Per què estudiar el màster?. Màster Universitari en Ciència de Dades\nEl Màster universitari de Ciència de Dades de la Universitat d'Alacant té com a principal objectiu formar a especialistes capaços d'identificar, capturar, transformar, analitzar i interpretar les dades. Es pretén preparar, a l'alumne en l'a?rea de la Ciència de Dades, en dos sentits: innovar per a investigar i investigar per a innovar. El primer fa referència a l'adquisició d'una formació avançada, de caràcter especialitzat i multidisciplinari, orientada a promoure la iniciació de tasques investigadores en Ciència de Dades. I el segon pretén la posada en pràctica dels coneixements adquirits per a ser creatius, en un entorn real de treball, a l'hora d'abordar problemes de Ciència de dades mitjançant la investigació.\nEn les activitats teòriques es desenvolupa un aprenentatge experimental i creatiu amb material multimèdia per a la formació. Es comptarà també amb convidats provinents de diferents empreses per a aprofundir en alguns casos pràctics de la vida real relacionats amb els continguts de les matèries del màster.\nLes pràctiques amb ordinador es plantejaran per al desenvolupament de treballs pràctics d'aplicació immediata de les idees vistes en les classes de teoria, o en el desenvolupament de projectes. Dins de les pràctiques amb ordinador de totes les assignatures es realitzarà un projecte d'integració comuna en el qual s'aniran introduint noves característiques conforme es vagen estudiant en teoria.\nUna part del treball que l'estudiant ha de realitzar, es proposarà mitjançant un aprenentatge autònom no presencial, com són el treball de fi de màster i els treballs que s'encarreguen per a l'avaluació de determinades assignatures.\nL'avaluació tindrà com a objectiu fonamental quantificar el grau de compliment dels objectius formatius. A més, en totes les matèries, l'avaluació a realitzar tindrà en compte els següents suposats:\nLes dades digitals, provinents de gran quantitat de fonts, s'han convertit en instruments d'un valor crucial per a qualsevol empresa o organització a partir de l'anàlisi i la interpretació explotable. Disposar de professionals experts en ciència de dades que sàpien donar valor a la informació és imprescindible. Així, la ciència de dades és actualment l'àrea amb major demanda de professionals qualificats, i aquests estan cridats a complir un paper essencial en el nou context competitiu en el qual predomina la presa de decisions basada en l'anàlisi de dades. D'altra banda, la creixent demanda de professionals experts en gestió, emmagatzematge, processament, depuració, visualització i anàlisi de de dades garanteix un lloc de treball qualificat a curt i mitjà termini.\nEn aquest context, naix el màster universitari de Ciència de Dades de la Universitat d'Alacant en el qual estan implicades l'Escola Politècnica Superior i la Facultat de Ciències a través dels següents departaments: Llenguatges i Sistemes Informàtics, Ciència de la Computació i Intel·ligència Artificial, Tecnologia Informàtica i Computació, Matemàtica Aplicada i Matemàtiques.\nEntre aquests cinc departaments sumen un total de 238 professors amb 556 quinquennis docents i 247 sexennis d'investigació.\nL'àrea de coneixement dels departaments implicats en la docència d'aquest màster posa de manifest l'adequació del personal acadèmic als àmbits de coneixement del títol. A més, un percentatge important de l'activitat investigadora desenvolupada pels grups d'investigació dels departaments implicats està relacionat amb matèries pròpies del màster. Aquests grups d'investigació compten amb finançament continu en convocatòries competitives i varis són referència nacional i internacional en les seues disciplines:\n1. Computació D'Altes Prestacions I Paral·lelisme.\n2. Criptologia I Seguretat Computacional.\n3. Informàtica Industrial I Intel·ligència Artificial.\n4. Laboratori D'Investigació En Visió Mòbil.\n5. Robòtica I Visió Tridimensional.\n6. Anàlisi I Visualització De Dades En Xarxes.\n7. Algebra I Geometria.\n8. Laboratori D'Optimització.\n9. Grup D'Estadística Aplicada (Gesta).\n10. Anàlisi De Dades I Modelització De Processos En Biologia I Geociencias.\n11. Equacions Diferencials Amb Retard.\n12. Geodèsia Espacial I Dinàmica Espacial.\n13. Modelització Matemàtica De Sistemes.\n14. Sistèmica, Cibernètica I Optimització.\n15. Processament Del Llenguatge I Sistemes D'Informació.\n17. Reconeixement De Patrons I Intel·ligència Artificial.\n18. Enginyeria Web, Aplicacions I Desenvolupaments.\n21. Informàtica Industrial I Xarxes De Computadors.\n22. Xarxes I Middleware.\n23. Enginyeria Bioinspirada I Informàtica Per a la Salut.\nEl Màster en Ciència de Dades és teoricopràctiques el que comporta que tant les “Pràctiques amb ordenador” com la “Teoria” requereixen la utilització d'ordinadors. És per això que totes dues parts es poden impartir en una única aula o laboratori. Les aules que es poden seleccionar per a la impartició del Màster en Ciència de Dades es poden seleccionar entre una ampli catàleg. Així, d'acord amb el SIUA de la Universitat d'Alacant hi ha un total de 131 espais catalogats com a docència/investigació. No s'inclouen aquells espais catalogats únicament com a investigació, encara que excepcionalment puguen ser utilitzats amb finalitats docents. D'altra banda, quan es parla d'accessibilitat i disseny per a tots, s'entén, no sols la possibilitat d'arribar on es vol anar, sinó el que tots puguem accedir, circular, comunicar-se i utilitzar de manera autònoma, còmoda i segura aquells que un mateix tria. En aquest sentit les aules seleccionades per a la impartició del Màster compleixen els requisits d'accessibilitat universal i disseny per a tots.\nAmb la finalitat de potenciar al màxim l'ús generalitzat de les eines TIC en el procés d'ensenyament/aprenentatge, la Universitat d'Alacant posa a la disposició de la comunitat universitària: la xarxa sense fil, equipament tecnològic en aules genèriques, aules d'informàtica, punts de xarxa i consulta, sales de videoconferència i serveis de streaming, préstecs d'equips audiovisuals, etc.\nQuant a plataformes tecnològiques oferides per la Universitat d'Alacant i utilitzades en el Màster de Ciència de Dades, destaca:\n1. UACloud (Campus Virtual): amb Eines de Gestió, recursos d'aprenentatge, eines d'avaluació, eines de comunicació, eines de treball en grup, Moodle, etc.\n2. RUA: Repositori Institucional de la Universitat d'Alacant, que compta en l'actualitat amb mes de 45.000 registres d'interès per a la docència i la investigació.\n3. OCW-UA: El moviment OpenCourseWare (OCW) és una iniciativa editorial electrònica a gran escala per a proporcionar accés lliure, senzill i coherent als materials docents per a educadors, estudiants i autodidactes de tot el món.\n4. BlogsUA: Pretén fomentar en la comunitat universitària l'hàbit per compartir opinions, coneixements i experiències amb els altres.\nEl Servei d'Informació Bibliogràfica i Documental de la Universitat d'Alacant, que va obtenir l'any 2006 la Certificació de Qualitat de l'ANECA, disposa de 3.382 llocs de lectura, amb més de 250 ordinadors a la disposició dels seus usuaris. Els fons bibliogràfics superaven, l'any 2018, el milió, entre revistes, llibres i bases de dades.\nLes subscripcions de publicacions periòdiques electròniques ascendeixen a 74.880 títols, de les quals més de 66.328 són accessibles on-line. La Biblioteca disposa de 163 bases de dades diferents i 189.393 llibres electrònics.\nA més, manté uns horaris d'obertura amplis per a satisfer les necessitats de la comunitat universitària. tenint, a títol d'exemple, una sala d'estudis oberta al públic 24 hores al dia i 362 dies a l'any.\nRespecte a la Mobilitat dels estudiants, la Universitat d'Alacant té una Oficina de Mobilitat que informa l'alumnat sobre els diferents programes, gestiona les ajudes i orienta en els tràmits que ha de realitzar l'estudiant.\nEl màster de Ciència de Dades de la Universitat d'Alacant permet adquirir perfils de cientí fico de dades, analista de dades o analista de big data, sent aquests aquests perfils professionals un dels mes demandats i amb major eixides professionals. Els professionals que es dediquen al tractament de dades, anomenats Científics de Dades, s'han convertit en una de les professions més ben valorades dins del sector de les TIC (Tecnologías de la Informació i la Comunicació) podent-se dedicar a àrees tan diverses com la investigació, l'educació, les comunicacions, la sanitat o el màrqueting empresarial.\nSegons alguns estudis, només a Espanya la necessitat d'experts en ciència de dades creix cada any mes d'un 50%.


Mollet recupera una sala de cinema a preus populars\nRedacció, Mollet\t| Actualitzat el 30 Novembre 2018 a les 10:03\nL’Ajuntament va presentar dilluns la iniciativa. Foto: Ajuntament\nDesprés de 10 anys sense una sala de cinema comercial i familiar a la ciutat, l’Ajuntament va anunciar dilluns que la Sala Fiveller oferirà projeccions a partir de desembre per omplir aquest buit a la programació d’oci de la ciutat.\nLes pel·lícules El Cascanueves y los 4 reinos i Leo Da Vinci: la misión Mona Lisa seran les encarregades d’estrenar aquest cicle de cinema que s’inaugurarà els dies 22 i 23 de desembre. Les entrades tindran un preu popular de 3 euros i, segons va apuntar l’Ajuntament, la pretensió és que hi hagi dues projeccions de pel·lícules d’actualitat cada 15 dies: una els dissabtes tarda, dedicada a tots els públics, i una altra els diumenges al matí, de caràcter més familiar i infantil.\n10 ANYS SENSE CINEMA\nAquesta iniciativa omple el buit que va quedar a la ciutat fa 10 anys quan Cinemes Mollet va tancar les sales de l’Illa. Des d’aquell moment, una de les demandes de la ciutadania era recuperar una sala de cinema on poder veure pel·lícules per a tots els públics. En aquest sentit, des del consistori van explicar que la continuïtat d’aquest nou cicle de projeccions dependrà de la resposta dels veïns. Per aquest motiu, la programació per a la resta de la temporada es farà pública després de Nadal.\nDurant l’acte de presentació d’aquesta novetat a la ciutat, l’alcalde Josep Monràs va explicar l’origen del projecte. “Després d’anys de negociacions amb empreses del sector i de constatar que per a elles era inviable econòmicament reobrir els cinemes de Mollet, vam decidir que des de l’administració pública ompliríem el buit que deixa la iniciativa privada”, va justificar Monràs. Des de la regidoria de Cultura, Mercè Pérez, es va mostrar “il·lusionada per posar en marxa aquest projecte que complementa la programació d’oci cultural de la ciutat”.\nProtesta al Ple de Parets per no atorgar la Medalla de la Vila a Turull\nMeritxell Budó, al Consell per la República de Puigdemont\nMollet surt al carrer per una sanitat digna: “Les llistes d’espera maten!”\nUn ‘passaport’ als museus i a la gastronomia de la comarca\nLa universitat que mai no arriba\nGranollers enterra Vianca sense haver esclarit els fets\nConcurs de creditors a Bultaco amb deutes d’11 milions\nEl pessebre de Sant Fost arriba a la seva 52a edició\nLes Franqueses també demana l’abolició de la monarquia


Llagostera Ràdio - Els transportistes catalans presenten recurs contra la prohibició de circulació de camions els diumenges a l'AP-7\nEls transportistes catalans presenten recurs contra la prohibició de circulació de camions els diumenges a l'AP-7\nArticle Anterior El Govern posarà en marxa un fons de capitalització per a inversions industrials estratègiques a la tardor\nSegüent Article 12 crítics menys a les UCI i 45 ingressats menys, amb 1.436 nous casos de covid i 38 morts\nLes associacions CETCAT i COT han decidit presentar un recurs contenciós-administratiu per demanar la suspensió cautelar de la prohibició de circulació de camions de gran tonatge a l'AP-7 tots els diumenges de setembre.\nEn un comunicat, els transportistes han assegurat que la decisió els "assenyala i criminalitza" i han confiat que la justícia "empararà els seus drets", que lamenten que han estat "ignorats".\nSegons asseguren, no hi ha "cap justificació" que avali l'adopció de la mesura.\nEl Servei Català de Trànsit ha anunciat que la mesura afectarà els camions de més de 7,5 tones des de les 5 de la tarda fins a les 10 de la nit dels diumenges de setembre. A més, preveuen obrir un carril addicional a l'AP-7 nord de Sant Celoni a la Roca del Vallès i a l'AP-7 sud de Vilafranca del Penedès a Martorell per reduir les retencions.\nCETCAT i COT, que representen el 75% dels empresaris del sector a Catalunya, critiquen que d'entre totes les alternatives es decidís prohibir la circulació de camions, decisió que consideren "improvisada" i que denuncien que no comptava amb el consens al sector. Asseguren que hauria estat una millor opció que els diumenges de setembre s'aixequés els peatges de la C-32 i la C-33 perquè es pogués transvasar vehicles de l'AP-7 a aquestes altres vies.\nA més, lamenten que els peatges no siguin gratuïts per sempre, sinó que ja s'estigui estudiant la possibilitat d'un peatge per ús. Les associacions veuen "normals" les retencions després de l'aixecament de barreres perquè no es van aixecar totes, sinó que només es va fer parcialment amb molts accessos encara tancats. Creuen que era "previsible" que amb l'augment de trànsit d'un diumenge hi hauria problemes de mobilitat.\n"Ja n'hi ha prou de buscar en el sector del transport la solució de la mala gestió i deficiències en infraestructures per part de les administracions públiques, el sector ja n'està tip", alerten.\nDe fet els transportistes ja van denunciar el dijous la nova restricció de circulació i van assegurar que era un "menyspreu" al sector. CETCAT va assegurar que es tracta d'una "mostra més" de falta de respecte al transport de mercaderies. CETCAT i COT consideren que la restricció és una "solució improvisada" a un problema puntual del cap de setmana lamenten que l'aixecament de peatges els està "sortint car".\nPer la seva banda, els transportistes de l'Estat han alertat que la nova restricció "afectarà molt greument" les exportacions espanyoles. En un comunicat FENADISMER, la Federació Nacional d'Associacions de Transport d'Espanya, ha avisat que les conseqüències seran "catastròfiques" perquè per l'AP-7 recorden que hi circulen el 60% de les exportacions espanyoles, especialment, segons asseguren, els diumenges a la tarda perquè els caps de setmana hi ha restriccions de circulació a les carreteres franceses.\nFENADISMER ha atribuït les retencions del diumenge a la "falta de planificació" i la "desídia" de la Direcció General de Trànsit, ha qualificat la decisió d'"irracional" i ha acusat Trànsit de "negligència". A més, ha avançat que pretén demanar empara al govern espanyol perquè impedeixi que s'aprovi la mesura.\nservei català de trànsit\ttransportistes\tnotícia nacional\tap7


El ciclista suís del Goldwurst-Power venç per davant del campió holandès, Hans Becking (BUFF SCOTT MTB Team).\nIniciar una prova com la VolCAT by Continental sempre comporta nervis i tensió en tots els participants. Una nova aventura de Mountain Bike. Quatre dies intensos per la zona d'Igualada, que serien un veritable desafiament per a tots els ciclistes.\nA la graella de sortida amb molts quirats, trobaríem a grans referents de l'món ciclista: Tiago Ferreira, Martin Frey, Hans Becking, Martin Stosek, Francesc Guerra, Pablo Guerrero, Loana Lecomte, Maja Wloszowska, Katazina Sosna, Marion Fromberger, entre molts altres noms. De fet, podria considerar-se una lluita de poders entre diferents equips: DMT Racing Team, Corratec MTB Racing Team, BUFF Scott MTB Team, Torpado Südtirol, Soudal-Lee Cougan, BMC Tbelles by Kalas, Canyon Northwave MTB Team, quina estratègia dominaria? Qui serien els més regulars durant els 4 dies?\nEls primers obstacles eren els 38Km i 800m +. Un traçat ideal per als amants dels senders tècnics. Seccions sense gran dificultat, però en les quals s'haurà de filar molt prim per agafar velocitat.\nEls primers quilòmetres de cursa es preveien molt veloços. I així va ser com des d'un bon començament es va trencar la carrera, després dels primers atacs de l'equip DMT Racing Team i de Becking.\nA meitat de carrera, un trio conformat per Becking, Alleman i Ferreira liderava la cursa. A pocs segons, intentaven entrar en la lluita, un grup compacte ple de favorits.\nA pocs quilòmetres de meta, el grup es va tornar a unir i llavors va ser quan Rohrbach i Becking van atacar per agafar un forat considerable. Un marge suficient per disputar-se la victòria sense pressió per l'arribada del segon grup.\nEn els últims compassos de carrera, el suís va demostrar la seva major explosivitat i es va endur la victòria. José Dies del BUFF SCOTT MTB Team, va completar el podi, arribant a poc més d'un minut.\nLECOMTE PORTA UN ALTRE RITME\nLa campiona de món sub-23 es va mostrar infal·lible. Va agafar el seu ritme perfecte i a mesura que anaven passant els quilòmetres, la distància respecte a Maja Wloszowska (Kross Orlen). La ciclista francesa de l'Team Massi va ser capaç d'aturar el crono en un temps de 1:47:55. A poc menys de set minuts va arribar l'excampiona de el món. Katazina Sosna (Torpado Südtirol), va ser la tercera en pujar a podi.\nDemà, a les 9:30, s'iniciarà la segona etapa. Un traçat que agafarà altitud fins arribar als mítics Molins de Rubió, podent gaudir d'unes vistes espectaculars.


L’Ajuntament de Salou i entitats a favor del transport públic volen treballar conjuntament en la defensa de propostes de millora del transport ferroviari al municipi — Ajuntament de Salou\nL’Ajuntament de Salou i entitats a favor del transport públic volen treballar conjuntament en la defensa de propostes de millora del transport ferroviari al municipi\nL’Ajuntament de Salou i entitats a favor del transport públic volen treballar conjuntament en la defensa de propostes de millora del transport ferroviari al municipi https://www.salou.cat/ca/noticies/l2019ajuntament-de-salou-i-entitats-a-favor-del https://www.salou.cat/ca/noticies/l2019ajuntament-de-salou-i-entitats-a-favor-del\nLa trobada s’emmarca dins el torn de contactes que l’alcalde realitza amb agents socials i econòmics del territori per reivindicar les inversions pendents i el desenvolupament d’un sistema ferroviari adaptat\nPer tal d’informar de la posició de Salou en matèria ferroviària i sobretot respecte els projectes que planteja i defensa pel seu municipi, l’alcalde de Salou, Pere Granados, va convocar una reunió amb membres de l’Associació per a la Promoció del Transport Públic, Ricard Riol i Daniel Pi; i la Plataforma de Defensa del Ferrocarril Públic, Carlos Montejano.\nAquesta trobada s’emmarca dins el torn de contactes que l’alcalde realitza amb agents socials i econòmics del territori per reivindicar les inversions pendents i el desenvolupament d’un sistema ferroviari adaptat i configurat segons les necessitats de futur, amb el major consens de les parts implicades.\nSegons l’alcalde, la reunió va ser molt positiva perquè “es van poder aclarir alguns malentesos sobre allò que estem treballant des de l’Ajuntament, per fer que Salou quedi ben connectat tant amb el Corredor del Mediterrani, mitjançant la construcció d’una estació a l’actual baixador de PortAventura; com amb el territori, mitjançant un TrenTram; que seria un servei ferroviari ecològic i integrat a la trama urbana de Salou que ens permetria eliminar les barreres físiques de la via actual i articular una millor mobilitat urbana i interurbana, assolint un espai de convivència entre transport ferroviari i activitat de la ciutat”.\nEn aquest mateix sentit s’expressaven les dues entitats, que van mostrar la seva coincidència a favor d’impulsar i dinamitzar aquest projecte, i defensar la bona connexió de Salou amb el sistema ferroviari general, com ve plantejant i proposant l’Ajuntament.\nAfegia l’alcalde que “és molt important reconvertir l’actual línia de la costa amb aquest nou sistema tramviari; i per això demanem agilitat i celeritat a la Generalitat per fer les adaptacions necessàries que facin possible la posada en marxa d’aquest projecte de TrenTram en poc temps i alhora facilitin la urbanització de l’Eix Cívic; perquè sinó es desmantellaran les actual vies”.\nRespecte la connexió amb el traçat del Corredor, l’alcalde es mostrava contundent en reivindicà “una connexió amb ample ibèric i ample europeu, per garantir i dotar d’un bon servei de transport ferroviari a la capital de la Costa Daurada”.\nEn aquest sentit l’alcalde matisava que “les entitats defensores del transport públic de qualitat han d’entendre la necessitat estratègica de tenir ben connectada aquesta futura estació amb el Corredor, per apropar el màxim possible la infraestructura ferroviària a un punt de gran activitat turística, que veurà créixer més encara la demanda d’aquest transport amb els futurs projectes del CRT com el BCN World”. L’alcalde posava com a exemple l’aeroport de Reus, dient que la reconversió de base militar a aeroport civil va ser possible amb la creixent activitat turística de Salou i la Costa Daurada.


campanya electoral - Pirates de Catalunya, el partit pirata català\nPublicitat electoral, sense el nostre permís, no!\nAquest dimecres 21 de novembre, el ple del Senat espanyol debatrà una proposta de reforma de la Llei de Protecció de Dades espanyola que a la vegada incorporarà un nou article a la Llei Orgànica de Règim Electoral General (LOREG). Amb aquesta reforma, els partits polítics estaran autoritzats a rastrejar informació de ciutadans amb l’objectiu de poder-ne fer perfils polítics i, d’aquesta manera, fer enviaments de propaganda electorals través de diversos canals com el correu electrònic, serveis de missatgeria com Whatsapp, o xarxes socials.\nPirates de Catalunya s’oposa de forma rotunda a aquesta reforma de la llei de protecció de dades. Per una banda, des del partit consideren que la despesa en propaganda electoral, finançada a través de les aportacions públiques que reben els partits, ja és excessiva i innecessària. Per l’altra banda, crear perfils polítics de ciutadans anònims sense el seu consentiment és un atac directe a la llibertat de consciència de la ciutadania. Actualment és simple implementar sistemes que recopilin dades i generin perfils personals únics, com els que fan servir els sistemes de publicitat, que un cop una persona visita un lloc web els anuncis d’aquest comencen a aparèixer com anuncis a d’altres.\nEn paraules del Coordinador General de Pirates de Catalunya, Enric Pineda, “l’aprovació d’aquesta reforma de la llei per la via ràpida, sense debat gràcies a l’acord de tots els partits polítics representats al Congrés i al Senat, només fa evidenciar que per damunt de la protecció de la intimitat de la ciutadania o del dret al lliure pensament, hi va el rèdit electoral i guanyar eleccions”.\nPirates de Catalunya anuncia que en cap cas s’aprofitarà d’aquesta maniobra en cap de les campanyes electorals en què participi, i denunciarà a aquelles formacions polítiques que atemptin contra la privacitat de la ciutadania d’aquesta manera. A banda, presentarem una denúncia davant d’instàncies europees, tal i com vàren fer per la censura de les webs del referèndum.


La I Ruta Gastronòmica DO Penedès a Vilanova reivindicarà que els vins Penedès també són Garraf - Penedès Econòmic l El diari econòmic online de la Vegueria Penedès\nLa I Ruta Gastronòmica DO Penedès a Vilanova reivindicarà que els vins Penedès també són Garraf\nFruit de les diverses iniciatives que ha impulsat la DO Penedès durant els darrers mesos per potenciar i reivindicar els vins Penedès, la DO ha organitzat la I Ruta Gastronòmica DO Penedès a Vilanova i la Geltrú. La iniciativa inclou 10 sopars en diferents restaurants d’alta gamma del municipi del Garraf, maridats amb vins de 17 cellers de la DO Penedès. La ruta, que s’iniciarà el 10 d’octubre i finalitzarà el 10 de desembre, té l’objectiu de promoure els productes de proximitat i a la vegada donar suport als elaboradors i els restauradors, reivindicant que la DO Penedès també és Garraf.\nEn la I Ruta Gastronòmica DO Penedès a Vilanova i la Geltrú hi participen diversos vins Penedès de 17 cellers diferents: Parés Baltà, Nadal, Jean Leon, Finca Viladellops, Cellers Avgvstvs Forvms, Bodegues Pinord, Parató, Torelló, Oliver Viticultors, Colet Viticultors, Sumarroca, Can Feixes, Grimau, Torre del Veguer, Bodegues Ca N’Estella, Família Torres i Aymar. Durant els sopars, els elaboradors seran presents per presentar cadascun dels vins que es tastin i acompanyaran la degustació explicant la seva filosofia i manera de treballar.\nLa ruta començarà al restaurant La Daurada, que maridarà la seva cuina moderna amb tocs tradicionals amb vins Penedès. Després d’aquest tret de sortida, aquesta experiència s’anirà celebrant a altres restaurants vilanovins d’alt nivell com el restaurant El Dinou, L’Hac, La Cucanya, Ceferino, Macot, Marejol, La Petite Mort, 1918 Cuina de Mar i El Nàutic by Cal Blay.\nPotenciar els productes de proximitat\nEn aquest cas, l’objectiu de la denominació d’origen és triple. Per una banda vol donar suport als elaboradors i als restauradors del territori després d’una temporada complicada, potenciant els productes de proximitat d’alt nivell, tant a nivell vitivinícola com gastronòmic. A més a més, aposta per la difusió dels vins Penedès, així com en la potenciació de la seva presència en les cartes dels restaurants locals. I per últim també reivindica el fet que la DO Penedès també forma part del Garraf, ja que són molts els cellers de la Denominació d’Origen que se situen en aquesta part del territori.\nTots els menús maridatge poden consultar-se a: http://dopenedes.cat/gastrogarraf.php.


Ascó reformarà part de Cal Cavaller i hi crearà una sala d'exposicions temporals i itinerants | EbreActiu.cat, revista digital per a la gent activa | Terres de l'Ebre...\nL’Ajuntament aprova el projecte per rehabilitar el soterrani i la planta baixa d’aquest edifici pairal d’origen andalusí\nEtiquetes entorn, turisme cultural, patrimoni, asco, ribera ebre, terres ebre\nEntrada a Cal Cavaller\nCal Cavaller és un dels edificis més importants d’Ascó (Ribera d’Ebre). L’edifici, propietat de l’Ajuntament des dels anys vuitanta, compta amb un projecte de rehabilitació per al conjunt de les cinc plantes i el consistori ha aprovat el projecte per iniciar una primera fase, la reforma de la planta baixa i el soterrani. S’hi farà una sala d’exposicions itinerants i permanents i el futur accés a la resta de l’edifici com equipament municipal. El pressupost de l’obra és de 460.641,86 euros i el Departament de Cultura ha atorgat una subvenció per finançar els treballs d’uns 150.000 euros, aproximadament. Un cop aprovat definitivament el projecte d’execució aquest mes de febrer, s’iniciaran els tràmits per licitar les obres.\nCal Cavaller era l’antiga casa àrab d’Alimuzit (o Abymuzid). L’any 1153 Ramon Berenguer IV la va donar a Guillem de Sadaó. L’immoble va acabar sent la casa pairal de la família Salvador, una de les famílies de terratinents més importants d’Ascó. A finals del segle XVI (1599), el rei Felip III va ennoblir la casa Salvador creant nous cavallers i títols nobiliaris amb la finalitat de servir-lo. El 1631, Bartomeu Blai Salvador va ser honorat cavaller pel rei i, a partir d’aquesta data, la casa es va començar a anomenar Cal Cavaller.\nAquell any es va construir l’edifici que ha arribat a ser actualment, situat en la Cristiandat vella o Vila de fora, annexa als murs que delimiten la Vila closa, per sota del carrer de Baix i sobre el camí que va de Flix a Móra, que transcorre a través d’un perxe que representava l’entrada i sortida de la vila d’Ascó. La casa tenia un oratori privat dedicat a Sant Antoni. Va ser saquejada durant la Guerra Civil i bombardejada l’any 1938, a la Batalla de l’Ebre, quan va quedar molt malmesa. L’immoble va ser reconstruït per Manuel Beguer i Pinyol, casat amb Maria Cinta de Salvador.\nAls anys vuitanta, la va adquirir l’Ajuntament d’Ascó i fins ara només s’han rehabilitat les façanes, de pedra i tàpia amb remarcat de finestres i portes, i també es va reparar un esquerda per evitar que es degradés més. La façana principal de Cal Cavaller presideix la plaça amb el mateix nom, de traça medieval i quatre porxos.\nLa planta primera era la planta dels senyors i la planta segona era la planta del servei què tenia un accés directe al carrer de Baix. A dins de l’immoble es preveu recuperar elements singulars com l’escala noble amb arcs i una barana tornejada, i la fusteria interior de la planta primera, sobretot portes, així com algun mobiliari i rajoles hidràuliques que se n’ha conservat.\nLa planta baixa que es reformarà està formada per dos cossos separats per un passatge que forma part de la trama urbana del que era l’antic accés a la ciutat emmurallada. Es conserven pilars d’obra de fàbrica, jàsseres i biguetes de fusta, i entrebigats de morter de calç, guix i en alguns casos, encanyissat. Tot i això, en aquesta planta, amb les reformes d’urgència que s’hi van fer, s’han introduït pilars, jàsseres i bigues de formigó i l’estructura de la coberta també es va modificar amb la construcció de noves bigues metàl·liques sobre els pilars i parets existents. Els fonaments històrics coexisteixen amb un nou sistema de micro-pilots i encepat que es va instal·lar per suportar l’estructura porticada de formigó. Per garantir l’estabilitat de les plantes altes, es construirà la caixa de l’ascensor que comunicarà les cinc plantes i farà de trava de seguretat.\nEl soterrani i planta baixa, que es reformaran en aquesta primera fase del projecte, són les que estan "més alterades històricament" i es destinaran a habilitar un espai expositiu "en una zona d’Ascó que necessita ser vitalitzat". Com ha explicat l’alcalde Miquel Àngel Ribes el municipi compta actualment amb una sala d’exposicions però amb mancances per a persones amb mobilitat reduïda. "Aquesta sala aniria molt bé perquè queda a peu de carrer i s’hi faran exposicions temporals i itinerants", ha apuntat.\nL’Ajuntament ha iniciat converses amb el Museu de les Terres de l’Ebre per acollir les mostres que ofereix el centre museístic d’Amposta. També es preveu que la casa tingui una part etnològica i museïtzada per al coneixement de la casa Pairal del Cavaller i de la història d’Ascó. La planta golfes d’aquesta part de l’edifici es destinarà a l’administració del centre d’interpretació històrica.\nFoto: Ascó Turisme


Els nous policies i agents penitenciaris no cobraran complement de funcions permanents\nEl Ministeri de Justícia i Interior ha decidit eliminar aquesta compensació per equiparar els complements de tots els cossos especials i estalviar recursos, i modifica els requisits d'accés al cos de Policia per exigir titulacions de batxillerat als agents i universitàries als comandaments superiors\nANA Andorra la Vella 08/06/2015 17:37\n651x366 La secretària d'Estat de Justícia i Interior, Eva Descarrega, i el ministre de Justícia i Interior, Xavier Espot. /M.C. La secretària d'Estat de Justícia i Interior, Eva Descarrega, i el ministre de Justícia i Interior, Xavier Espot. /M.C.\nEl ministre de Justícia i Interior, Xavier Espot, ha presentat aquest dilluns les línies estratègiques del 2015 entre les que s'inclouen les modificacions de la Llei qualificada de Policia i la del Cos penitenciari. D'aquestes en destaca l'eliminació dels complements de funcions permanents dels nous policies i agents penitenciaris. Segons ha explicat Espot, eren els dos únics sectors dels cossos especials que gaudien de dos complements i s'ha optat per eliminar el de funcions permanents i mantenir el complement específic que recull la Llei de la Funció Pública. Amb les 15 noves incorporacions previstes al Cos de Policia es calcula un estalvi d'uns 45.000 euros anuals, mentre que amb els 3 nous agents penitenciaris que han d'entrar s'arribarà gairebé als 15.500 euros anuals, respectivament. A més, com ha assenyalat el ministre Xavier Espot, s'homogeneïtzen els complements dels cossos especials i es revertirà l'estalvi en els recursos materials i humans d'aquests dos sectors.\nLa supressió, ha remarcat, només s'aplicarà als nous professionals i que es mantindrà aquest dret adquirit dels funcionaris ja en actiu.\nLa modificació de la Llei de la Policia també ampliarà l'abast i la funció dels policies auxiliars, canviarà l'estructura jeràrquica del cos i modificarà les normes d'accés i promoció que demanaran una titulació de batxillerat als agents i una titulació universitària als estaments superiors que hi accedeixin a través de procés selectiu.\nD'altra banda, en els propers mesos es vol signar el conveni de cooperació en matèria de seguretat i policial amb Espanya i, un cop modificada la Llei, convocar el concurs per cobrir les 15 vacants d'agents i concloure la promoció interna per a les 25 places de comandaments superiors.\nPel que fa al Departament de Justícia i Interior, a més de l'entrada a tràmit de la Llei del notariat, hi ha el Codi de procediment civil i la llei que regularà els salaris dels batlles, magistrats, fiscals i membres del Consell Superior de la Justícia, com mana la Llei qualificada de la Justícia. A més, en el mateix àmbit cal desenvolupar tres reglaments: el dels procediments sancionadors, el del procediment d'execució d'actes administratius i el de certificació d'aptitud per a l'exercici de la professió d'advocat que estarà previsiblement vinculat al Màster en dret andorrà.\nEn la vessant més pràctica, cal concloure el concurs de selecció per cobrir les places de saig, que s'ha tornat a convocar i es preveu disposar dels candidats al setembre per començar les formacions; l'adhesió als convenis de la Haia sobre notificació, obtenció de proves i execució de resolucions judicials, civils i mercantils que evitarà les comissions rogatòries per dur a terme aquests procediments amb altres països i agilitzarà els terminis; també s'haurà d'incorporar un tercer metge forense al Servei Mèdic Legal i Forense i es traslladarà el Registre d'associacions a l'Àrea d'Entitats Jurídiques i Professions Titulades.\nEl cos de Prevenció i Extinció d'Incendis i Salvaments i la Llei de protecció civil també estan pendents, juntament amb el Reglament del socorrisme i el reconeixement dels títols de socorrisme amb l'Estat francès i la creació del centre d'emergències 112 que està ideat i que tindria un cost d'1,2 milions d'euros que s'intentaran incloure en el pressupost del 2016 si finalment es considera una "prioritat", ha assenyalat Espot.\nPel que fa al Departament d'Institucions Penitenciàries, a més de la modificació de la llei del cos, es vol promoure el projecte educatiu i formatiu per ampliar l'oferta d'estudis per als reclusos i estudiar el traspàs de les funcions de trasllat de presos i control de l'execució de penes substitutòries de presó als agents penitenciaris per "dignificar" la professió i generar perspectives de creixement, segons ha dit el ministre.\nPer últim, el Departament d'Immigració s'ocuparà principalment de l'acord d'associació amb la UE pel que fa a la lliure circulació de persones i de l'aprovació del contingent de quota oportú. Sobre el primer, Espot ha reconegut que s'ha d'assumir aquesta lliure circulació però que es poden establir "límits o règims transitoris" com ha fet Liechtenstein i que es mantinguin almenys per als residents. A més, Espot ha afirmat que s'hauran de mantenir mesures de seguretat i d'ordre públic com les expulsions governatives i accions de foragitament.


MARROC SETMANA SANTA 2011 - Aventura 4x4 Marruecos 4x4 Desierto Marruecos Marrakech\nEslinga ARB 9m\nProtector dip�sit Land Cruiser 120 ASFIR\nCRONIQUES I FOTOS 4x4 > Cr�niques 4x4\nMARROC SETMANA SANTA 2011\nCronica de la nostra amiga Montse Zamora\nMarroc, un país de contrastos\nSon molts els records i vivències que tinc d’un viatge inoblidable pel desert marroquí gràcies a la insistència de Víctor, de Non Stop Aventures 4x4, que cada vegada que em veia m’oferia la possibilitat de fer aquest meravellós viatge i jo sempre li deia que no, per les meves reticències entre el poble marroquí contra el poble sahrauí. Un poble que fa 35 anys que lluita per recuperar el seu país i que avui dia viuen en els campaments de refugiats del desert de Tindouf a Argèlia, un desert inoblidable per mi, on he viscut experiències, costums i vivències difícils d’explicar en un parell de línees. I creia que això no es podia comparar amb cap altre lloc.\nTot comença el dissabte 16 d’abril, inici de Setmana Santa, on desprès de moltes hores de viatge i uns 1500 kilòmetres, arribem a Marrakesh, on van poder gaudir de una deliciosa Tajine, endinsar-nos pel zoco i passejar per la famosa plaça Femaa el Fna, on solament fa una setmana que va sofrir un dels atemptats terroristes més importat del Marroc.\nEns vam aixecar aviat per ficar-nos en les muntanyes del Atles, realitzant la ruta de les Mil Kasbahs, i gaudient del paisatge fins arribar a Ait Benadou, un lloc inexplicable on ens vam sumergir per la història d’aquest meravellós patrimoni de la humanitat. Fins arribar a la Kasbah Dar Chamaa, en Ourzazate, un lloc impresionant en les portes del desert on van gaudir d’un bon té a l’arribada.\nD’aquesta meravella ens endinsem a recórrer pistes, rius de sorra, dunes i més dunes, inclosa tempesta de sorra, fins arribar a Ouzina, on vam passar els millors dies que recordo del viatge ... Ls seva gastronimia, la seva cultura, el paisatge desèrtic, els oasis en mig del desert, els cementiris de fòssils, el so dels tambors, i com no, la seva gent, tan amable i atenta a que no ens faltés res.\nEn Merzouga vam passar dos nits, on van poder gaudir de l’impressionant Erg Chebbi, veient el capvespre en la gran duna i l’aventura del viatge, recorregut de les dunes en quad.\nEn definitiva, un viatge difícil d’explicar en tan sol unes línees ... Diuen que una foto val més que mil paraules no? Us recomano que les veieu. Segur que veient-les voldreu anar o tornar a anar, com jo, que ho estic desitjant ...\nGràcies a Ibrahim, Moha, Hassant, per fer que la nostra estada fora excepcional, i com no, Omar, cada vegada que tanco els ulls està tocant els tambors ...\nA la meva companya d’habitació, Montse, gràcies.\nA Ramon i Gemma, una parella genial que sempre os recordaré.\nA Raul, el més gran dels artistes. Esa cançó que vas composar la recordaré tota la meva vida. Contemplando la duna y su inmensidad …\nMi tata Carmen, la millor amiga que he tingut en aquest viatge.\nY per últim, a Víctor, gràcias per haver-me submergit en aquest món. El món fascinant del desert, dels estels i de les dunes. De ben segur que tornaré …


Una suma que resta: PP+Cs perdrien quatre escons a Euskadi\nBarcelona. Dimecres, 26 de febrer de 2020. 07:38\nActualitzat Dilluns, 2 de març de 2020. 18:17\nLa coalició entre el Partit Popular i Ciutadans per a les eleccions del 5 d'abril a Euskadi no sumaria, sinó que restaria, amb una pèrdua de fins a cinc escons, segons una estimació electoral elaborada pel gabinet demoscòpic Key Data per al diari 'Público'.\nSegons l'esmentat estudi, si en l'actualitat el PP compta amb 9 diputats en el parlament basc -i Cs, cap-, l'efecte de la coalició suposaria obtenir tan sols cinc diputats, un resultat molt contrari a l'esperat.\nEn percentatges, baixaria del 12 per cent de vots de 2016 (10% de PP i 2% de Cs) a només un 7% en les pròximes eleccions.\nL'estudi, que ha avaluat tots els sondejos publicats des de la convocatòria electoral arriba a aquesta conclusió i considera que entre els dos partits arribarien fins als 75.000 vots mentre que el 2016 ambdues forces, per separat, van sumar 130.000 sufragis.\nSempre segons aquesta estimació, el PNB guanyaria les eleccions i passaria de 29 escons a 31, mentre que en segona posició quedaria Eh Bildu, que també augmentaria el seu nombre de diputats, passant de 17 a 19.\nPer la seva part el PSE passaria de 9 a 12 escons, mentre que Unidas Podemos cauria d'11 a 8. Per la seva part, Vox no obtindria cap escó, malgrat obtenir uns 23.000 vots (un 2,2%), una cosa que en tot cas, minvaria encara més les possibilitats d'un bon resultat per a PP+Cs.\nEuskadi Iturgaiz, el retorn de l'aznarisme a Euskadi Marina Fernàndez\nEleccions basques PNB i EH Bildu guanyaran més escons, segons l’ABC El Nacional


Els ports d' Arnes\nEls ports dŽ Arnes\nEls ports dŽ Arnes 1\nEls ports dŽ Arnes 2\nRecorregut per un dels indrets més espectaculars del Parc Natural dels Ports situat sobre Arnes i Horta de Sant Joan. Es recorre la ribera dels rius dels Estrets, d'Algars i de les Valls sota l'espectacle imposant de les moles del Don, la Gronsa, les roques de Benet, la roca Dreta i Penyagalera. Arnes està situat al peu de la carretera T-330, a 27,5 km de Gandesa passant per Bot i Horta de Sant Joan, i a 28 km de la C-12, o Eix de l'Ebre, passant per Prat de Comte. L'itinerari comença a la plaça de l'Ajuntament d'Arnes, on es pot aparcar el cotxe. Es volta l'Ajuntament i, passant per davant de les escoles, s'agafa la pista que se'n va al sud-est, en direcció als Ports, on destaquen les espectaculars roques de Benet. Als 400 m s'arriba a una bifurcació amb una font, sota l'ermita de Sant Salvador, i es gira a mà esquerra fins a la propera desviació, al km 2,5. S'agafa el camí de mà dreta en direcció al riu dels Estrets, que es travessa per un gual de ciment. Al km 3,5 cal seguir per un trencall que hi ha a mà dreta fins que s'acaba la pista. Es continua per un sender pedregós que baixa bruscament i es passa per sobre un aqüeducte. Es continua pel costat del riu travessant els estrets d'Arnes. Al km 5,8 es creua el riu per una passarella i s'arriba a un bosc de xiprers on, al km 6,3 , es continua per un camí poc marcat a mà esquerra que creua el riu dels Estrets. A continuació es gira a mà dreta (km 6,6) i, pocs metres després, es torna a girar cap a la dreta seguint per una pista enquitranada que ve d'Horta de Sant Joan. Es passa un monument dedicat als guardes forestals (km 8) i, al km 9,5, s'arriba al mas de la Franqueta, amb una àrea d'acampada i de pícnic. Es gira a mà dreta i es comença a pujar per la pista de terra passant pel mas de la Pell Negra. Es travessa el torrent i, al km 14,4, s'arriba al coll de Miralles. A uns 10 min a peu, cap a l'esquerra, es pot anar a contemplar lo Pimpoll i lo Pi Ramut, que són grans exemplars de pi de l'espècie pinassa. Es travessa un torrent i es puja al coll de Montfort, al km 15,8. Aquí es deixa la pista i se segueix per un camí a mà dreta, baixant, i en el qual es trobaran alguns senyals grocs. La baixada és tècnica, però molt bonica. Es passa pel mas del Llosero (km 17,4) i es travessa el riu dels Algars pel mas de Pau, on remuntant el marge es continuarà per la dreta. Es va seguint la pista en direcció nord. Es creua el riu diverses vegades i, al km 21,4, es troba el toll del Vidre, magnífic lloc per banyar-se. Al km 23,3 es travessa el pont i la pista del riu de les Valls. Hi ha un trencall a mà dreta que porta a la imponent roca Dreta, que val la pena de visitar. Se segueix la pista fins al km 24,5, que enllaça amb la pista enquitranada que porta a Arnes (28,6 km). Fi de l'itinerari. Llocs emblemàtics El riu dels Algars Mas de Pau El coll de Montfort Lo Pimpoll Coll de Miralles La font de Sant Salvador Toll del Vidre Comarques:Terra Alta Distància:28.6 km Desnivell Pujada:680.0 m Desnivell Baixada:680.0 m Senyalització:Sí Durada:3 h Temes:Esport | Natura Criteris d´us de aquestes rutes Veure restaurants aqui Veure hotels aqui Font: Generalitat de Catalunya. Dirección General de Turismo / Dada d'actualització : 24/03/2006\nEtiquetes: costa daurada, forès, llocs d'interès, què veure i què visitar a salou, què veure i què visitar a cambrils, què veure i què visitar a tarrragona, què veure i què visitar a reus, què veure i què visitar a la pineda platja\nEls 14 restaurants on assaborir Salou cada dijous


El cost d’estudiar a Europa - Observatori del Sistema Universitari\nPublished by Observatorio del Sistema Universitario on 19/06/2014 19/06/2014\nCol·laboracions: Alfonso Herranz i Jordi Mir\nEdició: Oriol Arcas\nPresentem un estudi dels preus públics universitaris de grau i de màster del curs 2013-14 a 38 països o regions de 32 estats d’Europa. L’informe ofereix també dades sobre els imports de les beques i el nombre d’estudiants que en gaudeixen. Així mateix, incorpora informació sobre altres ajuts, concretament préstecs, beneficis fiscals i subsidis. Tot i que en alguns països són molt importants, l’informe no inclou dades sobre subvencions indirectes, com ara tarifes de transport públic especials per a estudiants, menjadors a preus subvencionats o residències universitàries.\nResumim a continuació les conclusions més destacades:\nPreu dels estudis de grau:\nEn 11 països europeus, els estudis de grau són totalment gratuïts.\nEn uns altres 12, el preu màxim d’un curs de grau oscil·la entre els 7€ de la República Txeca, els 41€ de Polònia o els 183€ de França fins els 1.066€ de Portugal. Aquest grup es caracteritza, a més, per tenir uns preus mínims força baixos.\nSols 10 països o regions (de 8 estats diferents), dels 38 que abasta l’estudi, tenen preus màxims superiors als nostres (2.604€ per curs) en euros corrents.\nEn euros corrents, el preu mínim dels estudis de grau a Catalunya sols és superat per 1 estat (Irlanda) i 2 de les 4 regions d’un altre (Irlanda del nord i Gal·les).\nPreu dels estudis de màster:\nA la gran majoria dels països estudiar un curs de màster costa el mateix o molt poc més que estudiar un curs de grau. Espanya (i, particularment, Catalunya) es situa entre els 7 estats on els estudis de màster són substancialment més cars que els de grau. A Catalunya el preu màxim d’un curs de màster és un 44% més car que el màxim d’un curs de grau. Al conjunt d’Espanya, un 67%.\nUn petit grup de països presenten preus mínims molt superiors als preus màxims de la resta de països. És el cas de Catalunya: mentre el preu màxim d’un curs de màster no supera els 1.300€ en el grup majoritari, a Catalunya el preu mínim és de 2.500€, sols superat per Grècia, Irlanda i Xipre. No gaire diferent és la situació del conjunt d’Espanya. El preu mínim en aquest cas és de poc menys de 1.500€, sols superat pels mateixos països abans esmentats, més Hongria.\nEn conclusió, doncs, Espanya i, particularment, Catalunya, es troben en les posicions 7 i 4 entre els països on el preu mínim requerit per estudiar un màster és més car.\nEl preu de repetir una assignatura\nLa vinculació entre preus i rendiment acadèmic és inusual a Europa: dels 38 països i regions analitzats, sols 5, a més d’Espanya (i Catalunya) tenen preus diferenciats en funció dels resultats acadèmics de l’estudiant.\nEn els països que graven econòmicament la repetició d’assignatures, el sistema és menys rígid que el nostre i els imports són molt inferiors.\nCom més alts són els preus, més baix és el percentatge d’estudiants que els paguen, amb sols dues clares excepcions: Espanya (i Catalunya) i el Regne Unit.\nEls països que concedeixen més beques i amb imports més alts corresponen als països on els estudis són gratuïts. Es tracta, doncs, de beques orientades a compensar el cost d’oportunitat de l’estudi, és a dir, de beques salari.\nEn relació amb el debat suscitat a Espanya a propòsit dels mèrits acadèmics exigibles a un estudiant amb beca, es constata que les beques concedides estrictament per criteris de mèrits acadèmics són minoritàries a Europa, ja que existeixen a tan sols 12 països o regions i es concedeixen a percentatges molt petits d’estudiants. La combinació de criteris econòmics i acadèmics per a la concessió de beques, que és la vigent a Espanya, és encara més minoritària, ja que sols es dóna en 6 països.\nAl 71% dels països, l’estat ofereix o garanteix préstecs específics per a l’estudi. Excepte a dos dels països (Islàndia i Montenegro), els préstecs són a tot arreu un sistema complementari al sistema de beques. El percentatge d’estudiants que utilitza préstecs és molt baix (inferior a l’11%), amb l’única excepció de Dinamarca.\nLa majoria dels països on el preu dels estudis existeix, tot i ser baix, compensen l’esforç de les famílies mitjançant reducció d’impostos (típicament generalitzats), subsidis (normalment, en funció de la renda) o ambdues mesures. Com més alts són els preus, menys compensacions existeixen. Espanya no disposa ni de deduccions a l’IRPF ni de subsidis destinats a les famílies amb fills que estudien a la universitat.\nNo disposem de dades sobre subvencions indirectes, com ara tarifes de transport públic especials per a estudiants, menjadors a preus subvencionats o residències universitàries.\nCatalunya és dels llocs més cars d’Europa per estudiar a la universitat | El Diari de l'Educació · 20/06/2014 at 07:22\n[…] El preu mínim dels estudis de grau a Catalunya només és superat per Irlanda i part del Regne Unit. És una de les conclusions d’un informe de l’Observatori del Sistema Universitari sobre preus, beques, préstecs i altres ajut… […]\nEl sistema universitari català: dades i singularitats Què s’hi ha de preservar, què s’hi ha de corregir Autoria: Albert Corominas i Vera Sacristán Data: Juny 2022 Descàrregues en format PDF: Informe complet Presentació: versió per Read more…


Detecten una espècie nova de fong al Parc Natural del Montgrí - Diari de Girona\nÉs la primera cita al món i la troballa més destacada d'un seguiment micològic encarregat pel parc\nredacció 19.08.2019 | 12:57\nEl món científic compta amb una nova espècie. Es tracta de la Psathyrella montgriensis, una espècie de fong que s'ha trobat per primera vegada al Parc Natural el Montgrí. La troballa ha estat fruit d'un seguiment micològic encarregat pel parc dut a terme per l'Associació Micològica Joaquim Codina de Girona des del 2017.\nDe la família de les psammòfiles, està adaptada a viure sobre substrats sorrencs, com les platges o les dunes litorals que habita entre molses. És un bolet amb un barret cònic parabòlic de 5 a 15 mm, de color marró clar i peu amb un to marró grisenc.\nLa nova espècie s'ha localitzat per primer cop a tot el món al Parc Natural del Montgrí, les Illes Medes i el Baix Ter, i és, sense dubte, la troballa més excepcional d'un seguiment micològic, que s'allargarà fins al 2020, amb l'objectiu de detectar possibles espècies de fong adaptades a les condicions singulars de la duna, que facilitin l'ús d'indicadors.\nPer les seves característiques moleculars i filogenètiques, aquesta nova espècie s'ha citat per primer cop amb el nom de Psathyrella montgriensis, i s'ha localitzat concretament a la Duna Continental, considerat d'interès comunitari prioritari.\nUna espècie difícil de detectar\nLa troballa, publicada al Bulletin de l'Association des Mycologues Francophones de Belgique, no s'ha produït abans perquè l'espècie havia passat desapercebuda pel fet que únicament surt en condicions ambientals i èpoques molt concretes i en indrets molt singulars.\nAquest és el segon cop que l'Associació Micològica Joaquim Codina descriu una nova espècie de Psathyrella a Catalunya. L'any 2018 ja va publicar al mateix butlletí un article mitjançant el qual va descriure una altra nova espècie, Psathyrella codinae, en un àmbit urbà com és el Parc Nou d'Olot.\nLa temporada de bolets arrenca fluixa en espera de més pluges, fred i humitat.\nTroben un tòtil mort per un fong que mata amfibis massivament.\nEs redueixen les malalties per fongs als cultius de fruiters de la província.


Mostrar la cara és democràcia – Salvador Cardús\nMostrar la cara és democràcia\nEl debat sobre la prohibició de l’Ajuntament de Lleida de la burca o del nicab -la modalitat de vels islàmics que cobreixen tot el cos de la dona bé sigui amb una reixeta per veure-hi o bé deixant només descoberts els ulls-, ocupa aquests dies el poc espai periodístic que deixen lliure l’escàndol de les corrupcions urbanístiques o les vacil·lacions governamentals espanyoles davant la crisi econòmica. Si no, encara aniria més gros. Es tracta de la prohibició d’aquesta indumentària no pas al carrer, sinó en els espais públics on la identificació de la persona és imprescindible per tal de poder garantir l’exercici dels seus drets. Un professor ha de poder veure la cara de l’alumna, un policia ha de poder identificar a qui lliura un carnet d’identitat, un metge ha de saber a qui dóna una recepta mèdica o un administratiu de correus ha de poder comprovar si qui recull una carta certificada és el seu destinatari.\nJA SABEM QUE TOT I QUE SEMBLA UNA OBVIETAT que el cobriment total del cos de la dona, inclosa la cara, delata formes de submissió o de docilitat masclista que vulneren les formes de relació igualitària, aquest és un terreny d’una gran complexitat. Fa uns anys, en una estada llarga al Queen Mary College de Londres, situat a l’East End -un barri que actualment és ocupat en una notable proporció per població musulmana- vaig observar que un nombre considerable d’estudiants universitàries vestien el nicab. Que es vestís el nicab en un centre universitari en el qual, per raons de seguretat, havies de portar la identificació amb foto penjada al coll i, sobretot, anar-hi a estudiar sociologia, era una circumstància plena de contrasentits. Primer, per l’excepció que es feia en el control de les persones que vestien aquella indumentària. En segon lloc, perquè costa d’imaginar com es pot fer compatible el procés d’iniciació en una disciplina crítica com és la sociologia amb una vestimenta que suggereix, a l’observador extern, pautes de comportament submís.\nSOBRE LA PRIMERA QÜESTIÓ, just aquelles setmanes hi va haver una polèmica semblant a la nostra perquè el ministre laborista Jack Straw va exigir la cara descoberta a la seva oficina parlamentària per atendre els ciutadans que hi anaven. Sobre la segona, vaig acabar sospitant que aquell nicab, potser no tenia gran cosa a veure ni amb la submissió als homes ni amb la fe religiosa, sinó que podia ser l’expressió d’una protesta, i potser una provocació, davant la cultura política britànica que, amb l’excusa del respecte a la diversitat, mantenia els no britànics en un procés de guetització que els impedia la dissolució de la seva condició de foraster. I és que l’anàlisi del sentit objectiu i subjectiu de les expressions culturals és d’una tal complexitat que no es pot deixar a mans de quatre tòpics poc o molt ben intencionats.\nAFORTUNADAMENT, PERÒ, AQUESTA NO és la qüestió que es debat en el cas de l’Ajuntament de Lleida. L’abast de la norma és estrictament limitat a la necessitat de garantir adequadament l’exercici dels drets civils de les persones, i no entra a jutjar el sentit cultural ni el sentit subjectiu individual de l’ús d’aquesta indumentària. No es tracta de voler salvar les dones que porten burca dels seus marits o d’elles mateixes, ni d’emancipar-les a cop de ban municipal. Aquest procés ja els arribarà -no sense sofriment, cal dir-ho- quan veuran alterats -més de pressa que no pensen- els seus patrons de conducta, és a dir, les seves formes de relació, de jerarquia i d’ordre, i per tant, el sentit de les seves pròpies vides futures i, més dramàticament, de les seves vides passades, que ja no podran canviar.\nPER AIXÒ NO ENTENC GENS LA REACCIÓ disciplinada, com un home sol, dels responsables governamentals catalans -tots d’ERC-, i les seves pors i advertències. Les lleis no es fan per si afecten a molts o a pocs, sinó perquè regulen les relacions entre els individus, i entre aquests i les administracions públiques. Si hi ha poques dones afectades per la burca o el nicab, doncs millor que millor. Però les que ja en porten, les que en un futur se’n posin i, sobretot, els seus caps religiosos, que podrien tenir la temptació de voler-ne estendre l’ús, han de conèixer les condicions bàsiques que garantiran l’exercici dels seus drets i deures en una societat democràtica, on el respecte a la persona passa pel reconeixement de la seva identitat, i aquesta, per la identificació a través d’una cara descoberta. L’expressió “una persona, un vot”, que resumeix bé un dels principals valors de la democràcia, ben entès i a la pràctica, obliga a defensar la idea “una cara, un vot”.\nTAMPOC NO ENTENC L’ARGUMENT d’oposar llei i pedagogia. La llei no es pot sotmetre, dilatant-ne la promulgació, a la raó pedagògica. De fet, la millor pedagogia és la llei, la forma, que expressa un sentit i uns valors que es volen comuns. Si la norma de l’Ajuntament de Lleida entrés al domicili particular, o si tingués voluntat moralitzadora, llavors és cert que el remei seria pitjor que la malaltia. Però no: la norma municipal té a veure amb una determinada pràctica de l’ordre polític. La norma ajudarà a formar alguns ciutadans, i sobretot ciutadanes, en els hàbits fonamentals d’una societat democràtica sense els quals els seria molt difícil adquirir altres tipus de formació de d’uns malentesos bàsics. Dir que més que prohibir, cal convèncer, és d’una condescendència inacceptable en una relació entre poder públic i ciutadà, a part de les previsibles conseqüències que s’aconseguirien, contràries a allò que es pretén.\nENCARA QUEDA UNA DARRERA CRÍTICA que necessita resposta: la de l’electoralisme. També s’hi va trobar l’Ajuntament de Vic quan va posar en evidència la contradicció d’una llei d’estrangeria que no dóna papers i una política governamental espanyola que obliga, per la porta del darrere, a governar situacions irregulars en l’àmbit municipal. Però l’acusació és hipòcrita. Que d’una norma també se’n faci una lectura política, en termes electorals, em sembla excel·lent. Precisament, es tracta que els ajuntaments -i els partits que els governen- tinguin veu pública i clara en qüestions com ara la gestió de les conseqüències dels processos migratoris, de manera que el ciutadà no se senti desemparat i que acabi sentint només la veu dels que manipulen els conflictes amb propostes xenòfobes i a benefici de la seva ideologia autoritària i intransigent. Per tant, jo sí que espero que la mesura presa per l’Ajuntament de Lleida tingui conseqüències electorals, com les tindran els gestos fets a Vic, per tal de, democràticament, fer fora del mapa polític l’extrema dreta intolerant.\n29 de maig de 2010by admin\nReflexionant sobre la independència a ‘Adéu, Espanya?’\nTirar de todas las mantas\nTorna a ser una obvietat que l'única oportunitat de regeneració democràtica de l'Estat espanyol li vindrà amb la independència de Catalunya. about 32 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @omnium: 🚨 ÚLTIMA HORA: Joan Carles I ha estat detingut Entra vídeo 👇 #CoronaCiao https://t.co/y6cPEOS7RA about 34 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @boye_g: Puigdemont prepara una ofensiva contra el juez del CNI por escuchar a su abogado https://t.co/bKEdGo0V8a about 34 minutes ago ReplyRetweetFavorite\nRT @dracdolot: El jutge que autoritzava l'espionatge amb un programari israelià il·legal a un advocat mentre alhora resolia assumptes judic… about 34 minutes ago ReplyRetweetFavorite\n"Que el rei pugui venir com si res és una representació pornogràfica del poder reial" https://t.co/6exxNL4s8p via @diariARA about 34 minutes ago ReplyRetweetFavorite


Màster en Màrqueting - Bilingüe | EADA Web Oficial\nPosgrau en Màrqueting - Product Manager\nMàster en Alt Rendiment Directiu - MARD\nMàsters Executius Semipresencials\nEl Màster en Màrqueting - Bilingüe està dissenyat per llançar la teva carrera professional a nivell internacional a l'àrea de màrqueting i vendes. Desenvoluparàs sòlids coneixements de màrqueting i estratègia comercial i coneixeràs les últimes tendències professionals en àrees com el màrqueting digital, creació de contingut i anàlisi de mercats. El teu potencial lideratge serà reforçat amb un programa exclusiu de desenvolupament professional, amb habilitats com: comunicació, negociació, treball en equip i lideratge.\nEl Màster en Màrqueting atreu estudiants i joves professionals que provenen de formacions acadèmiques i culturals diverses amb un objectiu comú que és accelerar la seva carrera professional en Màrqueting. Durant l'última part del programa tindràs l'oportunitat d'escollir una especialització en anglès: Multichannel Communication & Sales o Marketing Analytics (Insight-Driven Marketing).\nLes assignatures obligatòries tant de direcció com de màrqueting s'imparteixen al Barcelona City Centre Campus, i el programa de desenvolupament professional s'imparteixen al Collbató Residential Training Campus. Comuns a tots dos és l'enfocament d'aprenentatge amb la seva metodologia “aprendre fent” i el contacte amb el món corporatiu.\nInici: 27 de setembre de 2018\nFi: 18 de juny 2019\nHorari: De Dilluns a Divendres, 9.30h - 13.30h\nEl més avançat en pràctica professional\nPer conèixer les últimes pràctiques professionals, no hi ha gens millor que conèixer en primera persona professionals de màrqueting per conèixer els reptes que tenen en el seu dia a dia. Els participants del Màster en Màrqueting - Bilingüe assisteixen al Festival de Màrqueting a Londres. Durant el programa professionals de màrqueting i antics alumnes de companyies com Facebook i Google donaran a conèixer la seva experiència.\nProp de les empreses\nAl Màster en Màrqueting - Bilingüe, tant professors com professionals del sector donaran a conèixer els reptes i la forma d'aplicar els conceptes apresos en les empreses d'avui dia. Els participants treballaran amb els reptes actuals durant les especialitzacions i el projecte final.\nA més del viatge internacional a Londres, després de finalitzar el programa tindràs l'oportunitat de reforçar la teva experiència internacional i expandir la teva xarxa de contactes realitzant una estada d'estudis internacional durant un trimestre en una de les nostres més de 30 escoles a nivell internacional a Àfrica, Àsia, Amèrica Llatina i EUA.\nDomini de la llengua anglesa\nEl Màster en Màrqueting - Bilingüe ofereix als seus participants l’oportunitat de realitzar el programa en dos idiomes, oferint-los accés a posicions laborals en l’àmbit internacional i una xarxa de contactes més gran. Assistiràs a un curs intensiu d’anglès per després poder-te unir al grup International Master in Marketing al tercer trimestre.\nRànquings, acreditacions i col·laboracions\nEls màsters d'Eada\ndel món (mitjana dels últims 3 anys)\nen el mundo en formación de Marketing\nMissatge del director Anthony Poole\nDirector del Màster en Màrqueting - Bilingüe, ens destaca els següents aspectes del programa:\nObtingues un màster oficial en una escola de negocis classificada pel Financial Times en ple centre de la ciutat de Barcelona.\nGaudeix d'un programa exclusiu en un grup reduït i amb més de 50 nacionalitats.\nConclou el programa amb un alt nivell d'anglès que et permetrà treballar a nivell internacional.\nCustomitza el teu màster especialitzant-te en insight-driven màrqueting o mulitchannel communication & surts.\nParticipa del Festival de Màrqueting a Londres, en el qual professionals del màrqueting descobreixen, celebren i dissenyen el futur junts.\nLlança la teva carrera de Màrqueting i tingues accés als millors reclutadores internacionals - 89% dels graduats tenen feina 3 mesos després de finalitzar el programa.\nAprofita la nostra àmplia xarxa d'escoles d'intercanvi a tot el món.\nConsulta la nostra agenda per a veure tots els esdeveniments.\nEl Màster en Màrqueting - Bilingüe (60 ECTS) ha estat dissenyat després d'una acurada anàlisi realitzada amb directors de Màrqueting, directors de Recursos Humans i antics alumnes. Per això aquest programa t'assegura una ràpida adaptació al mercat laboral després de la graduació.\nEl Màster en Màrqueting - Bilingüe està estructurat en àrees de coneixement que estan dissenyades específicament per complir els objectius d'aprenentatge marcats. Tant les assignatures obligatòries de màrqueting com el programa d'habilitats directives estan dissenyats per millorar el teu acompliment a les principals àrees del màrqueting com són la visualització de dades i la gestió de dades amb Excel.\nTotes les assignatures introdueixen casos pràctics d’empresa en anglès. Les assignatures en color taronja es realitzen en anglès en tota la seva totalitat.\nSet. - Març\nPrecurs: Estats Financers, Estadístiques i Economia\nFonaments de negocis\nExcel: anàlisi de dades i presa de decisions\nCompàs Global: Geoeconomía i Geopolítica\nAnalítica avançada amb Excel\nRecerca de mercats i anàlisi del consumidor (I)\nGestió de la marca\nRecerca de mercats i anàlisi del consumidor (II)\nSimulació de màrqueting competitiva\nOperacions i gestió de la cadena d'aprovisionament\nVisualització de dades i quadres de comandament\nEstratègia de comunicacions\nGestió de vendes i trade marketing\nTreball en Equip i Diversitat Cultural\nAbr. - Jun.\nPots triar entre dos tracks o itineraris, específicament dissenyats per donar-te l'avantatge en dos camps concrets de la pràctica del màrqueting, i que en l'actualitat constitueixen àrees de creixement.\nEdge Track 1: Insight-Driven Marketing\nBig Data for Insight-Driven Marketing\nThe Art of Marketing Models\nPredictive Analytics for Superior Results\nEdge Track 2: Multichannel Communication & Sales\nCustomer Journeys and Lead Management\nCustomer Experience & Marketing Accountability\nProjecte final: Elaboració d'un pla de màrqueting\nTutoritzat durant l'any, presentació final al juny.\nSept. - Des.\nPrograma d’intercanvi (opcional)\n+ 30 escoles associades a tot el món\nPodràs obtenir un doble grau de: Aston Business School (Regne Unit), EDHEC (França), EBS (Alemanya) i HHL (Alemanya).\nEls participants que sol·licitin participar en el programa d’intercanvi han de realitzar el procés d’admissió de l’escola a la qual apliquen per ser escollits (en alguns casos incloent GMAT, TOEFL, etc.).\nVisites a empreses, conferències i presentacions d’antics alumnes.\n*EADA es reserva el dret a introduir canvis en el programa i el temari del programa.\nA més del curs d’anglès de negocis (Business English Programme), s’introduiran progressivament continguts acadèmics en llengua anglesa des de l’inici del programa per tal que al tercer trimestre els participants tinguin un domini complet de la llengua i d’aquesta manera puguin unir-se al grup de l'International Master in Marketing.\nInternational Trip a Londres\nAprendràs de les últimes tendències professionals de primera mà durant la teva assistència al Festival de Màrqueting a Londres, durant el qual realitzaràs una immersió en les tendències actuals del Màrqueting.\nPresentacions d'antics alumnes\nTindràs l'oportunitat de conèixer l'experiència professional d'antics alumnes que visitaran les aules i realitzaran classes lectives. Ells t'aportaran la visió de treballar en una multinacional (L’Oréal, Facebook, Mondelez i Vodafone) o de la seva pròpia experiència empresarial (¡Vivi Kola i ViCafé).\nAmpliaràs la teva xarxa de contactes i guanyaràs una nova visió que, tant professors visitants com directius amb una gran trajectòria, t’aportaran durant les setmanes lectives.\nProjecte final: desenvolupa un pla de màrqueting amb impacte real\nEl projecte final permet als participants aplicar els coneixements guanyats durant el programa resolent problemes reals de gestió i solucionant-los a través del pla de Màrqueting. Els participants aprendran com avaluar la seva rendibilitat, controlar el seu establiment, tot això tutoritzat a través de les reunions amb el director del seu projecte final.


Assaigs - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAssaigs (en francès: Essais) és el títol d'una col·lecció de 107 assaigs escrits per Michel de Montaigne entre el 1572 fins a la seva mort, el 1592. L'obra, que va ser pionera i va donar nom al gènere assagístic, versa sobre temes variats des d'un punt de vista subjectiu i personal sense seguir un ordre preestablert. És considerada com l'obra culminant de l'humanisme francès.\nPortada de l'edició parisenca dels Assaigs\nEls llibres I i II dels Assaigs es van publicar per primer cop a Bordeus el 1580, als quals va afegir un tercer llibre per a l'edició parisenca de 1588. En els següents anys, va continuar contribuint als Assaigs amb una feina que no veuria la llum fins a l'edició pòstuma de 1595.\n3.1 Traduccions al català\nEls Assaigs estan escrits de manera aparentment desordenada: canvia contínuament de tema i passa d'una idea a una altra en imitació del mateix pensament humà, donant al llibre un to de conversa. Aquest estil pot tenir origen en la manera en què el mateix Montaigne va escriure els assaigs, dictant els seus pensaments en veu alta a un secretari (n'hi hagué tres). Però l'autor ho presenta voluntàriament d'aquesta forma en preferir una organització didàctica que una prosa embullada o una filigrana poètica. Tal com el mateix Montaigne exposa al seu prefaci:\n« Si hagués estat la meva intenció de cercar el favor de la gent, m'hauria embellit amb guarniments prestats. Però el meu desig aquí és ser vist tal com sóc en la forma més genuïna, fàcil i simple, sense estudis ni artificis, ja que és a mi mateix que em represento: els meus defectes han de ser vistos aquí com ho serien en la vida real. »\n— Montaigne, De l'autor al lector\nMontaigne se serveix de la seva habilitat retòrica per a implicar el lector, atraient la seva atenció amb una exposició sincera i planera. L'autor reïx a fer l'obra accessible introduint-hi anècdotes, vivències personals i alienes, històries èpiques o passatges exemplars, donant-hi un enfocament educatiu. Els Assaigs cultiven alhora el gènere literari i el didàctic.\nEls Assaigs també inclouen nombroses cites d'autors clàssics, en especial Plutarc i Sèneca. Les cites, tant en vers com en prosa, es presenten sempre en la llengua original (sobretot llatí i grec, però també en francès i italià). Tanmateix, Montaigne no presenta les màximes dels clàssics com una autoritat conclusiva, sinó per complementar les seves pròpies idees i com un element més de reflexió.\nEls assaigs tracten una gran varietat de temes sense una estructura predefinida: Montaigne passa de tractar dels caníbals (I, 31) als mandats divins (I, 32), o de les olors (I, 60) a les oracions (I, 61).\nAixí com són diferents en temàtica, també difereixen molt en llargària: els més curts (especialment al Llibre I) són poc més que breus apunts de lectura, mentre que d'altres són elaborades disquisicions filosòfiques d'inspiració estoica (Per què filosofar és aprendre a morir - I, 20) o escèptica (Apologia de Ramon Sibiuda - II, 12).\nMontaigne no dubta a introduir vivències personals quan tenen relació amb el tema a què fa referència l'assaig: així, parla del mal que li provoquen les pedres que tenia als ronyons, de la seva infància solitària amb el seu pare que el feia parlar només en llatí, de la mort en una plaga del seu gran amic Étienne de La Boétie, o de les seves amistats amb la monarquia francesa (Enric III, Caterina de Mèdici i Enric de Navarra n'eren amics personals).\nEls escrits de Montaigne també reflecteixen la preocupació per la política contemporània, especialment en relació amb les guerres civils entre catòlics i protestants que s'estaven disputant. Alguns autors han vist en la seva descripció de la situació política una primera crítica a l'antic règim feudal francès, precursora dels temes principals de la Il·lustració i anticipant-se a autors com Voltaire i Diderot.\nAlguns dels temes més polèmics, els introdueix amb un títol aparentment inofensiu: així, Costums de l'illa de Ceos (II, 3) versa sobre la legitimitat del suïcidi, De la semblança entre fills i pares és una crítica als metges, o De les carrosses (III, 6) denuncia les barbàries comeses pels conqueridors del Nou Món.\nPàgina manuscrita de l'exemplar de Bordeus\nLa primera edició dels Assaigs va ser publicada a Bordeus el 1580, integrada pels llibres I i II. El 1588, es va publicar a París una nova edició que incloïa també el tercer llibre, a més de corregir i ampliar-ne els dos primers.\nL'autor va continuar fent addicions i correccions a la seva obra, que anotava a mà en un exemplar de l'edició de 1588. Aquest llibre anotat, conegut com l'exemplar de Bordeus, es conserva a la biblioteca municipal de la ciutat.\nMontaigne es va morir el 1592, però el 1595 la seva filla adoptiva Marie de Gournay va publicar-ne una nova versió. Aquesta edició, que va servir a partir d'aleshores com a base per a la reproducció del text, no incorporava fidelment totes les anotacions manuscrites de l'exemplar de Bordeus.\nL'any 1906, Fortunat Strowski, amb la col·laboració de François Gebelin, Pierre Villey i Grace Norton, va presentar una nova edició incorporant els textos manuscrits de Bordeus, que fins avui es considerava la versió definitiva. Antoine Compagnon assenyala que, als darrers anys, la crítica ha considerat de manera gairebé unànime que l'exemplar de Bordeus no seria més que una mena d'esborrany de treball, i que Marie de Gournay, finalment reivindicada com a la més fidel editora dels Assaigs, hauria partit d'un altre exemplar, avui perdut, que contindria les anotacions definitives -o, si més no, les últimes- de Montaigne. Així doncs, l'edició de 1595 s'hauria de considerar com a la veritablement definitiva.\nLa traducció al català més antiga n'és de Nicolau Maria Rubió i Tudurí, que només va poder publicar-ne dos volums el 1930 i 1935 (que arribaven fins a l'assaig XXVII del primer llibre) abans que l'obra quedés aturada per l'esclat de la Guerra Civil espanyola.\nEl 1982, es publicava el que potser és l'assaig més notable, l'Apologia de Ramon Sibiuda, traduïda per Jaume Casals, i el 1984 la col·lecció «Les millors obres de la literatura universal» editava el tercer llibre dels assaigs traduïts per Antoni-Lluc Ferrer.\nEl 1992, Vicent Alonso va publicar una selecció dels Assaigs prologada per Joan Fuster, i finalment, entre entre 2006 i 2008, va publicar la primera traducció completa de l'obra en català.\n↑ «Michel de Montaigne». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ Michel Onfray. Le christianisme hédoniste, vol. 2 de Contre-histoire de la philosophie. París : Grasset, 2006. § Une parole couchée, pàg. 211-213\n↑ Enric Castelló.Punt de lectura: Un fi domèstic\n↑ Biancamaria Fontana. Montaigne's Politics: Authority and Governance in the Essais.\n↑ Vicent Alonso.Vicent Alonso i la traducció dels 'Assaigs' de Montaigne\nText original dels Assaigs de Montaigne (francès).\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Assaigs&oldid=27858702»\nDarrera modificació: 24 jul 2021 a les 21:29\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 jul 2021 a les 21:29.


Ultraquim: d’abril 2012\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Córrer , Triatló\nEl dia no acompanyava, ben tapat, molt núvol, vent, humitat i sensació de xafogor.\nComenço a pedalar, em pregunto si és el millor dia per fer 180 km en bicicleta, la conclusió ha estat que si, perquè en tenia ganes, que hi hagi una mica més de dificultat, no deixa de ser un plus afegit, la motivació serà el motor.\nEnfilo direcció Romanyà de la Selva, per anar a buscar La Ganga, els dos únics ports que he fet, la resta ha estat molt planer, un cop a La Bisbal, vaig direcció L'Escala, per seguir fins Empuria-Brava, punt més allunyat de la ruta, torno a L'Escala, per anar a buscar el dorsal, de la Marató d'Empúries, que vull córrer demà, duc 121 km, només em queda un terç. El vent juntament amb la humitat, em porten constantment l'aroma de la primavera, moltes olors que no se identificar, però que em traslladen a èpoques passades.\nEl vent té ganes de bufar amb més intensitat, a estones el tinc de costat, a estones de cara, si ell bufà més fort, jo pedalo amb més ganes, a l'alçada de Palafrugell, quatre gotes mal comptades d'un cap de núvol, pedalo i pedalo fins a completar els 180 km.\nEl que més m'agrada de les tirades llargues amb la bici de carretera, és que em faig a ella, em sento còmode, vaig veient el testimoni mut, del pas dels quilòmetres i com si res, anem deixant paisatges enrere i perseguint l'horitzó.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Bicicleta carretera , Track , Triatló\n3.800 metres nedats d'una tirada, a la piscina, de 25 metres, fent honor a la veritat, he fet dos petites parades de pocs segons, els justos per hidratar-me i seguir.\nLa distància, no tenia dificultat, hi ha molts dies que en faig més, com entrenament, la complicació ha estat arribar a nedar a temps, per poder fer el metratge tinguen en compte l'horari de tancament.\nHe nedat amb el Pool-mate, el rellotge compta piscines, així no me de preocupar de si em desconto, al ser tot crol i sense series, me pogut concentrar en intentar fer tècnica, fer bé la braçada, la posició del cap, la batuda de peus i deixar-me endur, per la música, que feia cada braçada al entrar a l'aigua, mentre la respiració seguia el ritme.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Nedar , Triatló\nAprofitant que aquest diumenge estic inscrit a la Marató d'Empúries, faré un repte combinat, les disciplines del triatló, en distància IronMan, en tres jornades, en menys de 48 hores, divendres nedar 3.800 metres a la piscina al vespre, dissabte, bicicleta de carretera, pedalant uns 180 km aproximadament i diumenge els 42 km corrent de la marató.\nLa gran virtut i duresa del triatló, és fer les proves seguides, sense descans, sense parar el cronometre des que s'entra a l'aigua fins que s'acaba de córrer, el que vull fer és més senzill i molt menys dur, però no per això serà fàcil, no hi ha repte a la butxaca fins que s'ha fet l'últim metre.\nLa predicció meteorològica està de la meva part, cap de setmana amb molta nuvolositat, precipitacions febles, puntuals i una mica de vent, un poc de tot i un xic de res.\nL'idea va sorgir arran de voler anar a buscar el dorsal, per aprofitar el dissabte, en bicicleta, em fa molta mandra conduir el cap de setmana, des de casa hi ha uns 110 km, penso: faig una mica més de volta i tinc els 180 km d'una prova IronMan, que és el que es correspon abans d'una marató, ja que hi sóc podria nedar el dia abans, em faria gràcia que fos al mar, però l'horari laboral no ho fa possible, així que a la piscina.\nL'objectiu no és altre, que disfrutar fent el que m'agrada, quan el cor s'accelera, la vida es veu amb més claredat, més amable i més bonica.\nOstres quin tio més raro, no li agrada el futbol!\nCom esport no li tinc res en contra, és tan digne com qualsevol altre, com a tonteria de masses no li tinc res a favor.\nNo entenc que es pari un país, per veure un grapat de persones jugant amb un pilota i menys entenc que en facin un qüestió personal, persones orgulloses que guanyi un equip o altre, com si ells hi aportessin molt des de casa al sofà.\nPotser diran que recolzen l'esport, però no aquells pares que tenen el fill jugant en un equip de futbol, en el moment en que arriba a l'adolescència i veuen que no s'hi guanyarà la vida, fan que ho deixi.\nPotser diran que hi ha molt d'equip de jugadors aficionats que fan del futbol un estil de vida, em trec el barret davant totes les persones que els agrada i practiquen esport, sigui quin sigui.\nPotser diran que l'esport aporta valors, no pas aquells que s'alegren de la derrota d'un equip, jugant contra un que no és el seu, sigui quin sigui el color, és com si un que passa gana perquè no té menjar, s'alegres que el veí tampoc té res que endur-se a la boca, és absurd.\nPotser diran que és una manera de refermar l'identitat nacional, al guanyar a una altre nacionalitat, com si una persona, per la seva manera pensar o lloc de naixement fos millor que una altre, la política al parlament, de ciutadà s'exerceix a les urnes, amb les eines democràtiques que tenim a l'abast i lluitant per canviar els que no és just, no insultant al rival.\nPotser diran que vaig contracorrent, que a la majoria li agrada i que no en tinc ni idea del que parlo. No tinc la raó en res, ni mai, només tinc una opinió, tan bona i tan dolenta com qualsevol altre.\nEl vídeo el vaig penjar en l'escrit: 30/06/11 L'equip petit. Gran exemple!, val la pena de tornar-lo a veure.\n08/06/15 Els que no volien veure el futbol, petita intervenció a Catalunya Ràdio\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: Coses meves , Vídeo\n25/04/12 No es tracta de guanyar, és qüestió de superar-se\nHi ha una crònica que no us heu de perdre, no només perquè ha participat, sinó perquè ha muntat i cuidat tots els detalls, per fer-ho possible, la segona edició de l'Ultra Cako Guilleries Xtrem, podria copiar el text, però el seu bloc, val molt la pena de llegir, us el recomano, és un exemple de superació davant l'adversitat: Pere Peter Pan\nFotos Enric Torremilans\nFotos Josep Ventura\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Fotos , Ultrafons\n23/04/12 Feliç Sant Jordi\nEspectacular recorregut d'uns 60 km a les Guilleries, organitzat per en Pere, ha tingut cura de fins l'últim detall, he tingut la sort de compartir-ho amb amics.\nHe viscut la caminada amb els cinc sentits.\nOlfacte - Aromes de bosc, d'aquella olor, que impregna a la roba i l'ànima, amb tocs molt intensos de pi, d'aigua en moviment i d'autèntica vida.\nTacte - El sotabosc lliscava sota els peus, sentint el terreny a les mans, gràcies a caminar amb pals, l'aire ens acaronava i el sol, primer tímidament i després amb força, ens ha escalfat la pell, ja en el tram final, la pluja s'ha deixat sentir, caient amb tendresa sobre nostre.\nVista - Envoltats de natura pels quatre costat, enormes pins, roures, castanyers i boscos d'alzines, ens omplien la mirada, fruint l'embassament de Susqueda, primer des de la distància i un tram per la seva riba, gaudint de la fauna, una rata cellarda ha creuat el camí davant meu i durant uns instants m'ha mirat encuriosida, he compartit camí amb un llangardaix verd occidental, m'ha acompanyat una estona per la vora del corriol, els gripaus han sortit al nostre pas, mentre gaudíem, ells i nosaltres, de la pluja,\nGust- Restaurant el Cor de les Guilleries d'Osor, que a més de tractar-nos amb molta amabilitat i vam poder sopar molt bé.\nOïda - Escoltar l'aigua que s'obre camí per tot arreu, els petits animalons, que s'amaguen al nostre caminar, els ocells per sobre els nostre caps. Les anècdotes i inquietuds dels amics, amb qui he compartit aquesta aventura, el riure desfermat i l'alegria d'arribar a la propera fita. En aquest escenari idilic, en algun tram m'allunyava del grup, per sentir l'ensordidor silenci, que permet escoltar el que realment volem.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Caminar , Fotos , Track , Ultrafons\nEn el camp esportiu, és una gran eina, per disfrutar en si mateixa, ja sigui esbufegant pujant ports, per carretera o cremant adrenalina en baixades impossibles, per corriols estrets i tècnics.\nCom entrenament creuat és fantàstic, permet fer un gran volum d'exercici aeròbic, regulant l'intensitat volguda en cada moment, des de ritme de passeig a velocitat de competició. Durant els dies previs a córrer una cursa de llarga distància, permet fer volum, sense sobrecarregar articulacions, a posterior, facilita fer recuperació activa, sense que sigui gens agressiu, amb la musculatura cansada.\nSi li he de trobar un defecte, és que quant més hi vaig, més en vull, m'encanta pedalar de sol a sol, descobrint raconets per la muntanya amb la btt, buscant cims amb bones vistes i endinsant-me per perdrem en la profunditat del bosc o explorant nous paisatges amb la de carretera, entre sinuoses corbes i rectes que mai s'acaben.\nHi ha qui diu que les bicicletes són només pel bon temps, que millor la muntanya, que és més tranquil·la, que millor la carretera, que hi ha menys possibilitats de caure, penso que no s'han de posar límits a aquesta sana diversió, podem pedalar tot l'any i per tot tipus de terreny, en la varietat està la diversió.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Bicicleta carretera , Btt\nTenim un bon grapat de fotos gràcies al Francesc Flotats, que ens va retratar, a més d'estar al peu del canó, amb l'organització.\nCròniques trobades a la xarxa:\nDiuen que l'assassí, sempre torna al lloc del crim. Deu ser veritat, ahir vaig nedar 4.000 metres a pell i avui, ja torno a ser al mar. Tinc la bona companyia d'en Pere, amb el que hem practicat una mica de caiac i com s'ha de fer el suport a un nedador.\nVolia fer-ho amb el neoprè, perquè encara estic una mica refredat de divendres, em poso el mono de triatló a sota, per evitar friccions i a l'hora de la veritat m'ha fet molta mandra posar-me'l, així que a nedar a pell una estona, que m'agrada més, només 1.000 metres, la badia de Sant Feliu de Guíxols, de punta a punta, anada i tornada, no del tot en línia recta, perquè sinó no surt la distància.\nTot un luxe, poder fer el que a un li agrada, amb la complicitat de Kayak Guixols i l'acompanyament d'en Pere. Moltes gràcies amics.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: A pell , Aigües obertes , Caiac , Fotos , Nedar\nTinc els nervis al cos, els de les grans ocasions, sento les papallones a l'estómac, la tremolor a les cames, el repte és gran i la meva determinació absoluta. Són 4.000 metres per endavant, amb l'aigua a 14,4ºC, dóna per pensar-s'hi.\nSom més de 400 nedadors, la família de nedaddictes no para de créixer, repartits en tres grups de sortida, segons el ritme de cadascú, em toca la primera, la menys ràpida; estic ajudant a l'organització i a la que em dono compte, només queda l'última sortida, la més ràpida, aquí hi ha 5 dels 6 nedadors que ho farem a pell.\nDe seguida em deixen enrere, als 3'10", ja estic còmode dins l'aigua, l'impressió inicial i la sensació de tibantor del cos desapareix, per donar pas a un nedar relaxat. Vaig fent al meu ritme, als 30 minuts, ja comença, el que és el meu principal problema, els peus, em queden congelats, tot i que no paro de moure les cames, que hi farem, amb això ja hi comptava.\nNoto que vaig una mica més lent del que voldria o potser no aconsegueixo anar amb bon rumb, no em preocupa per la velocitat, sinó per la quantitat de temps que estaré dins el mar, el meu màxim, durant aquest hivern, a pell, ha estat d'uns 50 minuts.\nLa mar segueix tranquil·la, poca onada, a la que duc 1h 14', tinc les mans entumides, la Dominique, la caiaquista que m'acompanya, em diu que en res ja estaré, li contesto, que en començo a tenir ganes d'acabar. A partir d'aquest punt, en tres ocasions, durant uns dos segons noto la fred, com petites esgarrifances, acompanyades de curts espasmes musculars, és com si fos el mur d'un corredor, vaig fent exercicis de motricitat fina com mentals, per veure si tinc símptomes d'hipotèrmia.\nEn els moments durs, em venen a la memòria grans nedadors, que han fet increïbles gestes, com Teresa Planas, que va nedar el canal de Mallorca, Miquel Sunyer, apunt de completar la triple corona, Jaime Caballero, que va nedar el llac Ness, salvant moltes distàncies, sóc un mindundi, recordo com en els seus escrits, admeten la debilitat que els fa forts, així que a intentar nedar amb la meva millor tècnica, que estic fent història, la meva història de nedar a pell.\nLa línia d'arribada, està a la vista, passen tots els mals, al sortir de l'aigua, al cap 1h 45' 17", em trobo bé, costa caminar, tinc els peus que no semblen meus, tenen poca sensibilitat, la temperatura exterior és agradable, ajuda a recuperar-se més ràpid. Quan el novembre vaig iniciar-me a nedar a pell, un dels objectius, era fer aquesta travessia, com a bon repte, aconseguir-ho no és més que el punt de partida pel següent.\nReunió dels voluntaris que estarem a Sant Feliu de Guíxols amb les responsables de la marxa.\nExplicació de torns que farem, les tasques a desenvolupar, tot molt estudiat perquè no falti ni falli un detall.\nPels que participen en la Trailwalker, els 100 km serà el premi d'haver aconseguit el desafiament solidari, obtenir 1.500 euros, que van destinats a Intermón Oxfam, per construir un món una mica més just.\nNosaltres estarem, en el fi de festa, en els últims quilòmetres per indicar bé el camí, perquè ningú es despisti, a l'arribada per celebrar-ho amb ells, després pel que puguin necessitar.\nEm fa il·lusió fer de voluntari en aquesta prova, col.laboro en d'altres, però fins ara, cap de llarga distància, normalment hi estic participant, poder veure l'esforç final, l'alegria com es desferma, el cansament que aflora després d'aconseguir l'objectiu d'arribar i un munt d'emocions que conec.\nUns veuran a una o altre persona, serem uns 60, dividits en diferents trams horaris, en el meu cas hi seré la matinada de diumenge de la 1 a les 7 del matí, en alguna part de Sant Feliu, en els 100 km, hi haurà entre 400 i 500 voluntaris, més tota la gent de l'organització.\nEn la reunió, es palpava a l'ambient, les ganes de tots d'estar a l'alçada, de contribuir a sigui un gran èxit de l'esport i la solidaritat.\nSi vols participar d'aquesta gran festa com a voluntari, només cal fer un clic.\nProposta pel 05 i 06/05/12 Trailwalker 2012. Vine a fer de voluntari a l'arribada\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Voluntari , Xerrada\nEn poc més d'un any ja es poden observar els petits canvis, que he introduït de la dieta paleolítica cap a la meva alimentació diària, veure els resultats i com s'han convertit en hàbits.\nLa llet vaca ha donatpas a la de soja, té un gust peculiar, que al principi defugia i ara busco, la gran diferència està sobretot després, al ser molt més lleugera, la digestió és més agradable, ara, quan prenc un cafè amb llet fora de casa, ho noto.\nEl sucre refinat, el tinc desterrat, ni en el cafè, ni en infusions, ni iogurts, etc., tot i això segueixo siguen llaminer i menjant coses dolces, un canvi important, és que cada dia, busco més la dolçor pròpia dels aliments, que de sucres afegits.\nEls entrepans, els volia canviar per fruita a l'hora d'esmorzar, ho he fet a mitges, aquesta és la meva gran debilitat, surto del llit amb gana, em tira molt més un entrepà que un parell de pomes, no m'hi acabo d'adaptar, només prenc fruita pel matí, quan tinc un dia de d'entrenament dur, de llarga distància o em sento més cansat de lo habitual, perquè em carrega les piles. Durant la travessia de la Costa Brava en caiac, 5 dies palejant, vaig esmorzar únicament fruita i així comprovar que realment funciona.\nSóc dels bereno, entre setmana, vaig a entrenar a partir de les 20:30 hores i acabo tard, havia provat varis tipus d'aliment, inclús alguna barreta, el que millor, millor em va, és la fruita em dóna energia contínua, les meves preferides la poma, el plàtan i la mandarina per aquest ordre, esporàdicament fruits secs.\nPasta i càrrega de carbohidrats en general en dies previs i posteriors a grans distàncies o a moltes hores d'esforç, ho he substituït del tot, per verdures, la veritat és que no hi trobo diferència en el rendiment, segueixo sent igual de lent i si una millora, en no arribar a tenir la sensació d'estar buit del tot d'energia.\nLa dieta paleolítica és molt més del que faig, només n'he adaptat alguns aspectes en la meva rutina alimentaria, tot el que m'apropa a l'estat natural de les coses, em fa sentir millor.\nGràcies a l'Eva Fontecha, que sempre està a totes, tenim un munt de fotos dels 100 km de ruta de Calella.\nL'organització, que és un 11 sobre 10, ens envia els resultats per email, al cap de poc dies de finalitzar la cursa. Ja tinc ganes de tornar-hi.\nTenia els meus dubtes de si ho aconseguiria, en els primers minuts sobre la bicicleta, em noto el cansament muscular d'haver pedalat 139 km ahir, el dolor en certes parts del cos, la previsió de tramuntana no m'anima gaire, cauen quatre gotes contades que no hi ajuden gens, penso en els 165 km que em queden per endavant i la dificultat final, estic intentant sortir de la ciutat Girona, trobo semàfor vermell, rere semàfor vermell, fa fresqueta al estar parat, m'estic ratllant una mica. Aquesta és la grandesa de la llarga distància, els alts i baixos, tocar fons i viure l'eufòria, en un mateix escenari.\nPassat aquest petit sotrac canvi de xip i començo a fer el plantejament de sempre, estic aquí per voluntat pròpia, doncs endavant, sempre endavant i a pedalar. Faig l'estratègia habitual, dividir per trams, tenir un objectiu a l'abast, sense mirar ni el proper, ni el conjunt del recorregut.\nAixí cap a Banyoles, hi faré la parada del cafè matiner, proper trajecte, anar a Besalú per trencar direcció Figueres, allí hi ha una carretera amb una mica de baixada, suau però contínua per fer volar la bici.\nAl trencar direcció L'Escala, parada d'avituallament personal, ara bé el tram que em fa més mandra, pel trànsit que hi ha al ser un dia assolellat, anar fins a Sant Antoni de Calonge, aprofito que conec la zona, per fer alguna petita drecera, que no altera la distància total i em permet circular més còmode dintre les poblacions, la tramuntana m'acompanya.\nA la fi, després de la bogeria de cotxes, estic a Sant Antoni de Calonge, amb 117 km a les cames, entrepà per agafar forces i a afrontar la part més dura del dia, primer toca La Ganga, em sorprenc a mi mateix, la pujo bé, al meu ritme, sense masses dificultats. A la que arribo a Madremanya, just abans d'encarar la temuda pujada Als Àngels, paro, faig el propòsit de fer-ho d'una tirada, fins dalt, un gel i som-hi!\nHo dono tot, un cop dalt només em tinc que deixar anar baixada avall, rodar 2 km i ja estarà, quines rampes, fins el 8%, les vistes són impressionants, gràcies al cel seré, es pot veure el Cap de Creus, miro l'altímetre del gps i en res, ja ha canviat de número, veig el santuari dels Àngels, encara queda, els bessons, sembla que vulguin explotar, a la fi sóc dalt, els següents quilòmetres, són per gaudir amb un gran somriure, en res estic al punt d'arribada, aprofito per fer la sessió estiraments amb vistes al riu.\n2 comentaris Etiquetes de comentaris: Bicicleta carretera , Track\nSortida de Calella, seguint la N-II fins arribar a Tordera, poc trànsit, és l'avantatge d'anar ben d'hora, per enfilar fins Arbúcies, passant per Hostalric, d'aquí cap a Viladrau, per una carretera molt tranquil·la i envoltada de vida, per l'aigua que passa pels costats i per sota l'asfalt, pel munt d'animalons que es senten i no es deixen veure, per arribar a Coll Formic a 1.145 metres d'alçada, he començat a nivell del mar i ara estic a 1.145, arribo amb les cames tremolant, porto des d'Arbúcies que està a uns 300 metres d'alçada, amb vent en contra, molesta, però sobretot em refreda a la que hi ha una mica de baixada.\nDes de l'Alt de Coll Formic, toca baixar 800 metres de cota, en menys de 20 km, amb el vent fred, ha nevat al Montseny, a uns 1.500 metres i sense el Gore-Tex que està calentonet a casa, quina errada més gran, sóc un trasto, a grans mals, petites solucions, a Seva he parat a comprar una xocolatina i els he demanat un diari vell, que sense pensar-s'ho m'han donat, moltíssimes gràcies.\nEm poso els fulls de diari, entre el mallot i el cos, és incòmode, però funciona, que és del que es tracta, faig el tram de baixada fins a Sant Esteve de Palautordera i per acabar d'entrar en calor, un cafè, en una terrassa al sol. El descens és espectacular, no només per les corbes tancades, les vistes del paisatge del Parc Natural del Montseny són impressionants.\nLa resta és un passeig, amb un petit port, Collsacreu, de tercera categoria.\nA la que estic a la N-II, només queden 5 quilòmetres, l'alegria es desferma, tot i les ràfegues de vent, que fan anar la bicicleta de costat.\nHa estat dur i molt gratificant d'aconseguir. El desnivell, 2.069 metres positius , em feia molt i molt de respecte, la distància també, 139 km. Una ruta que val la pena de repetir.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: Aigües obertes , Caiac , Nedar\nEl repte és molt senzill, fer el recorregut de la primera i segona etapa de la Volta a Catalunya 2012, ens dos dies, això si al meu ritme, sense massa més pretensions que gaudir de les hores que estaré damunt la bici. Les dues etapes tenen rutes circulars i estan aprop de casa, conec en gran part l'itinerari, la logística és simple, com que passo per un munt de poblacions, on el cos ho demani, pararé, ja sigui a fer un cafè o a menjar un entrepà, l'únic temps de tall serà arribar abans que s'amagui el sol.\nNo he fet mai dues tirades llargues seguides com aquestes, en dies consecutius, segur que n'aprenc un munt, seran uns 300 km en dos dies, comptant que no m'equivoqui gaire, que sóc un trasto, el desnivell del primer dia, serà dur i el final del segon, serà acabar de donar el poc que em quedi.\nÉs un repte, perquè no tinc del tot clar que ho pugui fer, precisament això és el que em motiva més, l'incertesa de l'èxit, preparar-ho tot ja ha estat divertit.\nFalta saber els dies exactes, anirà en funció de la meteorologia, segons les previsions, sembla que no hi haurà problema per poder-ho fer.\nEntrenament organitzat per Neda el Món. Des de Premià de Mar i fins a El Masnou, són 4.000 metres seguint el passeig marítim que separa les dues poblacions. Una travessia per encetar, la temporada que en res comença i a la que tinc moltes ganes, per disfrutar del mar en companyia dels amics nedaddictes, a hores d'ara ja han tancat les inscripcions amb 400 nedadors, serà una gran festa.\nSerà la meva segona primera vegada que faré aquesta travessia. La primera primera vegada, va ser el 2009, aleshores, va ser la distància més llarga que havia aconseguit nedar, d'aquí pocs dies arribarà la segona primera vegada, per l'intenció de nedar a pell els 4.000 metres, dic intenció, perquè hi ha molt factors a tenir en compte, primer que fins ara no he superat la barrera dels 2.500 a pell, com estigui físicament el dia en qüestió i el mar que té l'última paraula, si està molt mogut i es pot veure compromesa l'integritat, sense cap problema, m'enfundaré el neoprè.\nAquesta travessia, té dos grans avantatges per provar-ho, d'una banda l'excel·lent dispositiu de seguretat i logístic que munta Neda el Món en tots els seus esdeveniments i el recorregut, al resseguir la costa, puc sortir de l'aigua en qualsevol moment i acabar el recorregut caminant per la platja.\nA més em servirà de test per veure el meu estat de forma, cara un dels grans objectius de l'any en natació en aigües obertes, Sa Dragonera, que és al cap de 6 setmanes i que vull anar suficientment preparat, no per fer cap marca, ni per demostrar res, el motiu és per poder-la gaudir al màxim, sens dubte tant l'una com l'altre travessia, seran una bona experiència.\n0 comentaris Etiquetes de comentaris: A pell , Aigües obertes , Nedar , Proposta-Repte\n▼ d’abril 2012 (23)\n25/04/12 No es tracta de guanyar, és qüestió de su...