La inspecció a Diari La Veu provoca la reacció dels mitjans i desperta la solidaritat a les xarxes - Nosaltres La Veu\nDimarts, 26 de gener de 2021 a les 15:05h\nRedacció de Diari La Veu a València\nFa una setmana, Sergi Tarín publicava al setmanari El Temps un article sobre la trajectòria de Diari La Veu i la sanció de 62.000 euros imposada per la Inspecció de Treball en concepte de quotes a la Seguretat Social no satisfetes per 58 col·laboradors que l’Administració entén que eren falsos autònoms i devien haver estat contractats entre 2016 i 2019. Entre ells, alguns professors i professores, funcionaris, periodistes autònoms, professionals, jubilats... Fins i tot una notària per la confecció de tres escriptures i una estudiant en pràctiques en conveni amb la Universitat. Molts dels columnistes només publicaven dos articles mensuals. Col·laboradors i freelances que no van ser mai treballadors a temps complet o parcial del Diari La Veu ni van fer cap treball ni feina a la redacció periodística ni van usar els mitjans materials i informàtics de La Veu. Col·laboradors i freelances que tampoc no van formar part mai de l'estructura i que facturaven a aquest mitjà puntualment, de la mateixa manera que facturava a altres mitjans.\nLa notícia es va difondre ràpidament per les xarxes socials i va provocar una allau de reaccions d’incredulitat i indignació, i també moltes mostres de suport i solidaritat. El dimecres 20, el periodista Francesc Viadel feia una piulada en què compartia l’article de Tarín i deia:\nInjúries, atacs polítics, denegació d’ajudes institucionals, greuges comparatius, traïcions polítiques, tancaments... I ara una inspecció de treball surrealista que deixa ‘La Veu’ a un pas de la desaparició definitiva. https://t.co/sMEGLT3t6b via @ElTemps_cat\n— Francesc Viadel (@FrancescViadel) January 21, 2021\nUna piulada a la qual el sociòleg Rafa Xambó afegia:\nHe d'agrair a @joanbaldovi que s'ha interessat immediatament pel cas. Si tinguérem uns quants Baldos igual ens aniria prou millor. Confiem que s'ature aquest despropòsit contra l'únic intent de fer un diari digital integrament en valencià. @nosaltreslaveu\n— Rafa Xambó (@RafaXambo) January 20, 2021\nRepercussió mediàtica i política\nL’endemà, dijous 21, l’edició valenciana d’El Diario.es publicava un article de Lucas Marco en què explicava els fets i es feia ressò de les declaracions de Moisès Vizcaino: «L’editor de Diari La Veu sosté que amb la interpretació que fan els inspectors “cap mitjà podria tindre col·laboradors externs”». Unes explicacions que l’equip d’Edicions Diari La Veu Cooperativa Valenciana també va donar en un comunicat aparegut el mateix dia en Nosaltres La Veu. Un escrit en què, entre altres coses, s’apuntaven alguns detalls del que havia ocorregut: «Les diligències, dutes a terme per un equip de quatre inspectors i subinspectors, van començar el 28 de novembre de 2019, just quan El Confidencial va publicar que un jutjat de Barcelona investigava si les ajudes al valencià atorgades per Ximo Puig afavorien una trama que desviava fons a empreses involucrades en el procés català. Entre les peces de l’engranatge, suggeria la notícia sense contrastar, hi havia el Diari La Veu. Malgrat que unes poques hores després es destapava la mentida, el mal ja estava fet i la dreta anticatalanista no va dubtar a escampar la denúncia contra un mitjà modest com és el nostre».\nEls missatges d’estupefacció i d’ànim arribaven de tot arreu. Col·laboradors de Diari La Veu que havien rebut la notificació de la Seguretat Social se’n feien creus. Íngrid Lafita, per exemple, deia en Twitter:\nJo també soc una de les 58 persones que han rebut la carta. Era, com @SergiTarin, una freelance que facturava a eixe mitjà com a d'altres empreses; una autònoma que es pagava la quota i que tenia una cartera de clients.\nPero hay que ir a por el pez chico.https://t.co/0pzCZ9AuDT\n— Íngrid Lafita (@IngridLafita) January 20, 2021\nEn el mateix sentit s'hi pronunciaven Toni Mollà, Laia Mas, Maria Part, Lorena Escandell, Xavier Moreno i Xavi Castillo. Ferran Casas, subdirector de Nació Digital i president del Grup Barnils, piulava:\nQuin escàndol... tot el suport als amics de @nosaltreslaveu del País Valencià i a la premsa feta i pensada en valencià https://t.co/9qUeOAqojD\n— Ferran Casas (@Ferrancm) January 21, 2021\nTambé s'hi produïen reaccions des d’altres àmbits, com ara la de l’humorista i presentador de televisió Eugeni Alemany:\nTrobes que la millor forma de parar-ho -i alhora de mostrar solidaritat- seria que la resta de periodistes denunciaren tots els mitjans on treballen? No creus que s’anul·laria l’expedient, perquè clar...\n— Eugeni Alemany (@EugeniAlemany) January 21, 2021\nPer la seua banda, les organitzacions cíviques també ens feien costat a les xarxes. Així, Plataforma per la Llengua es posava a la disposició de Nosaltres La Veu, Acció Cultural del País Valencià insistia en la necessitat de tindre mitjans en català com el nostre i El Tempir afirmava:\nElegir @nosaltreslaveu és optar per un model de mitjans de comunicació que permeta la viabilitat de la llengua, informar en clau valenciana, cohesionar el PV, aprofundir la democràcia i enfortir consciència de valencianitat. El contrari? És un atac per voler portar-nos al no-res pic.twitter.com/rCx0icdpKj\n— El Tempir (@ElTempirdElx) January 21, 2021\nI la Plataforma pel Dret a Decidir del País Valencià, Decidim!, organitzava en poques hores un acte en línia, celebrat divendres 26, amb la presència de Moisès Vizcaino, el director d'El Temps, Manel Lillo, el periodista Francesc Viadel i el sociòleg, músic i escriptor Rafa Xambó. A més, també ha llançat una campanya de suport a Diari La Veu amb el hashtag #SalvemLaVeuPV i un manifest al qual es poden adherir les persones que vulguen.\nLa vesprada del mateix dia, Carles Mulet, senador per Compromís, presentava al registre d’entrada del Senat un escrit en què exposa els fets i pregunta al Govern espanyol si ha mamprés algun tipus de campanya persecutòria contra els mitjans independents que publiquen en valencià al País Valencià i quin és el motiu d’aquesta actuació. També pregunta si s’ha actuat contra altres mitjans valencians i quines mesures pensa adoptar el Govern per complir l’article 3 de la Constitució i protegir i posar en valor el valencià i, per extensió, els mitjans de comunicació que fan un gran esforç per normalitzar la nostra llengua.\nLa reacció dels mitjans de comunicació\nDe seguida, altres mitjans de comunicació també es van interessar per la inspecció de Treball a Diari La Veu i van publicar cròniques sobre l'assumpte. A Comunicació 21, el portal català del sector de la comunicació, paraven atenció en les declaracions de Moisès Vizcaino: «Se’ns ha impedit de fet poder accedir i comparèixer a la inspecció, i s’ha vulnerat així el nostre legítim dret de defensa a més d’impedir-nos poder contrastar i contradir els suposats “fets comprovats” en els quals es basa l’acta i amb els quals estem en total disconformitat per ser falsos, erronis o inexistents».\nAlhora, les xarxes continuaven bullint. Josep-Lluís Carod-Rovira, l'exvicepresident del Govern de Catalunya i i exlíder d'ERC, afirmava a Twitter: «L’ofensiva contra Nosaltres La Veu, únic mitjà digital en la nostra llengua al País Valencià, és tan descarada i evident que supera tots els límits!» Un missatge que ha tingut quasi cinc-cents retuits.\nFins i tot el col·lectiu Riders X Derechos VLC obria un fil en què reflexionaven sobre la inspecció de Treball a Diari La Veu:\nSempre hem dit que la lluita no és només cosa de Riders. En el gremi del periodisme i molts altres s'estén el model fraudulent dels falsos autònoms. Sembla, que mentre alguns segueixen impunes i l'admn no actua, d'altres són perseguits amb contundència incomprensible (fil) pic.twitter.com/x0Hsqv5U7e\n— Riders X DerechosVLC (@RidersxVLC) January 22, 2021\nDissabte 23, El Temps publicava «Reflexions per recuperar Diari La Veu», un article en què es feia ressò de la trobada en format digital organitzada per la Plataforma pel Dret a Decidir del País Valencià. I Joan Canela escrivia al diari Público, «Ofensiva d'Inspecció de Treball contra un dels pocs diaris digitals editats en valencià», un text que recull les declaracions d’Antoni Rubio, membre de l’executiva de la Unió de Periodistes Valencians. Unes declaracions en les quals, «malgrat que s’ha volgut mostrar prudent "per no tenir totes les dades" i avisar que la Unió no opina sobre la situació de les empreses amb Inspecció de Treball, sí que s’ha mostrat “sorprés” pel que anomena “un procediment poc habitual” i preocupat perquè si l’actitud de la Inspecció de Treball s’estén a la resta de mitjans “pot perillar la feina de molts col·laboradors i freelance”».\nDiumenge 24, Lis Gaibar escrivia a El Salto Diario «La veu silenciada del País Valencià». Un reportatge en el qual remarcava que Moisès Vizcaino havia deixat clar que «ni un euro del que han invertit les persones en aquesta tercera fase de Diari La Veu es gastarà en el pagament de la infracció si s’executa» i que «en qualsevol cas, estan disposats a seguir endavant i es defensaran tant per la via administrativa com per la judicial». Per la seua part, Elisenda Rovira publicava una entrevista a l’editor de Diari La Veu en què destacava: «No tenim cap altre deute, només un amb l’Estat espanyol que ens farà tancar».\nLa publicació d'aquest contingut ha sigut possible gràcies a les més de 500 agermanades.


EcoConcern · Innovació Social: Seminari i debat del que s’ha fet durant el mes, avançant en temes d’Innovació Social, sostenibilitat, decreixement al nostre entorn\nSeminari i debat del que s’ha fet durant el mes, avançant en temes d’Innovació Social, sostenibilitat, decreixement al nostre entorn\nAquest dimarts dia 26 de Març a les 19,30 h a la seu de C)Carders 12, ppal._RAI_\n– Segona sessió del seminari d'estudi i debat del que s’ha fet durant el mes, avançant en temes d’Innovació Social, sostenibilitat, decreixement i altres...\nCada últim dimarts de cada mes, fem un seminari entre els assistents sobre estudi i debat dels temes d’actualitat que es tracten a EcoConcern, tals com innovació social dins de les perspectives de la sostenibilitat i el decreixement.\nEn aquesta segona sessió del seminari practicaren i aprendrem a utilitzar les xarxes socials per poder compartir el pensament que generem en les nostres xerrades i debats. Treballarem el nostre bloc "El Racó del debat", Twitter, i el nou perfil de facebook...\nPerfilarem entre totes i tots els assistents els eixos que treballarem en les properes sessions per\npracticar la innovació social al nostre entorn. En la primera sessió es va parlar de com podríem fer més sostenible el barri de Sant Pere i Santa Caterina i de fer un llistat per portar a l'administració o fer una acció sobre un tema concret. Algunes idees que es van xerrar l'altre dia van ser soroll, trànsit sense motor, gestió de residus, i com podem fer més verd el nostre barri...\nRESUM PRIMERA SESSIO\nEl dimarts 23 de febrer es va fer la Primera sessió seminari sobre estudi i debat\ndel que s’ha fet durant el mes, avançant en temes d’Innovació Social,\nsostenibilitat, decreixement i altres.\nDegut a una indisposició del nostre company Joan García, va ser la Maria Toral qui\nva portar el tema.\nSi agafem informació, cal veure el que es pot fer amb ella. Cal aconseguir que\nl’Associació funcioni a nivell digital i així poder visualitzar el que s’està fent.\nTenim 5 possibilitats per fer-ho:\n1 – Blog, http://elracodeldebat.blogspot.com Poder veure i escoltar les activitats dels\ndimarts, buscant dins del bloc el que interessa entrant per matèries.\n2 – Twitter, http://twitter.com/EcoConcern_BCN Resums dels papers d’Innovació\nSocial i Sostenibilitat (falta posar-hi un índex).\n3 – Facebook, EcoConcern-Innovació-Social Connectar amb amics i explicar o\ncomunicar noticies, amb informació del que es fa a diferents nivells.\n4 – Correu electrònic, ecoconcern@pangea.org Per enviar correus a EcoConcern.\n5 – Web, http://www.pangea.org/ecoconcern\nAquest darrer mes de gener hem pogut veure que és i fa el RAI (que ens acull en el\nseu local), la problemàtica de la desaparició de les abelles amb un documental molt\ninteressant i com es i que fa la CUP.\nPer fer coses a nivell de barri es podria crear un grup de treball sobre les\ninformacions que es parlen i posar en qüestió els problemes que van sortint (que es\npot fer per evitar accidents domèstics de bicis o monopatins, pacificació del barri\namb la creació de prioritats peatonals i llocs per fer activitats).\nEn les properes sessions anirem perfilant com fer tot el que volen fer.\nEn la primera sessió es va parlar de com podríem fer més sostenible el barri de Sant Pere i Santa Caterina i de fer un llistat per portar a l'administració o be fer acció sobre un tema concret. Algunes idees que es van xerrar l'altre dia van ser soroll, trànsit sense motor, gestió de residus, i com podem fer més verd el nostre barri.\nAnònim 29 de març 2016, 20:50:00\nMolt interessant aquests seminaris per aprendre noves maneres de comunicar-se.


L’Escola Ginebró permetrà convalidar els estudis de batxillerat a EUA | Ginebró\nL’Escola Ginebró oferirà a partir del curs 2018-19 el Batxillerat High School, que permet als alumnes obtenir simultàniament la doble titulació de batxillerat del sistema espanyol i nord-americà. Es tracta d’un títol oficial, reconegut en tots els estats i per totes les universitats dels EUA.\nEls alumnes que cursin el Batxillerat High School hauran de realitzar online una sèrie d’assignatures referents a llengua, cultura i història americana, apart de les assignatures pròpies del Ginebró. El programa té un cost addicional, que inclou sessions grupals i reunions individuals a distància amb professors de les assignatures addicionals, per tal de reforçar coneixements, resoldre dubtes i millorar l’anglès. A més, El Ginebró assigna un tutor de la pròpia escola perquè faci el seguiment de l’alumne.\nEl Batxillerat High School es pot cursar en 2, 3 o 4 anys, i està adreçat als alumnes que actualment realitzen estudis secundaris, ja que és recomanable fer la doble titulació entre 3r d’ESO i 1r de Batxillerat.\nanglès, batxillerat, batxillerat dual, Estats Units, EUA


Quins drets teniu com a llogaters segons la llei d’arrendaments urbans?\nExpliquem els punts clau de la LAU per a reclamar els drets com a llogater · Durada del contracte, on va a parar la fiança o el lloguer per habitacions\n‘Sembla que viure de lloguer sigui sinònim de resignació’, diu Irene Sabaté, portaveu del sindicat de llogaters de Barcelona. Explica que ha arribat l’hora de revertir aquest concepte social i començar a reclamar els drets dels llogaters que recull la llei d’arrendaments urbans (LAU).\nLa inestabilitat econòmica i les dificultats per a aconseguir préstecs bancaris a l’hora de comprar un habitatge ha fet que una gran part dels ciutadans opti pel lloguer i que aquesta sigui l’única manera de tenir un habitatge digne. De fet, segons que recull l’Institut d’Estatística espanyol, el 26,7% dels habitatges de les Illes són de lloguer; al Principat, ho són el 23,6%; i al País Valencià, el 16%.\nÉs preferible contactar amb una agència intermediària o directament amb el propietari?\nEn el moment de començar a cercar un pis de lloguer, la cosa més habitual és trobar el contacte d’una agència intermediària. Tanmateix, és preferible contactar directament amb el propietari, ja que la intermediació que fa l’agència immobiliària comporta pagar-ne uns honoraris sense que el llogater en tregui cap benefici. ‘Una de les nostres reivindicacions és que els honoraris de les agències els assumeixin els propietaris, creiem que és injust que qui realment es beneficia del servei, el propietari, no sigui qui el pagui’, diu la portaveu del sindicat.\nUn altre dels aspectes a tenir en compte quan cerquem un pis és que tingui el certificat d’eficiència energètica. Des de l’1 de juny de 2013, és obligatori que se’n faci referència en l’anunci de l’habitatge. És un certificat que vetlla per la reducció de despeses en subministraments energètics i exigeix als propietaris el bon manteniment dels aïllaments de l’habitatge, com ara finestres, per evitar fuites d’energia que fan créixer les despeses econòmiques.\nEls aspectes clau quan signem el contracte\nAbans de signar el contracte, és important de llegir-lo amb cura i negociar-ne les condicions amb el propietari. La durada del contracte pot ser pactada. En cas que no s’arribi a cap acord, haurà de ser d’un any, prorrogable en anualitats fins als tres anys, segons que preveu la LAU. En el cas que el llogater no vulgui prorrogar el contracte, ha d’avisar el propietari amb trenta dies d’antelació, com a mínim.\nUn cop signat el contracte, el propietari ja no es podrà fer enrere, tret d’una sèrie de supòsits, entre els quals, que n’hagi de fer ús. ‘Tot es pot pactar, hi ha flexibilitat, però s’ha de ser conscient de l’asimetria de poder que hi ha entre les dues parts’, diu Sabaté.\nEl contracte ha d’especificar el preu exacte de l’arrendament, que serà vigent durant tota la seva durada, tot i que es pot especificar la possibilitat d’una pujada anual d’acord amb l’augment de l’IPC. Cal tenir en compte que els preus són regulats per la llei de l’oferta i la demanda i, per tant, serà difícil que es pugui negociar el preu. Sí que es pot consultar els índexs de referència de preus de lloguer a cada territori.\nUn altre dels punts clau a l’hora de signar el contracte és deixar clar qui assumirà les despeses (comunitat, impostos, assegurances, etc.) i el pagament de les reparacions en casos d’avaries.\nOn va a parar la fiança del llogater?\nLa LAU només obliga que la fiança correspongui a una mensualitat en els habitatges sense moblar i dues en els moblats. ‘No és això, que passa a la pràctica, és una clàusula que s’incompleix sistemàticament’, explica Sabaté. D’altra banda, segons la llei, el propietari ha de dipositar la fiança a l’Institut Català del Sòl (INCASÒL), en el cas del Principat, a l’Institut Balear de l’Habitatge (IBAVI), a les Illes, i a la Conselleria d’Hisenda de la Generalitat Valenciana, en el cas dels habitatges llogats al País Valencià. Aquests tres organismes són els encarregatsde gestionar les fiances dels llogaters en cada territori respectivament.\nUn cop acabat el contracte, el propietari només podrà restar-ne la quantitat corresponent a la reparació de danys ocasionats pel llogater. Per a assegurar-se que ho fa així, el llogater pot demanar-li les factures.\nLloguer alegal d’habitacions\nUna de les pràctiques més comunes, sobretot a les grans ciutats, és el lloguer per habitacions, però la LAU no ho preveu pas. És, doncs, una pràctica alegal sense cap mena de regulació. De fet, en molts contractes de lloguer s’exclou la possibilitat de rellogar parts de l’immoble a altres persones. D’altra banda, hi ha propietaris que gestionen ells mateixos aquesta mena de lloguer sota condicions que no estan establertes enlloc. S’ha de tenir en compte, per tant, que cap contracte de lloguer d’habitació no queda emparat per la LAU.\n‘Molts propietaris ja donen per fet que el llogater, segons la capacitat d’ingressos que tingui, haurà de compartir el pis. Passa amb molts pisos d’estudiants, on ja s’entén que hi haurà com a mínim dues o tres famílies donant suport a aquells habitants. Normalment, un dels estudiants és el titular del contracte i la resta paguen en negre’, explica la portaveu del sindicat.


Política de cookies | Barnasants | Projecte de cultura en xarxa\nUtilitzem cookies pròpies i de tercers per a obtenir dades estadístiques de la navegació dels usuaris i millorar el servei. SI acceptes o continues navegant, considerem que n’acceptes l’ús. Pots canviar la configuració i obtenir més informació aquí (enllaç a pàgina de cookies).\nComplint amb allò disposat a l’article 22.2 de la llei 34/2002, de l’ 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i el Comerç Electrònic,aquesta pàgina web informa en aquesta secció sobre la recollida i tractament de cookies.\nUna cookie és un petit fitxer de text que s’emmagatzema al vostre navegador quan visiteu gairebé qualsevol pàgina web. La seva utilitat és que la web sigui capaç de recordar la vostra visita quan torneu a navegar per aquesta pàgina. Les cookies solen emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d’ús, enllaços a xarxes socials, accés a comptes d’usuari, etc. L’objectiu de la cookie és adaptar el contingut de la web al vostre perfil i necessitats, sense cookies els serveis oferts per qualsevol pàgina es veurien minvats notablement. En visitar la nostra pàgina web recopilem informació estàndard d’Internet així com detalls sobre patrons de comportament dels visitants. Aquesta informació no conté en cap cas dades de caràcter personal, ni s’associa amb una altra informació que permeti identificar l’usuari. En cas de ser necessària informació personal li seria sol·licitada de manera explícita.\nEn navegar per les nostres pàgines web, l’usuari pot enllaçar amb uns altres llocs Web on tinguem presència. Quan l’usuari selecciona aquesta opció serà dirigit a aquest lloc Web, i una vegada abandonades les nostres pàgines no podem responsabilitzar-nos de l’ús de cookies que facin aquests llocs\nWeb aliens a aquesta Companyia.\nPots configurar les cookies de la nostra web accedint al Panell de configuració de cookies


Selecció socorrista i conserges piscina estiu 2015 | Ajuntament de Montbrió del Camp\nSelecció socorrista i conserges piscina estiu 2015\nDes d'avui dia 29 de maig fins el proper divendres dia 8 de juny resta obert el període d'inscripció per a la provisió d'una plaça de socorrista/monitor de natació per la propera temporada d'estiu 2015 a la Piscina Municipal.\nTots els interessats en el procés selectiu que tinguin els títols pertinents han de presentar la sol·licitud mitjançant el model normalitzat així com el seu currículum a les oficines de l'Ajuntament en horari d'atenció al públic.\nDes d'avui dia 29 de maig fins el proper divenders dia 8 de juny resta obert el període d'inscripció per a la provisió de dues places de recepcionista/conserge per la propera temporada d'estiu 2015 a la Piscina Municipal.\nPer participar en el procés selectiu tots els interessats han de presentar la sol·licitud mitjançant el model normalitzat així com el seu currículum a les oficines de l’Ajuntament en horari d’atenció al públic.\nLa prova escrita serà el dimecres dia 10 de juny a les 20:00 hores a la Casa de Cultura.\nModel de sol·licitud de feina amb convocatòria (Pdf, 84,3 Kb)\nAnunci bases selecció conserges/recepcionistes (Pdf, 1,70 Mb)


Curs on-line - Alumnat amb Trastorn de l'Espectre Autista - Autisme la Garriga\nEl dia 8 de juny comença una nova edició del curs “Alumnat amb Trastorn de l’Espectre Autista: bases teòriques i estratègies d’intervenció en el context escolar” pretén:\nProporcionar al professorat o altres especialistes de centres escolars conceptes teòric-pràctics sobre el Trastorn de l’Espectre Autista.\nConèixer els models i estratègies amb evidència científica per a les bones pràctiques a l’atenció d’alumnes amb Trastorn de l’Espectre Autista.\nProporcionar i aplicar estratègies d’intervenció específics per a l’atenció de l’alumnat amb Trastorn de l’Espectre de l’Autisme.\nAquesta activitat s’adreça a professorat d’educació infantil, primària i secundària, mestres d’educació especial, psicòlegs i psicopedagogs de centre, auxiliars, vetlladors, mestres d’audició i llenguatge o altres.\nTambé pot ser d’utilitat a altres agents escolars que treballin en context escolar i que, per tant, pugui estar en contacte amb alumnes amb Trastorn de l’Espectre Autista (monitors de menjador, professional de secretaria, neteja, cuina…)\nMés informació i inscripcions: A la web: http://cerac.cat/formacio/curs-on-line.html\nNotícia anteriorPrevious post:Repte aconseguit! A l’aigua! Autisme i mobilitat reduïdaNotícia següentNext post:Segona edició 2020: Alumnat amb Trastorn de l’Espectre Autista


Entra en funcionament la nova àrea de la UCI Quirúrgica | Hospital Clínic Barcelona\n26 de abril de 2012 2012-04-26\nEl passat 21 d'abril es va inaugurar el que serà la nova àrea pertanyent a la Unitat de Cures Intensives Quirúrgiques -UCI Quirúrgica-, que acollirà els pacients de les Unitats de Reanimació Post Anestèsia (URPA) i de Reanimació (REA) de forma temporal, fins el proper mes d'octubre, per causa de les obres que s'estan duent a terme. Aquesta nova àrea, ubicada al pavelló 4 del tercer pis de l'hospital, ha estat objecte d'una profunda i total remodelació, tant dels espais com de les instal·lacions, tot dins la línia d'actualització de la zona quirúrgica dels pavellons 4 i 6 marcada en el projecte que coordina la Direcció d'Infraestructures.\nEntre les característiques principals de la nova obra cal esmentar la sensació d'amplitud que ofereix l'espai, així com la il·luminació natural disponible en quasi tots els boxes, gràcies a la presència de finestres que donen a l'exterior, cada una d'elles amb doble cortina -per anul·lar o tamisar la llum- en color blanc o morat, d’acord amb el color dels paraments verticals de les parets. El conjunt -boxes i zona de control d'infermeria- resulta d'una gran diafanitat i claredat, potenciades per una generosa utilització del vidre amb presència de grans cortines venecianes d'alumini, de maneig automàtic, que cobreixen les finestres entre boxes i el vidre que separa aquests del passadís. Amb això s'afavoreix a la vegada la intimitat dels pacients i el control infermer, mentre es manté la sensació d'amplitud de tota l'àrea. La combinació dels colors blanc i blau, amb tocs morat/violeta, proporcionen un ambient a la vegada net i sedant.\nTambé és de destacar la presència de llums graduables tipus LED al sostre de tots els boxes, que pot manipular-se de forma manual o automàtica i que presenta la particularitat de seguir el cicle circadià -llum més groga pel matí i el vespre, més blavosa al migdia- per ajudar als pacients a mantenir el cicle nit-vigília i a no alterar el seu cicle de son. Igualment, s'ha disposat un llum horitzontal a nivell del terra en cada box, el qual, al restar situat sota el llit, ofereix una visibilitat suficient a l'equip assistencial sense necessitat de molestar el pacient, especialment de nit. Tots els boxes disposen, a més, de braços dobles articulats suspesos del sostre per evitar tot contacte amb el terra i els cablejats; pica rentamans de material polifenòlic continu, fabricada en una peça i amb totes les juntures rodones per facilitar la desinfecció i neteja, connexió de diàlisi i trucada amb llum d'avís. Així mateix, la majoría dels boxes estan ja preparats per a la instal·lació de grues que facilitaran la mobilitat dels pacients que per les seves característiques ho requereixin.\nPer mantenir al màxim la desinfecció de tota l'àrea, l'entrada a la Unitat la conforma una porta de vidre que s'obra de forma automàtica, i a l'interior s'ha instal·lat un sistema d'aire amb filtratge 'absolut HEPA', propi de sales netes, que consta de 4 etapes de filtratge de les diferents mides de partícules. L'aire, que prové 100% de l'exterior i es renova constantment sense ser recirculat, manté la sala a pressió positiva, impedint que penetri l'aire extern sense filtrar i que es barregi l'aire dels diferents boxes dels pacients. Igualment, per al mobiliari s'ha utilitzat un laminat de material de resines fenòliques de gran resistència, que no es veu afectat per la humitat, no es podreix i té un component fungicida. Una altra mesura que reforça l'aïllament i desinfecció d'aquesta sala és l'habilitació del local tècnic i àrea de residus a l'exterior de la Unitat. Al local tècnic es concentren els quadres elèctrics, les connexions dels grups electrògens, els vigilants d'aïllament eléctric (alarmes) i un SAI que garanteix l'enllumenat dels boxes i el servei informàtic vital assistencial en cas d'interrupcions de línia. Compta també amb una alarma de seguretat que està fixada a 25 graus de temperatura.\nPer últim, cal esmentar el detall arquitectònic que es troba a l'entrada i que, redescobert gràcies a les obres, s'ha restaurat i conservat per què pugui ser observat per qualsevol visitant: es tracta d'un fragment del zòcal original de l'edifici, d'estuc planxat i amb sanefa pintada, que correspon al què antigament era el primer pis de l'hospital.


El meu diari d’estiu (nova edició) – Machado Grupo de Distribución\nEl meu diari d’estiu (nova edició)\nRecordes què va passar durant el millor estiu de la teva vida? Quins gelats menjaves, quins amics vas ver, on et vas banyar? Aquest diari està pensat perquè les nenes i els nens puguin escriure d una manera creativa què els passa durant cada dia de les seves vacances. Es divertiran escrivint, exercitaran la memòria, faran volar la imaginació, i tindran un record per a tota la vida. Aquest diari inclou: Un diari perquè cada dia de l estiu hi apuntis el que t ha passat. Trucs i consells per imaginar un estiu de 10. Dies especials amb exercicis d escriptura creativa. Passatemps divertidíssims. Llistes de plans, idees, llibres, videojocs, cançons… Rànquings dels millors moments de l estiu. Idees per dibuixar, escriure… i viure! Creiem que els nostres estius són inoblidables…, però l única manera de no oblidar-los és prenent-ne nota.


Junqueras no penja l'estelada, com demana ERC - El triangle\nL'alcalde de Sant Vicenç dels Horts diu que no és la bandera institucional i que no hi ha acord municipal\nEl líder d’Esquerra Republicana de Catalunya (ERC), Oriol Junqueras, ha justificat la desmarcada de l’Ajuntament de Sant Vicenç dels Horts, que ell governa, de la crida d’ERC als alcaldes perquè pengin l’estelada als consistoris.\nEn una entrevista a Onda Cero, Junqueras ha indicat que “no ho hem plantejat per moltes raons. La primera de totes, perquè la bandera de Catalunya és la bandera de Catalunya i evidentment no és l’estelada, que representa una opció ideològica que jo comparteixo, que és la independentista, per tant, té tot el meu suport i la meva consideració, però en qualsevol cas la bandera institucional és la del país“.\nEl líder d’ERC, que havia ajudat a difondre a Twitter una crida per posar estelades als Ajuntaments i desobeir la Junta Electoral Central (JEC), ha negat el fet d’haver ignorat aquesta crida tot assenyalant que “Nosaltres diem que si un Ajuntament creu oportú tenir-la i té un acord el que hem de fer és respectar-ho i la JEC no ha d’avantposar les seves decisions a la voluntat democràtica expressada en un ple“.\nJunqueras ha explicat que “De moment no s’ha plantejat i, per tant, no ho hem fet. Tan legítim és tenir-la com no tenir-la, com posar-la al balcó, com posar-la en un pal. Amb tot el nostre respecte per a totes les banderes.\nSant Vicenç dels Horts no havia penjat l’estelada abans de la decisió de la JEC, que n’ordena la retirada durant la campanya electoral.\nPrevLa ‘número dos’ d’Antifrau tenia un sou inflat a còpia de dietes\nL’efecte ‘boomerang’ de Construïm


Oriol Alcázar, un somni que comença a ser realitat - FutbolCatalunya.com\nEl tècnic del Sant Cugat i director de l’Acadèmia Kaptiva Esports, Oriol Alcázar, es juga aquest diumenge tres punts d’or amb el seu equip a Nou Barris. Espera l’EE Guineueta de Luis Gallego i els dos equips, que estan empatats a 31 punts, volen guanyar\nEl tècnic del Sant Cugat i director de l’Acadèmia Kaptiva Esports, Oriol Alcázar // FOTO: O.A.\nOriol Alcázar forma part d’una última generació d’entrenadors que han pogut convertir en realitat el seu somni de ser professional. Primer va treballar en categories inferiors, es va desplaçar dos anys a Tailàndia com a seleccionador, i ha tornat per a compaginar la direcció del primer equip del Sant Cugat i l’acadèmia internacional Kaptiva Esports.\nVa néixer a Sant Cugat, es va formar a Sant Cugat, va jugar al Sant Cugat i, després d’una etapa a Tailàndia, ha assumit la direcció del primer equip de futbol del Sant Cugat i l’Acadèmia de futbol internacional (Kaptiva Esports). Molts nens de totes les parts del món agraeixen aquesta atractiva proposta d’estudis, futbol i residència amb professionals de primera línia.\nVa coincidir amb David López, Jordi Masip i Víctor Rodríguez al Mercantil, va tornar al Sant Cugat, va compaginar ser futbolista i entrenador i als 23 anys ja es va centrar en entrenar. “M’agrada molt entrenar, portava el juvenil del Sant Cugat (2012) i no podia amb tot. Abans vaig estar a Rubí, Martorell i L’Hospitalet a juvenils per després aprofitar i marxar a Tailàndia”, comenta.\nORIOL ALCÁZAR: “ESTIC EN UN CLUB ON ES TREBALLA MOLT BÉ”\nFEM50 | Des del 1971 fent història.\nAquest 2021, celebrem el 50è aniversari del Femení del Sant Cugat FC.\nOrgulloses d’haver arribat als 50. Fem i fent història. 💜#SomVermelliNegres #SomelSantCugat pic.twitter.com/fz6cICGkCR\n— Sant Cugat FC 🎗 (@SantCugatFC) March 8, 2021\nPer què se’n va anar tan jove a Tailàndia?\nAmb 28 anys em va arribar aquesta oportunitat per a ser entrenador de la sub 19 i de segon en la sub 21, a través d’una empresa (Icona) i vam marxar 4 entrenadors. Era una oportunitat molt maca, vaig passar a viure el futbol 100 x 100 i vam jugar per tota Àsia.\nEs casa i se’n va a Tailàndia!\nVa ser una coincidència, en el 2017 em casava i teníem el viatge de noces a Tailàndia. Va ser el destí i vam estar allà dos anys i mig.\nI ja es compleix un any del seu retorn.\nTot són etapes i era una cosa complicada per a la meva dona també.\nDóna per a viure?\nSí, Molt bé. Tinc la sort que estic molt estable amb les dues feines i aqui segueixo.\nEl tècnic vallesà ha aconseguit col·locar al seu equip al capdavant del subgrup 1B de Primera Catalana // FOTO: O.A.\nPels seus resultats en el primer equip del Sant Cugat tot li va molt bé!\nSí, estic en un club on es treballa molt bé, on hi ha molta paciència i s’intenten fer les coses amb un bon pla de present i futur.\n“AQUEST DIUMENGE ES POT DONAR LA GLÒRIA O LA FRUSTRACIÓ”\nAquest és el futur? Que superprofessionals dirigeixin el futbol amateur?\nCrec que sí. A Sant Cugat jo destacaria la seva mentalitat, un grup envejable a Catalunya, que continua creixent i la gent que treballem allà ens sentim molt còmodes i valorats. S’intenta cuidar molt al treballador dins de les possibilitats que hi ha.\nQuan se li pregunta quin tipus de futbol presenta un equip, què contesta, o l’important, com sempre és guanyar o guanyar?\nOriol compagina el seu responsabiliad en el Sant Cugar amb la direcció de l’Acadèmia internacional, Kaptiva Esports // FOTO:_ O.A.\nEns centrem en el que diem a un equip que és el més jove de Primera Catalana. Una de les coses que comentem quan muntem l’equip és que el nostre objectiu era que aprenguessin, que gaudissin als partits i entrenaments i competir. Aquest pas s’ha donat aconseguint ser un dels equips que més juguen de la categoria i obtenint millors resultats dels imaginats.\n“BUSQUEM JUGADORS AMB AMBICIÓ I QUE SENTIN EL CLUB”\nAquesta plantilla com es confecciona? Es mira cap a categories inferiors o fitxant?\nEl Sant Cugat ve d’un ascens de Segona Catalana i es compta amb 13/14 jugadors d’aquí i després es fa una cerca de joves que el club ja coneix perquè havien format part del nostre futbol base o que s’adaptin al nostre model de joc. Busquem jugadors amb ambició i que sentin el club; 18 dels nostres futbolistes han format part del futbol base i això és molt difícil de trobar.\nEl sentiment de pertinença és molt gran i la unió fa sortir cap endavant.\nPel costat esportiu són l’equip menys golejat del seu subgrup (11), és a dir, per al seu entrenador la millor defensa és una bona defensa?\nJo sóc un entrenador ofensiu per a qui preval el joc atractiu, ser protagonista amb la pilota i intentar generar ocasions, però és important equilibrar. Al final, tot va lligat i, si no encaixes, tens moltes possibilitats per a guanyar. L’important és saber atacar i trobar aquest equilibri.\nA nivell espectador és espectacular: Sant Cugat i Guineueta, amb 31 punts, i només promociona un. Massa cruel?\n“QUE NO HI HAGI ASCENS DIRECTE NO HO VEIG MOLT BÉ”\nAquest model és molt difícil per a aconseguir l’ascens. La Guineueta ha fet una temporada increïble, li hem pogut retallar encara que cal tenir en compte a Les Franqueses i Mataró. Que no hi hagi ascens directe no ho veig molt bé encara que sigui futbol.\nAquest diumenge toca Guineueta-Sant Cugat i amb un empat es beneficia més a qui ve per darrera.\nEs poden donar moltes variants segons el resultat. Si guanyem al camp de la Guineueta i el Llefià no guanya, ens podem proclamar campions i, si empates o si perdem per dos, queda tot obert a la útlima jornada en la que nosaltres esperem al Mataró. Dependríem de nosaltres, amb gol average favorable enfront dels de Nou Barris, però, no tindríem cap opció si perdem per dos gols. Es pot donar la glòria o la frustració, així és el futbol. Anirem amb il·lusió.\nEntén que només pugin 2 mentre que Tercera es queda amb 17?\nAl final, nosaltres volem més opcions i no sols 2 de 40, no obstant això és el que toca i cal acceptar-ho.\n“CAL TOCAR AMB ELS PEUS A TERRA I SER CONSTANT”\nFinalment: primera temporada al Sant Cugat, tècnic molt jove que mira sempre cap amunt o partit a partit?\nAmb ambició i apuntant alt, si és així hi ha més opcions d’arribar. Cal tocar amb els peus a terra i ser constant en la feina. Tinc clar que m’agradaria poder viure del futbol.\nPublicat a Futbol Amateur, Titulars | Tagged Kaptiva Sports, Oriol Alcázar, Sant Cugat


El CTT Olot és a punt de donar la sorpresa però acaba derrotat davant del CTT Ateneu (3-4) - Olot TelevisióOlot Televisió\nÚltima actualització 08 febr. 2014\nEl Club Tennis Taula Olot ha jugat aquesta tarda davant l’Ateneu, tercer classificat de segona catalana, en un partit difícil. L’equip garrotxí ha signat un gran partit en totes les facetes i ha arribat al duel de desempat, però en el matx de dobles la sort s’ha decantat a favor del conjunt visitant.\nAmb el cap ben alt ha caigut el CTT Olot en la complicada cita que tenia aquest dissabte a casa davant el CTT Ateneu 1882. Els olotins han fet un gran partit.\nAdri, que s’ha enfrontat a Chacón, el major perill del rival i un jugador molt contrastat en categories més altes, ha estat a un gran nivell i els seus companys l’han correspost en els enfrontaments posteriors.\nCada un dels partits estava molt igualat i ha estat una tarda molt emocionant a la sala de tennis taula del pavelló olotí.\nEls sets han anat caient d’una i altra banda i fins passades les dues hores, els dos equips no han donat els punts per perduts.\nEn el tram final, Dani Pons forçaria el desempat derrotant al seu rival i tot es decidiria a cara o creu jugant a dobles.\nLa qualitat visitant i sobretot la sort, que ha girat l‘esquena als locals, han decidit la victòria (3-4).\nTot i aquesta ensopegada, el CTT Olot segueix ferm en la lluita per la permanència, que enguany està essent molt disputada. Veurem si aquesta bona actuació, tot i la derrota, dóna ànims als garrotxins per seguir el seu camí cap a la salvació a la categoria.


Foc i Rock'14 - Diables de Les Corts\nLa Revetlla de Sant Pere a Les Corts te un nom: Foc i Rock! I el passat dissabte 28 de juny, el barri va participar i gaudir de manera activa en la 17ena edició de l’acte, amb un marcat caràcter renovador.\nUna festa de barri pel barri amb una comissió molt nova i amb ganes de oferir propostes per grans i petits. El Foc i Rock… i Verbena! d’aquest 2014 va ser tot un èxit en que ens vam sentir molt a gust tota la gent que formem part de la Plataforma Infantil i Juvenil de Les Corts. El bon rotllo i la diversió va ser imperant al llarg de tot el dia i de la nit entre els membres de les entitats joves de la Plataforma.\nLlevar-se ben d’hora per començar a muntar tot el “sarao” a Plaça Concòrdia i a les 12 del migdia, encetar el Foc i Rock amb els tallers pels més petits -com el de globoflèxia en que vam participar activament Diables-, per seguir amb el dinar de germanor a Plaça i el posterior postra “enverinat”: el concurs de menjar pinyes. A Diables vam intentar estar a l’altura dels dominadors dels concursos de endrapar del barri (Casal de Joves El Racó), i vam poder aconseguir un digne tercer lloc. Per davant, dos membres de El Racó, per variar!!! 😉\nLa tarda va començar a animar-se amb els tallers de serigrafia (on vam fer-nos molts la nostra samarreta tropical de Foc i Rock d’enguany), collars i malabars de foc. Concòrdia començava a omplir-se poc a poc, i amb la rua de les entitats tabaleres per diferents punts de Les Corts, la gent anava congregant-se a plaça. A les set de la tarda, la tabalada conjunta va aplegar molts veïns, que esperaven un dels plats forts: el Correfoc, amb el Guardià de Les Corts -el drac del barri-, els Bocs de Can Rosés, Trip-Itaka, La Repúbli-k de l’Avern i Diables de Les Corts. Al finalitzar el recorregut i les enceses conjuntes finals, la música era la protagonista del vespre i de la nit de la revetlla: torn dels concerts de Atzagaia, Wiskey on the Rocks i la batalla de deejays cortsencs.\nLa 2º edició de la Trobada Inter-Galàctica de Dj’s Cortsencs va deixar un ambient de festassa esbojarrada a Concor fins la matinada i amb un nou guanyador del concurs: La Repúbli-k de l’Avern i les seves representants, amb ritmes canyeros i un bon espectacle a tarima, tot adobat amb una exhibició de malabars de foc.\nVa ser una vetllada intensa, divertida, de molta feina i ple de foc i rock. Cada dia que passi quedarà menys per tornar al Foc i Rock…. i Verbena! de l’any que ve!\nDiables de Les Corts vol fer un especial agraïment a la Comissió de l’acte: sense ells, l’èxit i la participació de tot@s no hagués sigut possible!!!! MIL GRÀCIES!!!!! A l’imatge d’adalt teniu els culpables de tota aquesta bogeria!\nTambè us deixem un recull de fotos i el vídeo de la Gopro Diablera (tabalada i cremada des de dins de El Guardià)…\nAnteriorPrevious post:III Nit de Foc CortsencaSegüentNext post:IV Fira del Món del Foc


Cinc clàssics juvenils per emportar-te a la platja - La Veu dels Llibres\nÉs ben sabut que dur llibres a la platja és sexi. Només has d’anar amb compte que no acaben com una croqueta o que no vulguen prendre un bany. Per això, per si vols ser sexi i a més, jove, he pensat a fer-te cinc recomanacions de clàssics juvenils que t’aniran bé mentre prens el sol.\nL’illa del tresor, de Robert L. Stevenson (traducció de Joan Sellent)\nAquest és evident: què és més estival que una illa amb un tresor? T’ho cregues o no, vaig llegir aquest llibre –per primera vegada– l’estiu passat, i feia molt, molt de temps que no m’enganxava tant un llibre. L’acció és continuada i no et deixa temps a prendre alè. No, no és una novel·la de pirates: és LA novel·la de pirates. La difusora del tòpic, però, per això, la que els tòpics refregits no han estat capaços de superar. Deixa’t estar de pirates del Carib que lluiten amb homes-polp i vine a seguir les passes al jove Jim Hawkins, que ajuda en la posada familiar. La malaltia del pare de Jim i l’arribada del capità Billy Bones, un vell llop de mar, desencadenen un seguit de peripècies que el duran fins a l’illa on s’amaga un tresor. La gràcia del llibre és que no et deixa descansar. Ni a tu, ni a Jim. T’atrapa. Quan encara no s’ha resolt una subtrama, ja n’ha començat una altra i se t’han fet les tres del matí llegint. Per això, llig aquest llibre en estiu, quan no hages d’anar a treballar l’endemà i pugues dir: vinga, un capitolet més.\nQuaderns Crema (2001)\nLa volta al món en 80 dies, de Jules Verne (traducció de Jesús Moncada)\nÉs la novel·la perfecta per fer-li la volta al món, viure l’exotisme i estalviar-te els avions. Però, ep! Has de llegir-la ben conscient que es va escriure en el segle XIX. Hi ha alguna cosa que no ha envellit massa bé, com ara allò de la damisel·la en perill o la perspectiva occidentalista. En qualsevol cas, ací també trobaràs acció i escenes memorables, des de l’ambient elitista del Reform Club londinenc al viatge a cavall d’un elefant a l’Índia. L’honor, la paraula donada, la sensació de progrés tecnològic o la flegma britànica també s’hi retraten amb gràcia. I, si us heu criat en els anys 80-90, no podreu evitar llegir amb aquella cançoneta de fons: “Son, ochenta días son, / ochenta nada más / para dar la vuelta al mundo...”. Els feliços anys 90. El fascinant segle XIX.\nEl llibre de la jungla, de Ruyard Kipling (traducció de Marià Manent)\nDoncs sí, El llibre de la selva (o de la jungla, en la traducció de Marià Manent) és un llibre! Qui ho havia de dir, eh? Si t’abelleix anar de safari, El llibre de la jungla potser fa que t’ho repenses. La jungla té les seues lleis, estrictes i dures, i és ben fàcil que els humans no hi encaixem... si no és que rebem una educació com la del Mowgli, adoptat pels llops i deixeble de l’os Baloo. Però les històries van més enllà d’aquest jove i, després d’alguns capítols amb ell, trobarem més contes amb uns altres personatges –animals. La traïció, l’aventura, l’amistat, el treball en equip o els llaços familiars recorren l’obra de cap a cap. I sobra dir que quedaràs molt bé davant dels teus amics si vols presumir, durant la sobretaula, explicant què hi ha de «cert» en la versió de Disney.\nEdicions 62 (2006)\nLes bruixes, de Roald Dahl (traducció de Manuel Florensa)\nUn xiquet i la seua àvia passen les vacances en un hotel de luxe i endevineu qui hi està celebrant un congrés...? Crec que tenia uns nou anys quan la meua cosina segona em va passar aquest llibre. I recorde perfectament que em va fer por. El fet que una bruixa pogués semblar una persona normal que aparegués qualsevol dia a la porta de casa preguntant per mi em va semblar aterridor. Per sort, l’àvia del protagonista ens ajuda a reconèixer-les. Més val que lliges aquest llibre abans de fer l’entrada a l’hotel, no fos cas que a l’habitació del costat s’allotge una bruixa i no la saberes identificar.\nEstrella Polar (2013)\nContes escrits a màquina, de Gianni Rodari (traducció de Francesc Sales)\nQuè passaria si un cocodril es presentés a un concurs radiofònic? I si un motociclista volgués casar-se amb la moto? Llegiu Rodari: tant és l’edat que tingueu. Perquè és veure com treballa el mestre: com aplica la seua Gramàtica de la fantasia. Com ajunta dues paraules a l’atzar i en fa un conte amb tota mena de detalls, o com es fa preguntes tan estranyes que necessita resoldre-les. L’absurd, l’humor i també la crítica social s’hi donen la mà i ens diverteixen i ens sorprenen a parts iguals en relats breus. Són tan refrescants que pots llegir-los mentre et fas l’orxata.\nEstrella Polar (2020)\nI la crema solar\nAlguns d’aquests llibres –els tres més antics– han estat adaptats i versionats de mil maneres i sota mil formes i colors. Però jo t’he parlat de les traduccions directament de l’original, no de les adaptacions. Fixa’t que els traductors són d’una talla extraordinària i no solament ens porten la història, sinó també l’estil amb què es van escriure. Si, encara així, tens la pell lectora un poc sensible, pots posar-te la crema solar en adaptacions de les obres de Stevenson, Verne i Kipling. Però només que la tingues un poc bronzejada de llum de llibre, no ho dubtes i capbussa’t en aquestes traduccions. Bon estiu!


Inici - Oportunitats i aliances per a la ciutat postcovid - Àgora de Lleida – La Paeria – Ajuntament de Lleida\nOportunitats i aliances per a la ciutat postcovid\n30 de juny i 1 de juliol de 2020\n“Àgora de Lleida. Oportunitats i aliances per a la ciutat postcovid” és un espai de debat i reflexió sobre la Covid-19 celebrat l’estiu de 2020 amb l’objectiu d’analitzar com incorporar els nous paradigmes que es deriven d’aquesta pandèmia global per construir, entre tots i totes, una Lleida més equitativa, saludable, segura i preparada per al futur.\n10.30 h “Després de la pandèmia: canviarà la nostra vida?” Conferència inaugural del filòsof Xavier Antich\nEl Congrés va arrancar tractant els eixos de Governança i excel·lència operativa, i Imatge, projecció i promoció de ciutat amb ponents com Tatxo Benet, Simona Levi, Ismael Peña- López i Marta Grañó. Hi va participar, també, la periodista Laia Servera (directora de l’InfoK) i la visió dels infants hi va tenir un lloc destacat.\n11.15 h Taula rodona amb Antoni Trilla, epidemiòleg i cap de medicina preventiva de l’Hospital Clínic\nÀgora de Lleida es va endinsar en els eixos de la Igualtat, diversitat i inclusió i l’Emergència climàtica i sanitària amb veus autoritzades com les de Xavier Pelegrí o Joan Cuevas, entre altres, i es va obrir a la participació de tothom amb un taller amb l’economista Ramon Marrades.\nÀgora de Lleida. Oportunitats i aliances per a la ciutat Postcovid\nVols formar part del model de ciutat que s’ha de dissenyar després de la pandèmia del coronavirus?\nVols conèixer la visió d’experts i especialistes en salut, economia, antropologia o sociologia sobre com ha afectat a la societat aquesta crisi sanitària i social?\nDes l’Ajuntament de Lleida organitzem les jornades “Àgora de Lleida. Oportunitats i aliances per a la ciutat Postcovid”.\nParticipa-hi! Del 30 de juny a l’1 de juliol\nMés informació aquí: https://agoralleida.paeria.cat/\nAccediu a les sessions de l’Àgora de Lleida a Youtube\nSessió dia 30 de juny de 2020(matí)\nSessió dia 30 de juny de 2020 (tarda)\nSessió dia 1 de juliol de 2020 (matí)\nSessió dia 1 de juliol de 2020 (tarda)


ROTACIÓ EXTERNA | Residència de farmacologia clínica\n← SORTIDA CULTURAL DE LA FICF: L’ART MECÀNIC D’ANDY WARHOL\nFARMACOGENÈTICA CLÍNICA, UNA ROTACIÓ INNOVADORA →\nPublicat el 24 gener 2018 per farmacologiaclinicahuvh\nEl nostre programa de Farmacologia Clínica ofereix l’opció de fer una rotació externa de tres mesos en algun camp on el resident cregui que no ha explorat prou durant la seva residència, o bé com a manera d’aprofundir en un altre ja conegut.\nEn el meu cas, com a part de la temàtica del meu doctorat, vaig decidir profunditzar en els estudis d’utilització de medicaments, al departament de Farmacologia Clínica i Farmacoepidemiologia de la Universitat d’Utrecht, a Holanda. L’objectiu de la rotació consistia a realitzar un estudi internacional entre Holanda i Catalunya sobre l’ús d’antidepressius en persones de més de 65 anys.\nPer a aquest estudi vaig poder comptar amb dues bases de dades que contenen la informació de prescripció a atenció primària a Catalunya (SIDIAP) i a Holanda (NIVEL). Posteriorment, juntament amb el data manager de la Universitat d’Utrecht i del nostre servei, vàrem extreure les variables d’interès, per tal de poder realitzar l’anàlisi amb el programa estadístic SAS. Els resultats els estem treballant conjuntament a fi de poder obtenir una publicació en un proper futur.\nAmb aquest objectiu clar, el suport del meu servei a Barcelona i de la meva tutora a Holanda, l’Helga Gardarsdottir, vaig tenir l’oportunitat de fer investigació a un altre país.\nDurant el dia a dia, em vaig trobar amb moltes persones que com jo, estaven a Utrecht investigant, assessorats per investigadors seniors com l’Helga. A més a més, vaig poder assistir a les sessions i a la presentació de projectes d’investigació del servei, la qual cosa em va permetre veure els múltiples projectes que s’estan duent a terme en el nostre camp.\nSens cap mena de dubte, la rotació va ser un repte tant personal com professional, pel canvi radical que suposa anar a un altre país durant tres mesos i aprendre a relacionar-se amb una cultura diferent de la nostra. No obstant això, ha estat un repte del qual he tret el màxim profit, m’ha permès créixer com a persona i m’ha donat eines per continuar en el món de la investigació i de la farmacologia clínica.


Endesa instal·larà 400 punts de recàrrega en aparcaments de Saba\nEls punts estaran en 36 aparcaments repartits per tot Espanya\nDivendres, 18/01/2019 - 19:49\nEndesa X, la nova línia de negoci d’Endesa que ofereix solucions tecnològiques en energia, ha firmat un acord amb Saba i Saba Barcelona Bamsa per al desplegament de fins a 400 punts de recàrrega a la seva xarxa d’aparcaments, segons ha informat la companyia en un comunicat.\nAquests punts de càrrega s’instal·laran en 36 aparcaments, 18 de la xarxa de Saba i 18 de la xarxa de Bamsa –companyia de capital publicoprivat participada en un 60% per Saba i en un 40% per l’Ajuntament de Barcelona–, i aquestes assumeixen el desenvolupament i inversió d’aquesta xarxa de recàrrega que operarà Endesa.\nEl desplegament inicial de l’acord inclou 144 punts de recàrrega, que ja són operatius, en 36 aparcaments de 14 ciutats d’Espanya, com Madrid, Barcelona, la Corunya, Alacant, Marbella i Pamplona, entre d’altres.\nTots els punts funcionaran amb tecnologia de 22 quilowatts de potència (semiràpida), i per això els usuaris podran recarregar el 80% de la bateria del seu vehicle elèctric en aproximadament una hora.\nA més, comptaran amb el connector universal per a aquest tipus de càrrega, i estaran disponibles per a qualsevol client –tant de rotació com abonats– que estacioni als aparcaments de Saba.\nLes infraestructures desplegades estan connectades a una plataforma digital d’Endesa que permetrà la interoperabilitat i el control remot dels punts.\nGràcies a l’aplicació per a mòbils ecaR, disponible en IOS i Android, els usuaris podran localitzar l’estació de càrrega, conèixer-ne el seu estat i fins i tot pagar el servei amb la seva targeta de crèdit sense necessitat de ser client d’Endesa.\nL’acord forma part del Pla de desenvolupament d’infraestructures d’accés públic de recàrrega per al vehicle elèctric que va presentar Endesa a mitjans de novembre del 2018, amb 108.000 punts de recàrrega públics i privats per a vehicles elèctrics que s’instal·laran en els pròxims cinc anys, dels quals més de 8.500 punts seran d’accés públic.\nTemes: Endesa Cotxes elèctrics


Derrota i xiulets per a l'Espanyol, que acabarà la jornada en penúltima posició\nRedacció Catalunyapress | diumenge, 29 de setembre de 2019\nL'Espanyol va tornar a fregar el ridícul davant la seva afició. L'equip blanc i blau va perdre per 0 gols a 2 davant un Valladolid també necessitat de resultats positius.\nL'Espanyol no aixeca el cap i perd davant la Reial Societat (1-3)\nAmb la derrota, l'equip de Gallego es col·loca amb 5 punts en la penúltima posició de la competició, una situació impròpia d'un conjunt que disputa l'Europa League, de manera que el futur del tècnic podria tenir els dies comptats a la parròquia periquita.\nEl Valladolid va començar dominant el partit amb un gol al minut 23, després que Michel transformés un penal en el qual Diego López no va poder fer res. A la segona meitat, els locals es van quedar amb un home menys després de l'expulsió de Calero.\nJa al final del partit, Óscar Plano, que va tornar a marcar per segona jornada consecutiva, li va donar el gol de la tranquil·litat a l'equip val·lisoletà i va enfonsar un Espanyol que, a més, tindrà dos partits la setmana que ve.\nEls de Gallego, que va ser durament xiulat pels seus aficionats, viatjaran a Rússia per enfrontar-se al CSKA de Moscou entre setmana, abans de la propera trobada domèstic davant el Mallorca.


El bloc dels viatges: La Ruta de la Seda arriba a Sant Andreu\nLa Ruta de la Seda arriba a Sant Andreu\nEn el marc de les activitats que desenvolupa periòdicament per donar a conèixer la història de la Ruta de la Seda, AMU DARIA, associació per a la promoció cultural de la Ruta de la Seda, té el plaer de convidar-vos a l’acte que se celebrarà el proper dijous 17 de desembre a les 19.15h. a l’Hotel d’Entitats Can Guardiola (c/ Cuba, 2) del barri de Sant Andreu a la ciutat de Barcelona on podreu assistir al passi del capítol “KHOTAN, UN OASIS DE SEDA Y JADE” de la sèrie de televisió dels anys 80 “La Ruta de la Seda”, coproducció de les televisions xinesa i japonesa (NHK) i considerada un clàssic dels documentals de viatges de tots els temps. De ben segur, que molts de vosaltres recordareu la banda sonora de la mateixa realitzada pel gran compositor japonès Kitaro.\nAmb el passi d’aquest documental volem fer un petit homenatge a aquesta sèrie de televisió així com compartir la notícia que la NHK torna a recórrer aquests camins amb càmeres d’alta definició. La primera meitat del viatge se centra en Loolan, el Tibet, el desert de Taklamakan i Xian. Després continuarà des de l’antiga Àsia Central soviètica fins a l’Orient Mitjà i Turquia. Aquesta regió, llar d’un reguitzell d’identitats ètniques, està escrivint un nou capítol a la història com a conseqüència del ressorgiment de l’Islam. Així, 25 anys després, la televisió japonesa ens oferirà una visió renovada de la ruta de la seda en l’època actual i il·lustrarà els canvis més transcendentals que ha experimentat aquesta regió.\nEtiquetes de comentaris: 1AS Xina i Mongòlia, 4 Els meus blocs i webs preferits, Ruta de la Seda, Xina\nFins el 2010...\nDescobreix El Salvador


Fitxa 2781/3Darrera versió: 25.03.2022\nper postres (figurat)\nCom es diu para postre en català?\nLa construcció per postres és adequada en sentit figurat per expressar 'a més' o 'a sobre', com a extensió de significat del sentit original. Per exemple:\nLi van robar la bossa i, per postres, va caure i es va torçar el turmell.\nPer postres, ha perdut el paraigua i no porta la jaqueta amb caputxa.\nAltres expressions amb un sentit equivalent són: a més a més, per acabar-ho d'adobar, per si no n'hi hagués prou, etc.\npostre o postres? el postre o les postres? de postres o per postres?


Existeix la teoria de cordes? – Bacallà a la llauna: atzars sobre Barcelona i el país\nExisteix la teoria de cordes?\nValora l’error en el procés i els accidents: tot es pot transformar en quelcom bo. La teoria de cordes dóna visibilitat a allò que no és perceptible als ulls humans. No es pot demostrar amb res. És la ment i el món, l’experiència interior de la vida. Italo Calvino diu que el pensament visual és per interactuar entre mons per generar ficcions. La combinació de la ciència i de l’art és un experiment per generar aquestes ficcions. L’artista Jo Milne posa a dialogar la ciència i l’art en una exposició a la Vila Casas, com els artistes fan servir eines científiques i els científics com reinventen la ficció per aconseguir una eina més important perquè puguem percebre allò acabat. A la presentació diu que un dels objectius és haver-hi pensat.\nPer en Josep Ramoneda l’art i la ciència estan lligats de sempre. Hi ha en el fons dues coses que els uneixen: la curiositat –sense curiositat no evolucionaríem– i la singularitat –la tesi de Yuval Harari, autor d'”Homo Sàpiens” i “Homo Deux”–: “Es diuen moltes coses sobre la diferència entre animals i humans … l’única cosa que ens diferencia dels animals és crear ficcions i creure’ns-les”. A partir d’aquí operem en funció de Déu, de la ideologia o d’una teoria –tot ficcions–. I gràcies a això avancem. Aquesta curiositat i capacitat de crear ficcions és l’interès mutu que tenen tant la ciència com l’art diu. La ciència fa un coneixement rigorós, i l’art també però es transforma en un coneixement més divers. La ciència crea normes universals mentre que en l’art són singulars –genera un objecte i ens el posa a davant perquè ens hi relacionem–. El punt de màxima expressió entre el subjecte i l’objecte és provocar una acció creativa; la intuïció científica desplega el mètode científic.\nQuè encamina a aquesta escultora i dissenyadora gal·lesa establerta a Catalunya des de fa algunes dècades i que parla un català perfecte a preguntar-se si exiteix la teoria de cordes? Hi entro per una tangent; per l’interès en les ressonàncies de la música, les repeticions fractals i la teoria del caos. Amb aquests elements entro a qüestionar la teoria de cordes.\nNo les entén a través de les fórmules sinó del que hi ha: 10-12-16.\nEs descriu l’univers amb petits filaments i per ella era com una simfonia musical. I es demana: què és el cosmos? Com el representem? Geocèntric, el Big Bang, la teoria cordes. Els llibres generen un puzle al cap, a ella li interessa aquesta poesia possible. La idea que l’univers no és unic li feia explotar el cap. Per això mira com els científics han explicat les teories al llarg de la història de la ciència. Des del principi dels mapes, com representen el món?\nRamoneda li respon que molts científics fan imatges del que no existeix. La Jo a través d’estudiar la metodologia de la ciència entén alguna cosa. Com més coneixes menys certeses tens.\nDorothy Crowfoot, premi Nobel de Química, és la primera que traça cristalls per explicar l’estructura de l’àtom, la primera que veu les dimensions de la molècula. La Jo intenta fer una lectura oberta que generi preguntes, la ciència busca respostes. Fa art per obrir un nou món, busca la unitat de la vida, és el concepte filosòfic de l’ésser diu en Josep Ramoneda. Ella el que vol és crear vincles i ponts, ha pogut crear les peces de l’exposició gràcies als químics, als físics i als enginyers que l’han aconsellada. Reconeix que li va ser difícil entrar al laboratori, va trobar moltes reticències, moltes pors: què hi feia una artista allà dins? Què volia? Ells tenien els sistemes de representació a mà, i només buscava el coneixement, que li expliquessin el perquè feien servir aquella manera d’entendre. La Jo qüestiona la manera de com miren el món i en fan imatges –la natura morta, mons molt lumínics–. Ha vist que els tècnics de visualització no fan servir colors. Ella proposa preguntes perquè la gent es qüestioni què és l’univers. Proust deia que “el temps destructor pot ser vençut a través de l’art”.\nElla també fa una representació dels fractals, i s’hi poden veure errors en el traç, que és provocat. Al llarg de la instal·lació podem veure quilòmetres de corda nuades per representar en 3D la matèria. O bé els cristalls. Hi ha un món petit i un món gran, el del microscopi i el del telescopi, és la sinotipia. La base del seu art és la tesi doctoral que es pregunta per les estructures invisibles i analitza quins mètodes científics i sistemes fan servir per visualitzar les idees. Per ella una de les coses més intranscendents és el fracàs. I després què? La Jo vol construir escultures i mapes en 3D i preveu poder fer una nova exposició de cara al novembre del 2017. Ella treballa al taller fora de Barcelona, en una vida tranquil·la i de poble. Concep l’obra com un llarg camí. La Jo diu que la seva obra necessita temps.\nFrançois Jacob, Nobel de Medicina, creu que la ciència és un moment feliç de trobada, el metge francès va obrir la porta per la revolució genòmica de l’ADN, ja que va descobrir els mecanismes d’intercanvi de gens entre els bacteris. És un moment en què la ciència i l’art es troben.\nEntre el públic un oceanògraf diu que estudia les macroalgues de l’oceà i que fusiona la mitosi cel·lular i la cosmologia del segle XVII. Una altra veu diu que les formes són universals i es repeteixen en molts llocs geogràfics. Hi ha qui li fascina la manera escocesa de fer proves empíriques, és el mètode científic de recerca que fa dos-cents anys que s’ha implementat. Però qui és el primer que parla de ciència i d’art? Aristòtil ja parla del principi de causalitat –al llarg dels segles diu la Jo hem separat la ciència i l’art; l’art pot oferir coneixement com també ho fa la ciència– que una dona sàvia em va dir en el tast de “Verolejar, degorjar: art al quadrat“: No crec en les casualitats sinó en les causalitats, fruit de l’actitud, de la voluntat de recerca.\n2 02UTC Mai 02UTC 2017 by monstaber


Necessitats i assoliments de l'alfabetització | Consumer\nNecessitats i assoliments de l’alfabetització\nMés de 70 milions de nens a tot el món no estan escolaritzats i més de 700 milions d'adults no saben llegir ni escriure\nL’alfabetització universal és encara un anhel. Aquests dies, milions d’estudiants tornen a les aules, però d’altres no ho faran per diferents motius. Les conseqüències es plasmen, sobretot, en el futur. Més de 70 milions de nens no estan escolaritzats i més de 700 milions d’adults no saben llegir ni escriure.\nLes xifres són elevades. Es refereixen a milions de persones, tant menors com a adultes, que no tenen accés a l’educació ni expectatives de tenir-ho. “L’alfabetització per a tots és encara un objectiu incomplit”, subratlla l’ONG de Desenvolupament InteRed. Les dones són les més afectades per aquesta situació. Dels 759 milions de persones que no saben llegir ni escriure, elles suposen el 66,6%. Si la tendència no varia, en 2015 hi haurà uns 710 milions d’adults analfabets, a els qui se sumaran, recorda Mans Unides, “molts altres milions de persones els escassos coneixements de les quals els impedeixen comprendre els documents escrits: són els analfabets funcionals”.\nLa UNESCO considera “decebedores” els progressos per aconseguir l’alfabetització plena a tot el món per 2015\nLa crisi econòmica ha propiciat que l’ajuda per a educació hagi disminuït en un 22% i que els països empobrits siguin els més afectats. L’Informe “de Seguiment 2010 sobre Educació Per a Tots” de la UNESCO estima que els progressos per aconseguir l’alfabetització plena a tot el món per 2015 són “decebedores”. No obstant això, la fi principal és la denominada “Educació per Tots i Totes”, que es resumeix en els quatre objectius de Dakar, i en aquest marc s’han detectat assoliments en qüestions relatives a: ensenyament primari universal, alfabetització d’adults, paritat i igualtat entre sexes i qualitat educativa.\nUn total de 62 de 128 països han aconseguit o són a punt d’aconseguir aquests quatre objectius.\nFins a 36 països es troben a mig camí per aconseguir-los.\nAmb prou feines 30 països, 17 d’ells d’Àfrica Subsahariana, tenen un compliment baix.\nMés de 70 milions de nens sense escolaritzar\nEn l’actualitat, es comptabilitzen uns 72 milions de nens sense escolaritzar i s’estima que en 2015 aquesta xifra descendirà a 56 milions. No obstant això, InteRed recorda que la Declaració Universal de Drets Humans de 1948, la Convenció sobre els Drets del Nen i l’objectiu 2 dels Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni de l’ONU proclamen el dret a l’ensenyament primari, gratuïta i obligatòria, a més de fixar 2015 com l’any per a la reducció o erradicació de l’analfabetisme.\nCal intentar fer complir aquests principis, però què es pot fer quan això és gairebé impossible? Després de les inundacions que han afectat a Pakistan, Save the Children ha comptabilitzat, almenys, 7.820 escoles que han quedat arrasades i més d’1.6 milions de nens que no poden acudir a classe. “Aquesta gran bretxa en el sistema educatiu suposa”, segons l’organització, que sobretot les nenes i els fills de les famílies més pobres es poden “veure obligats a abandonar per sempre l’escola amb conseqüències devastadores per al futur del país”.\nDesprés d’una catàstrofe, sovint, les escoles que no s’esfondren es converteixen en improvisats refugis temporals. Les dades de STC apunten al fet que cinc de cada sis famílies viuen amuntegades a les classes d’unes 5.000 escoles de tot el país. “Passaran mesos fins que s’aconsegueixi suficients diners i recursos per reconstruir les escoles, en el millor dels casos”, agrega.\nMés educació, menys pobresa\nL’alfabetització no només és sinònim d’educació, sinó que ajuda a reduir les taxes de pobresa. La formació “augmenta les oportunitats econòmiques, l’autonomia de les dones, fomenta la participació en la vida pública, la consciència de la pròpia vàlua i millora les perspectives de vida de les persones i la seva dignitat”, assenyala InteRed.\nL’analfabetisme amaga les seves arrels en les desigualtats entre sexes, en determinades ètnies, en certes comunitats o en àrees rurals. Per això, per a aquesta entitat, el futur passa per un compromís efectiu en la lluita contra la pobresa, amb els grups exclosos, amb la construcció d’escoles en comunitats marginades i nous programes educatius que donin oportunitats a joves i adults.\nQuan ocorre una catàstrofe, com la de Pakistan, i les escoles es destrueixen, molts nens perden l’oportunitat d’acudir al col·legi en anys i, fins i tot, bona part d’ells mai ho faran. “Les famílies més acomodades podran permetre’s pagar l’educació dels seus fills en col·legis d’àrees que no han estat afectades per les inundacions, però les més pobres, sobretot a les àrees rurals, no tindran més elecció que deixar als seus fills i filles a casa o portar-los amb ells al treball”, explica Lucía Losoviz, responsable de programes internacionals de Save the Children.\nLes conseqüències d’aquest tipus de desastres afecten de manera negativa a la taxa d’alfabetització, la qual cosa repercuteix en l’augment de l’índex de pobresa i en les diferències entre l’educació masculina i femenina. Save the Children estima que aquesta diferència podria ser més marcada a Pakistan, a favor dels homes: “Els pares de zones rurals afirmen que si poden enviar als seus fills al col·legi, enviaran només als nens i deixaran a les nenes a casa”.\nalfabetització analfabetisme educació escolarització estudiants


Oposició eres tu | elCugatenc\nL’alcaldessa ha donat les esperades i exigides explicacions sobre la sentència del cas Palau al Ple d’aquesta setmana. A banda de no dir res de nou, mantenir-se discursivament com l’alcaldessa que prioritza la ciutat al partit i deixar que tots li abocaren les seues consideracions mentre repetia a la seua ment l’argumentari que havia començat a construir una setmana abans, destaca un detall de l’actitud, potser obviat però força rellevant, un element gens histriònic, al contrari, molt natural: la direcció de la mirada. Conesa va parlar a tothom però va destinar la seua mirada ja abans de ser interpel·lada per la resta de companys del Ple, sobretot, a Ciutadans.\nPotser Aldo Ciprian, el portaveu taronja, va ser molt més cridaner que la resta de grups malgrat haver quedat apartat del trident fiscalitzador d’esquerres que han construït CUP-PC, ERC-MES i ICV-EUiA. Dir que el cas Palau és digne d’El Padrino i acabar amb la cita quixotenca de “no són molins, són gegants” descol·loca més que només dir que s’han de donar explicacions perquè segur que l’alcaldessa té més a dir del que ha fet públic. Potser són les formes i Ciprian és una mena de Gabriel Rufián –perdó als dos– local i liberal. De moment l’Aldo no ha tret cap impressora, ni manilles... però sí que ha mostrat moltes fotografies quan parla del que ell considera mostres d’adoctrinament a les escoles; i el cor tribanderat de Ciutadans enganxat a l’ordinador el fa una miqueta més visible tot i estar condemnat a la tercera posició que l’arracona a un dels cantons del rectangle de la sala de plens.\nConesa ha decidit fer més cas a Ciutadans –competidor en l’eix nacional– que als seus adversaris en l’eix dreta-esquerra. És una acció gratuïta? Respon només a l’actitud aquesta sí de vegades una mica histriònica del trio taronja? O potser tot són dèries del que escriu? Però l’alcaldessa es mira més a Ciutadans. Segurament sap que en un moment polític en què el procés ha creat dos grans blocs ideològics té molt més rèdit polític aprofitar una mica més la polarització. Que això haja traspassat les passejades dels taronja cap a fora del Ple cada cop que el secretari emet un informe desfavorable a una moció processista a arribar al cas Palau és una evolució lògica, d’aprofundiment en el concepte d’oposició més fidel a l’arrel semàntica de la paraula.\nSi fa un parell d’anys Ciutadans podia celebrar que el govern li havia acceptat una rebaixa de l’IBI seguint la seua obsessió per rebaixar la pressió fiscal –què bé ven eixe titular!, pensen des de l’esquerra–, ara ni tan sols això. Els taronja ja no donen ni una oportunitat als pressupostos perquè els sembla que PDECAT-Demòcrates són massa d’esquerres a nivell tributari –per no rebaixar l’IBI– i massa irresponsables en la despesa –prioritzant la nova biblioteca central a més inversió en habitatge públic, per exemple–, un debat polític en què també poden posar cullerada processista pel conveni amb Òmnium, la quota a l’Associació de Municipis per la Independència (AMI) i pel misteriós cost de la pancarta pels presos polítics. Si Ciprian tira de Cervantes, jo me’n vaig cap a Bécquer: “Oposició eres tu!”\nAixò hauria de preocupar a la resta de l’oposició i, especialment, a la CUP-PC com a segona força. Perquè és cert que Sant Cugat és un bon brou de cultiu per a l’opció taronja però fins i tot al grup municipal saben que una cosa és la política nacional i eixa increïble segona posició del 21D i una altra ben diferent és enfrontar-se a les urnes en clau local en un poble que ha crescut passant instruccions genètiques convergents a l’ADN del municipi. En l’oposició al model de ciutat té molt més a dir l’esquerra que Ciutadans, que troba poques escletxes de crítica. És una batalla perduda? No crec, però l’avantatge de tindre un model centrífug de classes populars i centrípet de benestants és que destrueix la dissidència per expulsió.\nTot i així, traslladar el drama de l’elitització del municipi a una lògica electoral és arriscat perquè ser classe popular no és sinònim de votar esquerra. De fet, si les classes populars santcugatenques s’han exiliat a Rubí, allà el 21D va guanyar Ciutadans, que és l’únic partit capaç de tindre pes important tant entre rics com entre pobres. Cal autocrítica de l’esquerra que és incapaç d’interpel·lar amb èxit aquells a qui diu defensar. Potser els extensos articles en clau academicista que de vegades s’escriuen i es canten des de les cadires esquerranes tenen massa d’autoconsum i, a ulls de la resta, representen una mena de superioritat moral que es tradueix en “no em dones lliçons, imbècil!”\nAlhora, els dos principals partits d’esquerres a la ciutat, CUP-PC i ERC-MES, que empaten en regidors amb Ciutadans, viuen uns processos de dol que els treuen credibilitat en alguns moments, o això em sembla. Els primers segueixen capficats en la crítica al regidor no adscrit, Dimitri Defranc, per haver-se’n anat del grup sense retornar l’acta. I, per molt condemnable que puga ser l’acció de Defranc, no parar d’apuntar-lo dient-li crossa del govern fa que el govern se’ls mire amb el riure sota el nas. Als segons els passa el mateix pel pacte entre el govern i el PSC ara suspès que va suposar la ruptura del seu acord d’estabilitat pressupostària. “Mira’ls què monos, enfadats com nens”, deu pensar l’alcaldessa, “i mentre jo aquí governant com vull”.\nLes eleccions municipals del 2019 se’ns apropen a poc a poc en un moment en què el desgast del partit del govern creix. Hi ha la sentència del cas Palau, els retards per a fer l’ordenança de terrasses i el Pacte per la Nit que han de permetre una ciutat tranquil·la –element clau del model de ciutat que els dóna vots– i el procés que segueix pul·lulant arreu amb girs de guió –i freaks amb banderes d’Espanya a centres comercials danesos– inesperats. De tot això, i d’altres elements que em deixe o encara no podem tindre en compte perquè estan per vindre, dependrà el que passe d’ací dos maigs. Mentrestant, Conesa mira Ciutadans.


Rafa Martínez i els organitzadors de la seva cita anual reediten l'èxit amb 200 participants per torn a Artés - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\n9è campus rafa martínez\nRafa Martínez i els organitzadors de la seva cita anual reediten l'èxit amb 200 participants per torn a Artés\nj.g.artés 09.07.2016 | 00:00\nRafa Martínez conversant amb participants del seu campus marta pich\nEl santpedorenc Rafa Martínez té molts motius per estar content. Després de renovar amb el seu club, el València Basket, ha tornat a Catalunya per participar en la novena edició del seu campus, que des de la seva creació té una mitjana de 200 joves per setmana: "la veritat és que és tot un èxit, quan vam començar no esperàvem que durant aquests 9 anys poguéssim tenir aquesta participació tan alta. Estic molt content, perquè acabo d'arribar i venir al campus és felicitat per a mi".\nMartínez agraeix a l'equip humà que hi ha darrere l'activitat, que en la seva absència durant la temporada s'ha encarregat d'organitzar-ho a la perfecció. Martín Momotiuk, director tècnic del campus, destaca "l'augment de l'assistència de gent d'altres comarques. Tenim gent de Terrassa, Solsona, Igualada, Voltregà o Campdevànol, i això ens fa pensar que continuarem creixent". Justament per la participació de gent de fora, el campus dóna l'opció del règim intern per a qui ho vulgui, i enguany l'ha triat gairebé el 40% dels participants.\nTot i ser de Santpedor, el campus Rafa Martínez es fa a Artés perquè, segons Momotiuk, "no hi ha cap lloc a la comarca on les instal·lacions que utilitzem estiguin tan concentrades. El desplaçament més llarg és de 100 metres, i això és impagable per a la logística i la seguretat dels nens". I és que el dia a dia al campus consisteix a llevar-se a les 8 del matí, esmorzar mentre arriben els jugadors externs i, a les 10, un grup se'n va a la piscina mentre l'altre s'entrena durant dues hores i després canvien els papers fins a l'hora de dinar. A la tarda, de les 16.30 h a les 20h fan competicions col·lectives i individuals que també alternen amb piscina, pista interna i pista externa. Després de sopar, els interns fan activitats de lleure amb monitors abans d'anar a dormir a l'institut. 10 entrenadors, 6 monitors de lleure i 4 persones de suport formen l'equip d'aquesta estada que l'any que ve celebrarà els 10 anys: "amb aquesta afluència hem de fer-la grossa!"


Xerrada sobre la hipertensió al casal de la gent gran - Ajuntament de La Llacuna\nXerrada sobre la hipertensió al casal de la gent gran\nEl passat dimecres a la tarda, dins l'espai de la gent gran de la Llacuna, va tenir lloc la xerrada "Què cal saber sobre la hipertensió?". Aquest és un terme molt conegut entre la població, gran i no tan gran, doncs qui no la pateix, té algun conegut o familiar que en rep algun tractament.\nEn Jordi Torellò de la Farmàcia Torellò d'Igualada i com a membre del Col·legi de Farmacèutics, va parlar sobre el tema, aclarint possibles dubtes i o confusions de la hipertensió. Va explicar el concepte de pressió arterial, així com d'altres termes relacionats com ateroma, embol, trombo, arteriosclerosi, ictus, etc. Quin és el seu funcionament, quins són els mecanismes de què disposa el cos per fer front als desajustos en aquest aspecte, incidència que té una pressió arterial inadequada en el cos humà, òrgans als quals afecte i com. Al llarg de la xerrada, es va fer esment també d'alguns tractaments farmacològics utilitzats en el tractament de l'HTA.\nQuè cal fer per prevenir l'HTA? Tenir uns hàbits saludables importants com una dieta sana i realitzar exercici físic constant. Alguns aspectes nocius són el tabac, l'alcohol i el sedentarisme. Cal Cuidar l'obesitat i la diabetis i tenir molt en compte la sal, ja que moderar-ne o reduir-ne el consum, pot ser molt efectiu en la regulació de l'HTA.\nUna xerrada molt interessant i profitosa pels assistents. El Casal de la Gent Gran i l'Ajuntament agraeixen la participació i explicació de Jordi Torelló.\nData i hora de la darrera actualització d'aquest contingut: 22/03/2017 17:17


El conseller d'Interior també mostra el seu suport als agents davant la investigació de la Fiscalia\nEl ministre de l’Interior, Fernando Grande-Marlaska, al costat del conseller de la Generalitat, Miquel Buch, a la Sala Clavé del Palau de la Generalitat. MARTA PÉREZ / EFE\nBarcelonaEl conseller d'Interior, Miquel Buch, ha defensat l'actuació dels Mossos d'Esquadra aquest cap de setmana davant les accions dels CDR en la seva carta de resposta al ministre de l'Interior, Fernando Grande-Marlaska, que ahir li va enviar una missiva amb l'amenaça de tornar a enviar les forces de seguretat de l'Estat a Catalunya si no es garantia l'ordre públic. En la seva carta, Buch assegura que els Mossos van aplicar els mateixos protocols que en l'operació tornada de Setmana Santa, quan sota el 155 la policia catalana depenia del ministeri de l'Interior i els CDR van aixecar les barreres dels peatges.\nEn la missiva a Marlaska, Buch manifesta que els agents van actuar "amb celeritat i adequadament" aquest cap de setmana en el tall del trànsit a l'AP-7 a l'Ampolla i en la concentració en una desena de peatges on es van aixecar les barreres. Segons el conseller, la policia catalana "no disposava d'informació contrastada prèvia" de les dues accions. "Un desconeixement que entenem compartit pels serveis de les vostres forces i cossos de seguretat", afegeix Buch, perquè tampoc havien fet arribar "cap alerta prèvia" en els mecanismes de coordinació amb els Mossos.\n"Es pot concloure, sense dubte, que es va garantir en tot moment" l'ordre públic, "sense que constés cap pertorbació greu ni alteració", diu el conseller en la resposta al ministre. Buch recorda que els agents "es regeixen en totes les seves actuacions per criteris estrictament professionals" i precisa que els dos dispositius del cap de setmana "van ser dirigits pels comandaments policials corresponents". El conseller lamenta els "trastorns ocasionats" en les accions dels CDR, "que s'estan analitzant i avaluant" per augmentar l'eficàcia de futures intervencions policials.\nInvestigació de la Fiscalia als Mossos\nEn paral·lel, davant la investigació que ha obert la Fiscalia Superior de Catalunya als Mossos per no haver intervingut en les accions dels CDR aquest cap de setmana, Buch també ha mostrat el seu suport als agents. Considera que es va actuar amb la proporcionalitat més adequada "per garantir la seguretat ciutadana i el dret a la mobilitat".\nAragonès i Calvet neguen deixadesa de funcions\nTambé han respost les cartes dels seus homòlegs el vicepresident, Pere Aragonès, i el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet. El primer respon el ministre de Foment, José Luis Ábalos, lamentant els "trastorns" que van provocar els CDR, tot i que nega que s'hagin produït com a conseqüència d'una "actuació incorrecta" dels Mossos. El conseller també explica que ha mantingut contacte amb les concessionàries de les autopistes i remarca el compromís del Govern amb "el bon funcionament de les infraestructures, el respecte a l'ordre públic i el legítim exercici dels drets fonamentals".\nUna resposta molt similar és la que li ha traslladat el vicepresident, Pere Aragonès, a la vicepresidenta espanyola, Carmen Calvo, en què nega "deixadesa de funcions" per part dels Mossos i assegura que el Govern no ha incomplert "l'ordre legal vigent", en una referència indirecta a l'aplicació de l'article 155 amb què algunes veus del PSOE comencen a amenaçar la Generalitat.\nMiquel Buch Fernando Grande-Marlaska departament d'Interior ministeri de l'Interior Mossos d'Esquadra


Els Dimonis de Molins de Rei organitzen la 4a Tabalada Solidària amb l’AFA Baix Llobregat\nTots els beneficis i donacions es donaran a l'entitat de Familiars de Malalts d'Alzheimer\nUna desena de percussions de colles de foc han participat en la 4a Tabalada Solidària amb l'associació de Familiars Malalts d'Alzheimer del Baix Llobregat, AFA, a Molins de Rei.\nA dos quarts de sis els Dimonis de Molins de Rei, Pixafocs i Cagaspurnes; Garsa de Sant Feliu; Diables de Sant Andreu de la Barca; Ball de Diables de Ribes i Ball de Diables de Cervera Carranquers han recorregut els carrers de la vila sortint per la passarel·la de la plaça del pati de Palau.\nHan seguit pel Carrer Rafael de Casanova fins a arribar a la plaça de la Creu. On han seguit pel Carrer Major fins a la plaça de l'Ajuntament. Allà han tornat a agafar el Carrer Rafael de Casanova i han arribat de nou a la plaça del Pati del Palau, on s'ha celebrat el final de festa prop de les 20 del vespre, amb una actuació conjunta de totes les colles.\nEls Dimonis de Molins de Rei, l'entitat organitzadora, ha informat que tots els beneficis de l'activitat -provinents del bar, del sopar, o de qualsevol donatiu que han rebut seran destinats a l’AFA, l'Associació de Familiars de Malalts d'Alzheimer del Baix Llobregat.


CONFERENCIA TELEMÀTICA de MARGARIDA GÓMEZ INGLADA “El poble de les febres. Malalties al Prat al llarg dels segles” NOTICIAS\nCONFERENCIA TELEMÀTICA de MARGARIDA GÓMEZ INGLADA “El poble de les febres. Malalties al Prat al llarg dels segles”\nLa conferència de la Margarida Gómez Inglada (Cap de l’Arxiu Municipal i actual Directora de l’Espai Cultural Cèntric),del dimarts dia 18 de Maig, tancà el Cicle de conferències monotemàtiques COVID19 que el Rotary Club d’El Prat ha estat mantenint durant l’exercici 2020/21.\nL’amor de la Marga per la historia (disciplina en la que es va doctorar a la UB) i els seus coneixements i practiques d’arxiu, es van fer palesos en la profusió de dades i situacions que ens donà en una excel·lent conferència sota el títol “El poble de les febres. Malalties al Prat al llarg dels segles” que ha tractat sobre l’atac de les epidèmies al Delta i, concretament, al nostre poble, des de que en tenim noticia com a poblament urbà. Les fonts d’informació ens venen de l’Arxiu Municipal, dels estudis d’en Jaume Codina i del Pare Andreu de Palma; de la premsa barcelonina de l’època Barcelona i, molt especialment, dels escrits dels metges que van exercir a la nostra Ciutat. La Marga cità el Dietari del Dr. Pujol, els escrits del Dr. Segismund Salgot i els treballs del Dr. Felip Hita, principalment.\nEls metges pròpiament dits, però, no arriben al Prat fins el segle XIX; abans procuraven la cura dels malats gent de l’ofici de barber, principalment, o d’altres entesos en herbes medicinals i d’altres productes naturals i mètodes casolans. Es simptomàtica l’advocació dels Sants Cosme i Damià com a patrons o copatrons del Prat, tenint en compte l’ofici de metges d’ambdós.\nLa Marga començà la seva xarrada fent-nos una descriptiva posada en escena del medi natural (amb un alt valor natural, però a la vegada molt fràgil) i, també, del medi humà com a supòsits sobre els que incideixen les malalties que causen les epidèmies en el nostre Delta; i, sota aquest context, ens parlà de la zona d’estanys, pantans i maresmes que venien a ocupar, pràcticament, una quarta part de l’extensió del Delta. Aquesta circumstància, juntament amb la pobresa dels pobladors, i la manca de recursos i d’higiene fa que, a mitjans del segle XIX, El Prat sigui una zona encara amb condicions molt precàries per l’habitatge. L’aigua es constitueix en l’element, bàsic i original, causant de les malalties del Delta que, amb l’arribada de les calors de l’estiu i les putrefaccions corresponents, resulti un caldo de cultiu excel·lent pel desenvolupament dels microbis, paràsits i bacteris dels que son principal víctimes els treballadors del camp que, a la vegada, porten el contagi a la població.\nAquesta situació, ens diu la Marga, canvià amb les Lleis de la desamortització que propicien l’adquisició de terres per part de la burgesia barcelonesa (Ferran Puig, Jaume Casanovas) que les compra per a desenvolupar l’agricultura o bé com a zones d’oci, però que, en tot cas, porta una transformació radical en l’ecosistema del nostre entorn al desenvolupar l’aprofitament de l’aigua a través dels pous artesians i el sistema de canals de regadiu, de manera que El Prat passa de tenir una agricultura de secà a una regadiu la qual cosa farà que, amb el temps, El Prat passi de ser el poble de les pestes, a transformar-se en l’horta de Barcelona.


10 ingredients ‘detox’ per començar l’any amb energia - Bonpreu\n10 ingredients ‘detox’ per començar l’any amb energia\nTots teníem ganes que arribés el 2021 i, ara que el tenim aquí, és el millor moment d’alliberar-nos dels excessos dels àpats nadalencs i agafar forces amb ingredients saludables que t’ompliran de vitalitat!\nUn dels propòsits d’any nou més formulats és el de seguir una alimentació més saludable després d’uns quants àpats que segurament no passarien el filtre dels nutricionistes. Si la dita “any nou, vida nova” és el mantra que t’has proposat seguir aquest 2021, és el moment de posar-t’hi i d’omplir-te d’energia i vitalitat amb ingredients naturals, saludables i que t’ajudaran a depurar l’organisme dels excessos del Nadal. Apunta!\nBròquil: A l’hivern, una de les verdures que no ha de faltar als vostres plats és el bròquil, perquè és ric en fibra, té poques calories i aporta vitamines, minerals i antioxidants imprescindibles per a l’organisme. El pots bullir o coure al vapor, que és la manera més habitual de preparar-lo, però també pots tastar-lo a la brasa o picar-lo ben fi i fer-ne un cuscús. En un tres i no res tombaràs el mite de que el bròquil no pots ser divertit!\nGingebre: Si encara no has descobert les virtuts d’aquesta arrel tan popular en la gastronomia asiàtica, ara és un bon moment per fer-ho: ajuda a regular la temperatura del cos (i ara que fa fred, és perfecte), dóna energia, millora el trànsit intestinal, té efectes digestius i reforça el sistema immunològic.\nAranja: Aquest cítric té moltes virtuts (antioxidant, ric en vitamina C, astringent...), però com que és amargant, s’ha de ser una mica creatiu per gaudir-ne com cal. Per sort, tens moltes opcions, ja que l’aranja és molt més que una fruita per postres i hi ha moltes maneres d’aprofitar-ne les propietats: en pots fer suc i barrejar-lo amb altres cítrics, com la taronja, o tallar-la a trossos i afegir-la a una amanida. Deixa volar la imaginació!\nPinya: Afavoreix la digestió, té efectes diürètics (i per tant, depura l’organisme) i és antiinflamatòria. La pinya té totes aquestes virtuts i moltes més, de manera que no ha de faltar a la cuina. La pots fer a la graella, menjar-te-la crua o afegir-la en una amanida. Sense entrar en debats encesos, fins i tot hi ha qui la posa a la pizza, o sigui que imagina’t si n’és de versàtil!\nTe verd: Hi ha moltes infusions que t’ajudaran a depurar-te i a agafar energia al mateix temps que cuides la teva salut, i el te verd n’és un exemple fantàstic. Ajuda a cremar greix, és bo per al cor i la hipertensió, millora la digestió i prevé l’envelliment de les cèl·lules... I aporta energia!\nPoma: Si els anglesos asseguren que “one apple a day keeps de doctor away” (‘una poma al dia manté al metge lluny’) deu ser per alguna cosa. La poma és una de les fruites més consumides. Estimula la gana, regula l’activitat intestinal, ajuda a controlar el colesterol i depura l’organisme ajudant-nos a expulsar els metalls pesants.\nNous: Totes les fruites seques són bones per a la salut i totes ens donen energia. Però si una fruita seca destaca per sobre de les altres és la nou, rica en àcids grassos omega-3, que mantenen el colesterol a ratlla i enforteixen el cor. Per tant, ja sigui un grapat de nous crues, posant-les en una amanida o barrejant-les amb l’esmorzar, no t’oblidis de menjar-ne!\nAll: A més de tots els beneficis que té menjar-ne (antibiòtic, anticoagulant, antioxidant...), és un ingredient que aporta energia i que serveix com a substitut de condiments menys saludables, com els olis refinats i la sal. Sempre és bona idea afegir-ne una mica, picat, a les amanides i els plats de carn i de peix que cuinis!\nSalmó: Passem del regne vegetal a l’animal i ho fem amb el rei dels peixos, el salmó. És un peix blau, és a dir, que té força àcids grassos omega-3 i que, per tant, és saludable per al cor i la circulació i el pots coure al vapor o a la planxa per gaudir del seu gust.\nGall dindi: La carn d’au, i en aquest cas la de gall dindi, aporta la proteïnes que el cos necessita per funcionar a ple rendiment i, a diferència d’altres tipus de carn, té poc greix. Cou-la a la planxa o al forn amb una mescla d’herbes aromàtiques i veuràs totes les possibilitats que té de convertir-se en un ingredient imprescindible de la teva dieta!\nAquests deu productes són només alguns exemples d’ingredients que ens aporten tota l’energia que necessitem per afrontar el dia a dia al mateix temps que seguim una dieta saludable. Només es tracta de posar imaginació a l’hora de preparar-los, ja que tots són molt versàtils i et poden oferir resultats sorprenents.\nCrema de xirivia amb poma i xips de moniato


La Cotorra de la Vall: Tavernes i Fuenteovejuna\nDemarcació de Costes va procedir fa uns mesos a reposar part de l’arena que els temporals del mes d’abril s’engoliren de la platja de la Goleta.\nCom en el seu moment vam informar, entre el 26 i el 29 d’abril passat s’abocaren 1.800 metres cúbics en la zona més propera a la ratlla de Cullera amb un intent de pal·liar els efectes del temporal que amb vents de més de 70 km/hora vam patir des de Dijous Sant fins dilluns de Pasqua.\nEn aquell moment es va dir que, al contrari d’altres anys, no es va produir una reposició total de l’arena perquè la Delegació de Govern confiava en la regeneració de manera natural. Nosaltres ja vam dir que eixes bones confiances les consideràvem de complicat compliment, i sembla ser que la realitat ens dóna la raó quan ja som a la primera quinzena de juliol.\nLes fotografies que publiquem ho deixen ben clar: una franja d’arena bastant estreta i amb perill de més arrossegament de la mar si es produeix algun temporal. No cal dir res més, només vore les fotografies.\nMentre tant, ha quedat sense resposta la carta enviada per l’anterior alcalde Jordi Joan en aquell temps, carta on demanava una reunió amb els responsables del Ministerio de Transición Ecológica, en concret amb la directora general de “Sostenibilidad en la Costa y el Mar”, Ana María Oñoro, per parlar de la solució definitiva al problema que pateix la Goleta però... atenció: el problema de pèrdua d’arena s’albira també en alguns punts de la zona de platja front a l’avinguda.\nSerà aquesta la legislatura del “Fuenteovejuna” valler? O siga, tots els partits polítics a la una, amb exigència a Madrid de solucions per damunt dels interessos de partit, que és el que ara ha primat en grans temes vallers com el projecte del Vaca o la mateixa solució a la Goleta.\nAlmenys això és el que proclamaren i esperem acomplesquen, més que res els representants vallers dels grans partits estatals, els que poden governar l’estat, en les dues sessions de nomenament d’alcalde: la defensa i el treball pels interessos generals de Tavernes. Ho informarem.


Vull volar fins a la lluna i jugar amb els estels: Tot té el seu cantó positiu\nTot té el seu cantó positiu\nI quin cap de setmana que ens ha vingut a sobre, festa major d'hivern, dates senyalades, eleccions i ensurts que ens han deixat blancs, segurament les festes i les eleccions ens han ajudat a oblidar altres problemes, que amb l'exces d'alcohol ingerit van acabar sortint de totes maneres, hem rigut, i ho hem fet de gust.\nem plorat, aixo sense tantes ganes, hem cridat i hem corregut, fins i tot heu fet el mico, i es que aquest cap de setmana ha estat el pitjor i el millor dels ultims mesos, una festa que costara de recordar i al mateix temps d'oblidar.\nHan estat quatre dies, un cap de setmana de quatre dies, amb la mateixa gent, amb companys que ja fa temps que s'han convertit en amics, i tot per acabar-ho amanint amb un bon partit de futbol a mitges, però darrere d'aquests bons moments hi ha agut una cosa que ens ha tret el son, que ens ha incomodat, i que ahir va fer que saltes i crides afonica, abraçar-te i felicitar-te, i al cap i a la fi, despres de l'ensurt hem pogut riure, i fer conyes de futurs que per sort no han estat.\nGràcies per no deixar-me sola, en aquests quatre dies, per fer-me costat, per totes les abraçades rebudes que han servit per aguantar-nos de peu, els uns als altres.\nEscrit per Stel a 30.11.10\nhistòries de senyeres\nNits que es recorden en secret