lumina mar endins són alguns dels punts d'aquesta ruta amb l'aigua de l'Ebre com a fil conductor.\nEl Castellet de Banyoles de Tivissa\nLa catedral de Santa Maria de Tortosa\nOliveres mil·lenàries de les Terres del Sénia\nAbrics de l'Ermita d'Ulldecona\nEl cor del delta de l'Ebre\nLlotja i muscleres de la Ràpita\nL'itinerari està pensat tant per fer-lo de manera íntegra seguint el riu com per centrar-se en alguns dels sectors –Ribera d'Ebre, Tortosa i els Ports, el Delta de l'Ebre...-. Comencem?\nLa ciutat ibera del Castellet de Banyoles. Foto: Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre\n1. Castellet de Banyoles, balcó iber sobre l'Ebre\nEl Castellet de Banyoles és una de les ciutats iberes més importants de Catalunya, amb 4,2 ha aproximadament, situat a 6 km de Tivissa, en un punt estratègic de control sobre el riu Ebre. Està sempre oberta i és de lliure accés i forma part de la Ruta dels Ibers.\nConforma una península emmurallada amb dues magnífiques torres de defensa pentagonals a l’entrada –una estructura única al món iber-, els fonaments d’un bon conjunt d’habitatges i un tallat natural que domina l'Ebre amb una vista espectacular sobre el riu, les seves illes i els Ports.\nTot apunta que a l’interior de la ciutat hi havia un santuari o lloc de culte. I és que el Tresor de Tivissa, que actualment es pot veure al Museu d’Arqueologia de Catalunya, està format per 17 peces de plata dels segles IV-III aC que corresponen majoritàriament a una vaixella de luxe destinada probablement a celebracions rituals.\nAl mateix lloc on el poble iber dels ilercavons contemplava l’Ebre, la ciutat de Barcelona va aixecar el segle XIV una petita fortificació coneguda com el Castellet de Banyoles, les restes del qual encara són visibles. L’objectiu era controlar el riu per poder desviar el blat provinent de l'Aragó i Lleida i estalviar-se el pagament de l’impost que els tortosins imposaven com a dret de pas.\nMalgrat que l'accés a la ciutat ibera és lliure –també es poden fer visites guiades-, el 2018 es va inaugurar el centre d'interpretació Espai Ilercavònia, a Tivissa. Una proposta d'activitat gamificada i adreçada a tots els públics amb l'objectiu d'entendre com vivia aquesta tribu ibera.\nLa visita al Castellet de Banyoles és gratuïta i d'accés lliure. L'Espai Ilercavònia, al centre de Tivissa, ofereix visites guiades a la ciutat ibera, així com altres activitats.\nL'imponent castell de Miravet. Foto: Josep Maria Montaner\n2. Castell de Miravet, història viva de Catalunya\nConstruït sobre una talaia privilegiada, el castell medieval de Miravet és un dels millors exemples de l’arquitectura de l’Ordre dels Templers a Europa. Edifici religiós i militar d’origen àrab, segueix l’estil defensiu dels castells de Terra Santa, amb unes majestuoses muralles que s’alcen sobre el riu Ebre.\nL’any 1153 els cristians se’l fan seu i Ramon Berenguer IV el dona a Pere de Rovira, mestre dels templers a Hispània i Provença, que el reconstrueix i el converteix en un dels principals centres de poder cristià a la península Ibèrica.\nLa uniformitat de la construcció mostra que els templers van aixecar l’edifici en relativament poc temps. Tot i així, els vestigis de l’antiga fortalesa andalusina hi són presents, sobretot en els trams baixos de la muralla i en part de les construccions del recinte sobirà.\nMés enllà del castell, Miravet és una ciutadella emmurallada amb construccions a diferents nivells. Les seves formes són contundents i austeres i, a mode de rusc medieval, dins de les muralles la comunitat disposava de tot el necessari per viure.\nLa importància històrica del castell també va viure una fita en època contemporània: va acollir la primera reunió per redactar el darrer Estatut d'autonomia, aprovat finalment el 2006. És per aquest motiu que Miravet també es dona a conèixer com “el poble de l'Estatut”.\nL'entrada al castell de Miravet costa 5 euros (entrada reduïda: 3 euros). Informa't de les activitats per a famílies i centres educatius que s'ofereixen.\nL'assut de Xerta, la gran presa històrica de l'Ebre. Foto: Josep Maria Montaner\n3. Assut de Xerta, la presa de l’Ebre\nEntre els municipis de Xerta i Tivenys, en un dels paratges més espectaculars del curs baix de l'Ebre, hi ha una important obra d’enginyeria hidràulica que va transformar l'activitat econòmica de la zona i ha deixat un testimoni monumental de patrimoni industrial. Es tracta d'una presa amb un assut (mur de contenció que desvia l’aigua) d'uns 310 metres de llarg, construïda en diagonal de banda a banda del riu.\nSembla que l’origen d’una resclosa en aquest punt es podria remuntar a l’època islàmica i que s’hauria restaurat al segle XII, després de la conquesta de Tortosa. Tot i així, no es va acabar fins el 1411, sota la direcció de Mussà Alamí. Va ser al segle XIX quan es va condicionar l’assut de Xerta per conduir l’aigua cap als canals de la dreta i de l'esquerra de l’Ebre que, encara avui, serveixen per regar el Delta i les hortes interiors de la vall. Malgrat aquestes obres, una resclosa permet el pas de les embarcacions que naveguen per l’Ebre.\nA més de la presa amb l’assut, el conjunt patrimonial consta d’unes construccions annexes: els espigons, l’antiga fàbrica de farina –de la qual només resten dempeus les façanes-, i el molí. Aquest conserva una làpida esculpida amb la data de la seva construcció, 1575, i es mantenen elements (el canal de captació, el de sortida i les rodes dentades) que pertanyen a aquesta cronologia. Ha estat reformat moltes vegades fins que a finals del segle XIX va usar-se com a central elèctrica. Tot i així, es considera un dels pocs edificis industrials de l’època del Renaixement de Catalunya.\nAquest element de patrimoni hidràulic també ha estat escenari de reivindicacions ambientalistes i polítiques vinculades al riu i a les Terres de l'Ebre.\nLa visita a l'assut de Xerta és lliure i es pot fer des de terra ferma o des del riu amb embarcació, piragua o caiac.\nLa catedral de Santa Maria de Tortosa, amb el Castell de la Suda al fons. Foto: Adrià Costa\n4. Catedral de Santa Maria de Tortosa, un temple gòtic als peus de l’Ebre\nUn imponent edifici a prop del riu Ebre és testimoni des del segle XIV de la història de Tortosa. La catedral de Santa Maria és, juntament amb el castell de la Suda i els Reials Col·legis, el conjunt arquitectònic més destacat de la ciutat.\nEn el mateix emplaçament que van ocupar successivament el fòrum romà, una mesquita i una catedral romànica, s’aixeca l’actual catedral, que es va començar a construir el 1347 seguint el preceptes del gòtic més clàssic. Tot i així, inclou elements constructius posteriors com la façana barroca acabada el 1757. Del conjunt en destaquen la nau central i el claustre, amb una important mostra de lapidari, i la capella de la Mare de Déu de la Cinta, d’estil barroc.\nAlhora, no es pot passar per alt el ric patrimoni pictòric i escultòric que ha tingut la catedral de Tortosa començant pel retaule de la Mare de Déu de l’Estrella (segle XIV) que presideix l’altar major. Altres retaules gòtics han ocupat les parets de la basílica com el de la Mare de Déu dels Àngels, de Pere Serra (actualment al MNAC), o el de la Transfiguració, atribuït al taller de Jaume Huguet.\nLa catedral de Tortosa en els darrers anys s'ha obert al riu. El 2015 es van enderrocar les cases que, des del segle XIX, ocultaven la façana gòtica del temple. Les obres s'han de completar amb la urbanització d'una plaça a tocar de la riba esquerra de l'Ebre.\nLa visita a la Catedral de Santa Maria de Tortosa inclou un donatiu de 4,50 euros. Consulta aquí tota la informació d'aquest monument i dels altres punts d'interès patrimonial de la capital del Baix Ebre.\nLes Terres del Sénia tenen la major concentració mundial d'oliveres mil·lenàries. Foto: Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre\n5. Les oliveres mil·lenàries de les Terres del Sénia, un patrimoni a conservar\nLes Terres del Sénia és un territori format per 27 municipis –9 d'ebrencs, 15 de castellonencs i tres de la Franja de Ponent- al voltant del Tossal del Rei i del riu Sénia. Inclou la major concentració del món d'oliveres mil·lenàries amb més de 5.000 exemplars que superen els 3,5 metres de perímetre a 1,30 metres de terra. La seva presència ha donat caràcter al paisatge, format per un mosaic d'arbres i de pedra en sec i que es coneix com "el mar d'oliveres".\nPer facilitar-ne la visita hi ha dos “museus a l'aire lliure”, un dels quals ubicats a la finca de l'Arion, al terme d'Ulldecona. De fet, aquesta població del Montsià, amb 1.379 arbres mil·lenaris, es considera el municipi del món amb una concentració major. Destaca, per sobre de tot, la denominada farga de l'Arion, l'exemplar datat científicament més antic del planeta amb més de 1.700 anys. També hi ha diverses “àrees d'oliveres mil·lenàries” convenientment senyalitzades en municipis com Godall, la Sénia i Alcanar, entre altres.\nA més, hi ha alguns camins per recórrer amb bici o a peu i museus o centres d'interpretació, molins d'oli en funcionament, visites guiades, venda i degustació d'oli i gran varietat d'ofertes culinàries per gaudir d'aquest patrimoni mil·lenari.\nPlanifica la teva visita a les oliveres mil·lenàries al web Ruta de les Oliveres Mil·lenàries. Territori Sénia.\nLes pintures rupestres dels Abrics de l'Ermita d'Ulldecona. Foto: Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre\n6. Abrics de l'Ermita d’Ulldecona, art de fa 8.000 anys\nSituats a la serra de Godall d’Ulldecona, els Abrics de l'Ermita són el conjunt més important de pintures rupestres d’estil llevantí a Catalunya i formen part de la llista de Patrimoni de la Humanitat de la Unesco des de l’any 1998 i de la Ruta de l'Art Rupestre.\nEn aquest conjunt excepcional, l’home neolític va traçar-hi un món de creences o relats mítics relacionats amb la cacera. Les escarpades cingleres de Godall eren un lloc propici per a la captura d'animals i així es pot veure a les pintures a través de les diverses espècies d’animals de la zona, dels arquers i, fins i tot, de divinitats i especialistes encarregats de dur a terme els rituals. Es considera que la societat neolítica utilitzava la pintura rupestre com a mitjà de comunicació amb l’objectiu d’assenyalar llocs de reunió i de celebració de determinats ritus.\nLes primeres pintures de la serra de Godall es van descobrir el 1975 en una cova del barranc. Actualment s’hi han localitzat fins a catorze abrics decorats fa 8.000 anys. Just al costat, el Centre d’Interpretació d’Art Rupestre Abrics de l’Ermita, creat pel Museu d’Arqueologia de Catalunya, permet al visitant descobrir el llegat artístic i històric d’Ulldecona a través de recursos gràfics, fotografies, audiovisuals i calcs de les pintures.\nTota la informacio dels Abrics de l'Ermita d'Ulldecona i del centre d'interpretació del seu art rupestre.\nLes cabres salvatges, un dels elements singulars dels Ports. Foto: Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre\n7. El Parc Natural dels Ports, un tresor natural per descobrir\nSituat entre Catalunya, el País Valencià i la Franja de Ponent, aquest massís calcari de relleu escarpat i abrupte ha estat humanitzat des de temps prehistòrics. Tot i així, el territori dels Ports es presenta avui com un espai natural feréstec i ple de vida salvatge.\nEl parc natural, que l'any vinent complirà les dues primeres dècades de vida, s'estén per una superfície de 35.050 hectàrees que pertanyen a nou municipis de les comarques del Baix Ebre, el Montsià i la Terra Alta. Per no allunyar-nos de la ruta principal, et proposem centrar-nos en la part del massís més propera al riu. En aquest sentit, el centre de visitants és a Roquetes i altres poblacions que poden servir com a punt de partida per visites i excursions són Alfara de Carles, la Sénia, Paüls i Mas de Barberans.\nL'àrea recreativa de cova Avellanes, a 1.000 m d’altitud, és la més propera al cim de Caro, punt culminant de les Terres de l'Ebre (1.441 metres). Les panoràmiques són excel·lents tant des del mirador del Portell, en plena ascensió per la carretera del Caragol, com des del punt més alt de la muntanya on en dies clars es pot veure el delta de l'Ebre i, fins i tot, l'illa de Mallorca.\nUna altra de les zones d'interès és l'entorn de l'ermita de Sant Julià, a la vall del Toscar d'Alfara de Carles. Un entorn que es caracteritza per la presència d’aigua abundant que històricament va propiciar l’assentament de poblaments i activitats industrials dels quals encara trobem restes. Es pot fer l’itinerari de la cova dels Adells i passejar fins a la font dels Xorros.\nL'àrea de lleure de la Vall, situada entre Mas de Barberans i Roquetes, és un entorn tranquil per gaudir dels boscos mediterranis, pinedes de pi negral i pi rojal i de les vistes de les Faixes i del Racó dels Capellans. L'espai es troba ben delimitat per cingleres verticals al peu de les quals s'acumulen les pedres formant extensos pedruscalls mòbils. És una bona zona per observar cabres salvatges i alguns rapinyaires que sobrevolen la zona. A més, hi ha itineraris per descobrir elements d'interès patrimonial com el castell de l’Airosa, el Mas de Barró i la cova d’en Marc, aquest darrer apte per als més menuts.\nPlanifica la teva visita al web del Parc Natural dels Ports.\nNavegant amb una barca de perxar a la llacuna de l'Encanyissada. Foto: Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre\n8. El cor del delta de l'Ebre: l’Encanyissada, la Casa de Fusta i Poble Nou\nOcells i arròs són dos dels elements més característics del delta de l'Ebre. I un paratge imprescindible per descobrir-los és l'Encanyissada. Amb 900 hectàrees i una profunditat de 114 cm és la llacuna de majors dimensions del sistema deltaic. Està comunicada amb el mar a través de la badia dels Alfacs així com de forma artificial pels desguassos. A més, els camps d'arròs de tocar de l'Encanyissada acullen les festes de la sega a inicis de tardor, un dels elements més singulars del patrimoni immaterial de les Terres de l'Ebre.\nUna bona opció per conèixer aquest punt d'aturada i de nidificació de l'avifauna és dirigir-se a la Casa de Fusta. Inclou una oficina d’informació, una cabana típica del delta i un petit ecomuseu, dedicat a la formació de les llacunes i la seva evolució a partir de la transformació en camps d’arrossars.\nUn recorregut molt senzill i apte per a totes les edats permet vorejar la llacuna tot passant per amagatalls de fusta i observatoris alçats per observar els ocells sense molestar-los. Es pot fer caminant o amb bicicleta –a la Casa de Fusta se'n lloguen de convencionals així com bici-cars, on hi cap tota la família-.\nL'itinerari també passa per Poble Nou del Delta. Es va crear com a poble de colonització agrícola i es va inaugurar el 1957 amb el nom de Villafranco del Delta. Forma un conjunt patrimonial interessant tant per la seva història com per una arquitectura molt singular: carrers enjardinats i cases de colonització amb pati interior dins d'un perímetre format per murs emblanquinats.\nUna manera alternativa i original de recórrer aquest ecosistema és llogar, a la mateixa Casa de Fusta, una típica barca de perxar i navegar pels canals de la zona. Per fer-ho caldrà aprendre a fer servir la perxa, un pal de fusta d'uns 3 o 4 metres que serveix per impulsar l'embarcació, al mateix temps que s'usa com a timó.\nPlanifica la teva visita al web del Parc Natural del Delta de l'Ebre.\nNavegant amb caiac fins a una musclera de la Ràpita. Foto: Agència Catalana de Turisme\n9. El patrimoni pesquer de la Ràpita: la llotja i les muscleres\nSant Carles de la Ràpita, juntament amb l'Ametlla de Mar, és el port pesquer més important de les Terres de l'Ebre. Hi ha molts elements de patrimoni material i immaterial vinculats a aquest sector, però segurament el més representatiu és la subhasta del peix a la llotja.\nLa llotja de la Ràpita va ser fundada el 1919 per la Confraria de Pescadors Verge del Carme. Actualment és un edifici modern on es pot viure en directe l'arribada de barques i mariners carregats de peix a partir de les tres de la tarda a punt de fer la subhasta. La visita, de dilluns a divendres, és gratuïta i la millor hora per veure la llotja en acció és cap a dos quarts de cinc.\nUna altra opció és sortir a navegar amb golondrina per la badia dels Alfacs. El trajecte marítim permet observar la costa de la Ràpita, la serra del Montsià, les salines de la Trinitat i la reserva natural de la Punta de la Banya, un dels paratges més espectaculars del delta. També val molt la pena navegar fins una musclera, construccions singulars sobre l'aigua per cultivar ostres i musclos. La Caseta del Parrillo (Avi Agustí) i Musclarium ofereixen degustacions envoltats d'una fusió d'aigua dolça i salada ben especial.\nPlanifica la teva visita al web de la Ràpita Turisme.\nEl far de la punta del Fangar. Foto: Patronat de Turisme de les Terres de l'Ebre\n10. El far del Fangar, la llum del delta\nLes 10 propostes per conèixer el patrimoni del tram final del riu Ebre acaben amb una excursió amb vaixell fins a la desembocadura. Les sortides, que ofereixen diverses empreses, són bàsicament des de Deltebre però també algunes des de l'embarcador de Sant Jaume d'Enveja. Alguns dels recorreguts traspassen la desembocadura i entren al mar.\nÉs una experiència ideal per fer en família que permet observar ocells com flamencs i espais naturals com l'illa de Sant Antoni, el Garxal i l'illa de Buda. Aquest darrer és un dels indrets més emblemàtics del delta i, amb 1.100 hectàrees de superfície i 5 km de longitud, és l'illa més gran de Catalunya. L'entrada és restringida i cal una autorització per accedir-hi. D'aquesta manera, veure-la des del riu és una bona opció.\nBen a prop, val la pena visitar la Punta del Fangar, una península de 410 hectàrees que s'endinsa al mar al nord de la desembocadura de l'Ebre. Es tracta d'un ambient únic a Catalunya on l'absència d'elements contrasta amb la gran extensió de dunes, mòbils i fixades que afavoreixen el fenomen òptic dels miratges. El paratge culmina amb el far, un dels símbols arquitectònics i paisatgístics més característics de les Terres de l'Ebre. La llum de l'edifici, de 20 metres d'alçada i 3 de diàmetre, té un abast de fins a 12 milles mar endins i es veu des de bona part del delta.\nClara Virgili (producció)


Apartment Alpengruss.2 Sant Leonhard a Pitztal Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Wiese, Sant Leonhard a Pitztal, Àustria, 6481 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Zaunhof, no busqui més enllà de Apartment Whg St Leonhard. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Apartment Whg St Leonhard asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Apartment Whg St Leonhard és una selecció idònia per a la vostra estada a Zaunhof.\nCal que informeu el Apartment Alpengruss.2 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Joan Maria Roig: 'La temporada d’estiu és bona i pinta que seguirà bé'\nPere Gotanegra: 'Hem començat a demostrar que serem una oposició activa, lleial i adequada'\nPetit però amb una gran riquesa paisatgística, el municipi de Selva de Mar cada 3 d’agost, així com el dia previ o posterior, compta amb la seva festa major d’estiu.\nDesprés de quatre anys, com diu ell, “de vacances”, Joan Maria Roig torna a ser l’alcalde de Selva de Mar, després dels 102 vots en les darreres eleccions, provocant doncs l’obtenció de 5 regidors, deixant sense representació consistorial a ERC i PSC\nDurant la temporada d’estiu, el petit municipi de Selva de Mar passa de 180 a mig miler d’habitants. Tanmateix, Roig comenta que la majoria de gent que ve durant aquests mesos, així com alguns caps de setmana de l’any, són “gent coneguda, amb casa amb propietat, gairebé sense existència de lloguers, comportant, doncs, un turisme molt proper i familiar”.\nEn referència a l’època estiuenca: “De moment, funciona bé, està animada i crec que pinta bé pel que queda d’estiu”, comenta l’alcalde. L’agost arranca, any rere any, amb la festa major d’estiu, sempre amb el dia 3 com a data fixa. Enguany els actes seran els dies 3 i 4: “El fet de ser, aquesta vegada, cap de setmana, segur que comportarà més afluència de gent”, diu. Una festa, com ens diu, per gent del municipi i, sobretot, habitants de Llançà, Port de la Selva i Cadaqués, “si bé la invitació, és clar, és oberta a tothom, per tal de celebrar junts l’equador de l’estiu”. El cartell proposat compta amb els actes consolidats de cada any: ball, sardanes, ofici, així com espectacles per a la mainada.\nQuant al futur, Roig comenta que hi ha poques mancances grans a Selva de Mar, amb el dia a dia com l’objectiu més important. “Cal treballar per complir amb les petites coses diàries, per tal de cuidar especialment a les persones que es queden al municipi durant tot l’any, les quals cada vegada són de més edat”.


divendres, 15 de gener 2021 - 19:10h\nEl Ministeri ha informat de 828 defuncions per coronavirus | ACN\nL'estabilització de la pandèmia no acaba d'arribar, almenys en l'àmbit nacional. Este divendres, 15 de gener, el Ministeri de Sanitat ens porta males notícies, ja que el número de contagiats per coronavirus ha augmentat en les últimes hores.\nSanitat ha publicat l'última actualització, amb 17.039 casos nous de coronavirus. Per tant, el total d'infectats espanyols ara com ara, des de què va començar la crisi sanitària, puja als 2.252.164.\nD'altra banda, Sanitat notifica les defuncions en sèries setmanals i no diàriament. En l'última actualització, el Ministeri ha informat de 828 defuncions per coronavirus en els últims 7 dies. Per la seua part, la xifra total de morts és de 53.314, més que des de l'última actualització.\nEn l'últim informe dels contagis per Covid-19 en Espanya, Madrid, és la comunitat autònoma amb més casos nous notificats per coronavirus. En les últimes hores, ha notificat 4.604 diagnòstics per la malaltia. Li seguixen Castella i Lleó, amb 2.310 positius i Catalunya amb 2.192.\nRespecte a les morts, 211 corresponen al territori valencià, seguit d'Andalusia, que acumula 108 defuncions.\n"Última hora: Els 50 brots valencians" "Pillen a l'autor de l'incendi que va acabar amb la mort d'un menor en València"


Wikiloc | Prullans - Cova d’Anes 19.11.2017 Trail\nPrullans - Cova d’Anes 19.11.2017\n9,711 479 6082\nViewed 967 times, downloaded 51 times\nRuta: Prullans - Cova d’Anes - Sant Mamet – Ordèn – Talltendre – Sant Quintí – Prullans\nA part de l’ajut del pals verticals que anirem trobant durant tot el camí (senders de la Cerdanya), també seguirem parts amb marques de pintura groga, blanca, verda, blanca i vermella de GR. Un combinat de senyals configuren aquest entretingut recorregut.\nComençarem aquesta caminada a l’entrada del poble de Prullans on hi trobareu un bon aparcament habilitat per una 20ª de vehicles.\nTravessem part del poble tot pujant per un carrer sense sortida i que va a morir a l’entrada d’una magnífica caseta. Abans d’entrar-hi, gir a mà esquerra. El primer pal vertical ens indica la direcció a seguir (Cova d’Anes).\nRecordeu-vos de portar frontal per accedir a la Cova d’Anes. S’hi pot avançar molts metres sense necessitat d’anar amb el cap cot, ideal per a nosaltres que som simples excursionistes tafaners.\nEnllacem amb una pista forestal que ens portarà molt ràpidament a la solitària ermita de Sant Mamet, sols acompanyada per la masia d’Anes que haurem de creuar. Indret solitari, ideal per qui busca moments de tranquil•litat.\nSeguim per un corriol que de mica en mica ens va portant pel torrent d’Ulldebou. Gairebé cap al final, l’haurem de creuar intentant no mullar-nos els peus. Creuat el rierol del torrent, ens quedarà una petita però còmoda pujada fins arribar al petit poble Ordèn.\nPel suposat carrer principal, travessem el poble d’Ordèn . Al final del poble, un camí que de mica en mica es converteix en corriol ,ens porta al poble de Talltende on enllacem amb el GR 107 que ja no deixarem fins gairebé arribar al mas La Bastida.\nUns dos-cents metres abans de La Bastida girem a l’esquerra. Cal anar amb compte, el pal vertical que assenyala el camí ha caigut al terra i és fàcil de passar-se el trencall ja que al principi no hi ha camí. Hem de travessar un petit prat de pastures per connectar amb el corriol que mica en mica ens farà anar perdent tot el desnivell que hem acumulat durant l’excursió. Passem les runes de Sant Quinti i després, en un entorn més “pelat” de vegetació, arriben a Prullans.\nNota: algunes fotos són cedides pel company de caminades Jordi Torras i d’altres son fetes per un servidor.\nEsglésia de Sant Iscle i Santa\nFerrada - escalada


Joan Vázquez |\nArxiu d'etiquetes: Joan Vázquez\n– Teatre (140) – ID de Les Kuatre (🐌🐌🐌) – Sala Hiroshima – 23.12.2016\nID de Les Kuatre –\nDesprés d’un intens dia de cuina preparant el sopar de la Nit de Nadal per catorze persones i l’escudella del Nadal, vam fer cap a la Sala Hiroshima on havíem estat convidats per Les Kuatre.\nI que és les Kuatre ??? Les Kuatre dona nom als alumnes de 3r de Grau d’Acting d’Esart.\nESART és una institució acadèmica creada pel Grup Montcau, grup dedicat a l’ensenyament des del 1965 i que ha evolucionat obrint una línia de formació en l’àmbit de les Arts Escèniques, Música i Imatge, potenciant la creativitat individual, la innovació i unint-lo als coneixements empresarials i la capacitat emprenedora per facilitar als alumnes un futur on poder desenvolupar-se.\nArnau Marin és el director d’aquesta proposta escènica i ens fa la presentació del treball dels quatre alumnes que han participat en aquesta obra de creació col·lectiva que, a través dels diferents llenguatges artístics, investiga i es qüestiona el concepte d’identitat.\nUn treball de deu setmanes on han estat acompanyats per cinc coachs: Montserrat Prat, Àngels Bassas, Joan Vázquez, Ariadna Peya (present a la sala) i Maria Canellas.\nQuatre són els alumnes que ens deixaran gratament sorpresos en acabar la representació, Laura Roqué, Núria Serra, Albert Baldoma i Judit Ferrer, tots quatre amb unes personalitats ben diferents però que aconsegueixen un treball rodó. Ens parlen de la identitat, de la necessitat imposada en la nostra societat de tenir una identitat pròpia, diferent i alhora que no sigui gaire diferent de la resta de la societat.\nAquesta entrada s'ha publicat en Teatre i s'ha etiquetat amb Ariadna Peya, Àngels Bassas, Critica ID, Joan Vázquez, Les Kuatre, Maria Canellas, Montserrat Prat, Sala Hiroshima el 27 de desembre de 2016 per Miquel Gascon.\n– Concert de Teatre Musical – SOMETHING’S COMING un tribut a Sondheim – Joan Vázquez (🐌🐌🐌🐌) – Teatre Gaudí – 16/02/2016\nAquest passat dimarts al vespre vàrem assistir a un concert de Teatre Musical protagonitzat per en Joan Vázquez, que va dedicar al gran compositor estatunidenc Stephen Sondheim, considerat com l’artista més gran i potser més conegut del teatre musical americà; ha guanyat un Premi Oscar, 9 Premis Tony. Entre els seus treballs més coneguts estan Company, Follies, A Little Night Music, Sweeney Todd, Sunday in the Park with George, Into the Woods, Merrily We Roll Along, Passion i Assassins com a compositor i lletrista… així com les lletres de West Side Story i Gypsy.\nÉs el primer cop que assistim a un concert en solitari de Joan Vázquez, malgrat que l’hem vist moltes vegades als escenaris, començant per la primera vegada que es va representar RENT a Barcelona l’any 1999, i després en tantes altres…… Flor de Nit, Hair, Mamma Mia, Els Nois d’Història, Merrily We Roll Along, Goodbye Barcelona, Bagdad Café, My Fair Lady… aquesta ultima crec que a la Gran Via de Madrid.\nAquest és un concert intimista, amb el públic repartit en quatre grades al seu voltant, en el que Joan interpreta tocant ell mateix al piano i amb la seva magnífica veu, les cançons que va desgranant a poc a poc… i ho fa d’una manera simpàtica i força pedagògica, explicant-nos anècdotes de cada una d’elles i sovint resumint-nos el significat de les lletres de les cançons.\nAquesta entrada s'ha publicat en Música contemporània, Teatre Musical i s'ha etiquetat amb Joan Vázquez, SOMETHING'S COMING, Stephen Sondheim, Teatre Gaudí el 20 de febrer de 2016 per Miquel Gascon.


St Vincent Church Stretton Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 10 allotjaments a Church Stretton.\nChurch Stretton, Church Stretton, Regne Unit - Veure al mapa\nMés informació sobre St Vincent\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Church Stretton, no busqui més enllà de St Vincent. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, St Vincent és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que St Vincent sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. St Vincent és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Church Stretton.\nEspai comú 4 llits individuals, 1 llit doble\nAllotjaments a West Midlands, Anglaterra\nAllotjaments a Church Stretton


Com aconseguir unes dents per tota la vida. reguntes i respostes.\nVols ajudar al teu fill o filla a tenir unes dents per a tota la vida?\nA vegades els pares venen a la consulta plens de dubtes sobre com fer que els seus fills , ja crescudets, tinguin cura de la seva boca i, al meys, es rentin les dents. Des del Centre Dental Francesc Macià els recomanem sempre el mateix: CREAR UNA RUTINA i des de més petits millor. Però, com podem fer-ho?\nAquí us presentem un recull de les preguntes més freqüents que ens fan a la nostra clínica dental :\nPREGUNTES I RESPOSTES PER TENIR CURA DE LA SALUT BUCAL DELS NOSTRES NENS I NENES.\nQuan hem de començar a raspallar-los les dents?\nS’ha de començar des de l’erupció de la primera dent. Això farà que el nen s´acostumi a una rutina i, amb el temps, no li molesti que li toquis la boca.\n¿Quina pasta de dents es més convenient? Depén de l’edat : ● A partir de l’erupció de la primera dent, utilizar pasta de 1.000 ppm de flúor (Encara que al tub de pasta indiqui per majors de 6 anys), qualsevol concentració inferior, no té efecte anticaries. ● A partir dels 4 – 5 anys ja es pot fer servir pasta d’adult, és a dir, la concentració de flúor deu estar entre 1450 – 1500 ppm de flúor (S´acostuma a veure a la part posterior del tub).\nQuina quantitat de pasta dental he de fer servir? Doncs també depén de l’edat : ● De 0 a 3 anys farem servir el tamany de gra d’arrós. ● A partir dels 3-4 anys, quan sigui capaç d’escupir, el tamany passarà a ser el d’un pèsol. ● És important que després de raspatllar-se no s’esbandeixin/beguin aigua ja que eliminarem el flúor que protegirà les seves dents.\nEs necessari fer servir el fil dental en les dents de llet? És indispensable! És convenient començar-lo a fer servir un cop al dia quan les dents contactin unes amb les altres. Si el fil dental convencional us sembla complicat, existeix una altre opció que us ho facilitará; es diu arc dental o flosser, es un fil amb forma d’arc que mitjançant un suau moviment de serra es pasa entre totes les dents. . Es important que els pares realitzeu aquesta acció, ja que ells sols no controlen la força, poden fer-se mal i complicar el seu posterior ús.\nQuantes vegades al dia s´han de raspallar les dents els nostres fills? A ser possible després de cada àpat, encara que sabem que, a vegades, és complicat. Per això, com a mínim, ho farem al matí i la nit (migdies si l’escola ho permet i caps de setmana). Al vespre la neteja dental ha de ser més acurada ja que el pH de la saliva baixa i la protecció davant la caries disminueix.\n¿Cal que els pares repassin el raspallat? Sí, desde petitets han d´anar fent-ho sols, però fins als 8 - 9 anys no adquiriran suficient destresa manual per fer-ho correctament, per tant, és important que, després de raspallar-se solets, repaseu la neteja els pares.\nQuina tècnica de raspallat seria la adequada? 3 consells per facilitat el raspallat quan els nens són molt petits. 1. Estira-los al sofà i col·locar-nos per darrere 2. Per la part anterior, aixecant bé el llavi superior en inferior. 3. Per la part posterior, col·locar un dit entre els queixals per facilitar l'obertura i raspallar per la part externa, on hi ha les galtes , de davant cap enrere, les cares de mastegar i per la part interna on hi ha la llengua, molt important aquesta zona perquè és freqüent oblidar-la. • Tècnica manual: Raspallar de manera horitzontal per totes les superfícies. • Tècnica amb raspall elèctric: En aquest cas, requerirà més temps ja que el capçal és més petit i haurà de passar per totes les superfícies dentals, una per una.\nCom puc motivar el meu fill a que es raspalli les dents? • MÚSICA! Posar la seva cançó preferida i durant aquest temps, que sol ser uns 2-3 minuts estiguin raspallant-se les dents. • Acompanyar-los: És important que siguem un exemple per als petits, ja que tendeixen a repetir els nostres passos, així que tots junts a raspallar! Serà una activitat divertida i un bon moment per compartir. • Motiva’l a què es raspalli sol, li permetràs desenvolupar la seva autonomia i que s'adquireixi l'hàbit.\nPerò, a més de netejar-se què més cal fer? - Atenció amb l´alimentació i, sobretot amb els sucres. Mols aliments que consumim habitualemnet contenen sucres com per exemple la pastisseria industrial inclòs el pà bimbo, pà de llet, gominoles, sucs, refrescos, iogurts, galetes,etc. També molts medicaments indicats per als nenes en contenen. És important llegir bé els ingredients dels productes i tenir en compte que si contenen més d’un 5% de sucres pot ser no siguin un aliment saludable. - Sucre no es només la paraula sucre amb aixo volem recordar que existeixen molts derivats que són similars i que ens poden portar a confusió com per exemple la glucosa, xarop de blat de moro,fructosa, maltodextrina, panela, xarop de agave, sacarosa, concentrat de fruita,etc. - No es necessari deixar de consumir el 100% d’aquests aliments però si ser conscients del consum de sucres dels nostres petits y que no ha de ser superior al 10% de la seva dieta diària. - Els broncodilatadors tipus Ventolin TM provoquen sequedat bucal fent disminuir l’efecte protector de la saliva front la càries, per tant es necessari més raspallat. - Controla els hàbits que poden fer que la boca del teu fill no es desenvolupi correctamnet com: mossegar-se les ungles, l’ús de xumets i biberons més enllá dels 2 anys, si respira per la boca, ronca...\nRECORDA: ❖ Raspallar mínim dos cops al dia, EL RASPALLAT NOCTURN ÉS INDISPENSABLE! ❖ El fil dental és molt important quan les dents s'uneixin les unes amb les altres. ❖ Encara que de vegades sigui difícil i penseu que no ho heu fet bé, no us rendiu! Menys és res, encara que no sigui un raspallat perfecte i si sempre ho acompanyeu d'una pasta amb una concentració de fluor adequada estarà més protegit. ❖ Realitzar revisions amb l´odontopediatra cada 6 mesos.\nDes del Centre Dental Francesc Macià us animem a mantenir les dents dels vostres fills ben netes, i us convidem a resoldre tots els dubtes que us pugin quedar venint a veure a la nostra odontopediatra.\nSi t´ha quedat amb dubtes Truca ara al 935898760 o demana cita, segur que els nostres dentistes infantils et poden ajudar.\n#caries #Niños #dentistainfantil #clínicadental #primerosdientes #revisionesdentales #CENTREDENTALFRANCESCMACIÀ #dentistaparaniños


«El naufragi d'un projecte polític fracassat» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n«El naufragi d'un projecte polític fracassat»\njosep miquel bausset 13.11.2019 | 22:54\nAmb aquesta contundència s'expressava el 15 d'octubre el Sr. Pedro Sánchez, president del Govern espanyol en funcions. Les seves declaracions s'assemblaven molt a les que va fer la Sra. Soraya Sáenz de Santamaría quan afirmà que el govern del Sr. Rajoy havia «escapçat» l'independentisme. I al final va ser ella qui va ser «escapçada» pels seus mateixos companys.\nEl Sr. Pedro Sánchez (com la Sra. Santamaría) pensava que amb la presó i la condemna als líders independentistes ja s'havia acabat el Procés. Potser s'hauria acabat (i no n'estic del tot segur) si el Tribunal Suprem hagués tancat a la presó els més de dos milions de persones que vam votar l'1 d'octubre de 2017.\nCriminalitzar i penalitzar les idees, les manifestacions i la protesta, no és propi d'un estat de dret. Com tampoc posar a la presó els Jordis, per la concentració del 20 de setembre de 2017. ¿No és lícit manifestar la dissidència o el malestar envers uns polítics que es pensen que són el sursum corda? Volen els ciutadans muts i a la gàbia?\nPer això, amb els resultats electorals del 10 de novembre, lluny de confirmar-se «el naufragi d'un projecte polític fracassat», veiem, com deia el Sr. Jordi Xargayó, director de Diari de Girona, que «l'independentisme creix», ja que al 2008 hi havia 13 diputats independentistes i ara n'hi ha 23.\nEl Sr. Pedro Sánchez, que creia que s'havia carregat l'independentisme, ha defensat «l'acatament» de la sentència condemnatòria als presos independentistes, perquè «garanteix l'íntegre compliment» de les penes imposades als líders sobiranistes. Però seria bo que el Sr. Sánchez recordés l'indult als Srs. Barrionuevo i Vera, ministre i secretari d'Estat, respectivament, amb el govern del PSOE i condemnats pel cas GAL. I que el PSOE indultà 13 policies i guàrdies civils (i el PP, 26), condemnats per tortures. Al contrari, els Jordis han estat condemnats a 9 anys per pujar damunt un cotxe de la guàrdia civil. Com deia el bisbe Francesc, de Girona, en la festa de Sant Narcís, «com a cristians podem demanar que l'alliberament s'ofereixi als dirigents polítics i líders socials, condemnats amb penes de presó i d'inhabilitació».\nNi el Suprem ni els polítics del PSOE, del PP o de Cs, no poden decidir tots sols el futur de Catalunya, sense comptar amb els partits independentistes. ¿No recordem les paraules de l'aleshores príncep Felip quan digué: «Catalunya és la que els catalans volen que sigui?»\nAmb les eleccions del dia 10, el Sr. Sánchez no pot defensar el «naufragi d'un projecte polític fracassat» pel que fa a l'independentisme. A més, el Sr. Sánchez hauria de recordar que el PSOE, al congrés de Suresnes, defensava «la llibertat dels presos polítics i sindicals, el dret de reunió i d'expressió, el dret a la vaga i a la manifestació i el dret d'autodeterminació dels pobles».\nI si com va dir el Sr. Rajoy l'1 d'octubre no es va celebrar cap referèndum sinó que només va ser un pícnic, ¿a què ve ara aquesta sentència tan dura?


El Lloret deixa escapar el triomf a l'últim moment i empata a 1 contra el Manlleu | Nova Ràdio Lloret\nUn moment del partit del Club de Futbol Lloret (Portal 7)\nEl Club de Futbol Lloret va empatar a 1 contra el Manlleu, en la novena jornada de lliga de la Primera Catalana. Els homes d’Albert Batllosera van gaudir de les millors ocasions del partit, però van deixar escapar el triomf en un contraatac dels rivals.\nEl partit, en la primera part, va ser molt igualat. Tot i les poques ocasions de gol, els lloretencs es van avançar per mitjà de Marc Vilà, que va aprofitar el rebuig en una pilota al pal d’Adrián Expósito, per posar el marcador momentani d’1-0, amb el què es va arribar al descans.\nPerò els locals no van poder mantenir la victòria i van cedir l’empat en una jugada al contraatac del Manlleu, que va finalitzar el visitant Dídac Serra. El Lloret, amb diverses ocasions, no va tenir encert de cara a porteria i no va poder sumar el tercer triomf consecutiu.\nL’entrenador, Albert Batllosera, lamenta especialment l’última acció del partit, en què Adrián Expósito va perdonar en un mà a mà amb el porter rival.\n“Queda un regust molt amarg perquè les hem tingut fins al final però això és futbol i ens hem d’aixecar, estem en una bona dinàmica”\nEl Club de Futbol Lloret acaba la jornada en el sisè lloc de la classificació, amb 12 punts. La pròxima jornada, inici de la segona volta, a casa, davant de la Unió Esportiva Tona.\nArticle anteriorHotelers, restauradors i comerciants, preocupats i indignats amb el confinament comarcal\nArticle següentComencen les obres de millora al carrer Camí de les Cabres


La investigació sobre la promoció de la lectura en la 2.0 – Un faristol per llegir millor\nPublicat el Abril 16, 2013 Abril 16, 2013 per maitemvv\nDurant i després de la lectura de la tesi doctoral “Promoció de la lectura en el marc educatiu”, he anat revisant capítols, ampliant continguts, aplicant pràctiques lectores i difonent conclusions i resultats en diverses revistes. La tasca ha estat molt enriquidora (i no dic que l’haja finalitzat ja, encara tinc moltes coses a dir) perquè m’ha servit per a centrar-me en punts concrets i veure el benefici que m’ha aportat la realització d’aquest treball.\nDurant la realització de la tesi, vaig poder compartir a Conca amb un bon nombre de doctors i doctorands la investigació teoricopràctica que duia a terme centrant-me d’una banda, en l’estat de la qüestió que plantejava mitjançant el marc legistiu, el de la investigació i el de la Web 2.0 i, d’altra, en el treball de camp que havia posat en marxa. I, a més, la revista científica OCNOS em va publicar:\nLas buenas prácticas seleccionadas incluyen las actividades más destacadas que se han realizado en cada centro y han dado buenos resultados como son la tertulia dialógica, el fórum, el audio-libro, el glogster, el quizz, la geolocalización, el blog colectivo, el taller de prensa, los relatos digitales, el club de lectura, la biblioteca de los lunes o el wiki de poesía. La selección se ha llevado a cabo a partir de unos indicadores que parten de tres perspectivas y que muestran los beneficios que aportan.\nA la revista digital Relatec em vaig centrar en la metodologia i el procés de l’estudi de casos en tres centres educatius valencians. Explicava com, a partir de l’objectiu principal basat en els beneficis de l’ús de les tecnologies a l’aula per a la promoció de la lectura, es derivaven uns altres tres d’específics que compartien espai amb les metodologies qualitatives concretades en l’estudi de casos, el grup de discussió i la triangulació. I aquestos tres mètodes s’aplicaven en les diverses fases en què es dividia la investigació: l’observació, l’anàlisi i l’aproximació, les quals es duien a terme pel grup de treball.\nDes d’una perspectiva més divulgativa a la revista Caràcters vaig escriure “Adolescents a l’aula, TIC i lectura”, amb la finalitat d’arribar a tot tipus de lectors i explicar la necessitat de les tecnologies i de la lectura en el marc educatiu ja que forma part del nostre dia a dia i formarà part del futur dels adolescents.\nCal destacar, com a més significatiu, que la realització d’aquestes pràctiques va suposar una millora en els adolescents de la seua lectoescriptura i de l’alfabetització digital, així com l’aprenentatge d’actuar de manera autònoma, aprendre a pensar i tindre iniciativa pròpia. A més, els alumnes se sentiren protagonistes, estigueren familiaritzats i còmodes amb aquests mitjans, li veieren utilitat i tingueren possibilitat d’elecció. Pel que fa a les plataformes, aquestes suposaren la compartició d’informació, la possibilitat de fer treballs junts, la participació de diverses disciplines i formats, la informació de la periodicitat i la mostra del procés i dels resultats, és a dir, de l’avaluació.\nL’article conjunt amb la meua directora de tesi, Gemma Lluch, ha estat possiblement l’article més ric perquè hem pogut contrastar la nostra visió externa de la investigació; la seua perspectiva com a guia de la investigació i observadora del grup de discussió i la meua perspectiva com a observadora del treball de camp, moderadora i assistent del grup de discussió. L’article planteja l’estudi de casos, la metodologia de la investigació, el procés de la investigació, els resultats (sobre els docents, estudiants, lectura i plataformes) i, finalment, la discussió i les conclusions on totes dues coincidim a afirmar:\nLa principal conclusió és que l’ús de plataformes i eines virtuals a l’hora de\ndissenyar el treball sobre i amb la lectura a l’aula és no sols recomanable\nsinó que podríem dir imprescindible.\nPosted in Bones noves (o no), Projectes de lecturaEtiquetat Articles, Beneficis, Lectura, Tesi, TIC


Grans àugurs que anuncien la mort de la premsa en paper (Àlex Gutiérrez)\nDiferents gurus d’això del periodisme han vaticinat la imminent extinció dels diaris en paper\n2 min. 07/03/2016 19:34\n651x366 Surt ‘The New Day’, el primer diari que neix al Regne Unit en 30 anys / TRINITY MIRROR Surt ‘The New Day’, el primer diari que neix al Regne Unit en 30 anys / TRINITY MIRROR\nEl problema de predir la fi del món és que és un lose-lose total. Si l’encertes, no hi haurà ningú per treure’s el barret per la capacitat anticipatòria. Si l’erres, hauràs de suportar l’escarni col·lectiu.\nA una escala molt menor, diferents gurus d’això del periodisme han vaticinat la imminent extinció dels diaris en paper. I, esclar, el temps va corrent, la premsa segueix entestada a sobreviure i passa que algú repesca una predicció de Nicholas Negroponte de l’any 2010 en què assegurava: “D’aquí poc temps, cap allà al 2015, la premsa escrita no existirà”. Glups. Un altre expert, de nom Ross Dawson, es va atrevir a fer un mapa de coloraines augurant l’any en què apareixeria l’últim diari imprès en cadascun dels països. Als Estats Units situava la mort del paper l’any que ve. Però al país hi ha centenars de diaris encara en funcionament. (A Espanya, per cert, es va curar més en salut: deia que el paper s’acabaria el 2024.) La web Newspaper Death Watch també deia que el 95% dels diaris locals dels EUA no sobreviurien a la crisi. El país ja dóna per superat aquell sotrac i, tot i això, 137 milions llegeixen almenys un cop a la setmana diaris impresos.\nJo, en particular, sóc fan de Philip Meyer. Aquest professor de periodisme a la Universitat de Carolina del Nord va escriure, l’any 2004, el llibre The vanishing newspaper. Allà situava l’òbit de la premsa en paper el 2043. No el 2042, no el 2044: el 2043. Nascut l’any 1930, és biològicament poc probable que el ja emèrit catedràtic pugui enfrontar-se a la seva predicció: tindria 113 anys. Ni jo mateix, que sóc del 1974, posaria la mà al foc d’arribar-hi. Però m’ho apunto a l’agenda. I, mira, així ja tinc un Pareu màquines mig fet per aleshores.


JOCS DE OS - Juga gratis a jocs online\nJocss online gratis os\nAquí trobaràs una selecció de jocs os per jugar gratis a SuperJocs.com, la web de jocs gratuïts a Internet. Tria jocs os de la llista i juga ara, sense descarregar res. Aquests jocs os són gratis.\nJuga a jocs os\nMés jocs de os\nI per a jugar gratis a os\nNo et perdis aquests jocs os\nTots els jocs os\nJOCS de OS per a jugar gratis i online. Juga ara i sense descarregar res a jocs de os a Super Jocs, la millor web de jocs gratis online.. Juga ara a jocs de os, és gratis i no has d'instal·lar res si jugues a la web de jocs SuperJocs.com. Aquí trobaràs Jocs os. Si vols jugar a os gratis, visita'ns cada dia a SuperJocs.com. Tots els dies actualitzem els jocs i no oblidis recomanar-nos als teus amics i amigues!


Les escoles de música de la Conca reben l’impuls econòmic de la Diputació | EFMR.cat\nInici Notícies Cultura Les escoles de música de la Conca reben l’impuls econòmic de la...\nLes escoles de música de titularitat municipal de la Conca han rebut una aportació econòmica de la Diputació de Tarragona per tal de garantir l’ensenyament musical al territori. En total un import total de 54.000 euros s’ha destinat a les escoles de la comarca.\nLa Junta de Govern de la Diputació va aprovar aquest juliol la concessió de 400.000 euros en ajuts per a 27 escoles de música municipals. Les tres escoles de la Conca de Barberà també s’han beneficiat d’aquesta línia d’ajuts que es distribueixen tenint en compte un criteri de població per tal de garantir als municipis amb menys habitants l’accés a recursos que permetin oferir els ensenyaments musicals. D’aquesta manera, l’Escola Municipal de Música de l’Espluga de Francolí ha rebut 18.524 euros, l’Escola Municipal de Música de Montblanc 15.151 euros i l’Escola Municipal de Música de Santa Coloma de Queralt 19.264 euros.\nAmb aquests ajuts la Diputació de Tarragona vol preservar les oportunitats d’aprenentatge musical i l’accés a aquests estudis. De fet, la institució és titular de tres centres d’ensenyament musical que ofereixen estudis reglats a Tarragona, Reus i Tortosa.\nArticle anteriorVimbodí tindrà un nou parc infantil de grans dimensions al Raval de Lleida\nArticle següentArran denuncia vincles amb l’ultradreta de la seguretat del Transport Nocturn


La minicentral d'Arcalís començarà a funcionar abans de final de mes\nLes mútues parroquials esperen iniciar la construcció de la instal·lació d’Aixovall durant l’abril\nLa minicentral hidroelèctrica d’Arcalís serà la primera que entrarà en funcionament. Les mútues parroquials, agrupades en la societat Productora d’Energies Renovables S.A. (Persa), ja n’han enllestit la construcció i a falta d’acabar de tancar uns últims serrells preveuen que en uns quinze dies pugui entrar en funcionament. Així ho va explicar el portaveu de l’Associació d’Entitats del Sector Energètic (AESE), Joan Carles Grau, que va assegurar que “està provada i funciona perfectament”. El darrer mes s’hi han fet proves d’estanquitat i s’ha posat en marxa per comprovar que tot anava segons el previst. Ara bé, per no interferir en la\nSr.Ajona,discrepo totalment de la seva teoria sobre l'aigua utilitzada per fer neu,no es igual treure aigua del riu quan els cabals ja son molt baixos,que tornarla al riu quan a la fosa de neu a la Primavera,ja quan els rius baixen grans i l'aigua no s'aprofita ni es necssita.\nAquesta mini,ja ha començat amb greus problemes per falta d'aigua,quan la central funciona,els canons de neu de l'estació es queden sense aigua, no poden fer neu "no s'havia previst" un altra,quan més llum es necessita menys aigua hi ha als cabals,penso que no compensará mai la inversió.Trinxar les muntanyes si que ho han fet.


Barcelona Antiga - LLocs, Costums i Tradicions: Joan Brossa (1919-1998)..."me'n vaig a peu"\nJoan Brossa (1919-1998)..."me'n vaig a peu"\nUn record a en Joan Brossa, polifacètic Barceloní que avui fa deu anys va passar al mes enllà. Des-de aquí vull reflectir un petit homenatge a aquest gran Barcelonauta de cap a peus, i mai mes bé dit, doncs en Brossa coneixia molt la nostra ciutat, tal i com ha de ser: A PEU!.\nAquest es un fragment d'un article aparegut a L'Avui, ja fa un temps, i que vaig guardar-me en memòria. Quan el vaig llegir em vaig sentir molt identificat amb ell.\nEl pedestal són les sabates: Les sabates van ser sempre un dels objectes predilectes dels seus poemes objecte. Brossa canviava poc de sabates i de model, que repetia any rere any de les prestatgeries de Can Segarra, sabateria a la qual servava tota la seva fidelitat. Joan Brossa era el poeta del "me'n vaig a peu", que travessava tot Barcelona per seguir les reunions i compromisos amb els seus amics o per anar al seu estudi del carrer Balmes. Durant anys no va fer servir cap mena de transport públic, ja que a penes duia mai diners a la butxaca. O el duien els seus amics en cotxe o anava a peu, fins que Teresa Pàmies li aconsellà una targeta d'autobús per a jubilats que va acabar per convèncer-lo, i aleshores agafava el 31 des de Gal·la Placídia fins al carrer Gènova, que va ser el seu primer itinerari en bus, ja a mitjan anys 80.\n(...) escrit per per Pilar Parcerisas a l'Avui el Dijous, 25 de gener del 2007.\nCruïlla del passeig de Gràcia amb la Gran Via de les Corts Catalanes\nPublicat per JoRDi JVR a 30.12.08\nBon Cap d´Anny i Feliç Anny Nou, del bloc amic de gabriel.\n31 de desembre de 2008, a les 21:42\nMoltes anècdotes de Brossa ens heu ofert en aquest homenatge. Brossa i Barcelona comparteixen la B majúscula inicial. Potser podríem muntar un itinerari per veure tots els racons que ha llegat Brossa a la ciutat?\n1 de gener de 2009, a les 23:02\nDoncs si, Histories i Llegendes de Barcelona es una obra realment encisadora i fascinant, a mi es la que em va fer agafar el cuquet per l’Amades i per l’Historia menys coneguda de Barcelona. Jo la vaig trobar de segona mà al carrer Llibreteria farà uns deu anys i llavors ja em va costar 15.000 pts els dos volums. De totes les maneres el llibreter del carrer Canuda sol ser car.\nMentres espero un nou post teu, rep una salutació.\n15 de gener de 2009, a les 22:15\nMolt interessant, sempre vaig considerar al Brossa d'un altre galàxia!!\nLa foto del seu estudi ple a vesar de revistes i llibres , ja ho deia tot !!\nEt torno finalment moltes de les visites que has fet al meu bloc, ja que crec que es el meu primer comentari al teu bloc, salutacions\n16 de gener de 2009, a les 0:23


La boia de Port Pelegrí: De com treure’n art de la brutícia.\nLa Clídice en ha posat al seu blog un suggerent post que fa referència a una manera de fer art al carrer -una mena de antigraffiti- dibuixats en negatiu damunt de la brutícia del carrer. Una idea que em sembla genial: un art destinat a desaparèixer amb el raig d’aigua de l’empleat públic, a ser netejat pels hàbits higiènics municipals, però fins aleshores, la merda és art i en aquest cas un art efímer i poc agraït.\nQui no ha practicat alguna vegada aquesta mena d’art? A mi m’ha recordat l’antihigiènic hàbit de fer dibuixos amb el dit damunt la pols de la taula bruta o el de donar forma a la taca de tinta, abans de llençar l’esborrany a la paperera.\nNo sé si se’n pot dir art a aquesta mena d’hàbits, alguns d’ells tan escatològics com les pintades amb femta que es poden veure a les parets d’alguns descurats serveis públics, però si que estan carregats d’un alt valor simbòlic.\nEl que si us puc dir és que de matèria prima no ens en falta.\nPublicat per Alberich a dilluns, de juny 07, 2010\nClidice 7 de juny de 2010, a les 12:12\ngràcies per la cita :) i el que s'evidencia, tan si pintes com si despintes, és la necessitat de deixar petjada :) això si, netejant no et poden multar :)\nLluís Bosch 7 de juny de 2010, a les 14:33\nTal com li he dit a la Clidice sobre la qüestió, fa poc vaig veure una acció igual feta per un català. Aniré a buscar seu nom (de tota manera, formava part d'un espectacle sobre les favelas).\nFRANCESC PUIGCARBÓ 8 de juny de 2010, a les 13:18\nAra s'està possant de moda, fins i tot a Rússsia, deu ser que tenim molta merda. Però aixó no és art se'n diu reciclatge.\nAlberich 9 de juny de 2010, a les 8:24\nClídice, crec que tu ho deies l'altre dia: quina xamba per un arqueòleg del 4010 quan trobi un WC del segle XXI amb les seves pintades, frases fetes i tota la pesca! ;D\nAlberich 9 de juny de 2010, a les 8:25\nJa ens en faràs cinc cèntims, Lluís, si trobes alguna cosa sobre el tema.\nAlberich 9 de juny de 2010, a les 8:29\nFrancesc, si alguna vegada vas a Londres no et perdis la Tate Gallery; hi ha de tot: condons, burilles, femta humana i no humana, entre d'altres i meritòries novedoses experiències artístiques...


Els nuclis de Calonge i Son Moja han vist agreujada la seva situació\nEls canvis plantejats per la nova empresa concessionària del servei de transport per carretera en el municipi de Santanyí no estan sent del grat de molts dels usuaris d’aquest municipi. En aquest indret del Migjorn, on fa anys que els usuaris de la zona venen reividicant la necessitat de millores, la situació sembla que s’ha vist agreujada en aquestes últimes setmanes , en especial a dos nuclis del terme: Calonge i Son Moja.\nL’Ajuntament de Santanyí ha fet públic el malestar d’aquests usuaris, mitjançant un comunicat de premsa, on exposa clarament la indignació d’alguns veïnats pels canvis plantejats per la concessionària del servei.\nSegon l’escrit municipal, “a Calonge s’ha eliminat l’aturada situada a la plaça Sant Miquel, i només queda la que està al carrer Castell. En aquest punt, els busos han de fer un revolt per al qual necessiten maniobrar diverses vegades en un punt crític de la circulació del poble. És més, el vehicle ha de fer marxa enrere amb poca o nul·la visibilitat per arribar a l’aturada, i fins i tot, envair el carril contrari i passar per sobre d’un pas de vianants metre es desplaça també marxa enrere. De fet, la maniobra que realitza el bus podria arribar a ser sancionada per incomplir les normes de circulació”.\nSegons ha explicat la batlessa de Santanyí, Maria Pons, “aquesta situació és insostenible. Se suposava que el nou TIB havia de suposar una revolució per al transport a l’illa que seria punter a Europa, i en concret al nostre municipi només veiem que crea perill o situacions de greuge comparatiu amb altres termes. A Calonge, qualsevol dia tindrem un ensurt que podem lamentar, en especial quan tornem a tenir turistes. I no ho diem només els polítics, els veïnats ens ho han traslladat des del primer dia que es va posar en marxa el nou servei”.\nAl que pateixen els calongins s’hi ha de sumar la situació de Son Moja. El Consorci de Transports de Mallorca també ha eliminat una aturada, l’única que hi havia al nucli, i només ha deixat la de la platja de Cala Santanyí, situada a 800 metres. Una distància, relativament curta, però que s’ha de fer a peu per un tram de carretera sense vorera i amb rampes amb un gran desnivell.\nEn el cas concret de Calonge, el bus per poder estacionar en la parada situada al carrer Castell, es veu en la necessitat de fer maniobres que incompleixen clarament les normes de circulació\nPer aquesta raó, la batlessa ha insistit en el fet que “no podem consentir que Son Moja, encara que sigui un nucli petit, sigui maltractat d’aquesta manera, deixant als seus veïnats sense serveis essencials. El Consorci de Transports ens ha proposat una aturada a l’entrada del nucli just a la baixada d’una rampa molt pronunciada, amb el perill que suposa per a la gent, en especial per als més grans. Si l’aturada que teníem fins ara no va bé, la podem canviar on sigui millor, però en cap cas ha d’estar fora del nucli”, ha manifestat Maria Pons.\nEls usuaris també han fet arribar al consistori, les seves protestes per l’augment de les tarifes que han aplicat en alguns trajectes. Fins a l’entrada en vigor del nou conveni, anar de Cala Figuera a Santanyí, un trajecte de dos quilòmetres i mig, costava vuitanta cèntims; a dia d’avui costa un euro amb vuitanta.\nL’equip de govern de l’Ajuntament de Santanyí ja ha anunciat que presentarà una moció al pròxim ple municipal, previst per a finals d’aquest mes de febrer, on reclamarà la millora totes les línies i freqüències i que siguin reconsiderades algunes de les noves tarifes, com va anunciar públicament el conseller de Mobilitat, Marc Pons. També es demana una reunió amb tots els municipis de Mallorca per estudiar com cobrir les necessitats de cada un d’ells i millorar realment el servei de transport.\nNotícies relacionadesaturadesempresa concessionàrialíniesProtestesservei de bus a Santanyíservei de transport per carreteraserveisVeïnats\nUn home és detingut a Manacor per abusos sexuals a menors\nLes tasques d’excavació permeten localitzar dues noves fosses al cementiri de Porreres\nSalut confirma el segon cas de la variant òmicron a Mallorca


▷ Els 18 aliments probiòtics que cal que consumeixis - Kombutxa\nÉs una de les paraules més de moda en el món de la salut i el benestar: aliments probiòtics, begudes probiòtiques, suplements, etc. L’Organizació Mundial de la Salut (OMS), defineix els probiòtics com microorganismes vius que, administrats en la quantitat adequada, poden tenir nombrosos beneficis per a la salut.\nQUÈ SÓN ELS ALIMENTS PROBIÒTICS?\nEls aliments probiòtics són aliments naturals que, una vegada fermentats, contenen llevats i bacteris vius beneficiosos pel nostre sistema digestiu. El seu consum regular contribueix a millorar la microbiota intestinal, també coneguda com a flora. És a dir, prendre probiòtics és especialment beneficiós pel conjunt de microorganismes vius que resideixen als nostres intestins i que influeixen en la nostra salut des de moltes perspectives.\nTenir una microbiota en forma és crucial i ha de ser un objectiu a assolir. De fet, si la nostra flora està sana, entre altres, milloraran les nostres digestions: tindrem una millor absorció de nutrients i una metabolizació més òptima dels hidrats de carboni. De la mateixa manera, sintetitzarem més eficientment vitamines tan importants com la K i les del complex B, i donarem un reforç important al sistema immunitari.\nSegons un estudi publicat per la Universitat d’Stanford, el consum d’aliments rics en fibra combinats amb aliments fermentats, influeix beneficiosament en la diversitat de la nostra microbiota i, a més, també recpercuteix positivament en la reducció dels compostos relacionats amb els processos inflamatoris.\n“Probablement molta gent guanyaria qualitat de vida augmentant la ingesta de probiòtics”. Així ho afirma, en un article publicat a la revista de la facultat de Medecina de Harvard, el professor de nutrició Allan Walker. La publicació apunta que els bacteris bons, presents en els aliments fermentats, interactuen amb el revestiment intestinal per protegir l’organisme d’invasors nocius. D’aquesta manera, ajuden que el sistema immunològic funcioni correctament, cosa que es tradueix en una millor capacitat tant per combatre infeccions com per a rebaixar la inflació crònica.\nEls aliments que han estat sotmesos a un procés de fermentació, és a dir, els aliments fermentats, han desenvolupat microorganismes saludables pel cos humà, coneguts com a probiòtics. Una vegada els ingerim, poden romandre actius als nostres intestins en una quantitat suficient com per alterar la nostra microbiota, essent claus per funcions tan importants com les digestions i la biodisponibilitat de nutrients per a una millor absorció d’aquests o potenciar la salut immunològica. A més, entre d’altres, també poden contribuir a:\nReduir els nivells de colesterol\nIncrementar l’energia per la producció de B12\nAugmentar la salut respiratòria\nMillorar la pell\nLluitar contra la depressió\nSegons un estudi recentment publicat per la Universidat de Stanford, el consum d’aliments rics en fibra combinats amb aliments fermentats, influeix beneficiosament en la diversitat de la nostra microbiota intestinal i que, a més, repercuteix positivament en la reducció de compostos relacionados amb processos inflamatoris.\n“Probablement molta gent gyanyaria en qualitat de vida augmentant la seva ingesta de probiòtics” Així ho afirma, en un artícle publicat en la revista de la facultat de Medicina de Harvard, el professor de nutrició Allan Walker. La publicació apunta que els bacteris bons, presents en aliments fermentats, interactuen amb el revestiment intestinal per protegir l’organisme d’invasors maliciosos. D’aquesta manera, ajuden a que el sistema immunològic funcioni correctament, el que se tradueix en una millor capacitat tant per combatre infeccions com per esmorteïr la inflamació crònica.\nHi ha una manera fàcil d’aconseguir introduir els probiòtics a la nostra vida: a través de suplements. Però tenim una molt bona notícia que estem segurs que t’alegrarà el dia: tots aquests beneficis pots obtenir-los a través d’un grapat d’aliments probiòtics que (potser sense saber-ho) ja consumeixes habitualment.\nAQUESTA ÉS LA LLISTA DELS ALIMENTS PROBIÒTICS FERMENTATS NATURALS MÉS RECOMANATS PELS EXPERTS\nPotser és l’aliment probiòtic més popular. Lleugerament àcid, està elaborat a partir de llet de vaca, cabra o ovella. El iogurt és un autèntic bàsic a les nveres i està completament instaurat com a font de probiòtics a la nostra dieta des de fa moltíssims anys. Si vols aprofitar tots els seus beneficis saludables, no ho dubtis: busca que la llet de la base del teu iogurt provingui d’animals de pastura i prioritza que no hagi estat pasteuritzat perquè els seus microorganismes i bacteris continuïn vius.\nSi prens iogurt, estem segurs que t’agradarà el seu cosí. La traducció ràpida del mot turc kefir (keyif) seria “trobar-se bé”. Pot sortir alguna cosa malament? Com el iogurt, el quefir també és un làctic fermentat, amb més bacteris i menys lactosa que el seu famós cosí germà. El seu gust, a més, és més àcid.\nAmb diferents cepes que el de llet, el quefir també es pot elaborar amb aigua i afegir-hi gustos amb fruites, herbes o espècies per obtenir una beguda gasosa. Ambdues varietats són riques en àcid làctics de la família Lactobacilus. Entre d’altres, desintoxica la sang i el fetge.\nOriginari d’Àsia, aquest aliment probiòtic és un te que ha fermentat amb la col·laboració d’una colònia simbiòtica de bacteris i llevats, Symbiotic Culture of Bacteria and Yeast (SCOBY). El resultat és una beguda entre dolça i àcida amb una suau bombolla natural. És la beguda probiòtica amb més diversitat bacteriana. Per triar el millor kombucha, cerca’n un que s’hagi elaborat seguint el mètodo tradicional, que contingui ingredients reals, que tingui el mínim sucre possible, que estigui envasat en vidrio i que sigui sense pasteuritzar com el que elaborem a Mūn Ferments desde 2015 en 8 deliciosas variedades: Kombutxa. Aquí t’expliquem com i quan veure kombucha.\nÉs el fermentat ideal pels amants del menjar cruixent. S’elabora a partir de la fermentació de col , a la que es poden afegir altres verdures com la pastanaga, el nap o els raves, i algunes espècies. Té bacteris naturals que produeixen àcid làctic, com el Lactobacillus. Ideal para acompanyar mil i un plats, des d’afegint-ne una mica a l’amanida que més t’agradi fins a acompanyar-lo d’un plat amb proteïna.\nLa saborosa versió coreana del xucrut neix al fer fermentar col xinesa amb sal i salsa de peix. Aquesta, es barreja amb espècies i aliments picants com els raves, l’all o el gingebre i esdevé una proposta culinària increïblement sorprenent i carregada de probiòtics. Atreveix-te a incorporar-lo com a acompanyant del teu plat preferit. No hi ha límit per a la imaginació a la cuina!\n6/18 Formatge cru\nHi ha tantes varietats de formatge que seria realment complicat incloure aquí un llistat que les recollís totes. Cru, és sinònim de viu, sense pasteuritzar i amb una quantitat important de probiòtics. Busca, preferiblement, que la llet amb la que hagin fet el formatge provingui d’animals de pastura. De cabra, d’ovella, de vaca -si és en format fresc-, el formatge cru és ric en probiòtics Thermophillus, Bifudus Bulgaricus i Acidophilus.\nÉs un dels adobats més populars al Japó i s’obté de fer fermentar ume, una varietat nipona de fruita entre un albercoc i una pruna que s’asseca, se sala i fermenta durant mesos. L’umeboshi es pot trobar amb la fruita sencera, en forma de pasta o, fins i tot, conservat en vinagre. En un bon bento japonès, mai falta per acompanyar l’arròs. També pot acompanyar makis i onigiris. Pren nota: és ideal per combatre la ressaca, estimular la digestió, netejar el fetge i protegir el sistema nerviós.\n8/18 Vinagre de poma\nAmb un gust més suau que el de vi, el vinagre de poma ajuda a controlar la pressió arterial i redueix els nivells de colesterol. Així mateix, millorar la sensibilitat a la insulina i ajuda a perdre pes. Estudis clínics el relacionen amb la millora de pacients amb diabetis. A afegir-ne a totes les amanides i plats, doncs!\nFàcils d’elaborar, són un clàssic a totes les taules i una font fantàstica de probiòtics que agrada tothom. Cogombrets, cebetes, pastanagues, coliflor, naps, raves … Sobretot, molt important, que no siguin pasteurizats és crucial. Tant, com no confondre amb els que s’elaboren afegint vinagre perquè aquests no tenen res de probiòtics.\nAquest magnífic aperitiu de fama mundial també és un aliment probiòtic! És molt important que les triïs ecològiques i que no continguin benzoat de sodi, un additiu que els resta propietats. Ah, i no paris fins trobar-les sense pasteuritzar.\nVa néixer a Indonesia, però el seu consum s’ha extès per tot el món, sobretot com a substitut de la carn ja que és una font important de proteïnes. S’aconsegueix tot fent fermentar la soja, com el tofu, però té més fibra i vitamines que aquest. Es pot menjar cru i també admet diferents tipus de cocció. Té tantes possibilitats culinàries, com beneficis probiòtics.\nPresent a moltes receptes tradicionals japoneses, s’elabora a partir de la fermentació de soja, ordi o arrós integral amb koji, un fong. La seva versió gastronòmica més famosa és en sopa. A la cuina macrobiòtica, s’empra de regulador digestiu. També ajuda a regular la pressió arterial i beneficia al cor, segons es desprèn d’alguns estudis científics. Vermell, blanc o negre, tria el que més t’agradi, i sobretot, gaudeix-lo!\nÉs un aliment realment peculiar molt popular al Japó on, la seva cultura culinària, està plena d’aliments probiòtics. La seva elaboració es basa, una vegada més, en la fermentació de la soja. Amb una textura viscosa especialíssima, conté el poderós Bacillus subtilis, que, segons s’ha demostrat, reforça el sistema immunològic, dona suport a la salut cardiovascular i millora la digestió de la vitamina K2. També conté nattoquinasa, un enzim antiinflamatori que preveu la coagulació de la sang i està carregada de proteïnes.\n14/18 Sèrum de mantega o buttermilk\nAquest fermentat s’elabora amb el líquid que es produeix al batre la nata fresca i es pot fer servir per receptes dolces i creacions salades. És molt popular a l’Índia, al Nepal i al Pakistan, però, poc a poc, ha anat guanyant adeptes a tots els països del món. Té poc greix i un sabor àcid molt característic. Entre els seus beneficis: ajuda a reduir l’acidesa, potencia la salut dels ossos i és un aliat a l’hora de perdre pes.\nSegur que coneixes aquesta beguda de color vermell molt fort i un sabor realment difícil de definir. El kvass és de consum molt habitual a l’Europa de l’Est. Tradicionalment s’elaborava fermentat ordi o sègol. Més recentment, s’hi ha anat incorporant fruites i remolatxa. Els seus probiòtics són de la família dels Lactobacilus. Entre d’altres, desintoxica la sang i el fetge.\nEspirulina, kombu, chlorella…. Et sonen? Doncs, estan carregades de Lactobacilus i Bifidobacterias i, cada vegada més, són protagonistes de plats de cuina. Dona un toc especial als teus brous casolans i amanides amb microalgues. Són una interessant bomba probiòtica.\n17/18 Xocolata negra\nPor si mateixa, la xocolata negra no conté probiòtics, ens sap molt greu. La bona notícia és que algunes investigacions suggereixen que el cacau pot tenir un efecte similar als probiòtics. Facilita que sobrevisquin al tracte digestiu, arribin al còlon i ajudin a digerir i a absorbir nutrients.\n18/18 Pa amb massa mare\nA més de deliciós, el pa que es fa a partir de massa mare o sourdough, també és un aliment probiòtic, segons estudis científics. Durant la fermentació, els bacteris descomposen els hidrats de carboni. A més, encara que durant la cocció, els microorganismes es moren, el resultat és un aliment predigerit pels llevats i, per tant, més digestiu.\nTipus de bacteris saludables\nTingues en compte que els tipus de bacterias saludables que necessita el teu cos pertanyen a 7 famílies:\nEls aliments fermentats, a més d’un gust espectacular que et convidem a descobrir i unes possibilitats culinàries pràcticament infinites, aporten moltíssim a la nostra salut. A més de la seva aportació de probiòtics, també afegeixen a la nostra alimentació àcids orgànics que contenen: el làctic, l’acètic i el glucònic. Uns àcids que contribueixen a reduir el pH intestinal i, amb això, eviten el creixement de bactèries patògenes que en són sensibles.\nPerquè la microbiota estigui en forma, cal que sigui diversa i estigui equilibrada. Així doncs, opta per diversificar. La fórmula és molt: si hi ha més diversitat de cepes probiòtiques, hi ha més salut. Anima’t a introduir quefir de tant en tant als teus postres i a acompanyar el teu entrant amb xucrut i olives. Incorpora el kombucha com a beguda als teus menjars, després de practicar exercici i, en comptes d’aquest cafè de mitja tarda.\nAixí doncs, feliç varietat i bona dieta. Mai és tard per començar a descobrir aquest aliments probiòtics i afegir gustos i textura en plats i gots.\n24 x 275 ml PaleoBirra Lemon (llúpol i llimona)\n6×750 ml GINGER Kombutxa (poma-gingebre)