Digues-me alguna cosa i ho oblidaré. Ensenya'm alguna\ncosa i la recordaré. Fes-me'n participar,\nEm dic Daniel Galán Sánchez i porto vint anys treballant en Educació. He treballat en centres d'Infantil, Primària i Secundària, sempre de titularitat pública. Actualment treballo a l'Institut Maria Espinalt de Poblenou, Barcelona. Guardo molt bon record i un gran aprenentatge de totes les escoles i instituts on he estat, tot i ser centres molt diferents.\nAmb el Pla d'Autonomia de Centres es va començar a privatitzar l'educació pública. Els Plans Estratègics i la creació de perfils per al professorat van obrir la porta d'una creixent desigualtat entre els centres públics. L'escletxa que separava centres del mateix barri en dues o més realitats desiguals per motius sòcio-econòmics es feia encara més profunda. La pròpia escissió que es va donar a Barcelona amb la creació del Consorci d'Educació n'és també un bon exemple, d'aquesta privatització. Per definició, un consorci és una "associació d’empreses públiques o bé d’empreses públiques i privades per assolir un objectiu econòmic...". Tinc la sensació que l'Educació Pública s'ha mercantilitzat, i que l'Administració ha delegat moltes responsabilitats en els equips directius de les escoles i instituts. Les portes obertes dels centres educatius han derivat en estratègies de màrketing per captar clients. La imatge de l'escola s'ha posat al centre de tot. De vegades, s'han destinat molts esforços en cuidar aquesta imatge. Cada cop hi ha més desigualtats entre escoles públiques. Hi ha escoles més promogudes que altres, perquè tenen un producte que ven millor. Les famílies amb un nivell sòcio-econòmic mig-alt, amb més recursos i més formació, també amb més informació i millor accés a diferents canals d'intervenció, tendim a triar aquestes escoles en detriment de les altres, que acaben esdevenint guetos i/o escoles de segona o tercera línia, sobre les quals, a més a més, cau la frívola categorització de ser escoles amb una gran riquesa intercultural. Com si aquesta situació respongués sols a la rica diversitat. I evidentment, no és així. Respon sobretot a la pobra desigualtat. Se'ns ven la desigualtat com a diversitat. Es confonen els termes, per descomptat, de forma conscient. A l'altra banda de la balança, hi ha els centres de primera línia, que en alguns casos esdevenen fins i tot escoles i instituts elitistes amb una gran demanda per part de les famílies més benestants.\nCrec fermament en el treball intern més que en la projecció d'una imatge o un aparador educatiu. Em fa la sensació que se'ns empeny cap a una competència ferotge pròpia d'un sistema capitalista més que no pas d'una administració pública. Personalment, intento centrar-me en allò petit, en l'acció local. Soc un gran convençut de la idea del decreixement: menys és més. La meva mare ho deia així: "quien mucho abarca, poco aprieta". Prefereixo centrar-me en el quotidià, en l'acció tutorial i el vincle que es crea entre professor i alumne/a. Crec que és la clau d'una bona pràctica educativa. I aquest vincle l'he pogut experimentar en tots els centres on he estat, per més diferents que fossin. I aquest vincle no passa de moda mai. Existeix ara, però també existia abans. Els centres educatius estem extremadament exposats; sembla que haguem de portar a terme infinitat de projectes i activitats per anar pujant el llistó i el renom. De vegades pretenem fer més coses de les que podem gestionar. I moltes acaben en paper mullat o amb un aprofundiment que brilla per la seva absència. És com omplir un currículum per impressionar o aconseguir un determinat prestigi. I en aquest empeny, de vegades, el més important es queda pel camí.\nDarrerament s'està canviant el paradigma educatiu. Sembla que hi ha una nova moda que està afectant l'Educació Pública. Xarxes pel Canvi, Escola Nova 21, les Competències Bàsiques, la transformació pedagògica... El rumb de l'Educació està virant cap a un acompanyament més respectuós a l'alumnat, una mirada paidocentrista, una contemplació més curosa dels processos emocionals que viu l'alumnat, un aprenentatge més vivencial, funcional i significatiu... S'està demostrant que les bases de l'educació viva que durant tants anys porten practicant petites escoletes i iniciatives privades ens aporta una mirada revolucionària i una major qualitat de l'educació. Els centres públics de nova creació estan ineludiblement definits sota algunes d'aquestes premisses. No obstant això, els recursos destinats per afrontar aquests canvis no han patit la mateixa transformació que els seus principis ideològics. Les ràtios no han minvat i la dotació de personal no ha augmentat en proporció al repte que suposa aquest nou paradigma. Els centres que pretenen transformar l'acció educativa emmirallats en l'educació viva han de pal·liar aquesta manca de recursos amb una dedicació extraordinària del professorat i un gran sacrifici personal. De vegades, aquestes situacions deriven en plantilles poc estables i/o amb referents poc saludables. Veiem molt clar com afecta negativament l'alumnat que la mare i/o el pare treballin massa hores i no passin prou temps amb ells/es. Feines molt absorbents que impossibiliten la conciliació familiar i malmeten el benestar dels nois i noies. Això ho veiem molt clar quan es tracta de feines d'empresaris/àries, transportistes, executius/ves o metges/ses (per posar alguns exemples), però sembla que l'absència a casa no hagi de computar igual quan la teva feina és la de mestre/a o professor/a. I no és cert. Computa igual que la resta. M'agrada saber que els referents que tenen els meus fills a l'escola són mestres que, a més d'estimar i sentir passió per la seva feina, també estimen i senten passió per la seva família, els seus amics i el seu temps personal. I el cuiden i en tenen cura, d'igual forma que cuiden i tenen cura dels meus petits. Afortunadament, tinc la sort de poder sentir això a l'escola dels meus fills. Diferent seria el cas d'aquelles famílies menys afavorides que necessiten treballar una gran part del dia per obtenir uns ingressos propers al salari mínim. Sovint, aquestes famílies no disposen de les oportunitats logístiques i formatives que els permeten portar els seus fills a escoles que no siguin la que tenen immediatament al costat de casa.\nCrec fermament en projectes educatius que siguin sostenibles amb la vida, tant del professorat com de l'alumnat. I crec fermament en la idea de comunitat educativa on les famílies i el personal no docent juguen un paper important i adequadament posicionat. M'agrada compartir claustre amb persones que no només senten passió per la nostra feina, sinó que a més a més també la senten per altres activitats o vinculacions externes. Els projectes educatius dels centres públics haurien de ser realistes. En l'intent d'importar les pràctiques de l'educació viva, ens hem oblidat que el context d'aquestes realitats és ben diferent. No és el mateix una escoleta petita o rural de divuit o vint alumnes que un institut urbà de sis-cents. S'assemblen el mateix que un ou a un castanya. I no podem pretendre importar aquests models a la realitat de l'escola pública, perquè suposa un desajust molt gran en les condicions de cada context. Suposaria una utopia. Una idea. Molt bonica i atractiva. Però una idea al cap i a la fi. I no gaire relacionada amb la pràctica o la realitat. Enamorar-nos molt d'una idea pot resultar perillós a la nostra feina; ens pot allunyar de la realitat. Ens pot fer no trepitjar de peus a terra. Desconnectar-nos d'allò que vivim i sentim, de nosaltres mateixos/es. Correm el risc de crear un marc teòric molt just i equitatiu que res no tingui a veure amb la realitat que pretén organitzar. I personalment entenc la feina de professor com la d'un agent de camp més que com la d'un teòric.\nCom a professor de música, soc un enamorat de l'aprenentatge vivencial. Crec que la vivència, la pràctica i la participació són els millors mètodes d'aprenentatge. Sempre pregunto als/a les meus/meves alumnes què preferirien: que els expliqués quin gust té un gelat de xocolata, o menjar-se un gelat de xocolata per descobrir-ho ells/es mateixos/es. La resposta sempre és unànime: menjar-se'l. Amb la música passa igual. Podem explicar la negra, la corxera, l'escala de do o l'obstinat rítmic. Ho poden aprendre i després oblidar-ho. O podem cantar, tocar, ballar... i emocionar-nos amb la interpretació, l'audició, la coreografia d'un ball... I és emocionant-nos i participant que aprendrem, incorporarem i assolirem els coneixements més importants i significatius. Crec que la música, així com les arts plàstiques i la psicomotricitat, en tant que ensenyaments artístics, contribueixen decisivament a flexibilitzar el cervell dels infants i aporten plasticitat i adaptabilitat per fer-lo més receptiu i capaç de trobar interseccions entre diferents àmbits i prendre decisions més connectades amb allò que senten. Sense dubte, contribueix també a potenciar i validar la creativitat pròpia de cada alumne/a, de cada persona, així com a expressar emocions i sentiments a través d'un llenguatge alternatiu. Diversos estudis demostren que la promoció dels ensenyaments artístics milloren el rendiment acadèmic i l'assoliment de les competències bàsiques a primària i secundària. A través de la música podem treballar llengua, matemàtiques, socials... I ho fem amb un llenguatge que, segons defensa el Dr. en biologia i director de la Càtedra de Neuroeducació de la UB-EDU1st David Bueno "apel·la sempre a les emocions. I les emocions són clau pels aprenentatges, sobretot per allò que se'n diu aprendre a aprendre". Tot i la importància de la música i els ensenyaments artístics en el procés formatiu de les persones, el sistema educatiu els atorga una càrrega lectiva minsa i obre la porta a que cada centre pugui decidir ampliar-la a través de les hores de lliure disposició. Però per gaudir dels beneficis que els ensenyaments artístics poden aportar als infants, els hem de treballar, com deia abans, a través de la vivència: cantar, tocar instruments, ballar... Això a secundària resulta difícil tenint en compte les ràtios que hi ha. Amb trenta alumnes a l'aula és complicat treballar de forma vivencial.\nAquest web neix amb l'objectiu de compartir i recopilar les experiències, projectes, espais d'aprenentatge i metodologia que porto a terme amb les/els alumnes que he anat tenint en diferents centres educatius. Neix també amb la intenció d'oferir una porta d'accés a familiars, amics o persones interessades en conèixer com treballem la música i les TAC. Pretén esdevenir una via per mostrar la nostra realitat educativa, la nostra quotidianitat; allò que l'alumne/a realitza, crea i produeix. Només amb la participació de totes les persones vinculades d'una manera o altra als centres educatius, aconseguirem que els instituts i les escoles esdevinguin allò que realment són, i que no és altra cosa que unes precioses i grans COMUNITATS EDUCATIVES.


Primeres passes per a la redacció de l’Agenda Rural de Catalunya — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Primeres passes per a la redacció de l’Agenda Rural de Catalunya\nPrimeres passes per a la redacció de l’Agenda Rural de Catalunya\nJa ha començat el període de recollida de les propostes inicials de la ciutadania, que s’allargarà fins al 26 de març\nRamat (Foto d'arxiu/UP)\nJa ha començat el període per fer aportacions a la futura Agenda Rural de Catalunya, que ha de dibuixar les línies de desenvolupament rural dels propers anys. La data límit per a participar-hi és el 26 de març.\nLa fase d'aportacions és oberta a tothom, ja sigui de manera individual o col·lectiva, com a entitats, associacions, administracions, agents econòmics o socials. A causa de la delicada situació sanitària, les opinions i reflexions es recolliran a través de canals telemàtics. Els interessats podran enviar propostes mitjançant un formulari o les sessions autogestionades preparades per a les associacions que les vulguin utilitzar.\nEl document haurà d'estar en consonància amb altres agendes catalanes i europees. Un cop finalitzada la recollida de propostes, es redactarà un text inicial, que posteriorment serà sotmès a un procés de participació. L'agenda constarà de diferents debats territorials per conèixer l’opinió de la població i de consultes específiques a entitats i experts en les diferents temàtiques.\nFinalment, amb les esmenes recollides, es redactarà el document final de l’Agenda Rural de Catalunya, que serà lliurat a la Comissió Interdepartamental sobre Despoblament Rural.\nReptes del món rural\nLa Comissió Redactora està formada per l’Associació d’Iniciatives Rurals de Catalunya (ARCA), l’Associació Catalana de Municipis (ACM), l’Associació de Micropobles de Catalunya i el Consell Assessor per al Desenvolupament Sostenible (CADS), nomenada per la Comissió Interdepartamental sobre el Desenvolupament Rural, amb el lideratge de la Direcció General de Desenvolupament Rural.\nEl passat octubre es va donar el tret de sortida al procés de redacció, definint les diferents etapes i proposant quins són els reptes del món rural als quals la futura Agenda Rural de Catalunya ha de donar resposta: reforçar la cohesió social i el benestar; afrontar el repte demogràfic; accelerar la transició ecològica; garantir un territori connectat; defensar un sistema agroalimentari sostenible; potenciar la gestió forestal diversificada i resilient; impulsar la innovació rural i la dinamització social i econòmica; i construir un marc sòlid, proper i eficient de governança.


El Claustre aprova la gestió del rector per 54 vots a favor i 8 en contra\nRoberto Fernández anuncia un nou aulari a Ciències de la Salut\nUn moment de la votació / Foto: UdL\nLa Universitat de Lleida (UdL) vol construir un edifici polivalent al Campus de Ciències de la Salut, que s'utilitzaria principalment com a aulari, arran de l'expansió dels estudis de les Facultats de Medicina i d'Infermeria i Fisioteràpia. Així ho ha anunciat avui el rector en la sessió ordinària del claustre, que ha aprovat el seu informe anual de gestió per 54 vots a favor, 8 en contra i 22 en blanc, sobre un total de 84 emesos.\nQuant a infraestructures, el rector de la UdL ha iniciat el seu discurs anunciant la propera inauguració de l'edifici de Biomedicina 2, que acull part dels grups que investiguen a l'Institut de Recerca Biomèdica (IRBLleida). En el mateix campus hi ha prevista la construcció d'un edifici polivalent, tot i que el projecte es troba en fase molt inicial. També ha recordat que ja s'ha licitat una primera fase del segon edifici polivalent del campus de Cappont. Altres iniciatives que veuran la llum en els propers mesos són un estudi del impacte socioeconòmic de la Universitat de Lleida al territori, encomanat a la Fundació UdL, i un Pla operatiu dedicat específicament a la captació d'estudiantat que es desenvoluparà de forma conjunta amb el Consell Social.\nPel que fa a docència, Roberto Fernández creu que la UdL ha d'aprofundir molt més en un model propi que la distingeixi en el mapa universitari català. "El futur de la nostra universitat passa per trobar la nostra pròpia idiosincràsia docent encaminada a un ensenyament més personalitzat, que aconsegueixi preparar alumnes més polivalents, capaços d'aconseguir una major ocupabilitat", ha subratllat. Tot i això, també ha reconegut els esforços fets fins ara en temes com les pràctiques en empreses o el foment de la cultura de l'emprenedoria.\nQuant a recerca, tot i que "la producció científica de la UdL està per sobre de la seua grandària i situació en el sistema universitari espanyol", el rector ha insistit en què "cal ser més actius en la cerca de recursos". En aquesta línia, també ha defensat "una política potent de beques post-doctorals que permetin introduir-se en el món de la recerca i la docència a les noves generacions de futurs professors universitaris. El talent l'hem de reclutar-ho on sigui, però sense oblidar-nos de la nostra pròpia pedrera".\nA banda de la feina realitzada i els projectes de futur, Roberto Fernández ha fet referència al context polític que travessa Catalunya i que ha paralitzat, de moment, el Pacte Nacional per la Universitat, que ell qualifica d'"imprescindible". "Hauria de ser la principal prioritat de la Secretaria d'Universitats, sigui qui sigui qui ocupi la seua titularitat", ha insistit. També ha fet esment a la intervenció del Ministeri d'Hisenda dels comptes de la Generalitat i al nou model de finançament aprovat aquest mes per la Junta del Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC). En aquest context, el rector de la UdL ha reivindicat un cop més la rebaixa de les matrícules "com a mínim a nivells del 2010".\nLes intervencions dels claustrals han estat relacionades, precisament, amb el preu de les matrícules i el nou model de finançament de les universitats catalanes. També han plantejat dubtes sobre el relleu generacional del professorat, l'oferta del Centre de Formació Contínua i l'ocupabilitat dels graduats.\nInforme del síndic\nA l'inici del Claustre, el síndic de greuges de la UdL, Joan Betriu, ha presentat l'informe anual, corresponent al 2016. En total, es van obrir 34 expedients, el que dobla la mitjana del període 2010-2015, amb uns 18 per any. D'aquestes reclamacions, 15 han estat promogudes per l'estudiantat; 9 per membres del Personal Acadèmic i Investigador; 5, pel Personal d'Administració i Serveis; i una, per una persona aliena a la comunitat universitària. Les queixen han estat motivades per temes com ara l'avaluació de l'activitat docent del professorat, l'organització d'un Màster virtual, la tutorització de treballs de final de grau o el trasllat d'expedient.\nText: Premsa / Direcció de Comunicació UdL


Tribuna Ganxona » Cursa solidària per diumenge\nPortada » Portada » SOCIETAT » SALUT » Cursa solidària per diumenge\nCursa solidària per diumenge\nEl proper diumenge, Sant Feliu serà seu d’una cursa solidària en favor dels afectats de TDA-H (Trastorn de Dèficit d’Atenció), en què els participants podran prendre-hi part tant anant en bicicleta com a peu.\nAquesta cursa és una iniciativa d’un grup de mares d’infants afectats per donar a conèixer aquest trastorn (Trastorn de Dèficit d’Atenció-Hiperactivitat), un trastorn neuronal que afecta la informació que les neurones processen al nostre cervell. Però la cursa neix també per conscienciar i trobar punts de suport a tots aquells afectats i que, en no disposar d’un centre de referència a Girona on tenir informació, acollida o formació, ja que el més proper és a Barcelona i tots els esdeveniments o tallers es fan a la capital, es cerquen recursos per tenir una delegació a Girona.\nAixí doncs, el proper 26 de juliol a les 9: 00h donarà inici la cursa, el circuit del qual serà de 25 km per als ciclistes i d’11 km per als que prefereixin anar a peu. La sortida serà al pavelló Carles Nadal, més amunt de la gasolinera.\nEls preus seran 11 euros per a ciclistes i 5 per a caminants federats i 14 € i 8 € per a no federats i hi haurà un detall per la participació i col·laboració, així com diferents sortejos.\nLes inscripcions les podreu fer a través del següent enllaç: http://tdahcatalunya.org\no de la pàgina oficial de la federació de ciclisme.\nMés informació a https://www.facebook.com/events/1607709322834747/\nSecció: SALUT, SOCIETAT | Etiquetes: caminada, ciclisme, cursa, solidaritat, tda\nLa Volta Ciclista a Catalunya passarà dilluns per Sant Feliu


Libro del saber de astronomía - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl Libro del saber de astronomía és una de les principals obres científiques de la literatura medieval espanyola. De caràcter divulgador, fou elaborada entre 1276 i 1277 per l'Escola de Traductors de Toledo, sota la direcció d'Alfons X el Savi.\nIl·lustració d'un quadrant al\nDurant el regnat d'Alfons X va fomentar-se la traducció de diferents textos àrabs i jueus al llatí, i després al castellà, on la matèria predominant era la ciència. La principal escola que s'encarregà d'aquestes traduccions fou l'Escola de Traductors de Toledo sota les ordres de Raymundo d'Agen, i després, sota el mecenatge del mateix rei.\nEl Libro del saber de astronomía conté diferents recopilacions de textos científics àrabs i jueus, escrits probablement entre el 1254 i 1259. Està format per 16 tractats dels quals se n'han conservat 201 folis escrits en tipografia gòtica i, en general, tracta tres temes relacionats amb l'astronomia: el moviment dels astres, la fabricació d'instruments d'astronomia i astrologia, i la mesura del temps.\nDe les tres recopilacions científiques que Alfons X va ordenar compondre entre 1276 i 1279, el Libro del saber de astronomía és l'única que ha sobreviscut fins als nostres dies i de la qual es disposa del text original íntegre. Es tracta d'un grup de tractats tècnics, excepte el primer, que té un contingut descriptiu. Els tractas que conté són:\nLibro de la ochava espera\nLibro del alcora\nLibro del astrolabio plano\nLibro de la açafeha\nLibro de las láminas de los siete planetas\nLibro del cuadrante\nLibros de los relojes (cinc obres)\n↑ «Libro del saber de astronomía». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 6 maig 2013].\n↑ «Libros del Saber de Astronomía de Alfonso X el Sabio». Qantara. Qantara, 2008. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 6 maig 2013].\n↑ L' "açafeha" o "azafea" és un tipus d'astrolabi universal. Vegeu: Astrolabio (Museo Galileo - Istituto e Museo della Storia della Scienza)\nLibros del Saber de Astronomía a Google Books\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Libro_del_saber_de_astronomía&oldid=27556601»\nDarrera modificació: 19 juny 2021 a les 02:51\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 juny 2021 a les 02:51.


Atenció: Importants novetats sobre l'acusat de l'apunyalament mortal a Vila-seca\nImatge d'una patrulla dels Mossos d'Esquadra al jutjat | ACN\nPresó provisional per a l'acusat de l'apunyalament mortal a Vila-seca\nVa entrar al domicili per darrere i va atacar la víctima mentre dormia\nRedacció diumenge, 30 d’agost 2020 - 13:46h | Actualitzat a 2020-08-30 14:41h\nL'acusat d'haver apunyalat mortalment un home a Vila-seca la matinada del passat dijous, 27 d'agost, anirà a presó. Segons apunta el 'Diari de Tarragona', el jutge de guàrdia de Tarragona ha dictaminat l'ingrés a presó provisional i sense fiança per a l'home de 38 anys que hauria mort a ganivetades un altre de 31 anys al seu domicili.\nL'acusat, veí de Barcelona, va declarar davant del jutge, on només va respondre les preguntes del seu advocat. Un cop feta la vista, el jutge va decidir enviar-lo a presó sense fiança, acusat dels delictes d'assassinat i de violació de domicili.\nLa nit del dijous passat els Mossos rebien l'avís per part dels veïns del carrer de Santiago Russinyol, després d'haver vist un individu que saltava la tanca d'un habitatge del carrer. Quan els agents van arribar al lloc dels fets, els va requerir una dona, i a dins de l'habitatge van trobar un home mort estès a terra i amb marques de ganivetades. Al mateix domicili hi van trobar l'altre home, l'acusat de l'assassinat.\nLes primeres informacions indicaven que acusat i víctima es coneixien entre ells, i és que la víctima seria l'actual parella de l'exdona de l'assassí, i s'haurien separat feia poques setmanes. L'assassí va entrar per la part posterior del domicili i va atacar l'home mentre dormia, juntament amb la dona, al llit.\nassassinat informació judicial Vila-seca


BLAU NAVAL: El tràfic ferroviari de contenidors del Port creix un 46% fins el mes de novembre\nEl tràfic ferroviari de contenidors del Port creix un 46% fins el mes de novembre\nEntre els mesos de gener i novembre de 2011 el Port de Barcelona ha registrat un tràfic ferroviari de contenidors de 139.171 TEU (un TEU equival a un contenidor de 20 peus). Aquesta xifra suposa un increment del 46% respecte al mateix període de 2010, quan es van transportar 95.128 TEU per tren.\nL’impuls experimentat pel tren al Port de Barcelona ha fet augmentar de manera molt significativa la quota ferroviària, que ara es situa en l’11% del comerç exterior contenitzat que es canalitza pel recinte portuari. Aquest índex equival a dir que l’11% dels contenidors d’importació i exportació que passen pel Port, arriben o surten del recinte portuari en tren. Al 2006 la quota ferroviària era només del 2,5%.\nDel total de contenidors transportats per ferrocarril entre els passats mesos de gener i novembre, 71.308 TEU van arribar per via marítima i van ser carregats al Port per sortir en tren cap a diverses destinacions del mercat interior (principalment, la Península Ibèrica i França). En canvi, un total de 67.234 TEU van arribar al recinte portuari en tren per ser embarcats en direcció al mercat exterior.\nEl transport ferroviari de vehicles nous també ha experimentat uns resultats notables durant els 11 primers mesos de l’any. Fins al mes de novembre el Port ha transportat 153.002 automòbils en tren, marca que es tradueix en un increment del 28%. En el cas dels vehicles nous, la quota ferroviària respecte al tràfic de comerç exterior (unitats d’importació i exportació) equival al 34%.\nEl bon comportament d’aquest tipus de tràfic respon a l’esforç inversor realitzat pel Port de Barcelona en matèria d’infraestructures ferroviàries i també a la creixent oferta de serveis per part dels operadors.\nAixí, des de 2010 el Port de Barcelona ha invertit 15,5 milions d’euros en l’ampliació i millora de la xarxa ferroviària interna del recinte portuari. En concret, ha destinat 8 milions d’euros a l’adaptació a l’ample de via internacional de les terminals ferroviàries del moll Príncep d’Espanya (on opera la terminal Tercat) i del moll Sud (on s’ubica Terminal de Contenidors de Barcelona, TCB). El moll Costa ha rebut una inversió de 2,5 milions d’euros i ja disposa, des del passat mes de novembre, d’una terminal ferroviària d’ample ibèric i mètric per a la descàrrega de vehicles nous. A més, el Port està invertint 5 milions d’euros en la construcció dels accessos ferroviaris provisionals a la terminal de contenidors del moll Prat, que entrarà en funcionament el proper mes de juliol.\nSón 4 els corredors ferroviaris que connecten el Port de Barcelona amb els principals nodes del mercat interior: el central, el corredor de l’Ebre, el del sud de França i l’europeu. Els serveis ferroviaris del Port enllacen Barcelona amb Saragossa, Madrid, Lió, Vitòria, Burgos, Lleida i Tarragona, entre d’altres destinacions.\n* Notícia publicada al web del Port de Barcelona. Felicitem aquesta institució per la seva aposta pel ferrocarril, així com pel seu paper exitós en l'economia catalana.\nPublicat per Blau Naval a 0:46


CASAL L'ESTACA: ARCADI OLIVERES\nPer al president de Justícia i Pau, "no hi ha cap autoritat política al planeta que vulgui resoldre l'especulació"\nLes xifres macroeconòmiques que Arcadi Oliveres va explicar ahir a la tarda a Sant Llorenç de Morunys en la xerrada L'origen de la crisi indignen i són un insult a la raó. Segons el president de Justícia i Pau, que és als focus dels mitjans de comunicació i de la conselleria d'Interior per les seves insinuacions sobre la possible presència d'elements policials entre els manifestants que van bloquejar l'entrada al Parlament, "la injecció de liquiditat a la banca per part dels governs és de 2,7 bilions de dòlars", una xifra que és "cinquanta-quatre vegades superior als 50.000 milions anuals amb què la FAO, l'agència de l'ONU encarregada de l'alimentació i el desenvolupament, calcula que s'acabaria la fam al món".\nArcadi Oliveres va culpar els responsables polítics mundials de l'actual situació de crisi econòmica, pel fet que "no hi ha cap autoritat al planeta que vulgui resoldre l'especulació"; i va definir el G-20 com "una de les institucions més antidemocràtiques que hi ha". Tampoc no es van lliurar de les seves acerades crítiques els polítics d'àmbit nacional; i també va recordar que "tots els responsables econòmics dels partits polítics volen tenir bones relacions amb els bancs" perquè són els que financen les campanyes electorals.\nAmb tot, en la seva xerrada davant prop d'un centenar de persones, Oliveres va aportar solucions. Quant a les mesures financeres, Oliveres va destacar l'imposició de l'anomenada taxa Tobin, que grava amb un u per mil les operacions especulatives; la nacionalització de la banca que ha rebut diners públics, i l'opció de la banca ètica. Quant a l'atur, el president de Justícia i Pau va dir que l'única solució "és repartir el treball entre tots"; i va dir que "quan la justícia no funciona cal la caritat". A més, Oliveres va emfatitzar que "el creixement econòmic ha acabat", ja que l'anomenada petjada ecològica dels humans destrueix la Terra. Finalment, l'orador va proposar eliminar la despesa militar i va alertar del perill que suposa "culpar els immigrants", als quals va definir com "un tresor econòmic i cultural".\nLa xerrada d'Arcadi Oliveres s'emmarca en una jornada que commemora els deu anys del casal popular L'Estaca de Sant Llorenç de Morunys. Abans de la intervenció d'Oliveres es va projectar la pel·lícula en versió original subtitulada Inside Job, una denúncia exhaustiva i documentada de les manipulacions de la banca Goldman Sachs, i en la qual el president dels EUA, Barack Obama és retratat com un còmplice.\nArticle publicat a Regió7.cat\nPublicat per Casal l'Estaca de la Vall de Lord a 20:18


Muro ja coneix l'avantprojecte de la futura zona verda del Batà - El Nostre Ciutat\nMuro ja coneix l’avantprojecte de la futura zona verda del Batà\nEl document va ser presentat en un acte celebrat dilluns passat\n18 juliol 2021 10:00\nRecreació del projecte.\nEl Centre Cultural Polivalent de Muro va acollir el passat 12 de juliol de la presentació a la ciutadania de l’avantprojecte per a crear el futur parc del Batà, una zona que es vol convertir en un autèntic pulmó natural en ple nucli urbà i que tindrà també diferents usos per a veïns de totes les edats. El document és fruit del complet procés de participació veïnal que s’ha dut a terme en els últims mesos i que ha inclòs iniciatives com a entrevistes, tallers i enquestes digitals. A més, les associacions locals, col·lectius del municipi i els partits polítics presents en la Corporació Local han fet també les seues respectives aportacions.\n“Un dels punts que ha despertat interés entre els participants és el futur dels murals dedicats als escriptors valencians. La idea que perseguim és reconstruir aquests elements, que siguen l’eix conductor del nou parc, i que fins i tot donen cabuda a nous panells en els quals, per exemple; puguen estar representades les escriptores del País Valencià”, va indicar Jordi, coordinador de l’esmentat procés participatiu.\nContingut de l’avantprojecte\nRespecte a l’avantprojecte cal indicar que es contemplen qüestions importants com l’accessibilitat al recinte, la incorporació de vegetació, la sostenibilitat del nou espai, la reconducció de les aigües pluvials per a evitar inundacions en la part baixa quan plou amb força, la comunicació de la Plaça del Matzem amb el Centre de Salut, la creació d’aparcaments dissuasius o que el citat futur parc servisca a més de connexió entre el barri antic i la zona nou del municipi.\nAixí mateix, s’han previst aspectes com la posada en marxa de banys públics, una cafeteria, un jardí sensorial, un escenari per a actuacions amb una zona d’àgora que tindria cabuda per a unes 800 persones, una àrea de jocs intergeneracionals, la posada en valor de l’antiga séquia del Batà i fins i tot mobiliari funcional que es desmuntaria en el cas que se celebrara una revetla o qualsevol altre acte.\n“Ha de ser un punt en el qual el ciutadà se senta còmode, en el qual puguen conviure totes les franges d’edat i en el puguem gaudir d’un entorn verd privilegiat des del qual també podem contemplar vistes espectaculars del patrimoni de Muro com la de la cúpula blava de la parròquia de Sant Joan Baptista. Volem crear un espai urbà de qualitat, amb seguretat, i del qual la gent puga fer ús amb total tranquil·litat”, va dir Blanca, al capdavant de l’equip tècnic que s’ha encarregat de l’elaboració de l’esmentat avantprojecte.\nFinalment l’alcalde, Gabriel Tomás, es va congratular de la implicació que havia tingut la ciutadania a l’hora de prendre part en aquest procés participatiu i es va mostrar confiat que tot el treball que s’està fent “servisca per a crear la nova zona verda del Batà que desitgen tots els murers i totes les mureres”, va concloure.\navantprojecteMuroparc del Batà


Alaior impulsa una campanya de conscienciació per eliminar els excrements d'animals domèstics\nSota el lema "Es teu pastís" l'Ajuntament d'Alaior, amb el patrocini de FCC (l'empresa concessionària de la neteja) i la col·laboració de Avarques Mibo i Pastisseria Ala-D'or, ha engegat una campanya de conscienciació ciutadana dirigida als propietaris d'animals domèstics, principalment gossos, amb l'objectiu que s'acostumin a recollir de la via pública els excrements de les seves mascotes.\nLa campanya consisteix en l'edició de un vídeo d'un minut de durada, elaborat per Carlos Roca, productor audiovisual i locutor professional natural de Maó però establert a Múrcia, en el qual es representen diferents escenes de diverses persones que pateixen situacions desagradables arran de la presència d'excrements canines a diversos espais públics del municipi. El vídeo es difondrà a través de diferents canals de televisió, Internet i les xarxes socials.\nL'Ajuntament d'Alaior posa de manifest la importància de recollir els excrements dels animals per la salut de les persones, ja que poden transmetre malalties, i per mantenir una ciutat neta. De la mateixa manera, es recorda que no recollir els excrements comporta que es pot ser sancionat amb una multa d'un import que oscil•la entre els 300 i 1.500 euros.\nFinalment, cal destacar la gran importància d'aquesta campanya perquè els excrements dels gossos són tan tòxics com les escombraries humanes, plena de bacteris, paràsits i altres patògens que són transmissibles als éssers humans i suposen un risc greu per a la salut. La matèria fecal que es queda a la via pública acaba convertint-se en pols que contamina l'aire, els dipòsits d 'aigua i fins i tot els aliments preparats al carrer. Inhalar aquestes deixalles pot provocar parasitosi, bacterians i de micosis com la salmonel·la, la tifoide o diarrees.\nEspot de Carlos Roca per a l'Ajuntament d'Alaior, amb el suport de Avarques Menorquines MIBO Cosits i Pastisseria Ala-D or.


“Les oliveres no són nostres, són de la humanitat”\nTinc 28 anys. Sóc de Madrid. Sóc emprenedor social: em dedico a salvar les oliveres abandonades d’ Estic a punt de casar-me. No tinc fills. Política? A favor del bé comú. No tinc religió i crec en Ara pots apadrinar una olivera i salvar-la!\nJosé Alfredo Martínsalvador d’oliveres\n18/04/2016 01:18 Actualizado a 18/04/2016 02:21\nEl 6 de maig s’estrena la pel·lícula El olivo, d’Icíar Bollaín, que denuncia l’espoli patrimonial que suposa arrencar oliveres mil·lenàries de les nostres terres. Per fortuna, hi ha qui reacciona a aquest empobriment, com l’ Asociación para la Recuperación del Olivar Yermo de Oliete ( Apadrinaunolivo.com). Aquesta setmana han plantat oliveres a Vinaròs, Ulldecona, la Jana i Canet lo Roig, a les terres de la Taula del Sénia, on viuen les oliveres més velles de la península Ibèrica. Les van plantar els nostres avantpassats, han donat vida a moltes generacions: ara es mereixen que les cuidem. Perquè aquestes oliveres són part de la nostra ànima col·lectiva.\nQuantes oliveres hi ha a Oliete?\nCent mil i ja n’ hem salvat 4.000.\nSón oliveres abandonades fa mig segle. Fetes malbé, no donen fruit, i la terra era erma.\nPer què abandonades?\nAls agricultors els van tancar el trull del poble, i no els sortia a compte portar les olives a moldre a un altre poble. Però ara estem recuperant aquest patrimoni natural.\nHem creat un web perquè puguis apadrinar una olivera. Apadrina’n una!\nCada una d’aquestes oliveres la va plantar algú per a la humanitat futura, són de la vida. Deixarem ara que es perdin?\nDes de quan hi ha oliveres a Oliete?\nEl nom d’ Oliete deriva del llatí olivetum, que vol dir camp d’oliveres, oliverar. Són oliveres de la varietat empeltre, que fan oliva negra.\nTípica d’ Aragó, boníssima!\nAquesta olivera és emblemàtica de la Corona d’Aragó: allà on anaven els catalanoaragonesos, hi portaven esqueixos i els plantaven.\nCom s’apadrina una olivera?\nEntra al web i veuràs fotos de moltes oliveres: en tries una que t’enamori... i l’apadrines! Pagues 50 euros l’any i la salves.\nEn què consisteix salvar-la?\nAmb aquests diners la podem i en sanegem la terra. Al cap d’un any, aquesta olivera donarà cinc quilos d’olives. I al cap de cinc anys, 15 quilos, la mitjana per olivera en aquesta zona.\nLa satisfacció emocional de recuperar l’oliverar tradicional, i també la petita compensació material de dos litres a l’any d’un oli excel·lent, un oli molt especial...\nPerquè estàs donant vida al poble: no ens lucrem amb aquests diners: donem feina a agricultors del poble (tres de fixos i setze temporers, ara com ara). Per això l’anomenem oli Triple S.\nQuè signifiquen aquestes S?\nÉs un oli solidari (perquè no busquem lucre), sostenible ( fem servir l’excrement de les ovelles locals per nodrir la terra) i social, perquè donem feina a l’associació de discapacitats psíquics Atadi. Salves l’olivera i conserves el medi natural.\nI podré veure la meva olivera?\nOrganitzem visites al poble perquè coneguis la teva olivera, que bateges amb el nom que vulguis.\nQuin nom li ha posat a la seva olivera?\nNo sóc gaire original: Jose. És una olivera molt bonica. Abans era un matoll.\nSi abandones una olivera, es converteix en una mena d’arbust, amb moltes branques que creixen des de l’arrel, que li roben energia per donar el fruit aprofitable.\nEn aquest cas entenc que l’olivera és una espècie humanitzada.\nAixí és, i perquè una olivera creixi forta i sana necessita que la podem per airejar-la, que li entri llum i sol entre les branques.\nHi ha oliveres espectaculars... Jo conec Lo Parot.\nUna olivera de gairebé dos mil anys a Horta de Sant Joan, a la Terra Alta.\nPer desgràcia, moltes oliveres com aquesta han estat arrencades i venudes a potentats i corporacions que les fan servir com a ornament per als seus jardins i patis.\nUn cas així relata la pel·lícula El olivo, d’Icíar Bollaín: un home pressionat per la crisi econòmica ven a una empresa alemanya l’olivera mil·lenària que el seu pare adora. I l’avi s’enfonsa... i la néta decideix organitzar un comando per rescatar l’olivera a Alemanya...\nÉs una història real?\nVa passar al Mestrat de Castelló. Allà promocionarem una plantació d’oliveres noves, amb ajuda dels padrins.\nQuants padrins tenen ja?\nUn miler. Dels quals 800 ja han vingut a Oliete a veure les seves oliveres. Això estimula el turisme rural local, és riquesa! Els discapacitats d’ Atadi han guanyat 1.200 hores de feina. Ara ens interessa que s’hi impliquin empreses en el padrinatge o patrocini. Pertanyem a la xarxa aragonesa de custòdia.\nA qui se li va acudir aquesta idea?\nAl meu amic Alberto Alfonso, fa un any i mig: es va ajuntar amb el meu germà Adrián, i el seu amic Pablo García, d’ Oliete, i jo els ajudo. Ara estem podant les oliveres, és la temporada, del desembre al maig.\nVostès mateixos poden?\nSí, i al web informem tots els padrins del que fem, quan ho fem i per què ho fem, amb cada olivera, on line.\nQuin és el cicle de l’olivera?\nA l’estiu, repòs, i a l’octubre comença la recollida, fins al gener.\nQuè hi diuen els agricultors locals?\nEstan molt il·lusionats amb la recuperació del vell oliverar. També organitzem tallers al poble sobre aprofitament d’oli per fer cosmètics, sabons... L’important és entendre que l’olivera no és nostra, és de la vida, de la terra, de la humanitat, i les conservem per al futur.


Biblioteca Torres de l'Aldea: 03/01/13\nPer als més petits de la casa tenim la col.lecció dels clàssic de Disney, com Bambi, Mulàn , Aladín , la sireneta, els aristogats , entre altres.\na 01 de març Cap comentari:\nDiposem d'uns quants llibres, com ara : La senyora Avinyó , Aigües Fondes, Camins, Cor de Llop , entre altres, de l'escritora Ebrenca Francesca Aliern filla de Xerta , és una novelista compromesa amb la societat que l'envolta i el seu entorn. L'any 2011 ha estat guardonada amb el Mèrit de les Lletres Ebrenques.\nCURIOSITAT O CONSULTA\nEts un amant de la natura ?? tens curiositat per saber les varietats de les plantes del Port ? has de fer un treball i no saps on buscar-ho ?? a la biblioteca TORRES DE L'ALDEA , disposem dels TRES volums de les plantes del Port.\nCom a última adquisició , d'aquest any disposem d'uns quants exemplars del llibre BOLETS DEL PORT\nJOAN MOREIRA I RAMOS (1878- 1951) Músic i escriptor tortosí d'obra polifacètica.Avui se'l recorda principalment per L'HIMNE DE LA CINTA, per la GRAN JOTA TORTOSINA, per haver fundat L'ORFEÓ TORTOSÍ I L'ORFERÓ MONTSIÀ D'ULLDECONA. En el vesant literari, la seua obra cabdal és DEL FOLKLORE TORTOSÍ, on fa un recull de les tradicions de la ciutat i el camp de Tortosa, i que és l'obra de referència per al folklorisme del sud de Catalunya. Va escriure DEL BON HUMOR TORTOSÍ al final de la seua vida, quan ja estava greument malalt. El llibre ha estat conservat per la família durant seixanta anys i no s'havia pogut publicar fins avui.\nAmb aquest llibre Joan Moreira us portarà a fer una volta inoblidable per la Tortosa de finals del segle XIX i principis del segle XX.\n▼ de març 01 (4)


Els abanderats de Tortosa promocionen la Festa del Renaixement a la Fira Medieval de Castelldefels - Imagina Ràdio\nLa jornada també ha servit per fer créixer la família de la Colla Jove, amb la incorporació de dos nous abanderats\nLa colla jove de Tortosa ha participat aquest cap de setmana a la Festa Medieval de Castelldefels “Castrum Fidelis”. La festa, que va començar el dijous i s’ha allargat fins al diumenge, combina la decoració nadalenca amb l’època medieval en la intenció d’integrar la cultura tradicional catalana, la música, el teatre,\nl’esport i les activitats institucionals, entre altres.\nEl grup de dolçainers i d’abanderats ha fet sonar les seves millors músiques i volar ben alt les banderes davant els milers de visitants que han quedat bocabadats. Les actuacions també han servit per donar a conèixer la cultura tortosina i molts han estat els que s’han atansat per interessar-se en poder venir a descobrir la Festa del Renaixement enguany que compleix 25 anys.\nL’abanderat i president de la colla jove de Tortosa, Xavi Falcó, ha manifestat que “per a la Colla Jove sempre és un orgull promocionar la ciutat de Tortosa arreu on actuem”. En aquesta línia ha manifestat que “la difusió ha de jugar un paper encara més important enguany que la Festa del Renaixement compleix 25 anys i estarà plena de continguts nous”.\nLa jornada també ha servit per fer créixer la família de la colla jove, ja que s’han estrenat dos nous abanderats: Carlos Panisello i Anna Lluís han remarcat que “per a nosaltres és un orgull poder actuar i donar a conèixer arreu del país la cultura popular de Tortosa”.\nabanderats Castelldefels Colla Jove Colla Jove de Tortosa Festa del Renaixement tortosa\nMor l'alcalde de Tortosa dels últims anys de la dictadura, Felipe Tallada\nL’ACM renova el conveni amb l’Associació d’Iniciatives Rurals per garantir la igualtat d'oportunitats


Adjudicades millores a la planta baixa del comú d’Andorra la Vella – Ràdio Valira\noients avui: 102\noients aquí avui: 102\nAdjudicades millores a la planta baixa del comú d’Andorra la Vella\nPublicat per Ràdio Valira el 7 de novembre de 2019\nEl comú d’Andorra la Vella farà un seguit de millores a la planta baixa de la casa comuna, on es troba el servei de Tràmits.\nEls primers treballs que es faran serà la reforma de la porta d’entrada, de tal manera que hi hagi una doble porta, la d’entrada pròpiament dita, i una específica per a Tràmits, enmig de les quals hi haurà un espai. A més, es faran actuacions a la façana d’aquesta planta baixa amb l’objectiu d’assegurar les bones condicions climàtiques, tal com concreten des del comú.\nLa corporació comunal havia convocat un concurs per fer tota una sèrie de millores en aquesta planta d’entrada al comú i, finalment, ha procedit a una adjudicació parcial del projecte, per un import de 54.000 euros, tal com consta publicat aquest dimecres al BOPA. El motiu és que les ofertes que es van presentar superaven les previsions pressupostàries.\nPer tant, ara es farà una primera fase en què es faran les millores esmentades, i en una fase posterior es vol dur a terme la reforma centrada en l’exposició dels símbols de comandament (la vara del Contrapàs, la Creu Grossa original i les capes i els tricornis que utilitzen els cònsols per als juraments).\nEn paral·lel, s’ha instal·lat un panell informatiu a la zona de Tràmits, que ja estava previst.\nEl Govern lliura a la Cambra de Notaris els documents de l’exnotari Josep Estañol\nL’Escola d’Art de Sant Julià de Lòria reprèn l’activitat el 8 de juny\nLa Torre tindrà 20 plantes i les obres duraran 27 mesos\nMoraBanc i Centre Comercial Andorrà activen una campanya de recollida d’aliments per a Càritas


Fora les urpes de Catalunya! | Corrent Roig\nInici › Articles › Fora les urpes de Catalunya!\nFora les urpes de Catalunya!\nPublicat el 20 de setembre de 2017 per Corrent Roig\nComunicat de Corrent Roig davant els escorcolls i les detencions\nFora les urpes de l’Estat sobre Catalunya!\nMobilitzem-nos massivament contra la repressió!\nNomés lluitant aconseguirem votar l’1-O!\nRajoy, en combinació amb el Tribunal Constitucional, la Fiscalia i jutges a les seves ordres, han imposat l’estat policial a Catalunya, amb la Guàrdia Civil com a força de xoc.\nAvui han estat escorcollades les Conselleries d’Economia, Governació, Treball, Afers Exteriors, Afers Socials, altres organismes de la Generalitat i empreses privades. Segons informacions, hi ha de moment 13 detinguts. Estan utilitzant mètodes propis d’una dictadura: han il.legalitzat actes, han entrat a mitjans de comunicació i impremtes, han confiscat material del propaganda i tancat webs, prohibit la publicitat del referèndum als mitjans i al carrer. Presenten querelles contra Puigdemont, consellers, Carme Forcadell, la mesa del Parlament, 725 alcaldes i alcaldesses i la Sindicatura Electoral. Han amenaçat amb la detenció de Puigdemont. Amenacen als voluntaris i a qui formi part de les meses electorals de l’1-O. Han portat ja més de 500 guàrdies i policies de fora i no paren d’arribar-ne més. Han intervingut, sense suport legal, les finances de la Generalitat, aplicant de fet l’article 155 de la Constitució.\nDurant aquests dies no ha fallat la resposta popular en els diferents pobles i ciutats. Avui, ja aquest matí, uns milers de persones han sortit al carrer a Barcelona i altres indrets per desafiar els escorcolls i les detencions. La Diagonal i Via Laietana han estat tallades, el centre de Barcelona bull d’indignació. És l’hora de la rebel·lió massiva.\nÉs hora de cridar a tothom al centre de Barcelona, de convocar una manifestació central per dir que No Passaran. És hora que els sindicats convoquin a la vaga per defensar els drets democràtics. És hora que el Govern de la Generalitat prengui el comandament dels Mossos d’Esquadra i els posi al servei de la defensa dels drets democràtics del poble de Catalunya. Com pot ser que estiguin actuant com a força auxiliar de la Fiscalia, al costat de la Guàrdia Civil?\nSi el PSC i el PSOE tenen vergonya democràtica, ara és el moment que ho demostrin.\n‹ El laude d’Eulen: un atemptat contra el dret de vaga i la negociació col·lectiva\nL’1-O obrim les escoles i el 3-O vaga general! ›


Samarreta barata de l'hotel de la Xina en estoc Samarreta de roba de l'hoste en estoc Sandalias de spa barata Sabatilles de interior Fabricants i proveïdors - Samarreta de velour personalitzada a l'engròs - Y & M\nSlippers Hotel barat en estoc Slipper de llençol en estoc Sandalias de spa econòmic amb sabatilles d'interior\nSabatilles d'hotel disponibles per als convidats 1. MOQ: 1.000 parells 2. Termes de preus: EXW / FOB / CNF / CIF 3. Port de lliurament: Guangzhou / Shenzhen 4. Lliurament: en 5-7 dies, depenent de la quantitat de comanda.\nHem experimentat un equip de vendes, oferim un servei ràpid i bonic per a vostè, totes les meves vendes han estat en aquest mercat al voltant de 5-9 anys. Som molt fàcils de comunicar! Benvingut a negociar negocis amb nosaltres!\nEspecificació de sabatilles d'hotel\nTipus de sabatilles:\nA. Punts de dit obert i estils tancats;\nCom la imatge\n29 cm * 10,5 cm\nUsd0.275-0.33 / parell\nEls altres estipis sabatilles d'hotel barats per als clients en estoc\nNom del producte: sabatilles d'hotel\nTipus: doblet obert\nMaterial: tela de nap\nPreu unitari: USD0,175-0,195 / parell\nTipus: a prop del peu\nMaterial: tela de terrissa\nPreu unitari: USD0,299-2,259 / parell\nBorsa 1pair / opp, 200pairs / CTN, CTN mida: 70 * 50 * 52cm, N / G: 20/22 KGS.\nFedex / DHL / UPS / TNT per a mostres, porta a porta.\nAèria o mar per quantitat a granel.\nBenvingut a contactar-nos per obtenir més detalls, preu més competitiu per a vostè. Exemples gratuïts disponibles.\nDisseny personalitzat disponible, OEM / ODM acollit amb beneplàcit!\nHot Tags: Sabatilles d'hotel barates en estoc roba de llit de client en estoc sandàlies d'spa barates sabatilles d'interior, fabricants, proveïdors, venda a l'engròs, personalitzats, fabricats a la Xina\nUn parell de: Serveis i equipaments d'alta qualitat Serveis i serveis de l'hotel a les habitacions de l'hotel Següent: Subministraments i serveis per a hostes Equipaments per al dormitori Subministraments per a hostaleria\nHotel Best confortable coixí Hotel col·lecció de coi...\nSabatilles Spa amb Logo Spa Sabatilles Flip Flop Tel...\nHotel Sabatilles Bany Sabatilles Blancs per Hotel Ho...\nTovalloles gruixudes de bany blanc 100 tasses de cot...\nMillor Hotel Robes i sabatilles Velor Robe\nTovalloles de bany blau personalitzades per a hotels...


L’Alta Velocitat arriba a Castelló 11 anys i 30 minuts tard\nDesprés de més d’11 anys de retard sobre les primeres previsions, que va fer el Ministeri de Fomento, l’alta velocitat arriba a Castelló.\nL’alta velocitat ha arribat, en el seu viatge inaugural, amb els màxims representants polítics de l’Estat i del país, 11 anys i 30 minuts tard. L’anècdota dels 22 minuts que el tren ha restat aturat a Sagunt, per problemes en el canvi de via, és només un exemple de l’estat de les infraestructures del País Valencià. A més, demostra que aquest tram de l’AVE no compleix amb els estàndards de qualitat de la majoria del traçat de l’alta velocitat espanyola.\nAl País Valencià sempre ens hem de conformar amb infraestructures provisionals, com l’estació de València-Joaquim Sorolla, provisional des de 2010 i a la espera del soterrament de les vies a la ciutat de València o com aquest tercer fil provisional mentre s’acaba de construir el Corredor Mediterrani.\nUn altre aspecte que cal denunciar és el preu abusiu dels bitllets per fer el trajecte València – Castelló. Si bé el viatge amb Euromed té un preu d’uns 12€, amb AVE aquesta quantitat es multiplica per 2, fent la mobilitat al País Valencià inaccessible per les classes populars. Tampoc suposa una millora en el temps de trajecte, cosa que fa aquesta inauguració, fins i tot, contraproduent, ja que col·lapsa les vies existents.\nPer tot això exigim el traspàs de la gestió ferroviària del País Valencià a la Generalitat Valenciana, per a poder fer una gestió de proximitat i prioritzar els projectes més beneficiosos per a la ciutadania. Cal apostar per projectes com el Corredor Mediterrani, la connexió de l’aeroport de l’Altet, el tren de la costa o l’electrificació de les línies de rodalies de València a Utiel, de Sagunt a Cabdet i la línia de rodalies d’Alacant.\nLes Joventuts d’Esquerra Republicana considerem que el Corredor Mediterrani és una infraestructura prioritària pel país ja que vertebra de Nord a Sud els Països Catalans i els connecta amb Europa. Però cal dotar al corredor mediterrani de continuïtat i no fer una solució per trams.\nNo és un AVE, Volem rodalies dignes.\nURL CURTA: http://www.jerc.cat/url/189973


Reagrupament: Unitat per a què?\nAquests dies diversos prohoms (?) ens alliçonen sobre la importància de participar en la manifestació i donar "una resposta unitària". Aturem-nos un moment en aquest concepte, que val la pena.\nÉs molt trist anar pel carrer sense molestar a ningú i que de cop i volta et caigui al damunt una colla de brètols que t'atonyinen i et fumen la cartera. Costaria trobar algú que no condemnés uns fets com els descrits. Dit d'una altra forma: quan et fan una cara nova, tothom t'acompanya en el sentiment. Especialment si no t'ho mereixies.\nAra bé, quan es tracta de decidir què carall cal fer al respecte, la pretesa unitat se'n va en orris. Uns diuen que no pensen acceptar la pallissa rebuda, però no volen (o no poden) explicar en què consistirà llur no-acceptació. El president de la Generalitat reconeix que ens han clavat un gec i que fa mal. Però diu que hem de felicitar-nos perquè encara tenim part de l'esquelet sense fracturar. Montilla no decep: és un deixeble aplicat de Diògenes. Finalment, hi ha uns altres -els que ens titllen d'immadurs- que demanen eleccions anticipades per demà mateix, no fos cas que el cas Palau i l'origen de determinades "donacions" els acabin esguerrant una victòria electoral que semblen tenir a tocar.\nAquest poble no necessita respostes. Els catalans necessitem, urgentment, propostes. Prou d'actuar a remolc de les atzagaiades espanyoles. Ara és hora de presentar iniciatives concretes a la societat catalana. I que a la tardor els electors, lliurement, triïn allò que considerin millor per als seus interessos.\nÉs imprescindible, per tant, passar de la reacció a l'acció. Ja hi ha hagut prou plors i cruixit de dents. Prou laments i cops al pit. Cal actuar amb la màxima fredor i la mínima compassió. I quan parlo de compassió estic parlant sobretot de passió compartida, de viacrucis col·lectiu. Però també de llàstima. No podem sentir llàstima per ningú, començant per nosaltres mateixos, ni ens pot tremolar la mà. No ens podem permetre el luxe que, una vegada més, la determinació se'ns desfaci com un terròs de sucre. I tinc la sensació que això del dia 10 serà una nova sessió de psicoteràpia col·lectiva, un exercici dissenyat per esbravar els fogots i desactivar la indignació d'aquest poble. Una costellada malèvola, futil i infantil. Un funeral espanyol, d'aquells en què els assistents criden i piquen de mans, com si fos una romeria.\nJo no em manifestaré amb José Montilla, un home que diu que Catalunya no té drets històrics i que quan guanya les eleccions crida "Viva España" amb tota la patxoca del món. A mi que no m'hi busquin, moltes gràcies.\nFrancesc, entenc perfectament el que dius i ho respecto. Però et diré perquè crec que ens hem de manifestar. Ho hem de fer per convertir una manifestació que molts voldrien localista, en independentista.\nComunicat conjunt Reagrupament-Laporta, confirmant la coalició JA!!\nVisca Catalunya Lliure!! Visca Alemanya!!\nFrancesc et comprenc i el teu raonament es impecable dins d'una conversa intel.lectual. Però ara hem de anar per feina, i com que a Rcat no ens regalen res, ans al contrari ens fan constantment una apagada mediàtica vergonyosa, hem de aprofitar aquesta manifestació per a tombar-ne l'objectiu i que es pugui visualitzar que som nosaltres qui ho fem. Proposo anar-hi amb una pancarta tant ample com possible, amb un sol mot INDEPENDÈNCIA i tota una munió de cartells en alt, convidant tots els que pensen el mateix a posar-se-hi al darrera. Un parell de dies abans ja hauríem de fer córrer per internet i pels mitjans aquesta proposta i convertir-ho en una alternativa pels independentistes. Si ens quedéssim a casa no crec que s'entengués la "subtilesa". Per altre costat hem de deixar ben clar que el nostre crit no va dirigit a espanya, ja que ara ja tant se'ns en fot d'ells, que es un crit dirigit a Europa i el mon, la casa gran on realment volem conviure amb tots els pobles lliures.\nPot ser molt diferent\nSi, pot ser. "Ells" esperen donar sortida a una decepció-empipament i quan s'acabi la mani tots esplaiats i cap a casa.\nDoncs es poden trobar amb una situació molt diferent, que la gent cridi en contra d'ells i reclami el que no estan disposats a gestionar, la INDEPÈDENCIA\nJosep Maria Cassani\nJo tampoc no hi volia anar. Ara penso que hem d’anar-hi tots per convertir aquesta manifestació en un clam independentista. Hi em d’anar amb estelades i banderes de Reagrupament (es una bona oportunitat de fer-nos visibles) a cridar ben alt: “INDEPENDÈNCIA”.\nSembla que a la manifestació hi anirà “el delegat del PSOE del nordeste”, aquest tal Montilla. Es una bona ocasió per avergonyir-lo i per posar-lo amb un atzucac davant dels seus amos de Madrid.\nProposo que aprofitem la coincidència de la data amb l’assemblea, per posar a disposició d’aquells que vulguin anar a la manifestació de banderes i de merxandatge de Reagrupament per fer-nos visibles i captar mes associats.\nalfons de santes creus (alt camp)\nJo era un dels que deia "mai amb en Montilla". Pro una vegada en Montilla (el nostre president) rebutja anar al capdavant del "seu" poble, em va fer canviar d'opinió.\nJa no es la mani d'en Montilla, ans al contrari, serà una manifestació "contra" un President que rebutja anar al davant del seu poble, com es la seva obligació... o quedar-se a casa.\nEs per aquest motiu que tenim d'anar a la manifestació a exigir el que el nostre president no "vol" demanar INDEPENDENCIA !!!!.. anant en contra de la majoria del País.\nHe canviat d'opinió\nEn principi no hi volia a anar a la mani del dia 10.\nLes raons podrien ser com les del Francesc però m'ho he repensat.\nLa meva primera impressió no var ser prou madura o va ser presa amb massa visceralitat i un xic de ràbia.\nPer sort sempre hi ha gent que es mira les coses més pausadament, persones amb un bagatge més ampli i més experiència que un servidor i t'ajuden a veure les coses amb una visió més assossegada, però no menys tova ni menys compromesa.\nJo hi aniré a la mani, perquè la mani serà dels qui siguem majoria i fem més soroll.\nReagrupament, no ens falleu. Heu recollit les esperances de molta gent. No els falleu. No ens falleu i aneu a la mani.\nSom una Nació i nosaltres decidim INDEPENDÈNCIA\nBenvolgut Francesc, et dono la raó en tota la teva argumentació. Pero hi ha una alternativa a la trampa que ens posa l'establishment polític: anar-hi a reventar el seu lema, que escoltin IN-DE-PEN-DÈN-CI-A ben fort, milers d'estelades i que notin la pressió dels ciutadans. Fem que s'arrepenteixin d'haber convocat aquesta manifestació. Visca Catalunya lliure\nEls associats a Reagrupament hem d'anar a la manifestació del dia 10\nÉs necessari que a la manifestació del dia 10 de juliol 2010 queden molt diferenciades quatre parts:\nEstic totalment d'acord amb la proposta d'Auladell i Baeta:"PEL PARLAMENT SOBIRÀ QUE PROCLAMI L'ESTAT CATALÀ" i animo els associats de Reagrupament a fer que aquest bloc independentista sigui el més nombrós de la manifestació.\nQUE LA MANI DEL DIA 10 NO SIGUI LA MANI DEL SEU ESTATUT!!!!\nQUE LA MANI DEL DIA 10 SIGUI LA MANI DE LA INDEPENDÈNCIA DE CATALUNYA!!!!!


Els alcaldes del Sobirà aconsegueixen el compromís del Govern de mantenir l’activitat de l'heliport de Tírvia | Pallars Digital\nper Redacció, 19 de gener de 2021 a les 16:49 |\nEls alcaldes, aquest matí, davant el Palau de la Generalitat | CCPS\nEl president del Consell Comarcal del Pallars Sobirà, Carles Isus, i els quinze alcaldes de la comarca han aconseguit el compromís del Govern de mantenir l’activitat de l'heliport de Tírvia i convertir-lo en base del SEM, així com que pugui operar les 24 hores del dia. És el principal resultat de la trobada que han mantingut aquest matí amb el vicepresident del Govern amb funcions de president, Pere Aragonès, i el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, que els han rebut tot i no tenir hora.\nL'anunci del trasllat de la base permanent dels Bombers de l'heliport de Tírvia a l'aeroport de la Seu d’Urgell va ser la gota que va fer vessar el got de la paciència d’alcaldes i president comarcal, un anunci que els va portar a plantar-se aquest dimarts al Palau de la Generalitat per mostrar el "menysteniment” que asseguren que el Govern té amb la comarca.\nUn cop finalitzada la reunió, el president comarcal ha dit que l'agenda electoral marcarà el ritme dels acords presos, però ha explicat que Aragonès i Calvet s'han compromès a fer més inversions a l'heliport de Tírvia i a comprar els aparells necessaris per convertir-lo en una base del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM). Segons Isus, lo més rellevant de la reunió mantinguda avui amb el Govern ha estat el compromís de no tancar l'heliport de Tírvia.\nLa mobilitat comarcal, “quan les dades ho permetin”\nUna segona reivindicació que han portat els alcaldes de la comarca al Palau de la Generalitat ha estat la demanda que les comarques amb poca població com el Pallars Sobirà, amb uns 6.000 habitants, puguin gaudir d'un confinament comarcal. Isus ha reconegut que aquesta reclamació serà més difícil d'aconseguir i confia en modificacions puntuals que afavoreixin la mobilitat comarcal.\nEn aquest sentit, la consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, ha respòs aquesta tarda als alcaldes del Sobirà que es passarà al confinament comarcal "quan les dades sanitàries ho permetin". La portaveu del Govern diu que són conscients que flexibilitzar la mobilitat és una petició de tot el Pirineu. Budó ha explicat que aquesta petició s'avaluarà, però es farà en funció de l'evolució de la pandèmia i serà el Procicat qui marqui si s'han de "flexibilitzar, mantenir o reforçar" les mesures de confinament.\nAmb el confinament municipal, però també amb molts altres aspectes, el Pallars Sobirà vol tenir "una consideració diferent" dels nuclis urbans, segons ha remarcat Isus. Per aconseguir-ho, han plantejat al Govern una nova Llei de Muntanya o dur a terme les modificacions necessàries perquè les comarques del Pirineu tinguin un tracte diferent.\nA la llista de reclamacions, els alcaldes també hi han portat la demanda de més inversió pel manteniment de carreteres. Es tracta d’una reivindicació històrica a les comarques pallareses que el temporal Filomena ha accentuat. La setmana passada, recordem, el pas del temporal per la comarca va deixar el nucli de Mencui incomunicat durant més de dos dies.\nAquesta no és la primera vegada que els alcaldes del Pallars Sobirà es planten al Palau de la Generalitat per fer valer les seves reivindicacions. La primera vegada va ser a l’abril de 2019 arran de la suspensió del Doctor Music Festival. Enguany, a més, abans de la reunió al Palau de la Generalitat els alcaldes s'han entrevistat amb l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau.\nSocietat, menysteniment, mobilitat, Carles Isus, confinament comarcal, Meritxell Budó, confinament municipal, Damià Calvet, Pere Aragonès, alcaldes, Consell Comarcal Pallars Sobirà, Govern, Consell d’Alcaldes del Pallars Sobirà, heliport de Tírvia\nMés baix no es pot caure\nPer Pirinenca el 20 de gener de 2021 a les 09:48\nQue els pitjors representants polítics de la democràcia a la nostra comarca no facin res de profit ja hi estem acostumats. Però que utilitzin la mentira per justificar una visita guiada a la Generalitat sense cap mena de resultat frega ja la vergonya aliena. La base de Tírvia no es tancava, passava a activitat secundària pel SEM i això és el que ara veneu com a èxit. Plegueu ja, la comarca millor sola que mal defensada\nSense projecte no es va enlloc!\nPer lllluís el 19 de gener de 2021 a les 20:41\nLa meva impressió després de llegir la notícia és que tot ha quedat igual: en cap cas es tancava l'heliport de Tírvia i el SEM deurà instal·lar-se a la Seu igualment... El confinament serà comarcal quan ho sigui a tot Cat... El consell comarcal i els partits del Pirineu han de començar a entendre que no es pot seguir funcionant com han fet sempre: a batzegades i victimisme. Així no es va enlloc! Engegueu ja d'una vegada un debat obert i transversal a totes les comarques de l'Alt Pirineu per a buscar el model de comarca i de regió que volem. Potser hi haurà sorpreses i es defensaran posicions més qualitatives i de llarga durada més relacionades amb la vivenda pública, l'educació, la sanitat, els serveis de manteniment de carreteres... més que no pas els túnels de comiols o l'absurda obsessió turística com a (falsa) solució de tots els mals! El dia que tinguem projecte ja no caldrà assenyala ni Bcn ni l'ós de tots els nostres mals.\nMés pleitesia i plorera\nPer Pirinenc el 19 de gener de 2021 a les 19:31\nÉs intolerable que responguin que es passarà al confinament comarcal quan les dades ho permetin! I vos quedeu amb els braços plegats? és una comarca de 7.000 habitants.... Seguint la mateixa lògica de les dades la ciutat de Barcelona hauria d'estar confinada per illes de cases. Però no, fins i tot és possible anxovar-se a un metro per anar de Sants a Poblenou! I en una comarca que més de la meitat de la població vivim en municipis de menys de 500 habitants no ens podem desplaçar ni a la capital que concentra la major part dels serveis i que tant sols té 2000 habitants! Més que lluitar per la comarca semble que el consell comarcal rendeixi pleitesia. Fa massa temps que la gent del Pallars no tenim ni veu ni vot sobre els nostres asuntos. Açò és un tracte colonial i la classe política de la comarca és col·laboracionista.


EL RACÓ DE L'ANNA (Crítiques de cine i molt més): de desembre 2006\nNo em resulta fàcil fer la crítica de “Babel”, perquè, per sentir que no em deixo res, hauria de ser massa extensa. Crec que és una pel·lícula de la qual se’n pot parlar molt. Per tant, exigirà de la meva part un important esforç de síntesi si no vull allargar-me massa ni tampoc desvetllar res que sigui significatiu.\nDesprés d’”Amores perros” i “21 gramos”, Alejandro González Iñárritu ens ofereix aquesta tercera proposta, amb un guió escrit conjuntament amb Guillermo Arriaga. Novament presenta tres històries independents amb lligams diversos, que indaguen al voltant de les qüestions més transcendentals de la vida humana. Crec que aquesta estructura narrativa, que a “21 gramos” va aconseguir un punt àlgid de perfecció i lucidesa, ja ha de quedar exhaurida a “Babel”. A partir d’aquí, em sembla que és important que Iñárritu busqui noves vies d’expressió, perquè la repetició excessiva d’un recurs que funciona i que innova, pot acabar fulminant fins i tot els bons productes inicials.\nDit això, “Babel” és una pel•lícula remarcable. Les històries aquesta vegada estan localitzades en indrets absolutament allunyats: Marroc, Mèxic i Japó, relacionades entre si per l’atzar més absolut. Ja Woody Allen havia reflexionat sobre el tema de la “sort” a “Match Point”, i crec que aquí Iñárritu afegeix una volta de rosca. Un joc de nens pot esdevenir una tragèdia mundial. Iñárritu crítica explícitament la globalització. Un fet aïllat al desert marroquí pot desencadenar un incident internacional i incidir en les vides de persones que, aparentment, només tenen en comú habitar el mateix planeta.\nPerò només aparentment, perquè l’ésser humà (japonès, marroquí, mexicà o nord-americà) té moltes més coses en comú. Tothom pateix, tothom se sent sol, tothom té por. Aquest és el gran tema de la pel•lícula: la solitud, la incomunicació, la manca d’enteniment. La incomunicació a tots els nivells, també entre persones que s’estimen. Per això em sembla magnífica la metàfora del títol: Babel, el símbol bíblic que va separar els homes a causa de la divisió de les llengües imposada com a càstig per Déu. La pel•lícula, molt intel•ligentment, està filmada en les diverses llengües dels personatges (inclòs el llenguatge dels signes japonès, ja que la protagonista japonesa és sordmuda), amb la qual cosa el títol triat encara adquireix una significació més elaborada. Tot convergeix en una estructura circular que porta l’espectador a la catarsi, però que no és optimista. L’escletxa de llum esperançadora és molt prima. L’ésser humà no és dolent, però està espantat i és difícil que se’n surti a aquestes alçades i en aquestes circumstàncies.\nEl metratge és una mica llarg. Potser uns minuts menys s’haurien agraït. En canvi, la música (que puja increïblement de volum a la festa mexicana), la fotografia i les diferents tècniques de filmació utilitzades (16 mil•límetres a Marroc, 35 a Mèxic i al Japó unes lents que deformen la imatge), són un encert inqüestionable. La interpretació dels actors també em sembla digna de ser destacada, en especial en el cas de l’adolescent japonesa i dels nens marroquins, que em van semblar genials.\nLa catarsi no aconsegueix a “Babel” que hom surti de la sala compadint els protagonistes i pensant que allò no té res a veure amb ell. Tristament, la globalització també invalida la finalitat aristotèlica més important de la tragèdia. Assistim a una tragèdia, però no ens purifica ni ens uneix. Crec que l’espectador només té la possibilitat d’acceptar que allò que Iñárritu proposa pot malauradament correspondre a la realitat.\nLa “solitud” a “Babel” és molt més que una paraula o una imatge.\nPublicat per Anna Maria V. a 20:00 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Brad Pitt, crítica, drama, González Iñárritu\n“El perfum” de Patrick Süskind és una de les novel•les més impactants de finals del segle XX. Un dels casos rars en què un gran èxit de públic no va lligat a la poca qualitat literària. Jo recordo la seva lectura com una experiència inoblidable, d’aquelles que et mantenen constantment en una contradicció insoluble: no pots parar de llegir, però lamentes anar tan de pressa perquè saps que el plaer intens, amb cada pàgina que passes, s’està extingint irremeiablement. Després, pots rellegir l’obra, segurament en pots extreure nous ensenyaments i matisos, però la força de la fascinació primigènia no tornarà mai.\nFa uns anys, un cineasta tan prestigiós com Stanley Kubrick va declarar que fer una adaptació cinematogràfica d’“El perfum” era gairebé impossible. Modestament, i només com a espectadora devoradora de cinema, jo també ho pensava. Com podria l’objectiu d’una càmera captar l’essència de la nostra sensació més etèria i efímera? Com podria una imatge atrapar la fragància, l’aroma, l’olor... allò que és el veritable protagonista de la novel•la? Segurament ja va ser un repte important aconseguir-ho amb la paraula, però mitjançant el llenguatge visual semblava una fita inabastable.\nAfortunadament, Kubrick i jo ens equivocàvem, i el director alemany Tom Tykwer ho ha demostrat. “El perfum. Història d’un assassí” és un film de factura impecable, una recreació curosa i respectuosa de l’obra literària, una pel·lícula que s’agraeix en el panorama, massa sovint desolador, de les nostres cartelleres.\nTykwer resol els problemes amb diferents recursos. Utilitza una veu en off que em sembla imprescindible. Potser en alguns moments resulta estrany que sigui un narrador extern, omniscient, qui expliqui els sentiments tan íntims del protagonista, però no hi havia massa opcions. No crec que es pogués contemplar la possibilitat d’un narrador en primera persona, perquè restaria hermetisme i misteri a la figura de Grenouille, qualitats absolutament consubstancials al personatge. D’altra banda, el narrador de la novel•la també és un narrador omniscient en tercera persona. De manera que Tykwer no ha transgredit cap característica de l’original.\nUn altre recurs són els primers plans i els jocs de càmera, de vegades molt ràpids; els freqüents plans del nas del protagonista, ensumant profundament; els seus records repetitius; i la fotografia, extremadament suggeridora. D’altra banda, cal destacar l’esplèndid treball de l’actor principal, Ben Whishaw, en un paper que de ben segur serà per sempre un dels més importants de la seva carrera.\nHi ha la voluntat expressa de mantenir una fidelitat absoluta a l’obra literària i crec que, exceptuant petits detalls que no desvirtuen el conjunt, certament s’aconsegueix. Süskind volia dir moltes coses sobre l’home amb la seva novel•la, encara que el protagonista fos un assassí, o precisament per això. Volia parlar de la solitud, de la marginació, de la incomprensió social, de la recerca incansable d’allò que desitgem. D’això també parla la pel·lícula. La seva llargària, quasi tres hores, no es nota en absolut. En cap moment avorreix ni decep. “El perfum”, malgrat ser una superproducció, no cau en la comercialitat, i posseeix el savoir faire dels bons films europeus. No vull ni pensar si l’haguessin fet els senyors de Hollywood.\nL’encant afegit d’haver-se rodat a Barcelona, Girona, Figueres i Tarragona, i que “La fura dels baus” siguin els responsables de les escenes de complicada coreografia no deixen de ser un al·licient per anar a veure una pel·lícula que m’ha despertat, sense que pogués evitar-ho, la nostàlgia agredolça de les lectures passades.\nPublicat per Anna Maria V. a 10:41 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: crítica, drama, Dustin Hoffman, Tom Tykwer


L'Orquestra Julià Carbonell assaja la banda sonora per a la pel·lícula inaugural de l'Animac 2018 - Teleponent\nInici Cultura Espectacles L’Orquestra Julià Carbonell assaja la banda sonora per a la pel·lícula inaugural...\nL’Orquestra Julià Carbonell assaja la banda sonora per a la pel·lícula inaugural de l’Animac 2018\n'Animació per a les Quatre Estacions de Vivaldi' s'interpretarà en directe dijous en la inauguració de la mostra que projectarà més de 300 títols\nImatge d'un moment de l'assaig de l'OJC per a la pel·lícula-concert inaugural de l'Animac 2018\nL’Orquestra Simfònica Julià Carbonell de les Terres de Lleida (OJC) està fent els darrers assajos per preparar la banda sonora de la pel·lícula-concert que oferirà aquest dijous a la Llotja per inaugurar l’Animac 2018, la Mostra Internacional de Cinema d’Animació de Catalunya. ‘Animació per a les Quatre Estacions de Vivaldi’ s’estrenarà internacionalment a Lleida i és un film animat compost de quatre peces, una per cada estació, realitzades per quatre grans animadors independents. El film el va aixecar el productor japonès Mitsuko Okamoto, en col·laboració amb l’oscaritzat director Koji Yamamura, via una campanya de crowfundig llançada el passat estiu. L’Animac projectarà més de 300 títols d’animació a partir de dijous que ve a Lleida.\nEl projecte del film inaugural de l’Animac 2018 va néixer sota l’empara de la Tokyo University of the Arts, on Okamoto i Yamamura en són professors del departament d’animació. La regidora de Cultura de la Paeria, Montse Parra, considera que és un èxit que l’edició d’enguany, que té la música com a fil conductor, compti amb l’OJC per al concert inaugural. Parra ha recordat que la música i l’animació han interactuat en altres ocasions a Animac, com quan va actuar en directe Mishima. La tinent d’alcalde ha explicat que diverses activitats del programa giren entorn al món musical i que el resultat d’alguns tallers es podrà veure a la colenda de la mostra.\nEl director de l’OJC, Alfons Reverté, ha assegurat que la pel·lícula concert de dijous és una experiència enriquidora i que feia temps que volien treballar amb Animac, ”un festival de referència”. Reverté ha posat en relleu el projecte perquè combina l’art visual amb un clàssic, fent un ”assemblatge perfecte” lligant l’època tecnològica amb els recursos d’aquella època. A més d’assajar, Reverté ha explicat que es va a una ”segona cap d’assaig” per encaixar amb els vídeos, que es poden adaptar a la partitura, alhora que la partitura també s’adapta a la imatge. És a dir, l’adaptació no és només de la música, sinó que hi ha interacció entre imatge i so.\nLa descripció de la tecnologia i l’autoria de les diferents peces ha anat a càrrec de la director d’Animac. Carolina López ha remarcat que la producció japonesa s’estrena fora de Tokyo i que la tecnologia és la del ”mapping”, que també és la primera vegada que s’utilitza en aquest tipus d’esdeveniment. El film consta de quatre curtmetratges musicals, dos d’ells figuratius, els altres dos d’animació abstracta, en la més pura tradició d’animació d’avantguarda.\nParal·lelament, aquest dilluns han començat les sessions escolars de l’Animac 2018. 11.000 alumnes de més de 50 centres educatius de Lleida i comarques s’han inscrit a les sessions, que es faran fins divendres a la Llotja, un rècord de participació de totes les edicions d’Animac. (acn)\nArticle anteriorERC, el Comú i la Crida carreguen contra Ros per sumar una “trànsfuga” al govern municipal\nArticle següentEndesa ordena tancar el Museu i la central de Capdella els dies 3 i 4 de març


L'Informatiu - El taller 'El mòbil, jo i els altres' centra aquesta tarda la trobada del CIM\nEl taller 'El mòbil, jo i els altres' centra aquesta tarda la trobada del CIM\nEls participants del Consell Infantil Municipal es retroben aquesta tarda en la cinquena sessió d'aquet organisme escolar que aquest curs treballa sobre el bon ús de les pantalles i la prevenció de les addiccions associades.\nL’activitat tindrà lloc al Centre Cívic El Vapor. La sessió s'iniciarà amb la visita dels representants de Santa Perpètua al Consell Nacional d'Infància i Adolescència de Catalunya (CNIAC), Jordi Gómez i Jara Egea.\nA continuació, realitzaran l'activitat 'El mòbil, jo i els altres', dinamitzada per Neus Riera, de l'EduCac del Consell de l'Audiovisual de Catalunya. Durant el taller es parlarà d’imatge personal, de prevenció de conductes de risc i també sobre l’assetjament digital. La sessió es tancarà reforçant el concepte de cyberbullying i es donaran les pautes per tal de recollir propostes a l’aula, amb l’objectiu de començar a elaborar les propostes que es presentaran al Ple Municipal.\nFoto: Imatge de la quarta trobada d'aquest curs del CIM / Regidoria d'Educació


Salut farà 14.500 tests ràpids voluntaris per setmana\n4 min. Andorra la Vella 20/11/2020 14:24\n651x366 El ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, i la ministra de Turisme, Verònica Canals, moments previs a la roda de premsa. / SFG El ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, i la ministra de Turisme, Verònica Canals, moments previs a la roda de premsa. / SFG\nEl Govern ja té enllestit el protocol de cara a la temporada d'hivern per tal d'oferir Andorra com un destí segur, tant pels turistes com per als residents. Tal com ha recordat el ministre de Salut, Joan Martínez Benazet, es farà un cribratge periòdic del 40% de la població, en el qual s'inclou el 100% del personal que treballa en els sectors del turisme i el comerç, que suposarà la realització de fins a 14.500 tests ràpids voluntaris per setmana. Així, aquells turistes majors de 6 anys que arribin al Principat per pernoctar durant tres nits o més, a excepció dels que arribin d'Espanya, França i Portugal, hauran de presentar una prova PCR o TMA negativa amb un màxim d'antiguitat de 72 hores si volen ser admesos en els allotjaments.\nUn dels principals factors que el Govern creu que afavorirà l'arribada de visitants serà que tant el preu de les nits d'hotel com el dels forfets de les estacions d'esquí, inclouran una assegurança d'un preu inferior als 0,50 euros que cobrirà la repatriació d'un cas positiu (sigui ell sol o vagi acompanyat per la família), les despeses mèdiques i hospitalàries en cas que fos necessari, i el reemborsament de les nits d'hotel o els dies i classes d'esquí que no es puguin gaudir.\nMartínez Benazet ha indicat que la repatriació dels casos positius es durà a terme tant en casos lleus com greus, a excepció d'aquelles persones que requereixin ventilació mecànica. Si el virus segueix la tendència actual, ha dit, l'hospital gaudirà de suficient capacitat per acollir els eventuals ingressos que es puguin produir. En aquest cas, aquestes assegurances no discriminaran per nacionalitats, és a dir, també se'n podran beneficiar els visitants d'Espanya, França i Portugal. Malgrat que no ho ha assegurat al 100%, la ministra de Turisme, Verònica Canals, ha assenyalat que és possible introduir la possibilitat de contractar un forfet o una estada en un hotel sense haver de pagar el suplement de preu que inclou l'assegurança.\nDe cara a l'inici de la temporada, els camps de neu hauran de continuar implementant totes les mesures necessàries per evitar la propagació del virus que demani en cada moment la situació sanitària, però també hauran de dimensionar els espais d'espera; instal·lar dispensadors de gel hidroalcohòlic a les entrades i sortides d'espais tancats; prioritzar els pagaments i les gestions en línia, i reduir la capacitat de les cabines i remuntadors al mateix percentatge que estigui vigent en el transport públic, que actualment se situa en el 75%.\nCanals ha reconegut que la situació serà "molt evolutiva" però caldrà adaptar-se perquè "el volum de turistes que arriben a l'hivern sol ser molt important". D'aquesta manera, els protocols també fixen que tots els grups escolars que viatgin a Andorra durant les setmanes blanques hauran d'acreditar proves PCR o TMA negatives, amb indiferència del país de procedència i a partir dels 6 anys perquè "com més petit és un infant menys contagiós és", ha apuntat el ministre de Salut.\nEntre altres de les mesures preses, Canals ha anunciat que s'impulsarà l'elaboració i publicació d'un butlletí setmanal (en diversos idiomes) que anirà adreçat al turisme i a les agències de viatges que serviran per donar a conèixer els protocols que caldrà aplicar cada setmana. A més, es farà una publicació setmanal de les dades de referència internacional en quatre idiomes diferents per tal de conèixer la situació epidemiològica del Principat.\nPer últim, ha apuntat que al llarg de la primera setmana de desembre es farà pública la nova campanya de comunicació, que "serà el mateix que vam fer de cara a l'estiu", ja que anirà enfocada a tots els països en funció de la mobilitat permesa, però, a banda, hi haurà una campanya específica pels mercats espanyol i francès.\nDescarregar Presentació de l'estratègia d'hivern


Una trobada joiosa per engegar la campanya. | Mansunides Solsona\nAl Camerun (Àfrica).- Programa per a la reinserció de malalts de SIDA, basat en donar formació i assistència a persones que malviuen en condicions precàries i se senten abandonades per la societat .\nA Nueva Granada (El Salvador).- Capacitació de les dones en habilitats hortícoles i agropecuàries en una zona camperola on la pobresa abasta el 85% de la població.\nL’acte s’inicià amb unes paraules de reflexió i pregària dirigides per Mn. Alfons Busto, que ens va fer entendre que “Necessitem que Jesús toqui la realitat de les nostres vides, perquè la nostra buidor s’ompli de sentit i la nostra aigua insípida es converteixi en vi saborós”.\nLa presidenta M. Aurora Aubach va informar dels projectes que la delegació de Solsona va finançar l’any passat, al’hora que va donar les gràcies a tots els que, amb la seva generositat, els han fet possibles.\nEs va donar pas a la nova campanya per aquest 2013, la qual porta per lema: “NO HI HA JUSTÍCIA SENSE IGUALTAT”, i es centra en el 3r dels objectius del Mil·lenni, que promou la igualtat entre sexes i l’autonomia de la dona.\nTambé es va projectar un vídeo força interessant en el que s’hi mostren realitats de diversos indrets del món i la forma en que Mans Unides hi treballa a través dels seus projectes.\nEls voluntaris assistents van poder exposar les seves inquietuds i propostes, tot compartint una jornada de germanor on van renovar les ganes de continuar treballant amb fe i entusiasme per combatre la injustícia de la fam a través de l’obra de Mans Unides.\n← Divendres 8 de febrer: SOPAR SOLIDARI a diferents poblacions. T’hi esperem! Sopar Solidari a Mollerussa →


Les comarques de l'àmbit metropolità generen gairebéel 70% del PIB català el 2017 - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLes comarques de l'àmbit metropolità van generar el 68,6% del PIB de Catalunya el 2017, en concret, 161.102,8 MEUR, segons ha informat l'Institut d'Estadística de Catalunya (Idescat). Pel que fa al PIB per habitant, el Barcelonès és l'única d'aquest àmbit que es troba entre les comarques amb valors més elevats. La Ribera d'Ebre encapçala el rànquing amb 51.100 euros per càpita i la segueixen el Barcelonès (38.100), l'Aran (37.100), el Tarragonès (36.900) i la Segarra (36.300). Per municipis, Martorell, amb un PIB de 2.837,9 MEUR, és el municipi de més de 5.000 habitants amb el PIB per càpita més elevat el 2017, amb 103.000 euros; seguit de la Canonja, amb 100.500 euros. Aquets dos municipis tripliquen la mitjana catalana, de 31.200 euros.\nPer darrera d'aquests dos municipis, n'hi ha vuit amb un PIB per càpita que supera el doble de la mitjana catalana: Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, Castellbisbal, Lliçà de Vall, Parets del Vallès, Sant Fruitós de Bages, Polinyà, Sant Esteve Sesrovires i el Prat de Llobregat. Per contra, tres municipis tenen un PIB per habitant inferior als 10.000 euros: Cunit (9.900), Santa Margarida de Montbui (9.300) i Badia del Vallès (7.000).\nLes dades de l'Idescat mostren també que el PIB per habitant va augmentar a gairebé totes les comarques i a l'Aran, en relació amb l'anterior, a excepció del Priorat (-5,6%). La Ribera d'Ebre i l'Alta Ribagorça van ser les comarques on més es va incrementar, per sobre del 20%; seguides de la Segarra (18,1%), la Noguera (15,6%), la Terra Alta (13,1%), l'Urgell (12,7%) i les Garrigues (11,4%). La mitjana catalana de creixement va ser del 3,8%.\nPel que fa als municipis de més de cinc mil habitants i capitals de comarca, 181 dels 216 van registrar creixements positius, encapçalats per Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (34,2%) i la Canonja (25,6%).\nMés del 75% de l'activitat econòmica al sector serveis\nPer municipis, en un de cada tres de més de 5.000 habitants i capitals comarcals el sector serveis genera més del 75% del total de l'activitat econòmica del municipi, encapçalats per Salou (92,8%) i Altafulla (90,2%). Els municipis on aquest sector té un major pes són la Canonja, Guissona, Santa Margarida i els Monjos, Martorell i Vacarisses.\nL'Idescat ha avançat també algunes dades del 2018, on destaca que Cerdanyola és el municipi amb més de 50.000 habitants amb un increment del PIB més elevat (4,6%), mentre que Santa Coloma de Gramenet en va registrar el més baix (2,5%).\nBarcelona va generar l'any passat 74.978,2 MEUR, el 30,9% del PIB català. En segon lloc es va situar l'Hospitalet de Llobregat (6.627,8 MEUR), Tarragona (5.620,3 MEUR) i Terrassa (5.223,7 MEUR).


Ara va de debó: Sant Jordi 2015\nUna mica amb retard i encara serà només un petit apunt, el tinc pendent de fer com es mereix Sant Jordi, tot i que m'hagi de sentir coses que havia dit fa dos anys, però tant me fa! Ha hagut llibres i rosa. Però no ser a casa i que fes pocs dies que m'havien operat, ha fet que no fes l'entrada com pertoca.\n4 llibres, 1 rosa.\nJa faré el post amb els títols i fotos de les portades i un altre on m'esplaiaré amb tot el que m'ha passat en molt poc temps!!!


Tragèdia mortal en un accident a Avinyó - XCatalunya.cat\nTragèdia mortal en un accident a Avinyó\nUn motorista ha mort aquest diumenge al migdia en un xoc amb un cotxe a Avinyó (Bages), segons ha informat el Servei Català de Trànsit (SCT). L’avís del sinistre s’ha rebut a les 12.56 hores al quilòmetre 49 de la B-431, a tocar de l’Eix Transversal. S’ha produït una col·lisió per envestida entre una motocicleta i un turisme.\nCom a conseqüència de l’accident, ha mort el conductor del vehicle de dues rodes, A. C. O., de 59 anys i veí del mateix poble d’Avinyó. El conductor del turisme ha resultat ferit lleu i ha estat traslladat a l’Hospital de Manresa.\nAhir dissabte va morir un motorista d’Arbúcies de 25 anys en un xoc amb dos turismes a l’AP-7 a la Roca del Vallès i un conductor de 49 anys i veí d’Albacete va perdre la vida en accidentar-se amb el cotxe a l’A-2 a Alpicat.\nArran de la incidència a Avinyó, s’han activat tres patrulles dels Mossos d’Esquadra, una dotació dels Bombers de la Generalitat i l’helicòpter medicalitzat i una ambulància del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM).\nTags: Accident, Avinyó\n1 pensamiento sobre “Tragèdia mortal en un accident a Avinyó”\nRetroenllaç: Valentia del govern municipal d'Arbúcies contra les plantacions de marihuana - XCatalunya.cat


L’UJI acull al juny el XXIII Congrés Internacional i XXVI Congrés Iberoamericà de Dret Romà | Notícies Dígitals\n22/05/2022 congrés iberoamerica, dret romà, uji\nLa Universitat Jaume I serà la seu del XXIII Congrés Internacional i XXVI Congrés Iberoamericà de Dret Romà, organitzat per l’Associació Iberoamericana de Dret Romà (AIDROM), que enguany porta per lema «La reinterpretació del dret romà en els textos del ius commune: fonaments per a la ciència jurídica actual».\nLa trobada, que tindrà lloc del 8 al 10 de juny, estarà dedicada a la memòria del professor Enrique Gómez Royo, que va ser catedràtic de Dret Romà en l’UJI i una figura clau en el procés de creació de la universitat, així com en la conformació i vertebració d’AIDROM.\nEl congrés, que tindrà lloc en format en línia (serà retransmès en streaming) i presencial, comptarà amb la participació de juristes procedents d’Iberoamèrica, Itàlia, Alemanya i Polònia, entre altres. La trobada comptarà amb sessions paral·leles de ponències, conferències plenàries i un programa d’activitats de naturalesa cultural.\nEl comitè organitzador del congrés el formen Amparo Montañana Casaní, Carmen Lázaro Guillamón i Carmen Colmenar Mallén, professores del Departament de Dret Públic de l’UJI, i Vicent García Edo i Ramón Aznar i Garcia, professors del Departament de Dret Privat de l’UJI.\nLa FUE-UJI col·labora en l’organització d’aquest fòrum, l’última edició del qual es va celebrar en 2021 en la Universitat Oberta Interamericana de Buenos Aires.\nDes de fa més de 25 anys l’Associació Iberoamericana de Dret Romà (AIDROM), creada en 1994, celebra aquest congrés anual dedicat a la investigació en dret romà i la seua recepció en el context iberoamericà i europeu. Els fins de l’associació són l’estudi i difusió del dret romà i la seua projecció en la legislació europea i iberoamericana, la realització de totes les activitats conduents al compliment d’aquesta finalitat, el manteniment de relacions científiques i una particular col·laboració amb entitats jurídiques d’Espanya i Iberoamèrica.\nCal destacar que la Universitat Jaume I ha sigut una universitat capdavantera des dels seus orígens quant a investigació sobre el ius commune europeu. Fruit d’aquesta línia d’investigació, compta amb uns fons bibliogràfics d’obres jurídiques sobre dret comú europeu que inclouen obres de dret foral i notarial que van des del segle XV fins al XVIII.\nMés informació sobre el congrés en la web de la Fundació Universitat Jaume I-Empresa: http://www.fue.uji.es/congresoaidrom2022uji\n← El PPCV exigeix al Consell que destini fons europeus a projectes per impedir la regressió de la costa\nEl IUDESP-UJI organitza una jornada sobre estratègies per a aconseguir la transferència del coneixement generat en les universitats →


Gratis i a casa: el Netflix públic que ofereixen les biblioteques catalanes | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nGratis i a casa: el Netflix públic que ofereixen les biblioteques catalanes\nEl servei de 'streaming' eFilm ja està disponible a vuit comunitats autònomes\neFilm està disponible a les biblioteques públiques de vuit comunitats autònomes.\n30 GEN 2020 - 16:31\tCET\nEncara que potser molts espanyols no ho sàpiguen, és probable que tinguin a la seva disposició un Netflix o un HBO gratuït, legal i amb milers de pel·lícules al seu abast. A més de llibres, les biblioteques són plenes d'arxius audiovisuals. Abans eren pel·lícules en VHS i, després, els DVD van ocupar les prestatgeries. Però des que el cinema, la música i els llibres es poden consumir en dispositius electrònics, els ciutadans han començat a deixar de demanar-los en préstec als centres públics.\nL'any 2010, els ciutadans van sol·licitar més de 17 milions de préstecs d'audiovisuals en DVD, però el 2018 la xifra està per sota dels 10 milions segons dades d'Infobibliotecas, una empresa dedicada a proveir diversos serveis al sector bibliotecari. Per combatre la pirateria i adaptar-se al canvi del consum analògic al digital, Infobibliotecas va crear el 2018 eFilm, un servei de préstec de cinema similar al de les plataformes de streaming amb el qual les biblioteques públiques poden deixar en préstec els continguts a través d'internet. Es poden veure a l'ordinador, i alguns títols, també en tauletes i mòbils i a la televisió (activant Chromecast, un dispositiu que permet enviar continguts des dels dispositius mòbils a la pantalla de televisió).\nFins ara són set les comunitats autònomes que ofereixen aquest servei gratuït: Astúries, Canàries, Catalunya, Euskadi, Madrid, Múrcia i Navarra. També està disponible a través dels ajuntaments de Torrelodones (Madrid), el primer lloc que va provar el servei el 2018, de Guadalajara i de Vigo. Castella i Lleó incorpora el servei a partir del febrer.\n"És una manera de fer que les biblioteques renovin el seu paper tradicional i que es tornin a apropar a la gent, especialment als joves, que acostumen a abandonar-les una vegada han acabat els estudis", comenta a EL PAÍS per telèfon Abel Losada, regidor de Cultura de Vigo. L'Ajuntament de la ciutat gallega ofereix aquest servei des de l'abril del 2019. Només s'ha de demanar el carnet en una biblioteca física per accedir al web. De moment, a Vigo han decidit centrar les peticions a la biblioteca Xosé Neira Viles "per fomentar l'activitat cultural al barri del Calvario", apunta Losada. La zona és una de les que tenen les rendes més baixes de tot Espanya.\nUna vegada es té el carnet gratuït, ja es pot veure, per exemple, Dolor y Gloria, de Pedro Almodóvar, abans de saber si s'endú l'Oscar a la millor pel·lícula internacional el 10 de febrer. L'usuari disposa de 72 hores per visionar els arxius tantes vegades com vulgui. Cadascuna de les biblioteques que té eFilm delimita el nombre de préstecs setmanals de pel·lícules en línia que es podran agafar. Els usuaris de les biblioteques del Sistema de Lectura Pública de Catalunya poden accedir de manera gratuïta a l'eFilm. Per accedir a aquests continguts digitals només cal disposar del carnet d’usuari d’una biblioteca del Sistema de Lectura Pública de Catalunya i identificar-se a la biblioteca digital eBiblioCat.\nEl fons d'aquest web és de més de 20.000 títols (moltes pel·lícules i alguna sèrie). Des de la versió més recent d'El rei lleó (2019) fins a un clàssic de Hitchcock com Rebeca (1940), "però són els bibliotecaris els que fan la selecció de títols disponibles", explica per telèfon la portaveu d'eFilm, Irene Blanco. Una pel·lícula de l'eFilm de Madrid pot ser que no sigui a l'eFilm d'Astúries, però en les plataformes de cada comunitat autònoma hi ha una àmplia selecció de cinema europeu, pel·lícules d'animació, èxits de Hollywood... I cada comunitat destaca el cinema fet a la seva regió. eFilm col·labora amb plataformes de VoD com Filmin, que són les que alimenten aquest catàleg públic a partir de la seva pròpia oferta.\nL'aspecte d'eFilm és similar al de plataformes de 'streaming' com Netflix i Filmin\nL'estètica de la pàgina és similar a la de Netflix o Filmin. Els cartells de les pel·lícules es despleguen en pantalla i es divideixen per categories. Un menú principal destaca les recomanacions del moment i els usuaris tenen l'oportunitat d'escriure comentaris i valorar les ressenyes, "perquè l'experiència d'ús sigui similar a la de les xarxes socials", expliquen des d'eFilm. Els usuaris del servei en l'àmbit nacional han puntuat Érase una vez en Hollywood (2019), de Quentin Tarantino, amb un 6,5 sobre 10.\n"El cost d'aquest servei és assumible per a un ajuntament o comunitat autònoma i el rendiment és molt positiu, pel que fa al servei que ofereix al ciutadà", afirma el regidor de Cultura de Vigo.\nSegons xifres d'eFilm, el 2019 es van superar els 89.000 préstecs digitals a través de la plataforma. "És un any en què encara es considera una experiència pilot", comenta el seu portaveu. Tot i que ja existeix una aplicació germana anomenada eBiblio, que trasllada els continguts audiovisuals al mòbil i les tauletes, la companyia està desenvolupant una nova aplicació per integrar altres continguts propis de les biblioteques (música, formació en línia). I la companyia està recollint les dades d'ús d'aquestes primeres experiències d'eFilm per crear una cosa que no pot faltar en aquest tipus de serveis: un algoritme.