Oferint servei Instal·lació GRATIS i configuració per al mes sencer d'agost! Després de tenir el formulari AJAX comprat, poseu-vos en contacte amb [email protected] amb el seu lloc web les dades\nÚltim PHP Ajax Formulari de contacte:\nAquest formulari AJAX es pot utilitzar fàcilment com un formulari de contacte, formulari d'inscripció, formulari Convidar i més. Un formulari AJAX últim empaquetat amb: jQuery, reCAPTCHA, Uploadify, geolocalització, Google Map i Social Share!\nNo recàrrega de la pàgina, completament alimentat amb jQuery.\n2 Instal · lació Minuts Fàcil.\nNo hi ha requisits addicionals del servidor.\nDesenvolupat amb CSS3 i HTML5 Característiques.\nOptimitzat per Internet Explorer!\nGuia d'inici ràpid i la Guia avançada!\nMolt fàcil de personalitzar.\nExtremadament elegant i fàcil per als ulls.\nEn el paquet hi ha una guia avançada per aprendre com personalitzar aquesta manera, crear nous camps que portin Validació, geolocalització i molt més.\nEmpaquetat amb reCAPTCHA:\nreCAPTCHA és una eina de CAPTCHA inventat per Google i utilitzat per moltes empreses importants, com Twitter i Facebook.\nMolt fàcil d'utilitzar.\nOpció per activar / desactivar reCAPTCHA.\nSuaument integrat amb AJAX.\nEmpaquetat amb Uploadify:\nUploadify és una eina de codi obert de càrrega individuals o múltiples. És molt potent i moderna.\nOpció per activar / desactivar Uploadify.\nPujades d'arxius individuals o múltiples.\nPossibilitat de triar permetre Extensions d'Arxius.\nTotalment alimentat amb AJAX, sense actualització de la pàgina.\nIntegrat amb reCAPTCHA.\nIntegrat amb el Sistema de Validació de formularis.\nEmpaquetat amb geolocalització i Google Map:\nGeolocalització és una característica d'HTML5 potent i moderna, que funciona molt bé en tots els navegadors moderns. Per als navegadors més antics, com Internet Explorer 8, els usuaris encara poden entrar en el Lloc de forma manual, sense cap problema.\nOpció per activar / desactivar la geolocalització.\nCompletament integrat amb l'Ajax, Sense actualització de la pàgina.\nIntegrat amb Google Map.\nLa ubicació s'actualitza automàticament.\nPer provar la de geolocalització a Firefox, en obrir el nostre lloc de demostració si us plau miri a la part superior esquerra de la pantalla i permet la geolocalització. Per provar-ho en Safari un quadre d'alerta es mostrarà a la part superior de la pantalla. Per provar-ho en IE 9 ullada a la part inferior de la pàgina. Per provar-ho en Opera mirar la part superior de les seves screen.The mateix s'aplica per Chrome.\nEmpaquetat amb AddThis Social (compartir):\nAddThis és una coneguda eina de Social Compartir que li donarà una funció de màrqueting viral en un segon!\nOpció per activar / desactivar AddThis.\nUna gran quantitat de la Xarxa Social i Socials Utilitats disponible.\nMoltes altres característiques s'inclouen en aquesta forma moderna que es pot descobrir només per fer una ullada a la nostra demo Lloc.\nMolt fàcil de personalitzar:\nConstruït tenint en compte senzillesa i elegància, aquesta forma Ajax és molt fàcil de personalitzar en característiques i cercar. L'arxiu CSS s'organitza d'una manera que fa molt fàcil de comprendre l'estructura, i cada funció individual es pot activar / desactivar en funció de les seves necessitats. Dóna € ™ t necessita pujats o Compartir Social o reCAPTCHA o la geolocalització? Només has de canviar una sola línia de codi per activar / desactivar el que necessita, res més. Molt fàcil de personalitzar per a un usuari normal, possibilitats il·limitades per a un avançat!\nSegueix-nos a Twitter o Codecanyon per trobar actualitzacions més recents!\n17 de juliol 11\neCommerce, eCommerce, Tots els Articles, ajax, contacte, CSS3, facebook, camps, forma, google, html5, jQuery, php, registre, quota, simple, refilo, validació


Aquesta entrada o secció sobre teoria del dret i administració pública no cita les fonts necessàries o els presents són insuficients .\nL’administració pública (sovint abreujada com a AP ) és, per llei , el conjunt d’ organismes públics que contribueixen a l’exercici i les funcions de l’administració d’un estat en les matèries de la seva competència.\n1.1 En els sistemes de dret civil\n1.2 En els sistemes de dret comú\n2 El significat conceptual\n2.1 En sentit objectiu\n2.2 En sentit subjectiu\n2.2.1 Semàntica legal\n2.2.2 Varietat d’administracions públiques\n3.1 La funció pública\n3.2 La funció administrativa i la discreció\n3.4 Relacions amb altres poders estatals\n4.1 A la Unió Europea\nEn els sistemes de dret civil\nMax Weber, (1864-1920)\nEn els civils d'advocats sistemes que regulen l'organització i funcionament de les administracions públiques -, així com les relacions entre ells i els receptors de les seves disposicions, o el dret administratiu - la formació d'aquest òrgan regulador independent també es va veure afavorit pel fet que en molts civils sistemes jurídics, les relacions entre administració pública i particulars es transfereixen a un jutge ad hoc : el jutge administratiu .\nA la segona meitat del segle XIX , arran de les concepcions de l’època, segons les quals l’Estat només podia actuar amb autoritat, es va ampliar el dret administratiu , incorporant matèries primeres de dret privat, com ara la relació laboral entre l’administració i els seus empleats (o, com a mínim, els oficials ); en conseqüència, les relacions relatives s'han convertit en relacions de dret públic, amb l'administració pública en una posició de supremacia; segons Max Weber, les principals diferències entre un estat modern i l'administració dels segles anteriors són la superació del benefici, el vassallatge i la immunitat; la competència pública hauria de dificultar la contractació de persones de confiança o afavorides pels funcionaris públics que ho indiquin. [ sense font ]\nAquesta tendència, però, ja havia disminuït a principis del segle XX . Cap a finals del mateix segle, es va manifestar la tendència contrària en molts sistemes jurídics a restringir l’àrea de l’acció autoritzada de l’administració pública i, per tant, del dret administratiu, a favor de l’acció consensuada i del dret privat ; per altra banda, el mateix dret administratiu, tradicionalment inspirat en la supremacia de l’administració pública sobre els particulars i la prevalença de l’interès públic sobre els interessos privats, s’ha obert recentment a una major consideració d’aquests darrers, per exemple, garantint als seus titulars la participació en els procediments administratius, per la qual cosa es diu que el dret administratiu actual es basa en el binomi "autoritat-llibertat".\nEn els sistemes de dret comú\nEn els sistemes de dret comú , l'organització i el funcionament de l'administració pública, així com les seves relacions amb particulars, continuen regint-se pel dret comú , és a dir, per la mateixa llei que regula les relacions entre individus. Els poders públics de què disposen els òrgans administratius estan subjectes a normes especials, relacionades majoritàriament amb el dret constitucional (per exemple, l’ expropiació d’utilitat pública està vinculada a la disciplina constitucional dels drets de propietat) i, al marge del que preveuen, s’aplica el dret comú . A més, en els sistemes de dret comú , les disputes entre administracions públiques i particulars es transfereixen en principi als mateixos jutges que coneixen les disputes entre particulars. \nD'aquí l'afirmació que el dret administratiu no existeix als països de dret comú , encara que en aquests sistemes jurídics, arran de la progressiva expansió de la intervenció pública que va caracteritzar el segle XX , s'hagi estructurat un conjunt de normes ( dret administratiu ). té similituds  amb el dret administratiu dels països de dret civil .\nEl significat conceptual\nEl mateix tema en detall: òrgan de dret públic .\nEl terme "administració pública" s'utilitza ara, segons el context, per designar:\nen un sentit objectiu , una funció pública ( funció administrativa ), consistent en l’activitat destinada a vetllar pels interessos de la comunitat ( interessos públics ), predeterminada en la direcció política ;\nen un sentit subjectiu , el conjunt de subjectes que exerceixen aquesta funció .\nEn un sentit objectiu\nL’administració pública realitza tant activitats legals , que es manifesten en actes jurídics , com activitats purament materials. L’activitat jurídica es pot expressar en disposicions mitjançant les quals s’exerceixen facultats autoritàries, és a dir, poders públics (activitats iure imperii ) o en actes de dret privat ( actes de gestió ), inclosos els contractes , adoptats en virtut de l’ autonomia privada de la qual els subjectes del les administracions públiques tenen com tots els assumptes legals (activitat iure gestionis ).\nL’ordenament jurídic també pot permetre a l’òrgan administratiu utilitzar actes consensuats i no autoritaris, com ara convencions , en lloc de la disposició o, com a mínim, complementar-la; en aquests casos parlem d’ una forma consensuada per a l’exercici de la funció administrativa: en l’ordenament jurídic italià s’ofereixen exemples dels acords previstos a l’art. 11 de la llei 241/1990 . En aquests casos, així com quan actua iure gestionis , l’administració pública s’elimina de la posició de supremacia envers els destinataris dels seus actes, que en lloc d’això connota l’activitat iure imperii , situant-se en una posició tendencialment igualitària cap a ells, que és per què parlem d’activitat conjunta .\nEn un sentit subjectiu\nEn un sentit subjectiu, l'administració pública està constituïda, en primer lloc, pels òrgans i oficines de l' Estat  que depenen del govern . Aquests s’organitzen en dicasteri , que són designats per membres del govern que asseguren la traducció de la política governamental a l’activitat administrativa de les oficines del dicasteri.\nL’administració pública , en dret públic , fa referència a un únic organisme públic , que exerceix la funció pública , dins de tota l’administració pública –en el sentit subjectiu– d’un estat . L'adjectiu "públic" que qualifica el terme administració li confereix un abast conceptual específic: es diferencia d'altres subjectes, persones o entitats privades, ja que aquesta entitat realitza administració i cura dels interessos públics , per tant diferents dels privats.\nPer tant, el terme s'utilitza generalment per referir-se a un organisme públic inclòs dins l'administració pública; també s'aplica als organismes públics (inclosos els organismes ) amb una autonomia de gestió particular (o sotmesos a supervisió en lloc de subordinació jeràrquica directa), així com a les oficines encarregades de gestionar els recursos (financers, humans o instrumentals) de les autoritats reguladores independents o dels òrgans constitucionals .\nVarietat d'administracions públiques\nEn la generalitat dels sistemes jurídics, les funcions administratives, a més dels dicasteri, es poden confiar a organitzacions amb una certa autonomia, que també poden tenir personalitat jurídica segons el dret públic, en aquest cas són organismes públics o segons el dret privat ( societats anònimes , fundacions , etc.). Cadascun d’aquests temes –dicasteri, organització autònoma amb o sense personalitat jurídica, ja sigui de dret públic o privat–, ja que se’ls confien funcions administratives, es pot considerar administració pública .\nAlguns organismes públics vetllen pels interessos d’una comunitat concreta, en una posició d’ autonomia més o menys àmplia respecte de l’Estat i d’altres organismes públics: són els organismes autònoms , inclosos, en particular, els organismes territorials locals . Estan contrastats per les entitats instrumentals que, d'altra banda, persegueixen els objectius d'una altra entitat, a la qual, per tant, estan obligades per restriccions de subjecció; els òrgans instrumentals inclouen agències , si tenen personalitat jurídica, mentre que, quan no en tenen, haurien de ser considerades oficines de l’Estat o d’altres organismes públics, tot i que complexes i dotades d’una certa autonomia.\nEn els sistemes de dret comú , els ens territorials locals ( comtats, etc.) es consideren òrgans estatals amb personalitat jurídica, mentre que els altres òrgans que formen l’administració pública, anomenats diversos: administració , agència , autoritat , consell , comissió, etc. - són persones jurídiques de dret privat.\nQuan el govern ven béns o serveis al mercat de l’empresa empresarial : parlem, en aquests casos, del sector públic , tot i que aquestes empreses, a diferència de les privades, no tenen una principal lucre.  L'empresa pública pot ser exercida, a més d'una administració pública amb organismes propis, per una organització específica, dotada d'una certa autonomia, dins d'una administració pública ( empresa autònoma ) o per un organisme públic adequat (a Itàlia hi ha aquells que s’anomenen empreses governamentals ) o fins i tot per una corporació controlada per una o més autoritats públiques (empreses públiques).\nA més de les administracions públiques esmentades fins ara, en molts sistemes jurídics també hi ha organismes públics o òrgans que exerceixen funcions administratives particulars en una posició d’independència plena i substancial de la direcció política del govern i d’altres organismes públics: són els administratius autoritats independents .\nEn els sistemes jurídics en què existeix la separació de poders, totes les administracions públiques, incloses les autoritats administratives independents, juntament amb el govern constitueixen un dels tres poders de l’Estat: el poder executiu .\nFinalment, hi ha casos en què l’activitat administrativa es desenvolupa per si sola per part de subjectes privats, persones físiques o jurídiques, alienes a l’administració pública; llavors parlem de l’ exercici privat de funcions públiques o serveis públics .\nPiazza Vidoni - Presidència del Consell de Ministres - Departament d'Administració Pública\nEl mateix tema en detall: Funció pública .\nEn el context de la funció administrativa, volem distingir la funció pública en sentit estricte, incloses les activitats administratives caracteritzades per l’exercici de poders autoritaris, dels serveis públics , és a dir, aquelles activitats que no es caracteritzen per l’exercici de l’autoritat pública, destinades a la prestació de serveis d’interès públic. A la pràctica, la distinció no sempre és clara: de fet, sovint s’observa una barreja dels dos tipus d’activitat, de manera que la classificació en una categoria en lloc de l’altra només es pot fer sobre la base d’un criteri de prevalença. \nLa funció administrativa es distingeix tradicionalment per activa , incloent activitats legals i purament materials dirigides directament a satisfer els interessos públics, consultives , incloent activitats destinades a donar suport a la funció activa proporcionant opinions a qui l'exerceix i controlant , incloses les activitats de control dirigides garantir que la funció activa s’exerceix de conformitat amb la normativa legal i en interès públic. A aquests, alguns autors hi afegeixen l’administració judicial , que inclou la decisió dels recursos administratius .\nLa funció administrativa i la discreció\nEl mateix tema en detall: discreció administrativa i funció administrativa .\nEn els sistemes jurídics moderns, l’activitat de les administracions públiques s’orienta en compliment de certs principis, com ara:\nprincipi de bon rendiment ;\nprincipi d’imparcialitat ;\nprincipi de legalitat ;\nprincipi de subsidiarietat .\nAtès que està orientat a la cura d’interessos públics predeterminats en l’àmbit polític, la funció administrativa és una activitat que al final no és gratuïta, a diferència de l’activitat que fan els subjectes legals en el context de la seva autonomia privada. Normalment, el legislador estableix l’interès públic a perseguir, deixant a l’òrgan administratiu un marge més o menys ampli d’elecció sobre com fer-ho; pel que fa a aquesta elecció, l’organisme ha de ponderar l’interès públic confiat a la seva cura ( interès principal ) amb els altres interessos, públics o privats, en conflicte amb ell ( interessos secundaris ), per establir si aquest s’ha de retirar del primer. En aquests casos parlem de discrecionalitat administrativa .\nSi l’activitat administrativa sol ser discrecional , hi ha, però, casos d’activitat administrativa restringida, en què el legislador ha considerat necessari ponderar els interessos en joc d’una vegada per totes, establint els continguts de l’activitat que s’han d’establir puntualment i exhaustivament. que l’òrgan administratiu posi en marxa.\nA la pràctica, l'administració pública pot organitzar-se segons els principis:\nCentralització administrativa ;\nDescentralització administrativa .\nSi en el primer cas, la majoria de poders i funcions s’atribueixen als òrgans centrals de l’Estat central, en el segon cas, s’atribueixen a òrgans diferents dels centrals, que reflecteixen l’autonomia administrativa territorial que preveu la seva legislació sistema.\nRelacions amb altres poders estatals\nLa funció administrativa es diferencia de la funció legislativa (o, més generalment, normativa ) perquè aquesta última es tradueix en la creació de normes generals i abstractes, amb eficàcia erga omnes , mentre que l’administració tendeix a proporcionar el cas individual, mitjançant normes. especials i concretes, amb eficàcia inter partes . A més, també hi ha actes de l’administració pública que tenen com a destinataris una pluralitat indeterminada de subjectes ( actes generals ); alguns d’ells contenen regles no només generals, sinó també abstractes, perquè són aplicables a una pluralitat indeterminada de casos, en aquest cas són actes normatius reals ( reglaments ) i ens trobem davant de l’exercici de funcions materialment normatives per part d’òrgans administratius, com una excepció al principi de separació de poders . La funció administrativa difereix, en canvi, de la funció judicial a causa de la posició particular de tercer del jutge que el caracteritza.\nEn virtut del principi de legalitat , propi de l’estat de dret , els òrgans de les administracions públiques només poden exercir les competències que els confereixen les normes generalment generals i abstractes establertes pel poder legislatiu i han d’exercir-les en compliment d’aquestes normes. El principi també és vàlid per als actes formalment administratius amb els quals s’exerceix una funció materialment normativa, és a dir, per a les regulacions que, per tant, només es poden subordinar a la llei en la jerarquia de les fonts del dret .\nL’interès de la Comissió Europea cap als estats membres és doble: per una banda, tendeix a dirigir les autoritats administratives a aplicar la disciplina procompetitiva imposada pels tractats i, en aquesta direcció, ha introduït la noció d’un organisme governat per dret públic per incloure tota la fenomenologia, fins i tot en la seva varietat extrema.\nD’altra banda, pel que fa al compliment de polítiques comunes, l’aparell subjectiu que té la funció de supervisar aquestes polítiques no té perjudici  . No obstant això, la Unió Europea: a) acompanya els seus actes legislatius amb la sol·licitud d’indicació dels subjectes nacionals (o, sovint, regionals) que tenen la responsabilitat del flux d’informació de baix a baix, de manera que, en última instància, és a aquests temes que la Comissió fa referència com a referents a la xarxa de decisions públiques sobre polítiques comunes; b) realitza, en el marc del Pla d’acció per a una millor regulació , revisions periòdiques de les càrregues administratives derivades de les polítiques públiques  .\nUn seguiment de les maneres en què actuen els estats europeus dóna fe d'una àmplia gamma d'opcions operatives  . Entre aquests, els mòduls d’administració pública - referibles al regulador / facilitador / controlador públic - semblen referir-se essencialment al Ministeri dels països nòrdics (amb la important variant federal per a Alemanya, en què la funció s’ha de dividir entre les oficines públiques relatives a nivell Bund (federal) i Land ), mentre que als països llatins també milloren l’organisme autosuficient o, en qualsevol cas, de dret públic o de l’empresa pública o fins i tot l’organisme o institut o empresa de dret privat, però amb funció econòmica i sota el control del ministeri corresponent (o estructura pública equivalent de l’òrgan territorial, en situacions federals o àmpliament descentralitzades).\nEl mateix tema en detall: l’administració pública italiana .\nDe conformitat amb l’art. 5 de la Constitució italiana , l’organització de l’Administració pública italiana es basa en el principi de descentralització administrativa . \nLes entitats que en formen part són les referides a l'art. 1 paràgraf 2 del Decret legislatiu 30 de març de 2001 n. 165 i són:\nlaPresidència del Consell de Ministres , els ministeris i les seves divisions centrals i locals, institucions educatives, agències i empreses autònomes ;\nautoritats administratives independents ;\nles regions , províncies , municipis i altres ens territorials locals ;\naltres organismes públics, nacionals i locals , incloses institucions universitàries, organismes públics de recerca , cambres de comerç, indústria, artesania i agricultura i els organismes que integren el Servei Nacional de Salut .\nCal assenyalar que l'administració pública, així definida, no coincideix amb l' administració pública del sector , definida a efectes estadístics per ' ISTAT com "l'àrea reuneix les unitats institucionals les principals funcions de les quals són la prestació de serveis la comunitat no mercantil i en operar una redistribució dels ingressos i la riquesa del país ".  De fet, aquesta definició inclou no només els òrgans i les entitats de l’administració pública, sinó també els òrgans legislatius i judicials: és una traducció, poc satisfactòria, del terme anglès General government , utilitzat pel System of National Accounts (SNA), la norma internacional de comptabilitat nacional adoptada per les Nacions Unides .\nDes del punt de vista econòmic-financer, l'administració pública es diferencia de l'empresa privada gratuïta per l'absència de beneficis i per tenir un nivell suficient de liquiditat per cobrir els desemborsaments actuals, mentre que qualsevol superàvit pressupostari principal hauria de trobar-se útil en projectes d'utilitat pública durant els darrers anys. anys.\nEl control de la gestió no entra en contradicció amb l’interès públic, l’objectiu d’equitat i socialitat de l’administració pública, si s’entén l’empresa com una "comunitat d’individus que s’organitzen per crear valor destinats a la satisfacció de les necessitats humanes" [ 11] . El control de gestió introdueix la superació de la idea d '"administració per actes" i el compliment formal de la llei com a únic criteri rector de l'acció de l'AP. Es posa al servei del ciutadà, una organització i formes de treball ja no estàtica a la vista de la millora contínua dels objectius d’eficiència i eficàcia.\nL'alta pressió i l'evasió fiscal italiana, les estrictes restriccions pressupostàries imposades per Europa a la despesa del dèficit públic, han creat un "estrès en els costos" que ha portat moltes administracions públiques a adoptar lògiques de gestió nascudes i adoptades per empreses privades, establint un control de gestió intern sistemes: amb l’adopció de costos estàndard o altres tipus de comptabilitat analítica interna, la identificació de centres de responsabilitat (centres de costos, ingressos, resultat, inversió), l’assignació per centre d’objectius clarament mesurables i compartits, una remuneració variable del resultat, recursos humans i un pressupost financer  : basat en el principi que qui té l’objectiu també té autonomia i responsabilitat reals sobre els recursos que se li assignen per aconseguir-ho.\n^ Fins i tot si no hi ha escassetat i, de fet, han anat augmentant amb el pas del temps els òrgans (de diversos noms, com la junta , el tribunal ) competents per decidir els recursos sobre qüestions específiques; aquests òrgans, però, no es consideren judicials sinó administratius.\n^ Es pot assimilar, més que res, a una disciplina especial del dret processal civil : v. E. Calzolaio, El crim de l’Estat entre el dret comunitari i el dret intern , Giuffré 2004.\n^ A més, en alguns sistemes jurídics, com el britànic , l'Estat no és una entitat jurídica unitària, sinó que es divideix en una pluralitat de persones jurídiques.\n^ Per a les empreses públiques, el benefici no és un objectiu sinó, si escau, una limitació, en el sentit que, en la consecució dels seus objectius (desenvolupament de zones deprimides, lluita contra monopolis, progrés tecnològic, seguretat nacional, creació d'ocupació, etc.) les empreses han de, en tot cas, operar en condicions econòmicament viables.\n^ Des del punt de vista econòmic, totes les activitats de l'administració pública es poden incloure en la categoria de serveis. A més, també des del punt de vista jurídic, la distinció només és rellevant en aquells sistemes de dret civil que hi connecten una diferència de disciplina (especialment en el camp penal)\n^ En el cas de la Política Agrària Comuna , per exemple, mitjançant el desemborsament de préstecs, la promoció de la seva producció mediambientalment sostenible i la seva comercialització en condicions de seguretat alimentària, l’incentiu per a la investigació, les facilitats de crèdit, el control del compliment de les normes imposades : cf. Brussel·les, 28.5.2009 COM (2009) 234 final, COMUNICACIÓ DE LA COMISSIÓ AL PARLAMENT EUROPEU, AL CONSELL, AL COMITÈ ECONOMMIC I SOCIAL EUROPEU I AL COMITÈ DE LES REGIONS sobre política de qualitat dels productes agrícoles , SEC (2009) 670 i SEC ( 2009) 671.\n^ En el sector agrícola, això ha conduït, d'una banda, a la revisió de les obligacions de comunicació atribuïbles a la Política Agrària Comuna i, de l'altra, a una normalització europea dirigida cada vegada més cap a un sistema mixt de control públic / privat de la conducta de operadors econòmics privats.\n↑ OCDE Millor Regulació a Europa RESUMS EXECUTIUS\n↑ La Constitució a Wikisource\n^ Vegeu el tema Administracions públiques Arxivat el 21 de desembre de 2012 a Internet Archive . al Glossari estadístic en línia d’ISTAT\n^ Ibídem , pàg. 18, Introducció\n↑ Manual operatiu per al control de gestió , Departament d'Administració Pública, Rubbettino, ISBN 88-498-0264-1\nGiannini Massimo Severo , El poder públic. Estats i administracions públiques , Il Mulino, Bolonya, 1986. ISBN 9788815012074\nAdministració Pública. Revista legal en línia , ambientediritto.it Edizioni, 1a edició. 2013 - ISSN 1974-9562\nCrobe, Ersilia [editat per]. Coses del PA . Roma: aquestes institucions de recerca, OTT. DEC., 2009\n«Reformar l'administració pública. Itàlia, Gran Bretanya, Espanya, Estats Units », Torí, Edicions de la Fundació Giovanni Agnelli , 1995\nSabino Cassese , La «història de l'administració italiana» de Guido Melis, a «Revista de dret administratiu», 1997, n. 3, pàg. 292–295.\nSabino Cassese , Els personatges originals de la història administrativa italiana, a “Les cartes i la història. Revista d’història de les institucions ”, 1999, n. 1, pàg. 7-15.\nSabino Cassese , L'estat de l'administració pública vint anys després de l'informe Giannini , a "Revista de dret administratiu", 2000, n. 1, pàg. 99-100 (Informe a la conferència organitzada pel Departament de la Funció Pública , Roma, 16 de novembre de 1999).\nOttorino Vannini , Administració pública , en enciclopèdia italiana , Roma, Institut de l’enciclopèdia italiana, 1938.\nGiuseppe Santaniello, Administració pública , en enciclopèdia italiana , Roma, Institut enciclopèdic italià, 1991.\nAgència (dret públic)\nEmpleat del govern\nBodyrgan de dret públic\nGovern de T\nWikiquote conté cites sobre l'administració pública\nEl Viccionari conté el diccionari lema " administració pública "\nWikimedia Commons conté imatges o altres fitxers sobre l'administració pública\nAdministració pública , a Treccani.it - Enciclopèdies en línia , Institut de l'Enciclopèdia Italiana .\nAdministració pública , al Diccionari d’història , Institut de l’Enciclopèdia Italiana , 2010.\n( EN ) Administració pública , a Encyclopedia Britannica , Encyclopædia Britannica, Inc.\nAdministració pública , al Diccionari d’història , Institut de l’Enciclopèdia Italiana, 2010.\nAdministració pública , a Diccionari d’economia i finances , Institut de l’Enciclopèdia Italiana, 2012.\nPubblica amministrazione , in Diritto on line , Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 2012-2015.\nPubblica amministrazione , in Treccani.it – Enciclopedie on line , Istituto dell'Enciclopedia Italiana.\nPubblica amministrazione , in Dizionario di economia e finanza , Istituto dell'Enciclopedia Italiana, 2012.\nThesaurus BNCF 2499 · BNF ( FR ) cb11930827q (data) · NDL ( EN , JA ) 00562703\nEstratto da " https://it.wikipedia.org/w/index.php?title=Pubblica_amministrazione&oldid=122021437 "


10 ordenadores = 10 proyectos | The Influencers\n10 ordenadores = 10 proyectos\nInternet està ple d'escombraries. Ho compartim tot, incloent pensaments que ningú llegirà, imatges i vídeos que ningú mirarà. No obstant això, trobar un contingut totalment freturós de valor segueix sent bastant difícil. El NoTube Contest et permet participar amb el vídeo més inútil que hagis trobat en YouTube. Segons Iocose: "Un bon vídeo pel NoTubeContest és aquell que fa impossible respondre a aquestes tres preguntes bàsiques: Per què ha estat produït aquest vídeo? Per què ha estat publicat aquest vídeo? Qui hauria d'estar interessat a veure aquest vídeo?"\nAnonymous és el nom d'un col·lectiu els membres del qual no tenen cara ni nom. El seu objectiu és defensar la llibertat de circulació del coneixement i lluitar contra la manipulació de la informació i la censura. Va sorgir de diverses plataformes on la gent es reunia per compartir de forma anònima pensaments i continguts, sobretot 4chan. Why We Protest és una plataforma comuna on et pots posar en contacte amb els seus membres, seguir les seves converses, veure el que pensen i per què fan el que fan. I convertir-te en un d'ells.\nAaron Meyers (EE.UU.)\n3frames és un lloc web senzill i en constant evolució que permet als visitants crear i compartir arxius gif animats utilitzant una càmera web. Com moltes altres obres en aquesta selecció, es basa en un gest molt simple que pot ser promulgat i enriquit per tots. Encén la teva càmera web, fes qualsevol cosa, entra en l'aire i fes-ho viral!\nSpirit Surfers (EE.UU.)\nFundada per Paul Slocum i Kevin Bewersdorf en 2008, Spirit Surfers és un dels primers clubs de navegació, dels blogs de grup en el qual una comunitat d'artistes col·labora en un diàleg permanent, sovint intervingut per les imatges. Entre els que contribueixen hi ha un petit nombre d'artistes convidats. La majoria dels missatges es divideixen en "boons" i "wakes". Segons Paddy Johnson, «els primers són els tresors portats d'un dia de navegació a la xarxa, els segons són imatges, textos o vídeos que ens diuen d'on vénen els <i>boons</i>». Però el vocabulari que han desenvolupat en tres anys és tan avançat que qualsevol intent d'identificar el "estil" dels usuaris, o de desxifrar una frase, es converteix en una experiència frustrant. Serà millor que ho gaudeixis tant com els primers exploradors van gaudir dels els jeroglífics abans de desxifrar de la Pedra de Rosetta.\nJonathan Vingiano, Brad Troemel (EE.UU.)\nBlind Mist ofereix l'oportunitat de visualitzar unes imatges organitzades a l'atzar que canvien constantment. Totes les imatges estan enllaçades als seus llocs d'origen i, finalment, després d'un temps, caduquen i desapareixen de la rotació. Per incloure una imatge en la seqüència en rotació has d'afegir la teva pròpia URL a Blind Mist en la part superior de la pantalla.\nEl que és més fascinant de Blind Mist és probablement el fet que converteix l'enllaç en alguna cosa tan efímer com un parpelleig. Si no et dóna temps fer clic en un enllaç, ho perds per sempre. Si fas clic en ell, s'obre una nova finestra i et perds desenes d'enllaços potencialment interessants. Però no et queixis: això és l'Internet!\nRyan Trecartin, David Karp (EE.UU.)\nCrea un vídeo llarg màxims 10 segons, assigna-li tres paraules clau que ho descriguin i puja-ho anònimament a la pàgina. River of the Net és un flux de vídeos creats pels usuaris basat en la lògica del web semàntic: no hi ha interfície, no hi ha autors, no hi ha botons de control, no hi ha dates. No solament un objecte d'entreteniment, sinó també una eina de cerca de resultats visuals i col·laboratius sobre els temes indicats en els tags. Un projecte que reflexiona sobre el repte de crear i compartir sentit sense fer ús de paraules.\nAaron Koblin (EE.UU.) y Daniel Massey (MX)\nEn l'època del crowdsourcing (producció/finançament col·lectiu) és possible tenir l'oportunitat a través d'una plataforma "para-comercial" com el Mechanical Turk de Amazon de en un projecte creatiu en vegada que comercial. Fins i tot sense adonar-te'n. És el cas de Bycicle Built for 2,000, una picada d'ullet a la primera cançó que va ser sintetitzada per un ordinador i que Aaron Koblin i Daniel Massey han compost amb breus sons de veu gravats per gent de tot el món. El que està en joc en aquest projecte és gens menys que l'ètica del Web 2.0. Quan compartim, som bons ciutadans de la xarxa o treballadors explotats? Youtube o Facebook quan fem el que ens diuen (és a dir "Transmetre'ns a nosaltres mateixos")?\nQuè és un estrella fora del context que la indústria cultural construeix a la seva al voltant? Oliver Laric dóna als usuaris d'Internet la possibilitat de fer-se la pregunta i de proposar visions alternatives, modificant de manera fàcil i totalment lliure un producte suposadament original. Utilitzant a la seva manera la tècnica cinematogràfica del "croma", Oliver ofereix als usuaris un videoclip de Mariah Carey on tot ha estat esborrat excepte la imatge de la protagonista. En aquesta pàgina es pot veure com la gent ha omplert els buits i ha publicat la seva pròpia versió en YouTube.\nRyder Ripps, Scott Ostler, Tim Baker i Stefan Moore (EE.UU.)\nDUMP.FM és un lloc web que permet utilitzar les imatges com a forma de comunicació i col·laboració en temps real. Els usuaris poden enviar les adreces URL de les imatges (que es mostren a l'instant en el xat), pujar-les des del seu disc dur o enviar fotografies tretes directament amb la seva webcam. Des del seu llançament, els participants s'han anat involucrant en el desenvolupament d'un nou vocabulari, que consisteix en imatges estàtiques i animades, continguts propis o apropiats, autoretrats en webcam o memes d'Internet i en general tot el que es pugui utilitzar per dir alguna cosa.\nPAINT FX és un blog creat amb Tumblr, on els administradors comparteixen "pintures" abstractes que van crear utilitzant de la manera més banal les opcions més comunes (les que surten per defecte) proporcionades pels programaris d'edició d'imatges. Encara que no puguis contribuir en el flux de PAINT FX, pots perfectament tornar a casa teva, obrir el teu programa d'edició d'imatges favorit i començar a contribuir a aquesta avantguarda de la pintura digital, això sí fent tot el possible per evitar tenir un "estil" o una "signatura". Com PAINT FX va dir en una entrevista: "Els estils són alguna cosa del passat. Visqui a la marca!"


'Les noves tecnologies estan transformant els fonaments del mercat', amb Pau Virgili | ESADE Alumni\n'Les noves tecnologies estan transformant els fonaments del mercat', amb Pau Virgili\nEl Chapter ESADE Alumni Germany vol convidar-te a aquesta sessió, titulada ''Les noves tecnologies estan transformant els fonaments del mercat'', a càrrec de Pau Virgili, col·laborador acadèmic del Departament de Direcció de Màrqueting d’ESADE.\nLes empreses necessiten pensar més enllà de la revolució de la comunicació online i entendre la transformació profunda del comportament del consumidor que estem vivint. Saber redefinir l’estratègia de màrqueting i l’organització és essencial per sobreviure i tenir èxit en la nova era digital. Les eines usuals per definir l’estratègia de màrqueting ja no serveixen i ens hem de centrar en noves disciplines:\n• AUTENTICITAT: Quines són les expectatives dels nous consumidors? Què podem aprendre dels afers públics? És rendible l’autenticitat? És necessària?\n• MÀRQUETING EN TEMPS REAL: Com podem sincronitzar el rellotge de la nostra organització amb la velocitat del consumidor? Què estan fent marques com Coca-Cola, Taco Bell o Pepsi? Què podem aprendre de les start-ups tecnològiques?\n• EL RECORREGUT INNOVADOR DEL CONSUMIDOR: Els clients continuen essent fidels a les marques? Estem invertint en els autèntics punts de contacte amb els clients? Com ha canviat el procés de compra? Què podem fer per captar de nou els clients?\n• CAPTAR L’ENERGIA DEL CLIENT: Sabem com captar l’energia del client? Què estan fent en aquest terreny empreses com HP, 3M, GE o GoPro?\n• MÀRQUETING DEL PRODUCTE AJUSTAT (LEAN) : Com podem proporcionar una experiència emocional al client amb el producte? Com ha canviat el màrqueting dels nous productes? Què podem aprendre de les empreses de software i de les metodologies ajustades (lean)?\nPau Virgili és col·laborador acadèmic del Departament de Direcció de Màrqueting d’ESADE. Imparteix el curs Nova Estratègia de Màrqueting per a l’Era Digital a ESADE. És expert en màrqueting al consumidor, noves tecnologies i management. Té una àmplia experiència com a directiu del Fortune 500, i també com a emprenedor i consultor. Fou director general de Màrqueting al Consumidor d’HP per a Europa, l’Orient Mitjà i Àfrica. Com a emprenedor, ha llançat diverses empreses en les àrees del negoci mòbil, el màrqueting online i la publicitat. També ha estat consultor d’empreses com Coca-Cola, Nike i Nestlé, entre d’altres. És MBA per la Universitat de Chicago i coautor del llibre La reconciliación con el consumidor. Ha viscut i treballat a Espanya, als Estats Units, a Alemanya, a França, al Regne Unit, a Tailàndia, a Laos i al Vietnam, i és un aventurer apassionat.


Una multitudinària manifestació a Tortosa recorre la ciutat contra la sentència de l'1-O - Imagina Ràdio\nUna multitudinària manifestació a Tortosa recorre la ciutat contra la sentència de l’1-O\nTortosa ha viscut una multitudinària manifestació, amb més de 5.000 persones recorrent la ciutat i la carretera C-12 després de la concentració que havien convocat els sindicats a la plaça Barcelona. La capital ebrenca ha acollit gent vinguda de tot el territori i un dels moments més celebrats ha estat quan els pagesos han entrat amb una cinquantena de tractors fins al centre de la ciutat. Després de la lectura dels manifestos sindicals i de manera espontània el gruix de la manifestació que cada cop es feia més grossa, ha començat a creuar Tortosa, fins a la C-12. La marxa ha creuat el pont del Bimil·lenari, i ha tornat al centre de la ciutat pel barri de Ferreries i el Pont de l’Estat.\nLes primeres mobilitzacions de la jornada de vaga general al territori les han fet els pagesos. Convocats a diferents punts del territori han sortit a fer talls i marxes lentes entre Gandesa i Móra d’Ebre i des d’Amposta i l’Aldea fins a Tortosa. Com ha apuntat el coordinador territorial d’Unió de Pagesos a les Terres de l’Ebre, Hilari Curto, els pagesos han sortit a mostrar el seu rebuig a la sentència, “completament injusta, que només atia el conflicte”.\nLa protesta ha tret a les carreteres més d’un centenar de tractors. Una cinquantena s’han concentrat a Tortosa i han entrat fins al centre de la capital ebrenca, on han estat aclamats per la gent que ja es concentrava al mercat municipal abans de l’acte sindical. Els manifestos del sindicat català independentista Intersindical-CSC i la Intersindical Alternativa de Catalunya (IAC) s’ha fet proclames “pel professorat, l’escola democràtica, la sanitat pública i universal i per la defensa dels drets i els llibertats”.\nEspontàniament, quan la concentració s’ha donat per acabada, els manifestants, més de 5.000 han fet una marxa vorejant la ciutat per la C-12, que ha estat tallada durant més d’una hora. La protesta s’ha celebrat entre càntics i crits reivindicatius de marcat sentit independentista però sense cap incident. Quan el cap de la manifestació s’ha aturat uns minuts davant la caserna de la Guàrdia Civil, al barri de Ferreries, els manifestants han cridat contra la policia espanyola i els Mossos que han fet un cordó de seguretat a la porta.\nLa manifestació ha acabat a la plaça de l’Ajuntament on molts s’han quedat a menjar i reposar forces després de la llarga caminada de protesta.\nArticle anteriorEls sindicats convocants afirmen que el seguiment a la vaga general és “superior al del 3-O”\nArticle següentUn accident de trànsit a Amposta deixa 12 persones ferides


Valor net de Lexy Panterra, nòvio, vida personal, carrera i biografia - Artistes / Dissenyadors\nValor net de Lexy Panterra, nòvio, vida personal, carrera i biografia\nData de naixement: 22 de maig de 1989\nLexy Panterra és molt conegut com a artista de gravació i ballarí professional. Ella és la fundadora del LexTwerkOut, que és un popular programa d’exercicis que inclou el twerking. Panterra antigament era membre del grup de R&B.\nPanterra, de 29 anys, és una ballarina formada en hip-hop, ballet i molt més. Obteniu més informació sobre el patrimoni net de Lexy, la seva vida personal, el seu xicot i molt més.\nLexy Panterra: vida primerenca, carrera i nacionalitat\nLexy Panterra va néixer el 22 de maig de 1989 a Califòrnia, cosa que la converteix en la nacionalitat nord-americana. Va néixer al pilot de motocròs Tony Panterra i la seva dona. Com que el seu pare ja estava en curses de motocròs mentre actuava com a acrobàcia en moltes pel·lícules de Hollywood, Lexy també va començar a competir amb motos a l'edat de només 8 anys. De la mateixa manera, fins i tot va participar i va guanyar un concurs de bellesa quan només tenia 5 anys.\nVa començar la seva carrera musical en unir-se a un grup de R&B completament noies. Després va començar la seva carrera en solitari en música i va llançar senzills com 'Supa Dupa' i 'Neon'. Però la fama li va venir quan va fundar LexTwerkOut el gener de 2014, després de la qual va ser un model per a molts. El seu programa de fitness va obtenir 13 milions de visualitzacions, mentre que el seu canal va guanyar 100k subscriptors. També va aparèixer en un vídeo Twerking realitzat col·laborativament amb la revista Playboy, que també li va ajudar a obtenir seguidors a les seves maneres de xarxes socials després del seu èxit i del vídeo viral.\nNòvio Lexy Panterra i vida personal\nLexy va començar a sortir amb el seu xicot Gregg Sulkin l’agost del 2017. Greg és un actor que ha aparegut en moltes pel·lícules i programes de televisió al costat d’algunes estrelles molt populars. Tot i això, la relació va acabar i la parella es va separar de formes.\nLexy també es va relacionar amb Brooklyn Beckham, el fill de David i Victoria Beckham després de la seva divisió amb la seva novia Chloe Grace Mortez. Es deia que Panterra i Beckham es van fer molt propers i íntims a Nova York. El rumor no deixa de ser només una remor ja que ambdues parts no en van parlar.\nValor net de Lexy Panterra\nLa ballarina i intèrpret Lexy s'està fent més popular aquests dies després del seu èxit. La seva estimació de valor net és d’uns 750.000 dòlars. El seu sou anual no està detallat exactament en els detalls, però guanya diners només a partir dels seus vídeos. A part d’això, Pantera també té la seva pròpia escola de dansa. A més, va llançar la seva pròpia aplicació de fitness a la botiga de jocs.\nEl lexy és molt actiu a les xarxes socials. Té uns 2,4 milions de seguidors al seu perfil d’Instagram. A més, té més de 50.000 seguidors al seu compte de Twitter mentre que més de 80.000 al seu compte Vines. Normalment comparteix les seves fotografies a la maneta d’Instagram. Sobretot després dels rumors de proximitat a Brooklyn Beckham, el maneig d’Instagram de Lexy obté més trànsit del que és habitual.\nLlegiu també sobre Rachel Demita aquí.


Centre d´Arte Rupestre “Tito Bustillo” - Soluciones Audiovisuales: alquiler e instalación para eventos y proyectos en Madrid y Barcelona\nCentre d´Arte Rupestre “Tito Bustillo”\nSono se encarrega del projecte d'integració audiovisual per aquest nou espai museografic.\nLa cova de Tito Bustillo és un dels millors exemples d'art rupestre paleolític d'Astúries. A través d'una moderna exposició multimèdia, on s'utilitzen els més actuals recursos museogràfics, el visitant podrà conèixer quan es va produir el descobriment de la cova, com es va formar aquesta, qui la van habitar i com són totes les mostres d'art rupestre que conserva.\nRealització del disseny i instal lació dels equips audiovisuals, a més de la producció de continguts i la realització de les aplicacions multimèdia i interactives.\nSistemes interactius basats en arquitectura de realitat augmentada,\nSistemes interactius per foils tàctils invisibles,\nSistemes d'àudio focalitzats.\nTambé s'han realitzat projeccions sobre maquetes i sobre roques creant efectes animats. Tot això controlat per mitjà del sistema de control central de Medialon, el qual permet una automatització del centre i monitoritzar en cada moment l'estat de les instal.lacions.\nLloc: Ribadesella Asturias


Puigdemont des de Perpinyà: "Hem de preparar la lluita definitiva"\nPublicat 29/02/2020 16:44CET\nApel·la a la mobilització permanent i demana construir la república "entre tots"\nL'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont ha cridat aquest dissabte els catalans a superar els dubtes i els errors que es puguin haver comès i preparar-se per abordar "la lluita definitiva".\nEn la seva intervenció en l'acte que ha organitzat el Consell per la República a Perpinyà (França), que ha concentrat més de 200.000 persones, ha recordat que ja tenen l'experiència d'haver organitzat el referèndum de l'1-O, una votació que, al seu parer, van guanyar.\n"Preparem-nos, tenim feina i ho volem fer. Ara hem de preparar la lluita definitiva", ha exclamat l'expresident, i ha admès que sabien que la independència no era un objectiu fàcil.\n"Per generositat amb les generacions futures havíem de passar per aquestes dificultats que posaven en perill la nostra llibertat", ha afegit Puigdemont, que ha avisat que el poble català no pararà fins que aconsegueixi ser lliure.\nAl seu parer, ja no cal esperar temps millors, per la qual cosa considera que hi ha molta feina a fer que no es pot ajornar, ha cridat a coordinar-se i a organitzar-se millor al territori per "combatre la repressió de l'Estat i el règim monàrquic hereu del franquisme".\nPer aconseguir la independència, l'expresident també ha apel·lat a la "mobilització permanent" i ha deixat clar que aquest objectiu ha de fer-se entre tots.\n"La república l'hem de construir entre tots, no sobra ningú. Tots els camins que portin a la república convenen, i aquí hi cabem tots, sense excepció. Us necessitem a tots", ha recalcat.\nSOLIDARITAT AMB ALTSASU I ASSANGE\nQuan ha començat el seu discurs també ha apel·lat a la fraternitat i a la llibertat, que considera inseparables, i ha traslladat el seu suport, entre d'altres, "al poble d'Euskadi, i a totes les persones que són víctimes dels abusos dels poders que no tenen límits en el seu afany de reduir drets, i que avui no poden alçar la veu perquè són a la presó, com els joves d'Altsasu".\nTambé ha demanat als assistents que protestin i demanin la no extradició del periodista i fundador de Wikileaks, Julian Assange, als Estats Units: "Ens ha ajudat i és una veu per la llibertat d'informació".


Beatriz Zimmermann, la mare d'Anna i Olivia, ha explicat que les seves filles «van estar indefenses davant la monstruositat» de Tomás Gimeno\nper Blai Melgar 12/11/2021 09:08h\nCada setmana el cas de Tomás Gimeno suma un nou (i fatídic) capítol. Ara la protagonista és Beatriz Zimmermann, la mare d'Anna i Olivia, les nenes assassinades pel seu pare a Tenerife. Indefensa, la víctima d'un dels successos més terribles que es recorden a Espanya ha tornat a saltar a la palestra per assegurar que les seves filles «van estar indefenses davant d'aquesta monstruositat».\nMitjançant el president de SOS Desapareguts, Joaquín Amills, ha explicat que els menors estan «desprotegits» davant de la violència masclista. Zimmermann, a més, ha anat més enllà per parlar de l'atrocitat que va cometre la seva parella i pare de les nenes, Tomás Gimeno.\n«Vaig pensar que era bon pare i em vaig equivocar totalment, ningú va pensar que Tomás els podia fer alguna cosa, tothom creia que era un bon pare, i això és el preocupant», ha assegurat.\nLa convivència amb Tomás Gimeno: «Era impossible»\nAmb un to mai utilitzat, Zimmermann va explicar que «al principi tenia por» de separar-se de Tomás Gimeno. Tot i això, va pensar que «a la llarga» seria una bona decisió, ja que les nenes creixerien en un «ambient on regnés la pau i l'amor».\nA sang freda, Tomás Gimeno va posar fi a la vida d'Anna i Olivia a Tenerife | Catalunya Diari\nTot i això, va dir a posteriori que això era «impossible», ja que Tomás Gimeno mai va respectar la seva decisió, ni la convivència. A més, ha insistit en el fet que el seu difunt marit havia jugat diverses vegades a «jocs psicològics» per intentar guanyar terreny amb la mare i les nenes. Així les coses, Tomás va prendre la decisió més dràstica i horrible possible: assassinar les nenes.\n«Volia semblar ser un bon pare»\nProsseguint amb el seu discurs, la mare de les menors assassinades a Tenerife ha explicat que els maltractadors «abusen del que poden». Diu que així se senten «més importants» i poden fer xantatge a qui els interessa.\nA més a més, ha explicat també que Tomás Gimeno sempre va intentar aparentar ser «un bon pare», encara que mai ho va aconseguir. Seguint el fil de la qüestió, ha relatat que els aterreix «perdre la custòdia dels nens» i convertir-se en «la vergonya» de la societat.\nLa mare de les petites, Beatriz Zimmermann, n'ha difós un vídeo i demana màxima difusió | Twitter\nPer això mateix, va demanar «aliar-se» amb els nens maltractats perquè sentissin que «no són seus».\n«Els nens no poden veure el maltractament com una cosa normal»\nEl darrer prec de Beatriz Zimmermann va ser demanar «aïllar» els nens d'aquestes situacions: «Els nens no poden veure el maltractament com una cosa normal». Alhora, va afegir: «Els nens s'adonen de més coses del que ens pensem. Podem fer molt per marginar els maltractadors».\nFinalment, Beatriz ha assegurat que almenys Anna i Olivia havien deixat un «legat» perquè «no es normalitzi el maltractament». Per això mateix, va demanar no parar a la guerra contra el maltractament i aturar d'una vegada per totes a aquesta «xacra».


“Exit” de sortida, però també parlem d’èxit de triomf\nSaps aquella sensació que experimentes quan sona la teva cançó preferida i no t’ho esperes? Aquesta és una de les emocions que reflecteix l’essència d’Èxit, el llibre de Roger Pera que publica l’editorial de Sant Gervasi La Vocal de Lis en la versió en castellà. “Exit” de sortida, és clar, on tot comença, perquè tot s’inicia a prop de la sortida o a prop del final… Però també parlem d’èxit, de triomf.\nAquest llibre narra l’extensa trajectòria professional de Roger Pera, des que amb 9 anys va iniciar-se en el teatre i el doblatge, i tots els èxits i elogis que va acumular fins que va estar a punt de perdre-ho tot. També descobrirem, a través d’aquest valent i necessari Èxit, la seva lluita personal contra la droga: “El dissabte 25 de gener del 2014, hi havia programada funció de Germans de sang. A les 18 h. Es va anul·lar. […] Es va anul·lar perquè jo, que representava el protagonista, no m’hi vaig presentar […]. No puc dir que aquesta fos una situació nova, perquè feia anys que estava enganxat a la cocaïna.”\nPot ser un relat esglaiador, sí… però escrit des de l’optimisme. I és que l’actor parla obertament de la seva addicció, de manera directa i propera. Un relat sincer i honest de la seva lluita contra la droga: “I sabeu què? El que us diré ara us sorprendrà: estic agraït a tot això que m’ha passat. I sí, he canviat. Hem retrobat el Roger. I m’he perdonat. Ho he aconseguit.” Una confessió sincera que et convida a avançar sense tabús.\nEl llibre també compta amb textos de Jordi Basté, Ismael Abadal, Marta Pera, Pep Sala, Ricard Reguant i Joan Pera. El 10 de maig, a les 19.30 h, es farà una presentació del llibre a Casa del Llibre, al Passeig de Gràcia.


octubre | 2008 | esforça\_’t\nPublicat el 31 octubre 2008 per esforc\nLa fundació de la Federació Catalana de Bàsquet organitza anualment la mostra BQ.ART que busca combinar la creació artística i el bàsquet. De les 10 obres que es van presentar enguany el jurat ha atorgat el primer premi a Josep … Continua llegint →\nComentaris tancats a BQ.ART.08\nPublicat el 30 octubre 2008 per esforc\nPascal Habousha és un altre crack del retoc fotogràfic. Tweet\nComentaris tancats a Pascal Habousha\nPublicat el 29 octubre 2008 per esforc\nMatch of the day és el principal programa de futbol del Regne Unit des de 1964 i ara la pròpia BBC treu una revista setmanal en paper. Pel disseny es pot observar que està destinat a … Continua llegint →\nComentaris tancats a Match of the day\nPublicat el 28 octubre 2008 per esforc\nLa campanya de Movistar te una semblança "casual" amb la foto de Marco & Paolo de LSD. Tweet\nComentaris tancats a Semblances (II)\nPublicat el 27 octubre 2008 per esforc\nGràfica d’Adidas per anunciar la col·lecció de tardor. Tweet\nConverse de xocolata\nPublicat el 26 octubre 2008 per esforc\nAmb motiu del seu centenari Converse va presentar els 10 models més representatius de la marca fabricats en xocolata i els va exposar al V Saló del Xocolata. Tweet\nComentaris tancats a Converse de xocolata\nPublicat el 25 octubre 2008 per esforc\nDecathlon ens porta aquesta caixa de 50 cm x 50 cm x 50 cm que en un plis plas es transforma en un banc de fitness i et permet realitzar fins a 30 exercicis diferents. El seu reduït tamany i la … Continua llegint →\nComentaris tancats a Fitness cube\nLàmpara de bàsquet\nPublicat el 24 octubre 2008 per esforc\nEls fanàtics del bàsquet poden fer-se amb aquesta làmpada en la botiga Beautiful Stained Glass per uns 178 $ més despeses d’enviament. Tweet\nComentaris tancats a Làmpara de bàsquet\nXarxa social d’Adidas\nPublicat el 23 octubre 2008 per esforc\n"Ser original és qüestió d’actitud" és el lema de la nova xarxa social que ha obert Adidas Originals amb l’objectiu de convertir-se en l’aparador més original pels creatius més joves a Internet. Després de l’èxit de les xarxes socials generalistes … Continua llegint →\nComentaris tancats a Xarxa social d’Adidas\nPublicat el 22 octubre 2008 per esforc\nAmb motiu dels JJOO de Pequin el dissenyador Mariscal va crear una serie limitada de sanitaris per a la marca Roca. Tweet\nComentaris tancats a Sanitaris Mariscal


Més de 2,5 milions d’aturats de llarga durada no perceben prestació | Economia | EL PAÍS Catalunya\nL'EPA detecta que només 1,6 milions d'aturats reben ajudes\nMadrid 27 ABR 2015 - 08:47\tCEST\nEl mercat laboral es recupera, però l'atur segueix sent molt elevat. Ja fa gairebé cinc anys que la taxa d'atur està per sobre del 20%. Això es nota en les ajudes que reben els aturats, que en la majoria dels casos fa temps que han deixat de percebre-les. En el primer trimestre de l'any 3,8 milions d'aturats no cobraven cap mena de prestació ni subsidi, 2,5 milions dels quals fa més d'un any que no tenen feina, segons les microdades de l'enquesta de població activa (EPA) facilitats per l’INE.\nLa falta d'ofertes de feina durant anys, la configuració de l’assegurança de desocupació (vinculada a un període limitat de temps en la majoria de modalitats) i el fet que com més temps passa un desocupat sense feina més difícil és el seu retorn al mercat laboral expliquen que siguin els aturats de llarga durada –un any sense ocupació– els que més pateixen la falta de les ajudes. Així, sempre segons l’EPA, mentre que un 35,7% dels aturats que fa menys d’un any que estan a l’atur perceben ajudes; el percentatge cau fins a un 25,6% en els que fa més temps que no treballen. La mitjana conjunta és d’un 29,4%.\nAquesta taxa de protecció és molt inferior a la del Ministeri d’Ocupació, la taxa de cobertura del qual se situava en un 55,7% al febrer. La discrepància entre una dada i una altra es deu, en primer lloc, al fet que tots dos mesuren col·lectius diferents. Les microdades de l’INE recollides per l'investigador Enrique Negueruela per a la Fundació Primer de Maig, vinculada a CC OO, parteixen dels aturats de l’EPA (5,4 milions en el primer trimestre), als quals se'ls pregunta expressament si perceben alguna classe d'ajuda per desocupació: 1.599.767 responen que sí.\nLes xifres del Ministeri, en canvi, parteixen de l'atur registrat (4,5 milions al febrer, últim mes amb dades sobre prestacions). Aquests números diuen que hi ha 2.372.615 de beneficiaris. Entre una dada i una altra hi ha gairebé 800.000 persones de diferència. Això es deu al fet que les xifres d’Ocupació no tenen en compte els prejubilats (col·lectiu que l’EPA no considera aturats), els afectats per regulacions d’Ocupació, en què es redueixen la jornada i perceben ajudes mentrestant, i els que treballen a temps parcial i ho compatibilitzen amb el cobrament de la prestació per la resta de jornada que no treballen per completar el sou.\nMalgrat les discrepàncies entre les dues taxes, tant en una com en l’altra s'observa que la durada de la crisi ha erosionat la protecció als aturats. Al començament del 2013, el percentatge extret de l’EPA se situava en un 35,1%, gairebé sis punts percentuals més que ara. En el mateix període, la cobertura mesurada pel Govern espanyol, que va arribar a superar el 80% el 2010, ha caigut gairebé vuit punts. El 2013 se situava en un 63,2%, ara, en un 55,7%\nAquesta última evolució explica que els últims dos anys la despesa per desocupació, que es va situar entorn dels 30.000 milions o més del 2009 al 2013, hagi caigut molt el 2014 i segueixi la mateixa tendència el 2015 (en els dos primers mesos de l'any la despesa agregada ha caigut un 17,7%).\nPer revertir aquesta situació i incrementar la protecció, els sindicats majoritaris, CC OO i UGT, van presentar dimarts passat una iniciativa legislativa en el Congrés i recolliran signatures per crear una nova ajuda que vol protegir uns dos milions de persones i suposarà uns 11.000 milions de despesa anual. Aquesta pretén sumar-se a la que va entrar en vigor al gener, que al febrer només rebien 8.500 aturats.


Palmitato | Nutricionista a Casa\nArxiu d'etiquetes: Palmitato\n10/05/2017 Càstor Bayo Amores\tDeixa un comentari\nOli de palma en aliments\nOli de palma, sens dubte el tema de moda a les ultimes converses sobre alimentació, nutrició i salut.\nHem rebut moltes preguntes sobre això, i avui aclarim la veritat sobre l’oli de palma.\nPer cert, aquestes informacions es saben des de fa molts anys, però no ha estat fins ara que ha aparegut a la premsa.\nD’on procedeix l’oli de palma?\nL’oli de palma és el greix que s’obté del premsat de la polpa del fruit d’una palmera africana anomenada “Elaeis guineensis” o palmell de Guinea.\nAquesta palmera es caracteritza pel seu ràpid creixement i l’alt rendiment del seu fruit. L’oli de palma és el més utilitzat del món, per davant del de soja o el de colza.\nS’ha convertit en una matèria primera utilitzada a nivell global per a l’elaboració de gran quantitat de productes de la indústria alimentària i cosmètica.\nLa palma d’oli es conrea en països tropicals, on sovint és un punt de partida important per a les economies locals, així com una matèria primera per a la indústria local.\nPer què s’utilitza en la indústria alimentària i en la cosmètica?\nL’oli de palma es caracteritza per tenir un punt de fusió molt alt, sent un híbrid de greix i oli vegetal que al 30 graus centígrads ja és sòlid.\nL’oli de palma es composa d’un 50% d’àcids grassos saturats, sobretot àcid palmític i àcid esteàric; un 35-40% d’àcid oleic i un 10-15% restant d’àcids grassos monoinsaturats.\nPrecisament els àcids grassos saturats, palmític i esteàric, són el principal reclam de la indústria.\nEl primer perquè és el majoritari en l’oli de palma i perquè és semisòlid a temperatura ambient. És un estabilitzant i potent antioxidant, és a dir conservant.\nEl segon perquè aguanta sòlid fins als 70ºC, el que permet usar-lo en diverses indústries on l’estabilitat a alta temperatura és important.\nS’usa barrejat amb la farina per fer pa de motlle industrial que duri més temps tendre.\nTambé s’usa per a tot tipus d’aperitius de bosses, com patates fregides, etc .. En la seva forma refinada, l’oli de palma no aporta sabor, és molt estable i no es fa ranci ni s’oxida fàcilment.\nManté bé les seves propietats organolèptiques quan s’eleva la temperatura, per la qual cosa s’utilitza en aliments que es cuinen o preparen a altes temperatures.\nL’oli de palma té dos avantatges per a la indústria:\nMés barat: 650 € / Tn de palma per 900 € / Tn de gira-sol o 3.500 € / Tn d’oliva.\nEl seu estat: sòlid a temperatura ambient proporciona consistència i untuositat als aliments. L’estat sòlid a temperatura ambient proporciona un avantatge enfront d’altres olis (ex: oliva) que romanen en estat líquid.\nL’oli de palma és un tipus de greix vegetal adequat tecnològicament a l’aliment. Per substituir-lo es necessita un altre greix que romangui semisòlid a temperatura ambient i n’hi ha molt pocs.\nEl greix animal (mantega) o alguns greixos d’origen tropical tenen un preu més elevat, de manera que no interessa a les empreses.\nAquests fets, juntament amb el seu rendiment (produeix deu vegades més oli per unitat d’àrea que altres collites de llavors olioses) i el seu preu, han fet que l’oli de palma sigui l’oli vegetal més usat en el món (constitueix aproximadament el 30% de la producció mundial de greixos i olis).\nEl podem trobar a:\nCremes i cobertures en brioixeria: Es fon a major temperatura que la xocolata, per això és idoni per mantenir i emmagatzemar les cobertures, però a la boca fon pitjor.\nProductes per untar: Per la quantitat de greixos saturats que conté i que faciliten l’untat, s’utilitza en cremes de cacau i en margarines i mantegues. La margarina, a diferència de la mantega que conté greix de llet animal, es convertiria en líquid als pocs minuts d’estar a temperatura ambient si portés un altre tipus d’oli menys consistent que l’oli de palma.\nSnacks i pastissos: En galetes, torrades o pastisseria industrial, com a substitut dels greixos hidrogenats, poc cardiosaludables, i de la mantega o llard, que és més cara.\nPrecuinats: Es fa menys ranci i el seu preu és baix, per això s’usa per elaborar molts plats de menjar preparat.\nXips i aperitius: Aguanta més fregits que altres greixos. A Espanya es fa servir en el seu lloc oli de gira-sol o d’oliva.\nA més, s’afegeix oli de palma a molts productes cosmètics: des llapis de llavis a cremes hidratants i sabons de neteja, per les característiques tensioactives de l’àcid esteàric.\nFinalment, en espelmes, on augmenta el punt de fusió de la cera.\nÉs realment tan dolent per a la nostra salut?\nMalgrat el seu ús tan estès, des d’un punt de vista nutricional no és una opció molt saludable.\nL’oli de palma estava desplaçant als greixos hidrogenats, que s’han demostrat nocius per a la salut. No obstant això, aquest oli és molt ric en greixos saturats, i per tant, està lluny de ser una alternativa idònia des del punt de vista de l’equilibri nutricional i és preferible no abusar-ne.\nEl motiu principal de considerar-lo dolent per a la nostra salut el trobem en el seu alt contingut en greixos saturats (concretament en àcids grassos saturats de cadena llarga).\nCom veiem en la seva composició, gairebé el 50% dels greixos de l’oli de palma són saturats.\nLa composició per 100 gr / ml d’oli de palma és:\n100 gr de greixos, dels quals:\n– Greixos saturats: 49,30 gr (àcid palmític 43,5 gr, Ac. Esteàric 4,3 gr, Ac. Mirístic 1,0 gr, Ac. Làuric 0,1 gr)\n– Greixos monoinsaturats: 37,0 gr (Ac. Olèic 36,6 gr, Ac. Palmitoleic 0,3 gr, Ac. Erúcic 0,10 gr)\n– Greixos poliinsaturats: 9,3 gr (9,1 gr Ac. Linoleic, 0,20 gr Ac. Linolènic).\nTal com han demostrat molts estudis científics, i ja hem comentat en anteriors articles de la nostra web, un consum prolongat i regular de greixos saturats influeixen de manera negativa en el taponament d’artèries (aterosclerosi) i un augment del colesterol LDL en la sang, el que duplica el risc de patir malalties cardiovasculars.\nÉs important controlar el consum d’oli de palma per evitar problemes de salut a llarg termini, a causa d’una elevada ingesta de greixos saturats.\nCom en la majoria dels greixos saturats amb un punt de fusió alt, l’oli de palma consumit en excés suposa un potencial risc de problemes cardiovasculars, és a dir que és aterogènic.\nAquest tipus de greixos, en tenir àcids làuric, palmític i mirístic, tendeixen a precipitar més en el torrent sanguini i a acumular-se en les artèries fent taps.\nA més, no són bons transportadors del colesterol a les cèl·lules perquè es transformi en energia, de manera que augmenten en la sang l’anomenat ‘colesterol dolent’ o LDL, i disminueixen el ‘bo’ o HDL.\nPodem deduir doncs que l’àcid palmític és el que fa l’oli de palma poc recomanable. Hi ha una recomanació expressa de limitar el consum de greixos saturats pels seus potencials efectes perjudicials per a la salut, especialment en relació amb les malalties cardiovasculars i l’obesitat.\nLes recomanacions de consum de greixos és que siguin inferiors al 30% de l’aportació calòrica total. De les quals els greixos saturats han de constituir menys del 10%. Ex: en una dieta de 2000 kcal, 20 grams de greixos saturats al dia.\nLlavors, per què està en les llets preparades per a nadons?\nL’àcid palmític és present en l’oli de palma i … a la llet materna !. En aquesta última suposa entorn del 25% del contingut gras.\nTot i ser un greix saturat, també és necessari per al desenvolupament del nadó en una petita proporció.\nAra bé, en funció de la seva procedència, l’àcid palmític té dues versions: – el que procedeix de la llet materna és majoritàriament β-palmitat (entre un 60 i 86%). – el d’origen vegetal és principalment α-palmitat.\nMalgrat tenir la mateixa composició química presenten una petita diferència en la seva estructura que fa que es comportin de manera diferent en l’organisme.\nLa versió α, impedeix que s’absorbeixin correctament nutrients com els greixos i el calci, a més les caques seran més dures.\nPer això, alguns laboratoris, quan ens presenten llets infantils per a nens restrets, ens fan molt d’èmfasi que aquesta llet porta l’àcid palmític en posició beta (caques més toves), algunes fins a un 45%.\nEls laboratoris segueixen desenvolupant noves formulacions de llets infantils que s’acostin encara més a la llet materna i, un dels camins és augmentar el percentatge de β-palmitat i, a dia d’avui, algunes marques ja han aconseguit que les seves llets portin fins a un 45% d’àcid palmític en posició β.\nLa reglamentació tecnico-sanitària específica dels preparats per a lactants i dels preparats de continuació només s’expressa la prohibició d’utilitzar olis de sèsam i cotó. Pel que l’addició d’oli de palma no estaria incomplint la legislació vigent.\nConclusió-consell: Intenta donar pit al teu fill el major temps possible. No pots / vols? Doncs llet de fórmula fins als 12 mesos que indiqui el % més elevat de β-palmitat. A partir d’aquí llet de vaca, res de llets de creixement.\nPer què s’ha aixecat la recent polèmica per l’oli de palma?\nPerquè cada vegada estem més preocupats per la nostra salut i per menjar de forma saludable.\nPerquè volem saber tot sobre els aliments que consumim.\nI a més organitzacions mediambientals, com Greenpeace, han posat el crit al cel amb informes sobre la desforestació de les zones de producció de palma.\nD’altra banda la recent alerta de l’Autoritat Europea de Seguretat Alimentària (EFSA) fa referència específica no tant a les característiques nutricionals de l’oli de palma, sinó als contaminants generats en el procés de refinament (3-MPD, glicidol i els seus èsters) , revisant els límits màxims que es generen en el mateix.\nHi ha estudis proporcionats per la pròpia EFSA que relacionen la ingesta de l’àcid palmític amb la formació de cèl·lules canceroses en metàstasi, per la qual cosa es recomana un baix consum de greixos que continguin aquest àcid.\nEn el processament de l’oli de palma, per eliminar el seu color vermellós, i millorar el seu sabor i olor, se sotmet a temperatures de 200ºC. Això suposa la formació de contaminants amb caràcter genotòxic i carcinogènic.\nPodem identificar fàcilment la presència d’oli de palma en l’etiquetatge?\nAfortunadament, ara les empreses alimentàries estan obligades a detallar en l’etiquetatge d’ingredients el tipus de greix vegetal que utilitzen en els seus productes.\nDes de la modificació europea sobre l’etiquetatge (Reglament CE núm 1169/2011, aprovat el 2011 d’aplicació a Europa des de desembre de 2014, però que a Espanya va ser obligatori des del passat 13 de desembre de 2016 com a data límit), en la descripció dels ingredients ha de constar la seva procedència.\nÉs a dir, que quan posi “olis vegetals” o “greixos vegetals”, ha d’indicar el tipus o origen específic del vegetal.\nNo és que prèviament a aquesta data no s’utilitzessin, sinó que no era obligatòria la seva declaració específica. Això ha facilitat als consumidors el poder comprovar si el que estan comprant conté oli de palma o similars; abans ocult sota l’etiqueta de ‘olis vegetals’.\nÉs cert que afecta el medi ambient?\nEl problema de l’oli de palma és el mateix que el de l’oli de soja: són les 2 varietats vegetals més plantades del món.\nGairebé sempre en enormes extensions d’explotació intensiva i especialment a la zona dels tròpics o subtròpics. De USA a Indonèsia, del Brasil a Camerun, extensions de terreny es sotmeten a aquest monocultiu, agressiu amb el terra.\nAddicionalment a això, hi ha el que el seu hàbitat ideal sigui la zona dels tròpics. Allà és on hi ha les grans extensions de boscos verges, avui en perill d’extinció per culpa dels incendis provocats per plantar oli de palma.\nEspecialment sagnant és el cas de Malàisia i Indonèsia, que concentra el 85% de la producció mundial. L’expansió de monocultius intensius, com les plantacions d’oli de Palma, especialment en el sud-est asiàtic, s’ha associat amb la desforestació dels boscos tropicals.\nTambé a l’apropiació de terres pertanyents a comunitats autòctones i abusos contra els seus drets humans. Es vincula igualment a la mort d’elefants, orangutans i tigres de Sumatra.\nSón tots els olis vegetals iguals?\nNo. Els podem separar entre els que són perjudicials per a la nostra salut i els que no ho són.\nOlis vegetals que són rics en àcids saturats, i per tant, perjudicials:\nOli de palma i palmist: origen vegetal de la mateixa manera que el d’oliva, el de gira-sol o el de colza.\nL’oli de palma i el de palmist tenen àcids grassos saturats com el làuric, palmític i mirístic, que són perjudicials per a la salut. En canvi els olis d’oliva, gira-sol o colza contenen àcids grassos insaturats saludables.\nDe la part carnosa del dàtil s’extreu l’oli de palma, mentre que el de palmist procedeix de l’os. Mentre que l’oli de palma té un 40% de palmístic, el de palmist és ric en mirístic i láudico.\nOli de coco: Atenció també a aquest oli perjudicial per a la salut, ric en àcid làuric. Els gelats solen portar aquest greix similar a la de palma i a la de palmist. Un greix dens que proporciona cremositat al gelat.\nOlis vegetals que són rics en àcids insaturats, no perjudicials:\nOli d’oliva: El verge o verge extra s’obté directament de l’oliva per procediments que no alteren les seves propietats naturals. És ric en polifenols amb alt poder antioxidant, i en àcid oleic, compostos que afavoreixen la salut. Aliment estrella de la dieta mediterrània, aporta beneficis a l’organisme.\nOli de gira-sol: Es consumeix bastant, és més barat que el d’oliva. No comporta perill per a la salut, però no té polifenols, que fan que el d’oliva sigui més saludable. Ric en àcids grassos alt linoleic i alt oleic.\nOli de colza: És un dels més consumits a Europa, Canadà i USA. Procedeix de la llavor de la planta de colza que es conrea sobretot al nord del vell continent. Ric en àcid oleic saludable. A Espanya té mala fama per la manipulació que es va fer en 1981: una partida adulterada va enverinar a 60.000 persones matant-ne a 1.100.\nOli de blat de moro: S’extreu de la llavor de la planta de blat de moro. És ric en àcids saludables linoleic i oleics.\nAcid PalmíticÀcids grassos saturatsAterosclerosicolesterolColesterol HDLColesterol LDLgrasses saturadesgreixosllets per nadonsmalalties cardiovascularsOli de palmaOlisPalmitato


Dimarts, Abril 30, 2013 - 10:30\nL'Ajuntament de Cabanes demanarà a la Conselleria que " L' Entrà de Maig" siga Festa d'Interés Turístic Local\nL'Ajuntament de Cabanes ha donat un pas més en la promoció de les seues festes i tradicions locals i sol·licitarà a la Conselleria que l'Entrà de Maig, un dels actes més emblemàtics de les festes de maig dedicades a la patrona, la Mare de Déu del Bon Succés, siga declarada Festa d'Interés Turístic Local.\nD'esta manera, es continua l'acció iniciada amb la declaració de la Fira de Sant Andreu, que a l'abril del 2012 va ser declarada d'Interés Provincial. Per a l'equip de govern municipal “el reconeixement de les nostres tradicions és un pas avant per a donar-les a conéixer i promocionar-les a nivell turístic i cultural”.\nCabanes viurà les seues festes patronals del 3 al 12 de maig. Dissabte que ve està previstos que centenars de veïns acudisquen a l'ermitori de les Santes a arreplegar a la Mare de Déu, que farà la seua entrada en el municipi el dissabte a la nit, i on es quedarà en l'Església Parroquial fins al dilluns dia 20 de maig, quan se celebra la Pasqua de Pentecostés, i quan de nou en romeria es tornarà a la Mare de Déu a l'ermitori.\nEn esta ocasió, la regidoria de Festes ha reduït el pressupost dels festejos patronals respecte al 2012, seguint els criteris d'austeritat i rigor pressupostari. Així, les festes de maig han estalviat enguany més de 20.000 euros respecte a l'any anterior, ja que s'han renegociat els contractes amb els proveïdors, que han entés les directrius de l'alcaldia de reducció de pressupostos sense que es minve la qualitat dels actes.\nAixí, entre els actes més significatius destaquen, a més de l'Entrà de Maig, la processó del diumenge dia 5, els actes taurins, la festa de les paelles prevista per al dissabte 11 i la II Concentració de Motos Clàssiques al carrer La Fira.


Treballs en una línia per reforçar el servei elèctric a Sant Joan de les Abadesses - Diari de Girona\nTreballs en una línia per reforçar el servei elèctric a Sant Joan de les Abadesses\nL'actuació, que donarà més qualitat i continuïtat al subministrament, ha suposat una inversió de 20.000 euros\nddg 05.09.2017 | 07:17\nLa tecnologia renovada. endesa\nEndesa ha enllestit recentment els treballs de renovació d'un seccionador aeri ubicat en una línia elèctrica de mitjana tensió del Ripollès, que uneix les subestacions de Ripoll i de Sant Joan de les Abadesses, i que alimenta veïns d'aquest últim municipi. El nou interruptor, tecnològicament més avançat, permet millorar la qualitat i la continuïtat del subministrament elèctric als clients que depenen d'aquesta xarxa a 25 kV.\nEls treballs, que han comptat amb una inversió de 20.000 euros, aportats íntegrament per la companyia, han consistit en la substitució d'un seccionador de la zona del polígon industrial Cal Gat, és a dir, de l'equip mecànic de maniobra que interromp i tanca els circuits elèctrics i que, per tant, fa la funció d'aïllar les instal·lacions en cas de produir-se una incidència. S'ha substituït per un de nou dotat d'un gas de característiques especialment aïllants i d'una tecnologia més segura i robusta que l'anterior.\nAmb aquesta actuació, s'aporta una millora substancial en la velocitat d'actuació davant d'incidències, ja que permet aïllar més ràpidament defectes que puguin produir-se a la xarxa. A més, aquesta tecnologia gairebé no requereix manteniment, a diferència de l'anterior, en què aquestes tasques podien obligar a tallar temporalment el subministrament elèctric als clients.\nIgualment, en aquest seccionador s'hi ha instal·lat un sistema de telecomandament, que consisteix a dotar la infraestructura d'uns dispositius d'actuació remota i uns equips de comunicacions que permeten accionar a distància els seus elements de maniobra des del Centre de Control que la companyia té a Barcelona. Així s'evita la necessitat de desplaçar equips sobre el terreny en cas d'incidències, de manera que s'estalvia temps en la localització d'avaries i s'agilitza, en molt, la resolució i el temps d'interrupció del subministrament.\nPer realitzar aquests treballs ha estat necessària la intervenció d'una brigada especial, que, amb l'ajuda d'un camió cistella, ha executat els treballs en tensió per tal de garantir la continuïtat del subministrament elèctric als clients que depenen d'aquesta infraestructura.\nL'actuació forma part dels plans d'actuació de la companyia a la comarca del Ripollès per a la millora tecnològica de les instal·lacions elèctriques.


Ajuntament de Cardedeu - Actualitat - Notícies - Comença la campanya d'esporga d'arbres 2013-2014\nComença la campanya d'esporga d'arbres 2013-2014\nJa ha començat la campanya d’esporga 2013-2014 en l’arbrat públic del municipi. Enguany, els treballs s’han iniciat per les places de Sant Corneli, Flors de Maig i de l’Església per fer-los compatibles amb la instal·lació de la il·luminació nadalenca en alguns carrers del centre. Ara els operaris estan treballant a l’avinguda d’Adolf Agustí, Vilamajor i al carrer Dr. Klein i, en acabar, es desplaçaran al carrer Cervantes per esporgar les moreres i a Eduard Corbella i Vilamajor per podar els plàtans. A continuació, faran la resta de municipi.\nLa campanya d'esporga durarà aproximadament quatre mesos, i la porta a terme personal especialitzat. Es procura que tant els treballs d’esporga com els de retirada de llenya causin les mínimes molèsties a la via pública i als veïns.\nL'espai públic urbà de Cardedeu compta amb uns 2.500 arbres, i és, per tant, un dels municipis amb més arbres per habitant. D'aquests, cada any se'n poden uns 1.800, principalment arbres d'alineació urbana o elements molt propers a les façanes dels edificis. La majoria són de fulla caduca i de les espècies plataners, aurons i moreres.\nL’esporgada s’ha d’utilitzar per guiar l’arbre, evitant els treballs abusius. Hem de tenir en compte que una esporga abusiva i mal aplicada és una agressió pel desenvolupament normal de l’arbre i a llarg termini comporta efectes negatius en la sanitat i estabilitat, provocant que els arbres esdevinguin perillosos. És per aquest motiu que els arbres que solen trencar-se en una tempesta presenten causes i defectes originaris de talls i esporgades inadequades.\nLes raons bàsiques per esporgar són:\nEsporgada de formació: guiar els arbres joves cap a un perfil determinat que serà l’estructura futura de l’arbre.\nEsporgada de seguretat i sanitària: controlar la ramificació seca, malalta o amb desperfectes que pugui causar situacions de risc.\nEsporgades de manteniment i ornamentals: mantenir les capçades dins d’una mida global de la capçada. Un arbre amb bona salut no perd fàcilment les branques; una mala esporgada pot arribar a ser perillosa.


Sobre figues i els seus pelatges - Apricots Blog\nApricots 22 Gener, 2016 29 Agost, 2019\nArriba un moment en la vida en el qual toca posar-se seriosos i preocupar-se per les coses que realment importen. Com, per exemple, com porten depilada la figa les dones?\nDes de Apricots University hem intentat donar una resposta a aquesta pregunta que no ens deixa dormir a la nit, duent a terme una recerca molt íntima sobre les tendències de depilació de les vagines.\nLa nostra recerca va començar en els vestuaris dels gimnasos, però a l’estona ens vam adonar que aquest mètode funciona millor demanant permís, i no amagant-nos a les dutxes disfressats d’arbustos. Així que vam haver de canviar de tècnica, demanant a les vostres noies que ens ensenyessin el cony. Gràcies a elles, a Apricots, vam poder esbrinar que si els ulls són el reflex de l’ànima, els conys són el reflex de la personalitat:\nConys conservadors: són aquells que encara que encenguis la llum, continuaràs veient-ho tot negre. Emporta’t casc d’espeleòleg, un matxet i una bengala, per si et perds i han de venir a rescatar-te. Recomanació: Per a sexe oral, ratlla al mig.\nConys conformistes: un triangle dens i perfecte, símbol geomètric que representa la proporció divina i que no gasta molt en depilació.\nConys revolucionaris: tenen una simple línia de pèl que acaba en el tall dels llavis superiors; aquesta serveix perquè sàpigues on anar. Fins al clítoris, sempre! Ella sabrà donar-te més indicacions.\nConys romàntics: pelatge ben retalladet i recollit, poden tenir formes diferents, des de la d’una papallona, passant per la de cor, fins a arribar a la d’una flor. I és clar que la flor cal regar-la bé i sovint, no?\nConys sincers: són llisos com la pell de la cara després d’una màscara d’esperma. Des de la muntanya de Venus fins a la zona perianal no trobaràs ni un sol pèl, perquè aquestes xones són així, es mostren tal com són, naturals, espontànies i sinceres.\nSi alguns de vosaltres estaveu esperant un altre tipus d’informació, com… saber si les pèl-roges tenen el pèl del parrús vermell, ho sentim però quina merda de recerca hagués estat aquesta? Aquí no estem per ximpleries! Busqueu una pèl-roja, proveu-la i després, ben contents, ho expliqueu als quatre vents, valents. El que sí que ens interessa és saber quin tipus de vagina us mengeu amb més gust, amb pèl, sense pèl o tot el que us acostin a la boca?\nLa nostra recerca acaba aquí, però us anticipem que pròximament a Apricots University començarem amb un altre estudi molt seriós: com de barbuts són els penis dels homes barbuts? I els que són calbs, ho estaran també allí a baix? I què passa amb els ous? Si voleu estar al corrent dels nostres revolucionaris estudis, apunteu-vos a la newsletter.\nPosts created 238\nPrevious Article Putes a hotel i a domicili\nNext Article El màrqueting del “puterío”\nConsells a l’hora de realitzar una doble penetració\nÉsser sexual 16 Octubre, 2019 21 Octubre, 2019


3.3.3. Supressió de la propietat intel·lectual. Disseny de civisme.\n3.3.3. Supressió de la propietat intel·lectual.\nUna de les possibilitats de l'Estatut Liberal, que finança als professionals liberals, inclosos els creadors liberals de tota mena, és la superació de la mercantilització, cada vegada tècnicament més difícil de realitzar, basada en la propietat intel·lectual.\nEl progrés actual i futur de la telemàtica i de la telecòpia porta a un carreró sense sortida la protecció dels drets d'autor. L'edició de tota mena de publicacions està en perill: la pirateria és incontrolable. Una bona sortida, basada en el finançament comunitari dels professionals liberals creadors, és la de passar les seves obres a domini públic. La persona interessada en una publicació (o part d'ella) caldrà obtenir-la a casa instantàniament tot just prement un botó.\nAquesta sistema, a més a més, te una avantatge ecològica molt important: la impressió a la demanda estalvia enormes quantitats de paper i d'energia. L'ecologia es pot millorar enormement amb la telemàtica.


César Álvarez Dumont - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n28 gener 1866\n25 juliol 1945 (79 anys)\nReial Acadèmia d'Espanya a Roma\nReial Acadèmia de Belles Arts de Sant Elm (1910–)\nDefensa de la torre de San Agustín\nCésar Álvarez Dumont (Vila Real (Portugal), 28 de gener 1866 - Marbella, 1945) va ser un pintor espanyol de pintura històrica que va conrear també temes costumistes, religiosos, pintura decorativa i il·lustració. Germà del també pintor Eugenio Álvarez Dumont.\nVa ser alumne de l'Escola de Belles Arts de Màlaga, posteriorment de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid. La Diputació Provincial malaguenya li concedeix una beca el 1895 per continuar els seus estudis a Roma. Allà substitueix a Alejo Vera com a director de l'Escola Espanyola de Belles Arts. Va ser director de les Escoles de Belles Arts de Sevilla, Cadis i Màlaga.\nEl 1897 fixa la seva residència a París i el 1898 viatja al nord de l'Àfrica en companyia del seu germà Eugenio. Després de tornar a Espanya realitza les pintures de la sala de sessions del Palau Municipal de Màlaga i col·labora com a dibuixant i il·lustrador a publicacions de l'època. Una petita mostra de les seves obres relatives al Setge de Saragossa (1808), han estat restaurades i van ser exposades a la Llotja de Saragossa durant les celebracions del bicentenari dels setges de la ciutat. La restauració de les mencionades pintures ha posat al descobert detalls fins ara desconeguts.\n3a Medalla Exposició Nacional de Belles Arts (1884 i 1887)\n2a Medalla Exposició Nacional de Belles Arts (1890 i 1892)\nCondecoració Exposició Nacional de Belles Arts (1895)\nExposició Internacional de Chicago (1893)\nExposició Internacional de París (1895)\n↑ Mariano, García. «Los secretos de la ‘Heroica defensa de la torre de San Agustín', al descubierto» (en castellà). Heraldo de Aragón, 2009. [Consulta: 7 abril 2011].[Enllaç no actiu]\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: César Álvarez Dumont\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=César_Álvarez_Dumont&oldid=28863451»\nPersones del districte de Faro\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 des 2021 a les 15:35.


Al llarg de dos mesos, el professorat de la Universitat va impartir 24 seminaris web en línia per cooperar amb el col·lectiu de docents a finalitzar el curs de manera no presencial\nLa COVID-19 va tancar institucions d'educació de tot el món a mig curs, però les activitats acadèmiques havien de continuar. Professorat de tots els continents es va veure forçat a seguir el curs de manera no presencial, tot i que en la majoria de casos no tenia ni les eines ni els coneixements per fer-ho. Davant aquesta situació excepcional, la UOC es va proposar col·laborar amb tots ells i compartir el coneixement del seu equip docent i l'experiència dels seus 25 anys d'aprenentatge en línia. Naixia així, a l'abril, el cicle Docència no presencial d'emergència, adreçat a professorat hispanoparlant que buscava adaptar-se a un ensenyament en remot. I la iniciativa va ser rebuda amb els braços oberts: prop de 10.000 persones de 47 països es van apuntar a la proposta formativa.\n«Qualsevol canvi de metodologia docent requereix planificació i temps. I tots dos aspectes han brillat per la seva absència durant aquesta crisi originada per la COVID-19. Els equips docents i l'estudiantat d'arreu del món s'han hagut d'adaptar sobre la marxa el millor que han pogut a una docència en remot», apunta la vicerectora de Globalització i Cooperació de la UOC, Pastora Martínez Samper. Davant aquesta situació d'emergència, «els que tenim el coneixement pedagògic, tecnològic i organitzatiu per a una docència en línia de qualitat tenim l'obligació de compartir-lo amb els nostres col·legues», afegeix. I tot aquest bagatge de coneixement el té una universitat com la UOC, nascuda a la xarxa fa 25 anys, convertida avui dia en un «node de coneixement obert», assenyala Martínez Samper.\nPer cobrir aquest buit, el 6 d'abril, coincidint amb el 25è. aniversari de l'aprovació per unanimitat de la llei de reconeixement de la UOC, la Universitat va engegar Docència no presencial d'emergència, un cicle de sessions formatives, en format seminari web (webinar), obertes i gratuïtes, per a professorat universitari, d'educació secundària i de formació professional. La iniciativa volia «facilitar la transició d'una docència presencial a una educació en remot per al professorat hispanoparlant d'aquests cicles formatius, de qualsevol sistema educatiu, al més breument possible, i de manera àgil i interactiva», explica el vicerector de Docència i Aprenentatge de la UOC, Carles Sigalés.\nPer la seva banda, el rector de la UOC, Josep A. Planell, exposa que «compartim el nostre saber fer (know-how) en aprenentatge en línia (e-learning) perquè forma part del nostre compromís i perquè aquesta crisi ens obliga a intercanviar el coneixement que tenim per acompanyar i assessorar els qui ho necessitin».\nAquest cicle és conseqüència de les iniciatives que la UOC ha engegat des de l'any 2016 en el marc de la seva cooperació universitària al desenvolupament (CUD), i que es veu completada amb la que Martínez Samper considera «la primera iniciativa d'ajuda d'emergència de la Universitat».\nLes xifres demostren el gran èxit d'acollida d'aquesta iniciativa: més de 34.000 espectadors de més de 70 països van seguir en directe les ponències, i prop de 10.000 es van inscriure als seminaris web del cicle. La meitat dels participants provenien d'Espanya, seguits de països de l'altra banda de l'Atlàntic, com Colòmbia, l'Equador, Mèxic, el Perú, l'Argentina, Xile i Veneçuela. A més, el 40 % era professorat universitari i el 20 % de secundària.\nLa valoració que han fet els participants del cicle ha estat molt positiva, i n'han destacat l'acompanyament que els ha brindat la UOC, i també la possibilitat d'interactuar amb el professorat de la Universitat, i la qualitat i generositat de la proposta. A més, prop del 90 % dels participants va considerar pertinent la temàtica del seminari web i un 33 % va participar en més d'un.\nEls dos seminaris web amb més persones inscrites van ser «Diseño de cursos online», impartit per la directora del màster universitari d'Educació i TIC, Lourdes Guàrdia, i «Claves para una evaluación online sencilla y efectiva», de la directora del màster universitari d'Avaluació i Gestió de la Qualitat en l'Educació Superior, Nati Cabrera, i de la professora dels Estudis de Psicologia i Ciències de l'Educació Maite Fernández. En total, el cicle va constar de 24 seminaris web i dos MOOC.\nEl cicle Docència no presencial d'emergència de la UOC se suma a altres iniciatives engegades des de l'inici de la pandèmia. Cal destacar el portal Conectad@s: la universidad en casa, impulsat pel Ministeri d'Universitats, coordinat per la CRUE, dissenyat per la UNED i la UOC, i mantingut juntament amb les aportacions de la resta d'universitats espanyoles.\nEl Ministeri d'Universitats i la CRUE llancen una plataforma per donar suport a la transició dels ensenyaments presencials als ensenyaments online a les universitats de l'Estat espanyol\nRecull de recursos sobre docència no presencial d'emergència


El nou Time Out surt al carrer | Clara Ardèvol\nDani Nel·lo: "Em considero hereu musical dels honkers"\n3 Llegir Vayreda\n4 Les arts més democràtiques són les Arts de Carrer\n5 Un any sencer per fer una fotografia\n6 Martí Domínguez. Una bibliografia de la mort\n7 El retorn del Príncep dels Poetes\n8 Com es fa una revolta postmoderna?\n10 Neymar, Sant Pau, Rotllà i Xenofont\nEl nou Time Out surt al carrer\nSi aquest matí t’has trobat a Lluís Homar, Tortell Poltrona o Màrius Serra repartint revistes, no et preocupis, no t’has tornat boig. Diferents personalitats de la cultura catalana han estat repartint pels carrers de Barcelona exemplars gratuïts del que ja és oficialment el nou Time Out. La revista d’oci i cultura ha volgut donar a conèixer d’aquesta manera el seu nou projecte: una publicació renovada –per dintre i per fora–, gratuïta i a l’abast de tothom.\nTimeOut ha presentat la seva nova etapa a la terrassa del Museu d’Història | Foto de Clara Ardèvol\nLa revista barcelonina ha seguit així les passes del Time Out Londres i el Time Out Nova York, que fa quatre anys van decidir repartir exemplars gratuïts de la publicació, un pas que va suposar un augment significatiu de la seva influència. “Ens tirem a la piscina perquè sabem que hi ha aigua” –ha explicat l’editor, Eduard Voltas– “Amb aquesta aposta aconseguirem inspirar més persones per anar al teatre, al cinema, a sopar… a gaudir de Barcelona, en definitiva”.\nCada dimecres, 70.000 exemplars seran repartits en 150 punts de la ciutat comtal: sales de concerts, cinemes, gimnasos… Aquest matí, però, els paperboys que s’han encarregat d’entregar l’últim número de la revista han estat cares ben conegudes, com l’actriu Nausicaa Bonnín. “L’experiència se m’ha fet curta; jo n’hauria repartit més!”, ha comentat, somrient, al terrat del Museu d’Història de Catalunya, on s’ha dut a terme l’esmorzar de presentació. Enmig d’aquest ambient distès on tothom es coneixia, s’han posat sobre la taula les anècdotes i les impressions de la jornada. “El Time Out s’associa amb la gent jove, però molts joves no m’han volgut agafar la revista, mentre que la gent gran s’ha mostrat molt interessada”, ha explicat la també actriu Aina Clotet, una altra de les papergirls de la jornada.\nDe fet, la transversalitat i la varietat són dues de les característiques del Time Out, i encara més en aquest nou format amb seccions innovadores. “La part frontal de la revista és la que es troba més renovada. Hem inclòs, per exemple, una secció de sèries o una altra d’activitats gratuïtes”, ha detallat Eduard Voltas.\nFa vuit anys que Time Out informa sobre les novetats de l’oci i la cultura barcelonines de manera original i creativa. El dia d’avui, però, marca un punt d’inflexió, i és que encara més barcelonins podran gaudir de la publicació sense haver d’anar al quiosc a comprar-la. Així, si no saps què fer durant el teu temps lliure, ja saps: aixeca’t del sofà i #surtalcarrer.


Divorci de mutu acord a Madrid – Blog Premiado\nPer al cas en què hi hagi fills comuns del matrimoni que a més són menors d’edat o dependents del matrimoni, dels progenitors hauran d’estipular pactes respecte de l’atribució de la guarda i custòdia dels menors. També hauran de pactar un règim de visites per al progenitor no custodi. Encara que hi ha casos en què es pacta que la guarda i custòdia sigui compartida, en la pràctica es …\nEn virtut de la Llei 15/2005, de 8 de juliol s’origina una nova modalitat de divorci: el divorci express o de mutu acord. Se suprimeix d’aquesta manera l’obligació que hi hagi separació anterior per sol · licitar la dissolució matrimonial. El divorci es pot instar per ambdós cònjuges, o per un amb el consentiment de l’altre, quan hagin passat tres mesos com a mínim des de la data en què contrayeron matrimoni ….\nEl règim econòmic matrimonial és el conjunt de regles que regulen les relacions econòmiques dels cònjuges entre si i respecte a tercers. Els tipus de règim econòmic són gairebé infinits, tants com abast la imaginació dels cònjuges, encara que bé és cert que els tres més senzills són els següents: Separació absoluta de béns: els cònjuges mantenen separats seus patrimonis sense …


Detenen dos joves a Vic per robar a un repartidor després d'amenaçar-lo amb un punxó i un tornavís | Osona.com\nDetenen dos joves a Vic per robar a un repartidor després d'amenaçar-lo amb un punxó i un tornavís\nLa víctima va haver de donar-los els dos telèfons mòbils que portava\nper Osona.com, 16 d'abril de 2021 a les 13:25 |\nEls Mossos d'Esquadra han detingut aquesta setmana, entre el 14 i el 15 d'abril, un jove, de 19 anys i veí de Vic, i un menor d'edat, com a presumptes autors d'un delicte de robatori amb violència i intimidació. Tal com explica la policia, els fets van tenir lloc el passat 12 de gener quan, cap a dos quarts de 6 de la tarda, dos joves van abordar un repartidor que es trobava treballant pel carrer Nyerros de Vic.\nEls individus van amenaçar-lo amb un punxó i un tornavís i li van exigir que els donés tots els objectes de valor. Tot i que si va negar inicialment, finalment la víctima els va donar els dos telèfons mòbils que portava. Els lladres van fugir corrents del lloc.\nArran d'aquests fets, els Mossos van iniciar una investigació que va permetre identificar els dos lladres. La investigació va concloure aquesta setmana amb la detenció dels dos implicats a la capital d'Osona.\nEl detingut major d'edat ha passat aquest divendres a disposició del jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Manresa. Pel que fa al menor, va quedar en llibertat el mateix dia de la seva detenció amb l'obligatorietat de presentar-se davant Fiscalia quan sigui requerit.\nSocietat, deixalleria de Berga, deixalleria de Vic, detenció, robatori


About: Joaquim Gomis i Serdañons\nJoaquim Gomis i Serdañons (Barcelona, 19 de setembre de 1902 - Barcelona, 12 de desembre de 1991) fou un fotògraf català, considerat un dels més importants del segle XX i un dels fotògrafs pioners en la utilització d'un nou llenguatge fotogràfic. Fou també un personatge polifacètic: empresari, promotor artístic, col·leccionista, fotògraf i primer president de la Fundació Joan Miró de Barcelona. Com a fotògraf va desenvolupar una àmplia i rigorosa producció, relacionada amb els posicionaments artístics més avançats de l'època. Va ser membre fundador d’Amics de l’Art Nou i de Club 49, dos dels grups més actius en la difusió de l’art d’avantguarda a Catalunya entre 1930 i 1970. Va exposar el seu treball a espais de renom com la Galeria Maeght de París, a la Triennale de Milà, al Saló del Tine\nJoaquim Gomis: la poètica de la modernitat\nJoaquim Gomis i Serdañons (Barcelona, 19 de setembre de 1902 - Barcelona, 12 de desembre de 1991) fou un fotògraf català, considerat un dels més importants del segle XX i un dels fotògrafs pioners en la utilització d'un nou llenguatge fotogràfic. Fou també un personatge polifacètic: empresari, promotor artístic, col·leccionista, fotògraf i primer president de la Fundació Joan Miró de Barcelona. Com a fotògraf va desenvolupar una àmplia i rigorosa producció, relacionada amb els posicionaments artístics més avançats de l'època. Va ser membre fundador d’Amics de l’Art Nou i de Club 49, dos dels grups més actius en la difusió de l’art d’avantguarda a Catalunya entre 1930 i 1970. Va exposar el seu treball a espais de renom com la Galeria Maeght de París, a la Triennale de Milà, al Saló del Tinell de Barcelona i al Museu d'Art Modern de Nova York. (ca)\nJoaquim Gomis i Serdañons (Barcelona, 19 de setembre de 1902 - Barcelona, 12 de desembre de 1991) fou un fotògraf català, considerat un dels més importants del segle XX i un dels fotògrafs pioners en la utilització d'un nou llenguatge fotogràfic. Fou també un personatge polifacètic: empresari, promotor artístic, col·leccionista, fotògraf i primer president de la Fundació Joan Miró de Barcelona. Com a fotògraf va desenvolupar una àmplia i rigorosa producció, relacionada amb els posicionaments artístics més avançats de l'època. Va ser membre fundador d’Amics de l’Art Nou i de Club 49, dos dels grups més actius en la difusió de l’art d’avantguarda a Catalunya entre 1930 i 1970. Va exposar el seu treball a espais de renom com la Galeria Maeght de París, a la Triennale de Milà, al Saló del Tine (ca)\nJoaquim Gomis i Serdañons (ca)\nfreebase:Joaquim Gomis i Serdañons