Que no caiguem de podrits - El Dietari del Procés - Blogs de l'indirecte!cat\nDietari 2014 Dijous, 20.6.2013. 22:16 h\nCatalunya, CEO, CiU, ERC, Espanya, Independència, Junqueras, Mas\nEl pacte entre CiU i ERC obliga a actuar\nQue no caiguem de podrits, o ens facin desaparèixer abans. Aquesta és l'advertència del CEO en relació al procés que ha d'entendre Artur Mas. El CEO avui dóna una traducció en escons del que des del #Dietari2014 avançavem al febrer, en la darrera onada: ERC tornaria a ser primera força al Parlament des de la República amb 38-39 diputats. CiU cauria als 35-37.\nPotser aquesta enquesta ha de preocupar a CiU, a les relacions CDC-UDC, o potser hauria de fer reflexionar a Duran i Lleida. Però no al President. L'enquesta avala molt clarament el procés sobiranista i reclama ja pitjar l'accelerador. ERC, i CUP (de 3 a 6) pugen, mentre CiU baixa, és cert, però Artur Mas manté el favor del poble pel seu compromís amb Catalunya, tal i com reflecteixen les valoracions dels líders polítics. Només Junqueras, Herrera i Mas aproven. Fernández no aprova per molt poc.\nEspanya sembla que respongui amb un regalet molt ben embolicat a l'enquesta del CEO, que s'ha donat a conèixer avui, i que també dóna un augment en un punt al suport a la independència respecte el febrer. Un 55,6% de catalans votarien "SÍ", i només un 23,4% en contra. Reduir les administracions a canvi de millorar l'objectiu de dèficit, és el que es llegeix de la reforma de l'Administració que Espanya proposa com a "resposta".\nEspanya també recomana carregar-se entre d'altres: la Sindicatura de Comptes, l'Institut Català d'Energia, el Servei Meteorològic de Catalunya, el Centre d'Estudis d'Opinió, el Síndic de Greuges i, òbviament, les oficines a l'exterior. A més de reduir el Parlament. I sense parlar del català. Tot d'institucions representatives de Catalunya que proposen substituïr per homònimes dirigides des de Madrid com ara el "Defensor del pueblo"; ja saben, aquell que va denunciar al TC el que quedava de l'Estatut, després de passar pel ribot del PSOE i el PP. Perquè no comencen per carregar-se els Ministeris amb les competències traspassades?\nAixò seria i serà possible de fer en Parlaments artificiosos de Comunidades Autónomas fictícies, nascudes per posar aigua al vi a les Nacions que encara resistien passada la dictadura. Això, en un Parlament Nacional de debò com el nostre, no ho podem permetre.\nNo cal dir que l'enquesta del CEO no dóna altra lectura al procés que estem vivint que "Independència Sí o No". Els qui plantegen altres opcions per enterbolir, que s'ho facin mirar perquè el país es mou: la setmana que ve 34 entitats es reuniran per parlar de democràcia al Parlament, mentre que el poble ja es mobilitza per aplegar tot de persones agafades de la mà encadenades 400kms al llarg del Principat. Mirin-s'ho com vulguin, però més clar, l'aigua.\n21 de juny de 2013, 10.44 h\nEsperem....esperem que amb aquesta ASSAMBLEA deixen JA d´UNA les BATALLETES el MON NECESSITA UNA ALTRA REVOLUCIO i....TOTS, TOTS JUNTS LA SOCIETAT SANCERA JUNTS per el camí del SOCIALISME (fora els SOCIOLISTOS que a més han demostrat que son mes FRANQUISTES QUE ELS DEL P. P.) es millor que ENTRE TOTS trobeu la manera que TOTS TOTS siguen AMOS DE LES FABRIQUES ( si...algú s´ha de despedir SON AQUETS AMOS tant...tant....TANT QUE INCLUS MEREIXEN LA GUILLOTINA NOOOO PER FAVOR NO!!! busqueu cami... Llegir més\n21 de juny de 2013, 09.30 h\nEl que tenim que tancar a Catalunya es el forat negre de l'espoli, es segueix enviant a ecspaÑa tot el futur de Catalunya, día a día 50.000.000 d'euros.\nAquí hi ha força gent que passa FAM, morts a les cues de espera als hospitals, col.legits abarrotats d'alumnes a les classes amb barracons i que, si hi ha sort tenen un professor.\nEl nostre futur està mort les pròximes -com mínim- dues generacions.\nSi us plau, no seguim fent de putes, senyors "Ramonets" (llegir governants catalans) T... Llegir més


Fa uns dies ICV-EUiA tornàvem a posar en els mitjans de comunicació la necessitat de que en cas d’impossibilitat d’atendre els pagaments, el deute hipotecari quedi saldat amb l’entrega de l'habitatge hipotecat. Llàstima que com és un tema que toca als “poders” del país no ens van fer massa cas.\nEls i les que seguiu aquest bloc sabeu de les meves reflexions entorn la sagnia que bancs, caixes, immobiliàries i administradors públics han generat en la “generació més preparada” d'Espanya i Catalunya. La meva, la nostra, la “Generació Euríbor”. Em resisteixo a acceptar que la hipoteca pot ser una condemna per tota la vida.\nL'equació resultant d'especulació amb el sòl privat i públic + descontrol de taxacions + descontrol de l'oferta d'hipoteques en import, preus i durades + manteniment dels beneficis de promotors immobiliaris, constructors i financadors, ha estat igual a disbauxa en el mercat immobiliàri i sobretot sobreendeutament de les famílies que han accedit a l'habitatge en la darrera dècada.\nNo hem de perdre de vista que si Espanya té un problema relatiu d'endeutament públic, encara el té exponencialment més important d'endeutament privat; de famílies i empreses.\nDurant una dècada a Espanya es construïen més habitatges que a França, Alemanya i Itàlia junts. Fins a 800,000 habitatges en un any. Avui, entre 2008 i 2010 s’han iniciat a Catalunya uns 50.000 processos d’execucions hipotecàries. Per moltes famílies catalanes, el pagament de l’habitatge és el principal problema, després de l’atur. Les persones més vulnerables de la nostra societat estant pagant la crisi econòmica que han creat els bancs i el sector immobiliari, van tenir enormes beneficis durant una dècada construint habitatges en quantitats desmesurades i augmentant els preus exponencialment.\nEls bancs i caixes no només no han pagat cap factura pel desastre causat, sinó que han rebut ajuts de l’administració sense cap contrapartida. Que han rebut, per tant, ajuts de tots nosaltres via impostos. Que han rebut ajuts també de la gent que ells mateixos han contribuït a deixar sense llar, sense feina, endeutats i sense expectatives.\nPer nosaltres, ningú ha de quedar sense habitatge per culpa dels bancs, però és que moltes persones paguen doblement o triplement la crisi:\nPerquè han perdut la feina, perquè han perdut el seu habitatge i els estalvis que ja hi havíen destinat, i perquè s’han de fer càrrec d’un deute, fins i tot després d’haver perdut el pis. Deute que, possiblement, mai no podran pagar i que els pot fer pràcticament impossible estabilitzar de nou la seva vida. Això no és just i és abussiu. Si el Banc va accepatr que el pis valia X a l'hora de concedir una hipoteca ara no pot considerar que el mateix pis val X- el 50%. No pot ser que aquest diferència la paguin només les famílies.\nI em direu, a Catalunya què ha fet el Govern de la Generalitat davant d'aquest fet?\n1.- Incrementar el pressupost destinat a ajuts per evitar desnonaments.\n2. Crear l’oficina Ofideute amb la que l’administració ofereix un servei de mediació entre les famílies amb problemes i les entitats financeres.\n3. Negociar amb les entitats financeres acords per minimitzar el nombre de desnonaments.\nPot fer més? Si. Seguir fent tot això i continuar incrementant el parc d'habitatges públics i evitar el desnonament de les famílies en el cas d’execució hipotecària de l’habitatge habitual.\nPerò sobretot es fa necessària una modificació de l’actual marc legislatiu en matèria hipotecaria (de competència estatal) en els sentits següents:\n1.- Que doni garantia al ciutadà a l’hora de contractar un crèdit hipotecari, perquè no es comprometi un esforç superior al que la llar pot destinar per al pagament de la hipoteca, durant tota la vigència del crèdit. Al febrer de 2009 Joan Herrera va presentar una proposició de llei al congrés, encara no debatuda sobre el dret a l’habitatge, que aborda la qüestió del sobreendeutament, les clàusules abusives i els ingressos inembargables.\n2.- Percentatges màxims de finançament de la compra d’habitatges (80%).\n3.- Garantia de les operacions de finançament als compradors limitada al valor del bé hipotecat.\n4.- Limitar la responsabilitat econòmica en el retorn dels préstecs al valor de l’habitatge hipotecat, quan es tracti de l’habitual: Fer possible la dació en pagament amb alliberament de responsabilitat pel que excedeixi d’aquest valor. Joan Herrera va presentar una Proposició No de llei per a fer efectiva la dació en pagament, és a dir que amb l’entrega de l’habitatge es liquidi la totalitat del deute hipotecari. El resultat final del debat va ser l’aprovació, sense suport del PSOE, d’una esmena que obligava el Govern en que en el termini de 3 mesos a elaborar un informe sobre l’impacte econòmic d’aquesta mesura. Hores d’ara malgrat haver reclamat l’informe no tenim resposta.\n5.- Evitar el desnonament de les famílies en el cas d’execució hipotecària de l’habitatge habitual, amb introducció legal de la figura de substitució de la propietat pel lloguer temporal –fins a cinc anys- amb fixació d’un lloguer just.\nFinalment us vull recordar que en plena crisi econòmica, quan milers de persones no poden fer front al pagament del seu habitatge, el Congrés aprova una llei que facilita el desnonament exprés. Evidentment, el grup ICV-EUiA s’hi va oposar. S’ha de legislar per a donar major garanties als propietaris? Creiem que si, però garantint que aquelles persones que cauen en situacions d’atur i de risc d’exclusió no vegin agreujada la seva situació.\nÉs a dir, ni CiU ni PSC han col.laborat a resoldre la situació de ruïna a la que s’han vist abocades milers de persones i famílies, impedient el sobreendeutament i les clàusules abusives, establint ingressos inembargables o fent efectiva la dació en pagament.\nEn el cas de CiU, mentre diu estar a favor de la dació en pagament el que fa és pactar amb el PSOE el desnonament exprés o evitant que la Llei hipotecari es modifiqués en la línia del que us he plantejat.\nTot plegat, la veritat, no entenc que els que diuen ser garantia de suporta la família (CiU) o de polítiques de progrés (PSC) no apostin per resoldre el problema número 1 de moltes famílies catalanes i de Cornellà; Mantenir la seva casa.\ncrisi economia Generació euríbor habitatges


Hotel Czerwenka Zöbern Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Zöbern.\nKampichl 60, Zöbern, Zöbern, Àustria, 2871 - Veure al mapa\n"Very in-depth personal treatment od my concerns and wishes f..."\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Zöbern, Hotel Czerwenka és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Czerwenka també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Zöbern. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , instal.lacions de barbacoa, restaurant.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, telèfon, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com parc infantil, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Czerwenka.\nTots els tipus de viatgers (14) Parelles (2) Viatgers en solitari (9) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (4) Grups (9)\nAllotjaments a Zöbern


Idescat. Anuari estadístic de Catalunya. Superfície agrícola utilitzada (SAU). Per règim de tinença. Comarques i Aran, àmbits i províncies. Metodologia\nSuperfície agrícola utilitzada (SAU). Per règim de tinença. Comarques i Aran, àmbits i províncies. Metodologia\nLes dades de macromagnituds, superfície, maquinària i caps de bestiar, així com les de producció agrícola, ramadera i forestal\t, que s'actualitzen cada any, procedeixen del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural\t.\nLes dades de superfície es calculen a partir dels impresos de superfície municipal i dels inventaris agronòmics, contrastades amb dades dels productors i intermediaris de cada subsector. Les de producció s'obtenen d'aplicar els rendiments unitaris estimats de cada conreu a la superfície en producció.


"Viure bé sense nuclears” o, almenys, saber-ne les implicacions, Ecosistemes en Levante-EMV\n"Viure bé sense nuclears” o, almenys, saber-ne les implicacions\nLa companyia propietària de la central nuclear de Fukushima, Tokyo Electric Power, va començar ahir a abocar 11.500 tones d’aigua ‘lleugerament’ radioactiva al Pacífic, mentre el govern nipó anunciava el reforçament dels controls sanitaris de productes marins. Portem quasi un mes de rosari informatiu, de sotrac constant, mentre desenes de milers de persones es troben desplaçades de l’entorn de la nuclear malmesa pel tsunami del passat 11 de març. El debat nuclear torna a l’actualitat, i més encara, perquè menys d’un mes abans d’aquesta tragèdia el Ple del Consell dels Diputats i Consell de Seguretat Nuclear van permetre la renovació de l’explotació de la central nuclear de Cofrents, durant una dècada més, fins el 2021. Mentrestant, també s’acaben d’assabentar que l’energia eòlica es va imposar el mes passat i va esdevindre la principal font de subministrament energètic a l’estat al cobrir el 21% de la demanda elèctrica. No és impossible amb les renovables...\nTERTÚLIA CIENTÍFICA, DIMECRES\nActualitat informativa i també actualitat que requereix la implicació ciutadana. Demà, la Càtedra de Divulgació de la Ciència de la Universitat de València, amb la col·laboració de diverses entitats, proposa un debat rigorós a partir de les 19 hores a la cafeteria del centre Octubre (Sant Ferran, 12, València). Sota el títol ‘Lliçons nuclears: de Fukushima a Cofrents, hi intervindran en aquest Bar Científic integrat al cicle Innova’t: Fernando Sapiña, professor de Química de la UV, Antoni Montesinos, del depatament de Medi Ambient de CCOO-PV y en representació dels productors d’energia nuclear, entre ells, la central nuclear de Cofrents, Antonio González, del Foro de la Industria Nuclear Española.\nMANIFESTACIÓ ANTINUCLEAR, DISSABTE\nI la plataforma Tanquem Cofrents, integrada per diversos grups conservacionistes, convida a la ciutadania a una manifestació antinuclear el pròxim dissabte, la qual s’iniciarà a les 18.30h. a la plaça de Sant Agustí. M’agrada especialment la reflexió de William Colom, d’Acció Ecologista Agró: “Una vegada més la societat occidental ha rebut un dura lliçó d'humilitat contra la prepotència i la falsa creença de la infal·libilitat de la tecnologia nuclear. I, una vegada més, caldrà el sacrifici de vides humanes per tal de poder controlar la catàstrofe generada per aquest accident, a més de les que moriran i patiran les conseqüències de la radiació durant molts anys. I la declaració de 'zona cero’ en una enorme superfície de terreny al bell mig del Japó, on no es podrà viure durant molts anys”. Paga la pena assumir tot açò per a produir energia elèctrica? Plantegen els ecologistes.\nDijous pròxim, 7 d'abril, és el Dia Mundial de la Salut, per tant, una bona ocasió per plantejar-nos el model energètic que volem en relació amb la qualitat de vida actual i futura, com també la nostra responsabilitat. Tot i això, hi ha veus que encara troben arguments i xifres per defensar que la nuclear és, fins i tot, la via més segura per produir electricitat, com ara David Brown en The Washington Post (http://wapo.st/gF2UFM). El fet evident és la necessitat i l’obligació de dedicar temps a informar-nos en profunditat.


El Ral·li Osona torna dos anys després amb un nou recorregut | Osona.com\nEl Ral·li Osona torna dos anys després amb un nou recorregut\nLa prova manté els trams de la Vola i la Trona, i incorpora la Costa dels Gats, Fontfreda, el Coll de Mansa i la prova especial del Cobert\nper Osona.com, 2 de juliol de 2021 a les 15:55 |\nLa 51a edició del Ral·li Osona. | Josep M. Montaner\nEl Ral·li Osona torna a les carreteres osonenques dos anys després, ja que el 2020 es va d’haver de suspendre a causa de la pandèmia. La prova referent del calendari català arriba a la seva 52a edició aquest dissabte i diumenge, 3 i 4 de juliol, amb algunes novetats importants.\nUn total de 64 pilots hauran de fer 513,014 quilòmetres, dels quals 102,528 seran cronometrats. Comptarà amb sis trams cronometrats, amb 12 passades, entre les quals ja no s’hi inclou la de la Súper Especial al Circuit d’Osona que tant èxit ha tingut en les últimes edicions, ja que actualment es troba en obres. El Ral·li d'Osona, però, manté dos dels seus trams més emblemàtics: la Vola i la Trona. La resta són trams nous, tot i que ja s’havien utilitzat anteriorment en algunes edicions.\nLa sortida del ral·li es farà el dissabte a les 9 del matí, al Circuit d’Osona. L’arribada està prevista a la matinada del diumenge, cap a un quart d'una. La cerimònia del podi se celebrarà tant bon punt acabi la cursa.\nLa cursa presenta un altre al·licient, que permetrà gaudir del ral·li de ben a prop. El parc d’assistència es trasllada enguany al Circuit d’Osona, que passarà a ser el veritable centre neuràlgic de la prova.\nEl Ral·li, organitzat per l’Escuderia Osona, estarà dedicat a Ferran Moreno, cap d’oficials del club, traspassat recentment. Per això, la prova portarà el nom de Ral·li Osona Memorial Ferran Moreno Benito.\nEl gran favorit de la prova tornarà a ser, sens dubte, Albert Orriols (Escuderia Osona), ben posicionat en el campionat català absolut i asfalt, però amb una prova menys que els seus rivals. Una victòria en el Ral·li Osona li podria donar l’empenta necessària per situar-se líder dels dos campionats.\nPerò no ho tindrà fàcil. Al ral·li també hi participaran Eduard Pons (Baporo Motorsport), líder actual dels campionats català absolut i d’asfalt; Aleix Vila (Biela Club Manresa) i Joan Vinyes, el veterà pilot andorrà, campió d’Espanya en diverses ocasions.\nEsports, Albert Orriols, Escuderia Osona, Circuit d'Osona, motor, Ral·li Osona


Renda Vitalícia Immobiliària – Grupo Retiro\nRenda Vitalícia Immobiliàriaadmin_newgr2020-11-22T19:47:21+00:00\nLa seva jubilació mereix tots els avantatges i plenes garanties legals Com pot casa seva solucionar els problemes econòmics? La manera de convertir el seu habitatge en el mejor Plan de Pensiones\nQuè és la Renda Vitalícia Immobiliària?\nLa Renda Vitalícia Immobiliària és un contracte, formalitzat en escriptura pública davant Notari, mitjançant el qual la Gent Gran perceben una renda mensual durant la resta de la seva vida, a canvi de la venda de la nua propietat del seu habitatge, però mantenint en tot moment el dret d’ús i gaudi de la mateixa.\nÉs a dir, la Persona Gran conserva l’usdefruit vitalici del seu habitatge, es garanteix de per vida el cobrament d’una renda mensual i s’allibera per sempre de determinades despeses de l’habitatge, com són l’IBI o contribució, les derrames extraordinàries de la comunitat i l’assegurança de continent de la llar.\nTant el Valor de l’immoble com l’Esperança de Vida de la Persona Major (d’acord a l’edat i sexe del rendista, i segons les Taules oficials de l’Institut Nacional d’Estadística i de la Direcció General d’Assegurances), determinen les quotes mensuals que la persona Major percep.\nPer tant, és el producte destinat a la Gent Gran amb el qual s’obté una renda vitalícia mensual molt més elevada que la que es pot percebre amb una Hipoteca Inversa, aconseguint el complement idoni a la seva pensió de jubilació.\nRequisits necessaris per contractar-la\nÚnicament cal tenir més de 65 anys i ser propietari d’un habitatge. Si la casa té alguna càrrega pendent també serà possible la seva contractació, si bé dependrà de la quantia d’aquest deute. Pot ser contractada per 1 o 2 titulars.\nCàlcul: la quota mensual a percebre amb una renda vitalícia dependrà principalment del Valor de l’Immoble i de l’Esperança de Vida de la Persona Major, calculada aquesta última d’acord a l’edat i el sexe del Rendista, i d’acord amb les Taules Oficials de l’Institut Nacional d’Estadística i de la Direcció General d’Assegurances. Com més gran sigui el valor de l’habitatge i l’edat de la / les persona / es contractant / s, més gran serà la renda mensual a percebre.\nD’altra banda, cal considerar el valor de l’ús i gaudi del seu habitatge, ja que la utilització de la mateixa que Vostè es reserva de per vida té un preu de mercat. Aquest import és equiparable a la quantitat total que al llarg de la seva Esperança de Vida representaria el lloguer d’un pis de les mateixes característiques i ubicació que el seu habitatge.\nNormativa legal: La Renda Vitalícia està recollida en el nostre Codi Civil des de 1889, exactament en els seus articles 1.802 a l’1.808, de manera que es tracta d’una figura jurídica de gran arrelament en el nostre ordenament.\nCom Funciona una Renda Vitalícia Immobiliària?\nQuan una Persona Gran contracta una Renda Vitalícia Immobiliària, ven la nua propietat del seu habitatge a canvi del cobrament d’una renda mensual vitalícia o temporal, segons li convingui, i reservant-se el dret d’usdefruit vitalici sobre l’habitatge.\nPer tant, el dret de propietat de la casa es desglossa en dos conceptes jurídics, com s’explica en el següent esquema.\nTipus de Rendes vitalícies\nRenda Vitalícia Clàssica: és l’operació més freqüent. La Persona Gran percep a canvi de la venda de la nua propietat del seu habitatge, una renda mensual amb caràcter vitalici, i reservant-se a la vegada el dret d’usdefruit de la mateixa durant tota la seva vida.\nRenda Temporal Clàssica: en aquesta modalitat, la Persona Major manté, igual que en l’anterior, l’usdefruit de l’habitatge de per vida, però, el cobrament de les Rendes mensuals es farà durant un determinat termini (7, 10, 12 , 15 anys, etc.).\nRenda Vitalícia o Temporal Fora de la Llar: la Persona Major renúncia a el dret d’ús i gaudi sobre l’habitatge, per tal d’obtenir un important increment en la renda a percebre mensualment que li permeti costejar-se el pagament de la Residència / Centre de Majors que triï.\nA més, en tots els anteriors tipus de rendes podrà sol·licitar una bestreta de capital o disposició inicial.\nSi vostè prefereix vendre la nua propietat a canvi d’un pagament únic de capital a la signatura de l’Escriptura, consulteu el nostre producte de Venda de Nua Propietat\nRecordeu que totes les modalitats estan disponibles tant per a un com per a dos titulars (ex. Matrimoni, germans, etc.).\nAvantatges i Garanties de Contractar una Renda Vitalícia Immobiliària\nEls avantatges d’una Renda Vitalícia Immobiliària són nombroses per la Gent Gran:\nRebre una renda vitalícia mensual, és a dir, durant tota la seva vida, augmentat el seu poder adquisitiu de manera significativa, el que repercutirà en la millora de la seva qualitat de vida.\nMantenir el total ús i gaudi del seu habitatge, en les mateixes condicions en què la venia utilitzant com a propietari. Rendibilitzarà el seu patrimoni immobiliari sense necessitat de renunciar a l’enorme avantatge que suposa seguir vivint a casa seva.\nDeixarà de pagar per sempre determinades gastos del inmueble: el Impuesto de Bienes Inmuebles (Contribución), las derramas extraordinarias de la Comunidad y el seguro de continente de la vivienda.\nFormalitzar l’operació no li suposarà cap cost, ja que No haurà d’assumir cap de les despeses, honoraris professionals i impostos que es generin per la constitució de la Renda Vitalícia Immobiliària.\nFiscalitat de la Renda Vitalícia: gaudeixi de l’excel·lent tractament fiscal de les rendes vitalícies, ja que els majors de 70 anys tenen exempt de tributació el 92% de les quantitats mensuals que perceben a través d’aquest producte. A més, si la Renda Vitalícia Immobiliària es constitueix sobre un habitatge habitual, a l’ésser el contractant major de 65 anys, la venda de la nua propietat del seu habitatge no té cap repercussió en el seu IRPF. En definitiva, la fiscalitat de la renda vitalícia és immillorable.\nA més, si en un futur Vostè desitja traslladar-se a una Residència / Centre de Majors, pot renunciar al dret d’usdefruit, començant a percebre a partir d’aquest moment una nova renda mensual que serà superior a la que estigués cobrant fins a aquesta data, o bé llogar l’habitatge si vostè ho prefereix.\nPerò potser la major avantatge, són les plenes garanties de les Rendes Vitalícies:\nLa Renda Vitalícia es formalitza davant Notari, en una escriptura pública que queda inscrita en el Registre de la Propietat on Vostè seguirà constant com a titular del 100% de l’usdefruit del seu habitatge.\nEn l’Escriptura s’estableix una Condició Resolutòria, que és la màxima garantia legal per a l’hipotètic cas d’impagament de les Rendes, d’acord amb la qual la Persona Gran recuperaria la plena titularitat de l’habitatge sense haver de tornar les quantitats ja percebudes.\nA més, podrà estar plenament tranquil ja que comptarà amb l’assessorament i el suport permanent de GRUPO RETIRO, empresa pionera i líder a Espanya des de 1996 en la gestió de rendes vitalícies Immobiliàries sobre habitatges de Gent Gran. També li podrem ajudar amb els nostres serveis complementaris d’assessorament per a la recerca de Residències de Tercera Edat / Centres de Gent Gran, empreses d’Assistència / Atenció a Domicili, Complexos Residencials / Apartaments per a Majors, Assegurances de rendes Dineràries, etc. i, per descomptat, de forma totalment gratuïta.\nPer a dubtes sobre aquests o altres punts, o si desitja contractar una renda vitalícia, consulteu-nos sense compromís el seu cas particular.


La Fundació Deixalles ajuda a trobar feina a un total de 271 persones\nL'entitat augmentà l'any 2006 en un 16% la seva seva plantilla\nCarme Moreno | 30 juny 2007\nUn total de 271 persones aconseguiren un lloc de feina l'any passat gràcies a la Fundació Deixalles, que augmentà d'un 16% la seva plantilla. D'aquests treballadors, un 60 per cent prové de col·lectius en situació de risc o d'exclusió social. Aquestes 271 persones foren contractades per la mateixa entitat o bé per algunes de les empreses amb què compta la xarxa de la fundació, segons explicà ahir el seu director general, Antoni Pons, durant la presentació de la memòria d'activitats de 2006. Un dels objectius principals de la Fundació Deixalles és la inserció sociolaboral de col·lectius de risc o en situació d'exclusió. Així, un 47% dels treballadors de les plantes de reciclatge i selecció d'envasos contractats per aquesta entitat són immigrants.\nEl president de la patronal de la petita i mitjana empresa (Pimem), Francesc Horrach; i el director de Càritas a Mallorca, Antoni Garau "que integren el patronat de la Fundació Deixalles" destacaren ahir la feina de la fundació al llarg dels seus vint anys, i assenyalaren que «hem fet costat a un somni que tingueren els seus promotors», que foren el difunt bisbe Teodor Úbeda i el primer president de la Pimem, Demetrio Peña. L'any passat, la mitjana de la plantilla de la Fundació fou de 252 treballadors. L'entitat impartí formació sociolaboral a 291 persones amb risc sociolaboral, que procedien del seu gabinet d'orientació laboral. Aquest gabinet, que funciona a Palma, Felanitx, Capdepera, Sóller i Eivissa, atengué un total de 574 persones el 2006.\nSegons explicà ahir el director general de la Fundació Deixalles, els tallers dels quals disposa l'entitat permeten que cada usuari dugui a terme un itinerari individualitzat, per mitjà de la participació en tallers de recollida i manipulació de residus que imparteix la fundació per facilitar l'inserció en el món laboral. «No hi ha res de millor que impedir que una persona que va cap a un procés de marginació, tengui uns deures i un sou; feim una política de previsió», concretà Pons. Els responsables de la Fundació Deixalles també tenen una vocació internacional i, des de fa anys, treballen de manera solidària amb El Salvador i Veneçuela, amb projectes de recollida selectiva de residus: «És una manera de lluitar contra la marginaciò i la pobresa en aquells països, que ho necessiten més que nosaltres», indicaren en la presentació de la memòria de 2006.


COSA by Petiso - 19-3-2008\nProgramació del dia 19-3-2008\nNomés a partir de la data 19-3-2008\n10:32 (k3) La fortalesa oculta\nLA FORTALESA OCULTA (La forteresse suspendue)\nCada estiu, la canalla dels campaments d'ambdues ribes de Black Lake es declara la guerra. Més que un joc es tracta d'una rivalitat real entre els rics que fan vacances al campament nord i els més modestos que estiuegen al campament sud. Julien, un noi del camp sud, és el cap dels indis. Està enamorat de Sarah, una noia del camp nord el germà de la qual, Marc, és el cap dels conqueridors. Cada tarda, Julien i Sarah es troben d'amagat. Parlen de la vida i de les seves rivalitats inevitables. Aquest estiu, els conqueridors han decidit infringir les "lleis marcials" tradicionals. De fet, Marc sent que, amb totes les normes acceptades pels dos clans per tal de "civilitzar" la competició, no pot donar curs al seu talent militar. El cas és que els conqueridors no tenen gaire èxit perquè els manca estratègia i imaginació. Fins i tot amb les "armes ecològiques" de Michael, l'inventor de la colla, acaben sortint escaldats. Per exemple, quan Michael convenç la resta de fer explotar un globus ple de borinots damunt la fortalesa índia, i és que els insectes no ataquen només els indis! En un rampell de desesperació, Marc captura un soldat enemic i el tortura. És així com descobrirà l'existència d'un "traïdor" entre els conqueridors.\nDirector del guió: Roger Cantin\nDirector de fotografia: Allen Smith\nMuntatge: Simon Sauvé\nDisseny de producció: Jean Bécotte\nDisseny de vestuari: Francesca Chamberland\nMaquillatge: Nathalie Trépanier\nSo: Christian Rivest\nActors principals: Matthew Dupuis (Marc), Roxane Gaudette-Loiseau (Sarah), Jérôme Leclerc-Couture (Julian), Jean-Philippe Debien (Rollo), Charli Arcouette-Martineau (Suzie), Laurent-Christophe de Ruelle (Michael's Brother), Jérémy Gagnon (Mario), Carmina Sénosier (Marie-Ange)\nUna producció de Rock Demers, Chantal Lafleur\n18:33 (tv3) FX2: Efectes especials\n22:00 (300) Pirata\n23:38 (300) Ocults a Amèrica\nOCULTS A AMÈRICA (Hidden in America)\nProducció: Showtime Networks, Citadel Entertainment i The End Hunger Network, 1996 (anglès)\nDirecció: Martin Bell\nGuió: Peter Silverman i Michael De Guzman\nFotografia: James R. Bagdonas (color DeLuxe)\nMúsica: Mason Dacing\nIntèrprets: Beau Bridges (Bill Januson), Bruce Davison (doctor Millerton), Shelton Dane (Robbie Januson), Jena Malone (Willa), Jeff Bridges (Vincent), Frances McDormand (Gus)\nBill Januson és un home vidu que es troba sol per pujar els seus dos fills i s'ha quedat sense feina. El metge que atén la seva filla malalta li ofereix ajuda però ell és massa orgullós per acceptar-la i farà mans i mànigues per demostrar als fills que se'n pot sortir i tirar endavant tot sol.\n02:11 (tv3) El tresor perdut\nEL TRESOR PERDUT (Lost treasure)\nProducció: Cinetel Films, 2003 (Estats Units)\nDirecció: Jay Andrews i Jim Wynorski\nGuió: William Monroe i Keoni Waxman\nFotografia: Andrea Rosotto (color)\nIntèrprets: Stephen Baldwin (Bryan McBride), Nicolette Sheridan (Carrie), Coby Ryan McLaughlin (Carl McBride), Hannes Jaenicke (Ricaro Atterra), Jerry Doyle (detectiu Walker), Mark Christopher Lawrence (Danny G)\nCarl McBride és un policia que troba accidentalment un antic plànol d'una illa. El germà de Carl, Bryan, és cartògraf, i li explica que en realitat és el mapa d'un tresor amagat. Una organització criminal perseguirà els germans per apoderar-se del mapa.\n03:48 (300) Ocults a Amèrica\nEntrevista amb Uriel Bertran, diputat ERC al Parlament / membre Esquerra Independentista. Amb diversos convidats experts debatrem sobre si el suïcidi assisitit ha de ser un dret. I connectarem amb Marta Casagolda per assistir a la plantada d'arbres per celebrar els 25 anys de Catalunya Ràdio. A la secció de la denúncia coneixerem Mercè Comas i Assumpció Rius, a més d'altres dones, amb qui parlarem de la Llei de dependència. Finalment, anirem a sofàs amb Jordi Llavina i Martí Gironell per parlar de la novel.la d'un best seller.\nEl dimecres ens visita al TVist el pilot d'Honda Carles Checa. Amb ell xerrarem de la seva carrera professional i veurem com es va tirar en paracaigudes amb una de les nostres reporteres, la Laia Ferrer. A més a més el Dario Porras ens ofereix una nova secció dins del marc dels 25 anys de TV3. Amb ell recordarem els cantats més divertits que han passat per la casa. I moltes coses més, així que no t'ho perdis.\n14:21 El medi ambient - Revegetar pedreres\n15:46 Cuines - Fetge gras i caviar\n15:53 Lo Cartanyà - Lourdes\nLa Maria i el Cartanyà se¿n van a Càceres perquè la mare d'en Miquel s¿ha mort. A la sala de vetlla, el Miquel confessa al seu fill un secret: el Cartanyà té una germana. Sense el Cartanyà, el poble s'ha tornat un lloc idíl·lic: l'Anselmo i el Garretó ja no discuteixen, la Tilda i la Bordonida s'entenen, tothom està guapo...\nEls actors Roger Coma i David Selvas passen per "El Club" per parlar-nos de l'obra de teatre que interpreten junts i que porta per nom "En cualquier otra parte". La parella que ens comentarà l'actualitat del dia està formada pels periodistes Helena Garcia Melero i Jordi Basté. I a "El programa de la teva vida" repassarem amb el Víctor Amela els programes que han marcat la història de TV3. Aquest dimecres parlarem de les sèries. I el cuiner Nando Jubany ens explicarà com fer crema de Sant Josep.\n18:33 Cine de cine - FX2: Efectes especials\n20:24 Bocamoll - Cap. 72\n21:49 No em ratllis! - Cap. 41\n22:51 Sis a traïció - Cap. 49\nParticipen en aquesta edició del "Sis a Traïció": Tània Sarrias Pere Barthe Francesc Mauri Joan Massotkleiner Toni Sevilla Justo Molinero\n23:53 La nit al dia - + info\nEl convidat d'avui de La Nit al Dia és: - Josep Maria Espinàs, escriptor i editor\n01:26 Vic Mackey - Tornar a començar\n02:11 Pel·lícula - El tresor perdut\n07:00 Llegendes del mar - La cerca del rei lambo\n07:25 Llegendes del mar - Onades d'or i argent\n07:52 Un món en perill: Trilogia de Kenya - Els òrfes de tsaro\n08:46 La selva profunda - La bèstia interior\n09:41 A la recerca de la felicitat - Mali\nMali: "Això és el paradís. Aquesta és casa meva. I és molt gran." Al cap de 8 anys, Diko, el nòmada, torna al Sàhara amb la seva família. Es tracta del seu desert, i vol tornar a ser lliure.\n10:36 Les costes d'Europa des del cel\n10:43 Les costes d'Europa des del cel\n10:52 Paisatges de Grècia - Delfos i el santuari d'Apol·lo\n11:16 Viatge al Planeta Terra - Mars d'herba\n12:12 60 minuts - Iraq: casa meva, la vostra guerra\n13:09 segle xx - El dia que es va estendre el pànic a Amèrica\n14:25 Què m'has dit! - Què és un cullerot?\n14:29 In situ - In Situ Redux DANI MATEO "Serps"\n14:33 Futbol int.\n15:01 Túrmix clàssics - Cap. 13\n15:29 Món animal: escenari del crim - L'assassí de l'Àfrica\n16:25 Alto Tajo, labor de un gran rio\n17:08 Thalassa - Gambes i llatines\nGambes i llatines\nMontserrat: l'illa volcà L'illa de Montserrat, abans allargava la seva bonica silueta de minúscula colònia britànica per les aigües de color turquesa del Carib. Però ara res no és com abans, abans de l'erupció del volcà de Montserrat el 1997. Una tercera part de l'illa encara és verda i exuberant: la resta és a sota de la cendra grisa, classificada com a zona prohibida. Gambes i llatines A Xàbia veurem com els pescadors ajuden a recuperar la vela llatina.\n17:51 El medi ambient - Reutilitzar i reciclar les piles\n17:54 El medi ambient - Com s'alimenten els flamencs\n17:59 Mons perduts - Els guerrers del mar\nEls guerrers del mar\nA Papua, zona de transició entre les illes d'Indonèsia i les d'Oceania, serem testimonis dels rituals d'iniciació dels tolai. Unes proves doloroses certifiquen la maduresa dels iniciats i els permet de practicar la pesca i la navegació. Veurem com recol·lecten el nyam, un tubercle bàsic en l'alimentació dels illencs, i els rituals d'emmagatzematge i consum que revelen una societat matriarcal als clans de Papua.\n18:52 Paisatges de Grècia - Delfos i el santuari d'Apol·lo\n19:18 Tot un món - Cap. 206\nLa Simona Scrabec és una escriptora eslovena que va venir a viure a Catalunya per amor fa quinze anys. Ha traduït diversos llibres de l'eslovè al català i del català a l'eslovè i ha escrit una tesi sobre els marcs identitaris a Centreeuropa. Ella defensa la interculturalitat com un factor positiu i alerta del perill que des del poder es vulgui protegir la població i al final se l'acabi deixant en un món tancat en si mateix. La Simona coneix bé vuit idiomes i és l'encarregada de fer la presentació del llibre d'un escriptor croat, traduït per una altra dona eslovena i presentat a Barcelona en català, tot un exemple d'interculturalitat.\n19:22 Tot un món - Cap. 207\n20:25 Territori Dansa - 46, Rue de Delleville\n20:28 Territori Dansa - Violet\n20:37 Diari d'un ós\n21:32 quèquicom - Fòrmula 1\n22:58 Silenci? - + info\nJove, amb talent, amb una vida apassionada i una mort prematura. Això, que podria ser la descripció d'un heroi romàntic, és un petit resum de la curta vida de Heath Ledger, l'últim nom il·lustre que s'ha incorporat a la llarga llista de joves cadàvers de la cultura pop. Juntament amb aquest actor americà, cal incloure-hi un altre jove desaparegut fa poc en circumstàncies fosques: l'actor Brad Renfro. Aquest reportatge de "Silenci?" repassa la vida i miracles d'un llistat de persones famoses que inclou des de James Dean fins al mateix Ledger, passant per músics com Ian Curtis, Kurt Cobain i Elliott Smith, i artistes com Basquiat o Keith Haring.\n23:25 Loops! - Cap. 121\nAquest dimecres, a "Loops!": Yelle i Robyn, el pop femení més colorista; els falsos documentals musicals, els "mockumentaries", i el pop ocupa el Centre d'Art Santa Mònica. Desvergonyides i amb aspecte naïf. Així són les noves dives del pop amb les que hem parlat aquesta setmana, la francesa Yelle i la sueca Robyn. El seu pop atrevit i colorista les ha convertit en autèntiques icones pop amb personalitat, en capdavanteres d'una nova onada musical femenina, amb detalls electrònics tal i com fan altres cantants com Roisin Murphy o Goldfrapp. Aquest dimecres, a "Loops!", us oferirem totes les claus de la nova feminitat del pop.\n23:55 Loops! Concert - RUFUS WAINWRIGHT (FIB)\nRUFUS WAINWRIGHT (FIB)\nI, a "Loops! Concert", el directe de Rufus Wainwright És el nou ídol de mites de la música com Elton John o Neil Tennant de Pet Shop Boys. Diuen d'ell que és un dels millors lletristas i intèrprets del pop actual. Parlem de Rufus Wainwright, un artista que s'ha convertit en un visitant assidu del nostre país. El podrem veure a la propera edició del Primavera Sound, i dimecres a la nit al Loops Concert, enl'actuació que va oferir en un altre festival, el Festival Internacional de Benicàssim, on presentava el cinquè disc, "Release The Stars". No us perdeu el directe de Rufus Wainwright al FIB 2007!\n00:26 Cànon Mites - Walking the Bible\n01:20 Paletes - Manet: model amb gat negre\n01:49 Loops! Concert - Fòrmula 1\n02:17 Loops! Concert\n03:03 Silenci? - + info\n03:28 Loops! - Cap. 121\n03:56 Loops! Concert - RUFUS WAINWRIGHT (FIB)\n04:23 Túrmix clàssics - Cap. 16\n04:50 Túrmix clàssics - Cap. 13\n05:18 Loops! Concert - Hallstatt\n05:44 Paisatges de Grècia - Delfos i el santuari d'Apol·lo\n06:08 Loops! Concert - Els guerrers del mar\n07:04 Els barrufets - El paradís barrufat / L'abominable bèstia de la neu\n07:28 Els barrufets - La font de la barrufajoventut\n07:55 Les Tres Bessones - Les tres bessones i la rateta que escombrava l'escaleta\n08:24 Què hi ha, Scooby-Doo? - Un simi espacial al Cap Canaveral\n08:48 Hattori el ninja - En ain.no es canvia la roba/manejacorbs/no enganyi\n09:13 Doraemon - El forat eliminadeixalles / Hana-Chan, la cria d'elefant\n09:37 Doraemon - Els adhesius dels senyals de transit/la fletxa per\nEls adhesius dels senyals de transit/la fletxa per\nEls adhesius dels senyals de trànsit - La fletxa perseguidora\n09:57 Doraemon - El coet del desig de tanabata\nEl coet del desig de tanabata\nEl coet del desig de Tanabata - Les tiretes per trencar i reparar\n10:16 Doraemon - La pintura de la maledicció/el llibre de diorama\n10:32 K QMENCI ! - La fortalesa oculta\nLa fortalesa oculta\n12:02 Club Super3\n12:02 Patates i dracs - Nostradumbo\nEl gran Nostradumbo ha anunciat que s'acosta un meteorit que impactarà amb el castell. En Merlí, amb el seu telescopi, ha confirmat l'auguri. Només hi ha una solució: desviar-lo, i si és cap a la cova del Drac, encara millor, pensa el Rei Hugo. En Merlí ja té la catapulta preparada...\n12:10 Patates i dracs - Gargots submarins\nEn Maurice De La Mer, gran submarinista, ha salvat l'Hugo, que estava a punt d'ofegar-se. El Rei, seguidament, l'ha animat a capturar el Drac per exhibir-lo al seu parc temàtic del món submarí. Atrapat dins d'una gàbia al fons del llac, el pobre Drac haurà de confiar en la Melody, en Riri i en Juju...\n12:21 Rei - Els pirates de l'illa del forat\nEls pirates de l'illa del forat\nEn Xiroi, tot remenant el gínyol transmutador d'en Vernon, ha fet que el castell d'en Russell es tornés de pa de sègol. Ara en Bob Filat l'amenaça que si no li dóna la corona, els seus micos de roca s'ho cruspiran tot. En Xiroi ha fugit amb els pirates de l'Illa del Forat i és l'únic que pot salvar el castell! Com s'ho faran per convence'l que torni?!\n12:46 La màgica Do-Re-Mi - El festival de les bruixes\n13:17 Rantaro - La competició de Shurikens / El menú cremat\n13:52 El detectiu Conan - El cas de l'assassinat de la trobada de fans de Holmes (1)\n14:16 Inuyasha - El sofriment de la Sango i la vida d'en Kohaku\n14:41 La federació de lluita dactilar - Torneig d'estiu. Quarts de final. La Wasabi contra el senador Calavera\n14:47 Dawson's creek - Penúltim\nS'acosta el final del curs escolar i Dawson i els seus amics volen anar cadascú pel seu camí. Direcció: Michael Lange Guió: Diego Guitierrez & Jonathan Kasdan\n15:30 El món perdut - La profecia\n16:15 Tots cinc - Intervenció\n16:59 Curiositats del món animal - Dofins\n17:13 Pepa, la porqueta - Cap. 33\nAvui el pare es vol emportar tota la família a fer un volt en cotxe. Però el cotxe està molt brut, i la mare diu que, abans d'anar enlloc, l'han de rentar! La Pepa i en Jordi també hi ajudaran. Faran servir aigua, esponges i, sobretot, la mànega del jardí! Rentar el cotxe és molt divertit i, a més, segur que es fan un munt de bassals de fang! Ai, quin merder!\n17:20 Tork - Sols al bosc\n17:33 Una mà de contes - Ens canviem les potes ?\n17:42 Explica'm un conte - El gat que es pensava que era un llimac\n17:52 Tinc un coet - Adéu a la cafeteria d'en Joe\nAdéu a la cafeteria d'en Joe\nEls germans Ducky han obert un restaurant per fer la competència a la Cafeteria d'en Joe, que és on treballa la Maya. Perquè no es quedi sense feina, en Vinnie i en Coet estan decidits a fer tancar el restaurant dels Ducky. L'única pega és que el menjar que donen és fantàstic! Com s'ho faran per no caure en la temptació i no decebre la Maya?!\n18:10 Els quatre fantàstics - Espoliació\n18:35 Espies de veritat - La mascota maligna\n19:00 Keroro - L'espectacle d'en Keroro! A formar! / El club de periodisme contraataca! A forma\nL'espectacle d'en Keroro! A formar! / El club de periodisme contraataca! A forma\nDesprés del ressorgiment del pla d'invasió, en Keroro ha decidit organitzar un espectacle per fer-se famosos i imprescindibles en els mitjans de comunicació de Pokopén. Però els del club de periodisme no es pensen quedar de braços plegats! Tenen clar que els han de seguir de molt a prop per desemmascarar-los. La invasió torna a ser l'objectiu!\n19:25 Keroro - Viatge als misteris del passat! A formar! La festa dels cirerers florits! A form\n19:49 Tots cinc - Tocant fons\n20:31 Samantha ups! - La Samantha a la discoteca. Primera part\n20:36 Samantha ups! - La Samantha a la discoteca. Segona part\n20:43 El món perdut - L'escollit\n21:30 La pitjor setmana de la meva vida - Dimecres\n22:00 Pel·lícula catalana - Pirata\n23:38 Pel·lícula - Ocults a Amèrica\nOcults a Amèrica\n01:13 La pitjor setmana de la meva vida - Dimarts\n01:43 La pitjor setmana de la meva vida - Dimecres\n02:13 Dallas - Aposta fort, Sue Ellen!\nSue Ellen vol comprometre JR ficant-se en un negoci de roba eròtica. Ellie i Clayton comencen a tenir friccions després que ella ha tingut un primer contacte pertorbador amb el misteriós Wes Parmalee.\n03:00 Dallas - El rei que va ser i serà\nEllie se sent atreta irresistiblement a l'habitació de Wes Parmalee i fa una descoberta sorprenent que encara la trasbalsa més. JR se sent atrapat entre dos focs: la campanya de Sue Ellen per fer-li perdre els nervis i els problemes de l'empresa.\n03:48 Pel·lícula - Ocults a Amèrica\n05:25 Dallas - Retorn a Camelot (part 1)\n06:12 Dallas - Retorn a Camelot (part 2)


Trump assegura que la resposta militarno és la «primera opció» a Corea - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTrump assegura que la resposta militarno és la «primera opció» a Corea\nEl president dels EUA ha mantingut converses amb els dirigents de la Xina, el Regne Unit i Austràlia sobre la qüestió nord-coreana\nEl president nord-americà, Donald Trump, ahir efe\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, va dir ahir, després de parlar amb el seu homòleg xinès, Xi Jinping, que la resposta militar davant les creixents amenaces de Corea del Nord no és la seva «primera opció», encara que va deixar la porta oberta a aquesta possibilitat.\n«No tolerarem el que està passant a Corea del Nord», va comentar Trump als periodistes abans de marxar cap a Dakota del Nord, on tenia previst promoure el seu pla de reforma fiscal. A més, el president va detallar que la seva conversa amb Xi sobre la situació a Corea del Nord havia estat «molt, molt franca». «Crec que el president Xi està d'acord amb mi al 100 per cent. Tampoc vol veure el que està passant allà (a Corea del Nord)», va precisar Trump.\nAl mandatari xinès «li agradaria fer alguna cosa» sobre aquesta qüestió. «Veurem si podrà fer-ho o no», va afegir Trump.\nPreguntat sobre si està considerant una acció militar després dels recents assajos nuclears i els llançaments de míssils per part del règim de Pyongyang, Trump va respondre: «Veurem què passa. Francament, aquesta no és la primera opció, però veurem què passa». Després del test nuclear del cap de setmana passat, en què el règim de Kim Jong-un va assegurar haver provat la seva bomba atòmica més potent fins ara, Trump va indicar que avaluava suspendre el comerç amb qualsevol país que faci negocis amb Pyongyang, i va insinuar que no descarta un atac a Corea del Nord.\nMentrestant, el secretari de Defensa dels EUA, James Mattis, va prometre una «gran resposta militar» davant «qualsevol amenaça» de Corea del Nord als territoris del país, inclosa l'illa de Guam, o als seus aliats.\nLa Casa Blanca va informar ahir que Trump havia mantingut dimarts converses telefòniques amb els primers ministres del Regne Unit, Theresa May; i Austràlia, Malcolm Turnbull; ambdues per tractar les preocupacions sobre Corea del Nord.\nEn la conversa amb May, Trump va reiterar que «no és el moment de parlar amb Corea del Nord, i va deixar clar que totes les opcions» per defensar els EUA i els seus aliats són sobre la taula, d'acord amb la Casa Blanca.\nPer la seva banda, durant la conversa amb el seu homòleg australià, Trump va reafirmar el seu compromís de defensar el país, els seus territoris i els aliats «per mitjà de totes les capacitats diplomàtiques i militars disponibles».\nPer la seva banda, el president de Rússia, Vladímir Putin, va dir ahir que no cal arraconar Corea del Nord, i va reiterar la postura de Moscou que les sancions contra el règim de Pyongyang no ajudaran a resoldre els problemes a la península coreana.\n«No cal deixar-se portar per les emocions i arraconar Corea del Nord», va dir el cap del Kremlin, al final d'una reunió amb el president sud-coreà, Moon Jae-in.


Les dues localitats lleidatanes que desinfecten els seus carrers\nMollerussa i Alcarràs netegen la via pública amb productes desinfectants\nRecorden que cal que segueixi les mesures adoptades per fer prevenció de l'expansió de la malaltia\nper Redacció 18/03/2020 14:50h\nL'Ajuntament de Mollerussa, a través de l'empresa encarregada, ha intensificat aquesta setmana la neteja de la via pública amb productes desinfectants específics com a mesura de prevenció per frenar l'expansió del coronavirus. Així mateix, també s'està procedint a la neteja amb productes desinfectants dels diferents equipaments municipals, tot i que romanen tancats des de dijous quan se'n va suspendre l'activitat.\nEl consistori recorda que tot i la suspensió de la 148a Fira de Sant Josep, aquest dijous és festiu local, motiu pel qual l'obertura dels establiments comercials autoritzats es farà com si es tractés d'un diumenge. D'altra banda, des de l'Ajuntament es recorda a la població que cal que segueixi les mesures adoptades per fer prevenció de l'expansió de la malaltia. Així mateix, es fa una crida per seguir fent un aïllament domiciliari responsable i fer un ús restringit de la via pública només en els casos determinats per Salut.\nS'ha activat el servei Ajude(M)ollerussa\nCal recordar que des de l'Ajuntament s'ha activat un servei, Ajude(M)ollerussa, per assistir a les persones vulnerables, siguin persones grans o col·lectius de risc, afectades per les mesures adoptades per la Generalitat amb l'objectiu de prevenir l'expansió del coronavirus. La voluntat és coordinar l'ajuda que aquest col·lectiu pugui necessitar i fer-ne les derivacions als serveis adequats sempre aplicant els protocols vigents per tal d'evitar riscos de contagi.\nAlcarràs també se suma a la neteja\nPer la seva banda, des d'aquest dimecres i cada jornada si la climatologia ho permet, operaris dels serveis municipals d'Alcarràs procediran en horari diürn a la desinfecció de carrers i places de la vila amb un viricida innocu per les persones, 100% biodegradable i que actua per contacte.\nAquesta tarda està previst actuar de nou amb equips que esmicolen el viricida cap al terra i, en paral·lel i com ja s'ha fet aquest matí, la brigada municipal continuarà dispersant el viricida per les voreres. Tot i tractar-se d'un producte innocu, es recomana les persones no sortir al carrer durant els quinze minuts posteriors a la desinfecció. «El producte actuar per contacte, la seva eficàcia està contrastada i elimina virus i bacteris. Ja vam fer una primera desinfecció aquest diumenge; avui, de nou tornem a fer-ho i repetirem cada dia en horari diürn si la climatologia ho permet. Hem de fer tot el que està al nostre abast», explica Manel Ezquerra, alcalde d'Alcarràs.\nNou municipi del Segrià amb un infectat de coronavirus\nUs avorriu a casa? L'ajuntament del Pallars que planteja activitats per a fer a casa!\nPla d'Urgell Segrià Alcarràs Ajuntament de Mollerussa Ajuntament d’Alcarràs Mollerussa\nHi ha més municipis que també desinfecten els carrers com ara a Les Avellanes i Santa Linya


Pic de Castanesa i Pic de Posolobino des de la Vall de Castanesa. Pujada pel Coll de Castanesa i Baixada pel Coll de Besibé szlak - Denúy, Aragón (España)- GPS track\nWycieczki Piesze (Wycieczki Piesze szlaki w Spain → Aragon → Denúy )\nPic de Castanesa i Pic de Posolobino des de la Vall de Castanesa. Pujada pel Coll de Castanesa i Baixada pel Coll de Besibé\nUploaded 15 lipca 2019\nObejrzane 139 razy, pobrane 14 razy\nw pobliżu Denúy, Aragón (España)\nExcursió circular des del vessant Oriental als Pics de Castanesa i de Posolobino. Pujada pel barranc de Sierra Negra i baixada pel barranc de Besibé.\nAquesta es una ascensió molt solitària per una vall gairebé oblidada on les antigues traces dels camins s'han esborrat. El trajecte en vehicle s'ha de fer per una pista en no gaire bon estat des de Fonchanina i a més el desnivell acumulat de la sortida es de 1400 metres de pujada.\nDeixem el cotxe a la riba dreta del barranc de Sierra Negra, no gaire lluny de la restaurada Borda de Franchulí. Remuntem la Vall de Sierra Negra seguint traces de pastura del ramat ja que no hi ha camí. A 1900 metres d'altitud girem a l'esquerra en direcció Oest per anar a buscar el Coll de Castanesa.\nFins a 2500m d'altitud es progressa amb relativa comoditat per praderes, però a partir d'aquí fins al coll, hem de remuntar una tartera molt vertical on costa moltíssim progressar i on no vaig trobar traces.\nArribats al coll trobem un camí ben fresat i molt marcat que ve d'Ampriu (pistes de Cerler), girem a l'esquerra i ja sense dificultat ens porta als Pics de Castanesa i després al de Posolibino.\nPer baixar del Pic de Posolobino cal progressar cap al Nord-Oest per una carena uns 200m fins a la cota 1690m i aquí girar a l'esquerra passant entre dues grans fites per fer el descens cap al Coll de Besibé.\nAl Coll de Besibé tornem a girar a l'esquerra i baixem altre cop sense camí seguint les traces del bestiar. A 1900 metres d'altitud arriba un camí on es podria deixar un segon cotxe per escurçar el recorregut, però com que no es el nostre cas seguim per corriols poc marcats fins a les bordes de Llana d'Obarra, i finalment arribem al nostre vehicle.\nBordas de Llana D'Obarra\nCASCADA de Sierra Negra\nParking Barranc de Sierra Negra\nPàrquing bco. Basibé\nPàrquing per fer la sortida amb combinació de vehicles


La revisió del procés de Puig i Antich arriba a Vilanova del Camí - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nQui va ser Salvador Puig i Antich i qui eren els MIL. Aquest és un dels principals objectius de la Plataforma Cívica que demana la revisió del procés judicial militar contra Salvador Puig Antich. Ahir al vespre, el seu portaveu i membre fundador, Pere Zanuy, va ser a Vilanova del Camí per participar en un acte públic de record a la figura de Puig i Antich, el darrer català assassinat, a garrot vil, per la dictadura franquista. L’acte, organitzat des de l’Àrea de Cultura, va ser presentat per Xavier Badia, Director de l’Oficina de Promoció de la Pau i els Drets Humans, i la regidora de Cultura, Francina Gabarró.\nZanuy va contextualitzar l’època que va veure néixer els MIL, el Movimiento Ibérico de Liberación, un grup de joves llibertaris amb una forta consciència obrera, revolucionària i anticapitalista. Zanuy va destacar que eren un grup petit i format per gent molt jove que havien begut dels moviments socials d’esquerres i els processos revolucionaris que combatien les estructures més conservadores, tant capitalistes com comunistes, nascudes arrel de la guerra freda.\nEl 25 de setembre de 1973, en intentar detenir-lo per robatori, Puig Antich va oposar resistència i a causa d’un tiroteig va resultar mort el policia Francisco Anguas Barragán, de la qual es va acusar al jove català.\nZanuy explicava, ahir al vespre, les irregularitats que es van cometre durant el procés que va jutjat a Puig Antich en consell de guerra i pel qual va ser condemnat a mort. Segons va assenyalar, no es van fer les proves de balística que haurien estat claus per esclarir quants trets van acabar amb la vida del policia i de quines armes van sortir. Per aquest i altres aspectes irregulars relacionats amb l’autòpsia del cadàver, la plataforma creu tenir proves suficients per defensar que Anguas va morir per culpa del foc creuat entre els seus propis companys.\nPere Zanuy va explicar que el recurs al Constitucional era un pas obligat després que el Tribunal Suprem no acceptés la demanda de reobrir el procés que va condemnar a mort al jove Puig Antich. Malgrat tot, considera que hi ha poques possibilitats d’una resposta favorable i assegura que estan disposats a anar més enllà i portar el cas a la justícia europea.\nAl final de la conferència, alguns dels assistents van intervenir amb ganes de compartir el seu parer sobre aquests fets que van reivindicar com un capítol de la memòria històrica.\nEtiquetes: CulturaGrups municipals


Cauen les borses europees a causa de la inestabilitat en l'economia nord-americana\nEl manteniment dels tipus d'interès als EUA i el fet que la Reserva Federal hagi expressat el seus dubtes sobre la recuperació de l'economia nord-americana han afectat negativament les borses. Aquí, l'Ibex-35, que aplega els principals valors, ha cedit un 2,7% i s'ha situat als 6.104,60 punts. A la resta d'Europa, París ha cedit un 4,40%, sobretot per la davallada de Vivendi, i Londres ha perdut un 2,36%. Per la seva part, l'euro s'ha enfortit i ha fixat el canvi a 98,5 centaus de dòlar.\nL'Ibex-35 ha caigut un 2,7% i s'ha situat als als 6.104,60 punts. Les empreses més perjudicades han estat les que tenen més pes, com el Santander Central Hispà, que ha reculat un 5,5%, o Telefònica, que ha perdut un 2,5%. A la resta d'Europa, París ha cedit un 4,40%, sobretot per la davallada de Vivendi, Londres ha perdut un 2,36%, i Milà, un 2,57%. Als Estats Units, les borses no segueixen una tendència definida. S'acaba de saber que les accions de la companyia aèria US Airways, que ha fet suspensió de pagaments, han deixat de cotitzar indefinidament. Al mercat de divises, l'euro s'ha enfortit i ha fixat el canvi a 98,5 centaus de dòlar.


El racó de les impressions i la memòria: City of Life and Death\nEsperava una pel·lícula dura. I realment ho és, però no tant. Ambientada a la segona guerra sino-japonesa, les escenes bèl·liques són més aviat combats aïllats per representar la duresa de l'ocupació japonesa de la ciutat de Nanking (l'actual Nanjing), llavors capital de la Xina, el desembre de 1937.\nEn realitat, la pel·lícula ens parla d'una ocupació, de la destrucció que comporta, no tan sols a nivell urbanístic i de vides humanes (es calcula que hi van morir unes 300.000 persones), sinó principalment de la destrucció de la humanitat, dels conceptes bàsics que ens fan persones.\nEls mesos següents a l'ocupació van ser un seguit de matances i d'aniquil·lacions, que surten al film amb molta cruesa, però el missatge de l'obra es centra en la frase final: "de vegades és més difícil seguir vivint que morir".\nTècnicament està molt ben realitzada. Les escenes de combats tenen aquella impressió de caos, dolor i violència límit que ja va inaugurar Spielberg amb el primer quart d'hora de "Saving Private Ryan". Gairebé pots sentir el dolor físic dels protagonistes mentre les bales xiulen al seu voltant, tot esperant el moment en que seran tocats.\nD'altra banda, els personatges recreats són paradigmes de les diverses posicions que es poden ocupar davant la tragèdia: per part dels soldats i oficials japonesos, en un contínuum que va des de la freda crueltat i misèria moral absoluta, fins a la consternació, el shock que suposa contemplar i participar en tot allò que ens fa perdre la categoria d'éssers humans. De la banda dels xinesos, l'heroïsme tràgic, la rendició absoluta als designis del destí, o l'intent desesperat de salvar el propi i petit món, encara que suposi la traïció i l'abandonament dels teus. Els personatges estrangers (un diplomàtic nazi que fa l'humanament possible per salvar vides, o els americans que, tot i estar-ne una mica al marge, ajuden en un moment donat dintre les seves escasses possibilitats), donen el contrapunt necessari per tal de fer la història alguna cosa més que un seguit de massacres i brutalitats.\nLu Chuan aconsegueix una brillant recreació de l'ambient viscut, que no és res més que el retrat de la depravació de qualsevol guerra, de la destrucció de les persones més enllà de la mort.\nEscrit per Jordi el diumenge, d’abril 18, 2010\n1914-1918: La Guerra de las trincheras


Increment de la taxa d'inscripció al ROPE - Federació Aèria Catalana\nIncrement de la taxa d’inscripció al ROPE\nReferent a la Disposició Addicional Sisena de la LLEI 3/2008, de 23 d’abril, de l’exercici de les professions de l’esport (modificada per la llei 7/2015), Inscripció de professionals amb formació i experiència contrastada en l’àmbit esportiu en el Registre de Professionals de l’Esport de Catalunya (ROPEC).\nLes persones amb formació i experiència contrastada en l’àmbit esportiu i que exerceixen llur activitat en el sector esportiu d’acord amb el que estableix l’article 2.2 de la Llei 3/2008 poden obtenir un certificat per a la inscripció en el Registre Oficial de Professionals de l’Esport de Catalunya com a professionals del sector esportiu. L’Escola Catalana de l’Esport, com a òrgan docent del Consell Català de l’Esport de la Generalitat de Catalunya, ha d’expedir aquest certificat amb la presentació prèvia de la sol·licitud corresponent i de l’informe preceptiu de la federació esportiva catalana corresponent que acredita la formació federativa i l’experiència en l’àmbit esportiu del sol·licitant.\nLa tramitació del certificat a què fa referència l’apartat 1 gaudeix, d’una manera excepcional, d’una bonificació equiparable a la taxa per l’emissió d’un duplicat del certificat al Registre Oficial de Professionals de l’Esport de Catalunya, durant un període màxim de dos anys a comptar de la data d’entrada en vigor d’aquesta llei.\nÉs per aquest motiu que, a partir del 21 de maig de 2017, la taxa passarà a ser de 65,55€.


Vegueries a ritme de nyap - Josep Maria Pelegri - Els blogs d'e-noticies\nEl tripartit ha oblidat una vegada més la societat. En plena crisi econòmica, amb problemes molt greus en milers i milers de famílies catalanes, no és el moment de llançar cortines de fum per amagar la inacció governamental. La llei de vegueries presentada pel tripartit ho és. S’ha errat en el moment. Però s’ha errat també en la forma, ja que no s’ha buscat el mínim consens necessari per impulsar la llei. Per no tenir, ni tan sols tenen la conformitat dels seus propis correligionaris. Ja hem pogut escoltar nombroses veus de destacats socialistes catalans que s’hi oposen.\nI si ni els socis del tripartit fan pinya amb la seva proposta, no cal dir que la resposta de gran part de la societat també ha estat de desaprovació. La llei de vegueries del tripartit ha provocat, no només el desacord, sinó un gran enuig a gran part del territori. No agrada ni a Lleida, ni a la Vall d’Aran, ni defineix les capitals, ni tan sols dóna un nom concret a la vegueria de les comarques de Tarragona. És un nou exemple del llançar la pedra, amagar la mà, i mirar com la baralla creix mentre el instigador es renta les mans. D’això, també es diu irresponsabilitat. És, doncs, una fugida cap endavant per desviar l’atenció i que, a més, suposa un nou motiu d’irritació.\nNo contents amb molestar els propis afectats, el tripartit també ha aconseguit irritar el govern central, malgrat compartir el mateix color. L’executiu Zapatero ja ha deixat clar que no sabia res de la proposta catalana i que, òbviament sense parlar-ne i sense arribar a un consens, la llei plantejada pel tripartit ultrapassa les competències de la Generalitat, perquè suposa modificar la divisió territorial de l’Estat en el seu concepte (canvi de províncies per vegueries) i en els seus límits geogràfics. Em deixa perplex la pretensió del tripartit d’arribar a un consens sense parlar amb els interlocutors ineludibles i obligatoris.\nPer tot això, a Convergència i Unió ens oposem a la proposta de llei de vegueries del tripartit. Raons, no ens en falten. No és el moment, ni són formes, ni té consens, ni ha tingut en compte la voluntat del país. És una fugida cap endavant que tindrà com a resultat final una nova ensopegada d’aquest malgovern del tripartit que ens ha tocat patir.\nEls blogs d'e-noticies - Josep Maria Pelegri - Vegueries a ritme de nyap


Quo Vadis llibreter? | Bernat Puigtobella\nQuo Vadis llibreter?\nAquests dies Núvol ha estat l’escenari -o potser hauria de dir l’arena- d’un combat dialèctic molt civilitzat entre Bernat Ruiz Domènech i el Gremi de Llibreters. Tot ha vingut arran de la sentència que ha obligat la cooperativa Abacus a rectificar la seva política de preus, basada en descomptes abusius segons el gremi. La tesi de Ruiz és que els llibreters erren d’estratègia quan s’agafen al preu fix del llibre com a taula de salvació. Marià Marín en una primera rèplica i Antoni Daura en una segona han provat de donar resposta a les interpel·lacions i contrarèpliques de Bernat Ruiz, que ha plantejat el cas amb una bateria d’arguments difícils de contestar. Avui donem per tancat el debat publicant a l’speaker’s corner les dues últimes intervencions. Trobareu tots els articles enllaçats per ordre cronològic de publicació al peu d’aquest article.\nCartell a l'entrada de la llibreria Roquer, dels jardinets de Gràcia, que va tancar portes el passat 12 de novembre\nQuè poden esperar els llibreters? Se’ls menjarà Jeff Bezos? O potser es reinventaran d’alguna manera per neutralitzar l’amenaça de la digitalització, que ara per ara sembla innòcua però que els situa en el punt més fràgil de la cadena de valor. Els editors es mantindran lleials als llibreters mentre la seva dependència envers els punts de venda justifiquin aquesta actitud, però això podria canviar en un futur pròxim. Els més pessimistes no ens preguntem si això passarà algun dia, sinó quan.\nSigui com sigui, ja hi ha petits editors que venen el seu catàleg des de la seva web, i si ja ho fan amb les seves edicions de paper, tot fa pensar que la temptació encara serà més gran quan en venguin la versió digital.\nIgualment necessitarem professionals prescriptors que centralitzin en un espai compartit i de manera discriminada l’oferta del mercat, però aquests nous aparadors del llibre poden ser igualment digitals i no tenen per què suportar el cost material que demana mantenir un local obert amb un horari comercial.\nLa setmana passada tancava a Barcelona una nova llibreria, la Roquer, situada als Jardinets de Salvador Espriu, al capdamunt de tot del passeig de Gràcia. Hi vam passar per davant el mateix dia que liquidaven tot l’estoc. La Roquer ha tingut la mateixa pega que la Jaimes, però ha renunciat a reobrir en un altre lloc. La llibreria Roquer, com en el seu moment el Cinc d’Oros o la Llibreria Francesa, no ha pogut renovar el seu contracte de lloguer. El propietari trobarà probablement millors postors pel seu local.\nConsolem-nos de moment donant la culpa als creuers que atraquen al port carregats de turistes àvids de comprar productes de luxe. Són ells que pugen pel passeig de Gràcia esbandint al seu pas els comerços més fràgils, com ara aquestes dues llibreries independents.\nPerò siguem conscients que el creuer de la digitalització pot ser encara més letal.\nPirros, rei dels llibreters\nPirros, l’anti-model dels llibreters\nLa falange llibretera enfront la seva inevitable Pidna\njosep el 19 novembre 2013 a les 17:14 ha dit:\n‘ha plantejat el cas amb una bateria d’arguments difícils de contestar’… quines coses, jo no he vist ni un sol argument en cap dels escrits de Ruiz…\nMarta Hernández Pibernat el 22 novembre 2013 a les 20:50 ha dit:\nSembla que la llibreria Roquer ha tornat a la seu original, una mica més amunt al carrer Gran de Gràcia mateix.\nRetroenllaç: Presentes y futuros de las librerías. 1 | cambiando de tercio


El blog de Polseres Vermelles de Joan Pons©: de març 2011\n2a presentació del Llibre amb els Polseres Vermelles !!\nEncara no es sap el dia, l'Albert Espinosa ha comunicat que necessiten uns dies més per la trobada a Barcelona. Ell diu que es una mica diferent a com ens ho estem imaginant, ell creu que la idea ens entusiasmarà. i que serà molt millor del que van fer!!! En pocs dies ho explicaran!!! Vosaltres com creieu que serà?????\nEscrit per Joan Pons a les 19:06 9 comentaris:\nFes la teva pròpia Polsera Vermella!!\nUn seguidor del blog ha fet la seva pròpia polsera vermella, Ara us explico com ho a fet:\nAmb un separador de fulls per les carpetes de color vermell, aquests que son de plàstic, es retalla amb la forma de la polsera, després s'imprimeix Polseres Vermelles i s'enganxa, (la lletra oficial de Polseres vermelles es la "IMPACT") i després es plastifica. Finalment es fan dos foradets a darrere i es lliga am una corda petita. David t'ha quedat molt bé!! A vosaltres us agrada??\nEscrit per Joan Pons a les 18:26 25 comentaris:\nSegona temporada, ja es oficial!!!!\nJa es oficial, hi haurà segona temporada de polseres vermelles!!! Ho estava esperant des de fa molt de temps!!!!El capítol d'ahir va tenir mig milió d' espectadors!!!\nAquí os deixo el telenotícies migdia d'avui ,el que ha sortit de polseres vermelles. (del minut 34: 30 al 38: 12)\nEscrit per Joan Pons a les 19:20 6 comentaris:\nEstic super Descol·locat!\nQue us ha semblat el capítol 9??? Tots els Polseres li han fet una festa sorpresa al lleó,\nha vingut el Bruno a l'hospital, que es un nen que li han de fer un trasplantament dels ronyons, i el Rodri ha anat a visitar a l'Ignasi, i ha passat una cosa fortíssima que no m'esperava per a res del món, resulta que l'Ignasi ha mort, nooooo, no pot ser!!!!! Que opineu vosaltes sobre aquest final tan tràgic del capítol 9?\nEscrit per Joan Pons a les 23:52 19 comentaris:\nJa queda poquíssim pel nou capítol de polseres vermelles!!! Quins nervis!!! Aquí teniu l'entrevista que han fet a la Joana, al Alex i a l'Albert al programa DIVENDRES:\nEscrit per Joan Pons a les 22:20 Cap comentari:\nMireu el que m'acaba d'enviar una seguidora fidel del Blog que es diu Clàudia!\nEs molt xulo, t'ha quedat genial! Moltes Gràcies!\nEscrit per Joan Pons a les 20:50 9 comentaris:\nNomés falta 1 dia!!!!!\nJa falta molt poc pel nou capítol de polseres Vermelles!!!! aquí os deixo el tràiler perquè el mireu:\nAh se m'oblidava!! Dimecres es sabrà el dia per la segona presentació del llibre: Si tu em dius vine ho deixo tot... però diguem vine!!!!\nEscrit per Joan Pons a les 11:41 5 comentaris:\nHe de donar-vos 1 noticia super important!!!!\nTic que donar vos 1 noticia que us encantarà!!!! l'Albert Espinosa ha dit que potser dintre de poc polseres vermelles arribarà a altres paissos i es dirà: THE RED BAND SOCIETY !!!!!\nPolseres vermelles té un èxit brutal!!!! Gràcies als meravellosos actors, i sobretot gracies als cracks Albert Espinosa i Pau Freixas i tot el seu equip!!!\nEscrit per Joan Pons a les 21:32 4 comentaris:\nEstic molt emocionat, hem arribat a les 13.000 visites al Blog en 1 mes, i el últim post de la presentació del llibre de l'Albert Espinosa al Fnac va tenir 2.500 visites en 24 hores. De veritat, gràcies a tots per visitar el Blog i per tos els vostres comentaris!! Aquí us deixo la cançó Nits de Glòria:\nPOLSERES AMUNT !!!\nEscrit per Joan Pons a les 10:57 5 comentaris:\nEl meu diari fotogràfic sobre la presentació del llibre si tu em dius vine ho deixo tot...però digue'm vine\nAvui per la tarda he faltat al col·legi per anar a la presentació del llibre de l'Albert Espinosa amb els polseres vermelles. He arribat dels primers a la cua:\nLa cua a les 5: 30 h:\nLa cua a les 6: 15 h:\nAmb el Pau Freixas:\nAmb la Cristina, una seguidora del meu blog que em segueix des dels meus primers posts:\nEntrant a dintre:\nCom podeu veure, molta gent no ha pogut entrar ,ja que només han repartit 120 números per entrar a la sala, milers de persones s'han quedat a fora (jo he sigut un dels privilegiats):\nAquí podeu observar com era l'interior de la sala:\nAquí quan arriben el Ian Güell i l'Alex Monner:\nAquí quan parla l'Albert Espinosa:\nAl cap d'una estona ens comuniquen que els 5 polseres que falten no han pogut entrar per motius de la seva seguretat per causa de tanta gent i tants fans a sobre d'ells, inclús s'ha trencat un vidre que quasi cau a sobre d'un d'ells, tothom ho sent molt però que tot s'ha desbordat perquè no esperaven tanta gent, ens han dit que faran una festa quan acabi la temporada que hi podreu venir tots. Aquí podeu veure el Alex Monner molt nerviós:\nAquí podeu veure quan ja està tot cancel·lat per motius de seguretat:\nDesprés m'han fet una entrevista sobre aquest blog de Sants TV, i m'ha encantat, aquest Blog s'esta fent molt famós!!!!\nI aquí quan marxava, havien tancat tot el Fnac amb reixes:\nEscrit per Joan Pons a les 22:44 7 comentaris:\nAcabo d'arribar ara mateix del FNAC\nAra us preparo el post amb fotos i tot el que a passat, ufffffffffff....... d'aquí uns minuts, ho voleu veure??? Doncs no us u perdeu!!!!\nEscrit per Joan Pons a les 22:01 1 comentari:\nUn petit avanç del Capítol 9\nEn el capítol 9 Es l'aniversari del LLeó però ell no ho vol celebrar. Els seus companys polseres pensen que sí que ho ha de celebrar i li volen preparar una festa sorpresa. El Josep ajudarà al Lleó en un problema personal. L'Ignasi, aquell mateix dia, té una petita prova per acabar de superar la seva malaltia,I li vol fer un petó a la Cristina. I també arriba una persona nova a l'Hospital, no us sona de res??? Ho dic perquè pels que hagueu vist la pel·lícula herois que també es creada per l'Albert Espinosa, veureu que es un dels protagonistes. Quins nervis!!!!\nEscrit per Joan Pons a les 15:14 6 comentaris:\nA mi sem fa súper aburrit esperar una setmana més per veure el capítol 9, i a vosaltres??? Es que jo me quedat amb la intriga del que passarà al pròxim capítol i ara la intriga dura 2 setmanes... QUIN ROTLLO!!!\nEscrit per Joan Pons a les 22:15 2 comentaris:\nTindrém que esperar una setmana més...\nFeliç dia del pare a tots!!!\nAra en principi hauria de posar el petit avanç del capítol 9 però com que encara falta més d'una setmana, ho posaré mes tard.\nAquí us deixo una de les meves cançons preferides de Polseres Vermelles!!! M'encanta!!!:\nEscrit per Joan Pons a les 16:18 4 comentaris:\nEl rodatge del capítol 8\nAquestes 3 fotos son del rodatge del capitol 8,espero que us agradin!! :\nEscrit per Joan Pons a les 20:14 6 comentaris:\nEstic molt trist...\nResulta que Dilluns vinent no tindrem polseres vermelles. Faran una Minisérie anomenada Ermessenda, haurem d'esperar per veure el capítol 9 el Dilluns dia 28.\nHe fet un grup al Facebook en contra de que no facin polseres, uniuvos-hi!!\nEscrit per Joan Pons a les 20:07 2 comentaris:\nQue us ha semblat el capítol 8?\nA mi em va encantar!!!!!\nEl Lleó ha guanyat els 1900 euros per la seva cama ortopèdica gràcies al seu "amic" Roger, i la cristina i en Jordi son algo més que amics...\nTambé hi han tres coses dolentes: A l'Olga li han donat l'Alta i a marxat de l'hospital ,els pares del Jordi es Separen i l'Ignasi esta entre la vida i la mort.\nEscrit per Joan Pons a les 7:46 5 comentaris:\nJa falta molt poc!!!\nJa falta molt poc pel nou capítol de polseres!!!! Menys de 1 horeta!!!!\nAquest episodi es dels que mes li agraden a l'Albert espinosa!!!Que vol dir això???? Dons que no us podeu perdre per res del món aquest capítol, aquí us deixo el tràiler:\nEscrit per Joan Pons a les 21:10 Cap comentari:\nD'aquí poc faltaran Hores...\nD'aquí poc faltaran només hores per veure el Capítol 8 de polseres vermelles, estaré tot el dia pensant amb lo que pasarà, ja no puc esperar més!!!! Polseres Amunt!!!!!!!!!\nAquí us deixo una cançó que va sortir a la sèrie:\nLa meva terra es el mar de lax'n'busto:\nEscrit per Joan Pons a les 20:07 5 comentaris:\nUn petit avanç del Capítol 8\nEn el Capítol 8, El Lleó ha d'aconseguir els diners que li falten per a la seva cama ortopèdica i acaba pensant que la millor solució pot ser guanyar-los en una partida de pòquer. Mentrestant el Jordi rep la visita del seu pare, que li porta una notícia que no s'espera gens ni mica. (Jo per el que vaig veure crec que els seus pares es divorcien) L'Ignasi continua amb les proves per saber què pot tenir. I es veu que el Jordi li farà un petó a la Cristina... Quin capítol més emocionant!!!!!!!!!!!!\nEscrit per Joan Pons a les 10:22 Cap comentari:\n"Si tu em dius vine ho deixo tot...Però diguem vine"\nEncara que no parli de polseres vermelles, he volgut anunciar que demà surt la nova novel·la d'Albert Espinosa (Creador de Polseres Vermelles) que es diu:\n"Si tu em dius vine ho deixo tot...Però diguem vine" Us recomano que la llegiu, jo no me la he llegit pero com que l'Albert Espinosa es un crack segur que deu de ser xulissima!!!\nEscrit per Joan Pons a les 23:20 4 comentaris:\nEl rodatge del capítol 7\nAquestes 4 fotos son del rodatge del capitol 7,espero que us agradin!! :\n(Aquestes fotos estan tretes del blog de l'Albert Espinosa)\nEscrit per Joan Pons a les 22:05 Cap comentari:\nQue us va semblar el capítol 7?? A mi em va encantar!!\nEl Lleó va guanyar la carrera contra el seu enemic, i tot el que va dir el noi que veia el futur (Pol Pueyo), es va complir, l'únic que el Jordi es pensava que el petó li faria la cristina, pero al final li va fer l'Olga, que per cert... no li treia l'ull !!!\nEscrit per Joan Pons a les 7:39 3 comentaris:\nDilluns = Polseres Vermelles!!!!\nJa només queden hores pel capítol 7 de Polseres Vermelles!!!Aqui us deixo la cançó A fora - Whiskyn's de la sèrie.Que la disfruteu molt!!\nEscrit per Joan Pons a les 9:14 2 comentaris:\nUn petit avanç del Capítol 7\nEs el dia més llarg de l'any,Sant Joan. Un nen misteriós arriba amb el do de poder esbrinar el futur i en Lleó ha d'intentar mantenir la seva supremacia a l'hospital. Us asseguro que serà un Capítol de somnis i on tot és possible si se sap el truc per ser feliç.\nNo se si podré esperar a que sigui Dilluns!!!!\nEscrit per Joan Pons a les 20:07 9 comentaris:\nVosaltres ho sabíeu ???\nM'acabo d'enterar que l'Olga (Alada Vila), la companya d'habitació de la Cristina, quan era més petiteta sortia a la sèrie Majoria Absoluta.\nEscrit per Joan Pons a les 22:51 6 comentaris:\nEl rodatge del capítol 6\nAquestes 3 fotos son de quan feien el rodatge del capítol 6\nEscrit per Joan Pons a les 9:33 4 comentaris:\nAquesta tarda se m'ha ocorregut la idea de fer això. A mi m'agrada molt!!!\nA vosaltres us agrada??\nEscrit per Joan Pons a les 21:25 8 comentaris:\nQue us ha semblat el capítol 6??\nQue us ha semblat el capítol sis, emocionant i divertit com sempre oi? Clar que si!!!!\nEl Lleó, el Toni i l'Ignasi han guanyat el partit de Basquet!!! I la Cristina a Guanyat pes!!! Tot perfecte excepte una cosa:\nAl Sr. Benito li han diagnosticat Alzheimer.\nLa millor frase per mi és la del Lleó afirmant: "Guanyarem pel Sr. Benito i mai oblidarà la victòria".\nPer vosaltres ha sigut aquesta la millor frase o hi ha hagut alguna altre que us ha agradat més?\nEscrit per Joan Pons a les 0:08 6 comentaris:\n2a presentació del Llibre amb els Polseres Vermell...\nMireu el que m'acaba d'enviar una seguidora fidel ...\nEl meu diari fotogràfic sobre la presentació del l...


L'home tenia 52 anys\ndimecres, 23 d’octubre 2019 - 14:00h\nLa Policia Nacional ha identificat l'home que trobaren mort este diumenge en una zona pròxima al Tossal Gros i la Penyeta Roja, en Castelló de la Plana. Segons informacions del 'Mediterráneo', el cadàver, que es trobava en avançat estat de descomposició, presentava un traumatisme cranioencefàlic amb diferents colps en el tòrax, pot ser causat per una caiguda mentres passejava per la muntanya, segons els investigadors. Els familiars de l'home, que tenia 52 anys, ja han sigut avisats dels fets.\nEl fatal accident passava este diumenge, quan els veïns de la urbanització Tossal Gros de Castelló, sorpresos, van vore com arribaven dispositius policials i el cos de bombers en la zona. I és que una persona, mentres passejava, es va trobar amb el cos de l'home, vestit amb roba i calçat deportiu.\nLa zona a on es van trobar el cadàver era de difícil accés, per este motiu, es va necessitar l'ajuda dels bombers per a fer les faenes de rescat. Finalment, els efectius de la Policia Científica han fet la inspecció ocular i, d'eixa manera, identificar ràpidament el mort, que no portava cap identificació.\n"Troben un camió amb 39 cadàvers en Londres" "S'atrinxera en un museu per pintar frases en àrab"


gener de 2013 – Federació Catalana de Pessebristes\nMuseu de Montblanc\nUn Foe Prae\nExposició permanent de pessebres i figures a Casa Canals, Tarragona\nEl proper dissabte a la 1 del migdia tindrà lloc la inauguració d’una exposició permanent de diorames i figures a la coneguda Casa Canals, al carrer Granada 11, al centre de Tarragona. Aquesta exposició s’afegeix doncs a la que cada Nadal organitza l’Associació de Pessebristes de Tarragona al carrer Girona, […]\nXIV Biennal del Pessebre Català\nEn el marc de la XIV Biennal del Pessebre Català, aquest dissabte es va celebrar un dinar de pessebristes al Restaurant la Dèu, a Olot. Una representació de diverses entitats van visitar la capital de la Garrotxa per visitar aquesta exposició i, tot seguit, assistir a la recepció oficial que […]\nEl Museu del Suro de Palafrugell i la Federació signen un conveni de col·laboració\nLa Fundació pública Museu del Suro de Palafrugell i la Federació Catalana de Pessebristes han signat un conveni de col·laboració per cinc anys, prorrogables, per afavorir un millor coneixement i difusió del pessebrisme i del món del suro. Amb aquest acord es dóna continuïtat a la col·laboració ja existent entre les dues […]\nNúmero 3 de la revista NAIXEMENT\nJa podeu gaudir del número 3 de la revista NAIXEMENT que la Federació edita anualment. Cal agrair la portada d’enguany a un il·lustre pintor, escultor i pessebrista, en Miquel Tusquellas i Tarragó. Hi trobareu interessants articles de Xavier Trias, Jordi Capella, Antoni Garí, Joan Yeguas i Gassó, Rafael G. Villena, Pere Baltà […]\nSom la Federació Catalana de Pessebristes de Catalunya\nVine i coneix la tradició de pessebristes arreu del nostre país, viatjant per racons i espais plens d'històries i aventures.\nPalau Mercader, LLedó, 11 08002-Barcelona\nRegistre d’Entitats Jurídiques i de Dret nº 74 - NIF G59613539\nTots els drets reservats a Federació Catalana de Pessebristes @2020\nUtilitzem cookies per assegurar-nos brindar la millor experiència en el nostre lloc web. Si continues navegant, assumirem que estàs d`acord. Més informació


Tecnologies d'escala per a la recuperació dels residus biològics urbans\nInstituto Tecnológico del embalaje, transporte y logística (ES) (Coordinador), Aeris Tecnologias Ambientales SL (ES), Asa Spezialenzyme GMBH (DE), Fundación CENER-CIEMAT (ES), CLUBE (GR), CSCP (DE), Exergy Netherlands B.V. (NL), FCC (ES), Greenovate! Europe (NL), Kour SRL (IT), Associazione regionale dei comuni del Lazio-anci lazio (IT), Lunds Kommun (SE), Ayuntamiento de Madrid (ES), Novamont SPA (IT), Nutrition Science NV (BE), Severomorvske vodovody a kanalizace ostrava AS (CZ), Universita Degli Studi Di Moderna e Reggio Emilia (IT), Visum Limited (IE), Waterschap Brabantse Delta (NL)\nFinançament UE: 9.999.391,39 € (83%)\nA la UE es llencen més de 100 milions de tones de bioresidus cada any. Actualment el 75 % d'això es destina a l'abocador o s'incinera, fet que causa grans problemes ambientals: els bioresidus produeixen gasos amb efecte d'hivernacle quan es descomponen i contaminen el sòl i les aigües subterrànies. L'abocament de residus biològics va en contra del principi d'una economia circular i és un malbaratament de nutrients, energia i recursos potencials per als productes de base biològica.\nEn el projecte SCALIBUR, empreses líders en gestió de residus, desenvolupadors tecnològics i organitzacions de recerca s'han unit amb quatre ciutats europees per demostrar solucions innovadores per transformar els residus alimentaris urbans i els fangs de depuradora en productes d'alt valor afegit, per ajudar les ciutats a augmentar la seva taxa de reciclatge i crear noves oportunitats de negoci de l'economia circular.\nReduir al màxim els residus biològics generats per les poblacions europees mitjançant la introducció de noves cadenes de valor per recuperar i transformar aquests residus i convertir-los en productes d'alt valor afegit com proteïnes, quitina, lípids, químics, bioplàstics i biopesticides.


Un descans del descans. | nurcosta\nBrowse: Home » 2017 » August » 02 » Un descans del descans.\nGairebé no recordo la contrasenya del blog.\nNo tenia pensat escriure cap post. Porto mesos intentant escriure però no puc. Fins que m’he compromés a fer-ho i aquí estic. Sola, al pis. I fa molta calor. Ahir va ploure i avui torna a fer núvol per la tarda. Si obro les finestres de cada extrem del pis potser passa una mica d’aire. Però no massa. Fa tanta calor que no vull dur roba, però me n’he de posar igualment perquè les finestres són molt grans, no tenim cortines i fan obres al davant. Els obrers van sense camisa i exhibeixen la seva panxa. Porten tants dies fent obres que ja he escombrat la casa cinc vegades en una setmana i he recollit més pols que existeix a l’univers. Hem arribat al punt de que ens podem reconèixer si ens trobem al metro. Va passar fa dos dies. Com que anaven amb camisa al principi em va costar reconèixe’ls.\nPer tant, ara m’he d’amagar de les finestres. Això implica apartar-me del corrent principal d’aire. Fa molta calor i per distreure’m no sé què fer. Llegeixo. Però les pàgines se m’enganxen als dits. Escriure a mà, impossible. Pel mateix motiu. Em quedo mirant Instagram més estona de la que cal. Deixa de caldre quan em començo a fer selfies que és el que sol passar quan hi inverteixo massa temps. O això, o descobreixo comptes que no sabia que existien, com la de la Diane Keaton, i llegeixo tots els títols que posen a les fotos perquè són la mar d’enginyoses. Sort que en penja poques. Avui, per justificar la quantitat de temps que hi invertia, he fet un vídeo comprometent-me a desvetllar un secret. I per això ara he parat aquí.\nÉs difícil escriure sobre el present. M’està costant dos paràgrafs, de moment.\nI a diferència d’altres ocasions, vull parlar del que em passa ara, no del que m’ha passat o em passarà. Potser m’equivoco m’ha sorprès no recordar cap post que hagués publicat aquí que parlés del meu present. Sobre alguna cosa que estigués fent ara. A part de la ficció que he estat publicant. Que no és el meu ara, a no ser que de cop i volta em posi a interpretar els meus personatges.\nEscrivia del futur o del passat. Que és el que es sol fer quan no estàs còmode amb el teu dia a dia. Que és el que fan la majoria de persones quan donen consells. És el que fas quan s’està estancat amb la pròpia vida. Donar consells. Per això hi ha tants autors que escriuen llibres de consells. Tot el que no sigui donar consells és difícil perquè parlar de l’ara és ser sincer. I a vegades ser sincer és dolorós—a més, si un mateix s’obliga a compartir-ho amb un públic.\nAlguns de vosaltres no us haureu cregut la primera frase d’aquest post. Ser sincer és més difícil que escriure ironia. El millor de tot és que ningú li importa el que facis o el que hagis fet. Si no com ho presentes. Si ho dius en veu alta o en veu baixa.\nSi continuo per aquí torno a donar-me contra la paret de quin és el límit del que parlar sobre mi. Escriure ficció és més fàcil. No se sap fins a quin punt pots parlar de tu mateix. Sempre sembla massa. I cada mínima paraula s’escriu amb la voluntat de que agradi als demés—encara que diguis que no hi estàs gent pendent. Algú ha d’estar interessat en llegir la propera paraula. Parlar bé o malament d’un mateix no condiciona el fet de que els altres t’agradin més o menys. Alguns han descobert que com pitjor parles de tu mateix, millor et fa. El pitjor és abusar-ne.\nPer això he intentat donar-me un descans amb el blog. Per això no he pogut escriure sobre mi.\nAra cal perquè hi ha un motiu: aquest setembre publico el meu primer llibre de ficció. FICCIÓ.\nUn autor novell ha de publicar una novel·la, és el que més llegeix la gent. Ja m’ho han dit vàries persones aquest any i vull creure que no és veritat. Ja sigui per la reducció d’atenció que posen ara els lectors o la facilitat per poder compartir contingut ràpid, cada cop es publiquen més reculls i si observes la gent pel carrer o al metro llegint, més d’un està llegint un recull. Ni jo tinc massa atenció un dia i més d’un cop he comprat un llibre pel nombre de pàgines en comptes de comprar-lo pel que costa.\nEl primer llibre és un recull de relats curts: Tinc pipi i altres contes. La majoria els vaig escriure abans de que fes aquesta entrevista a la Isabel-Clara Simó. Aleshores tenia tant poca confiança amb mi mateixa que em vaig esperar a que ella em respongués què li semblaven abans de presentar-los enlloc. Els hi vaig enviar amb tot el morro. Segurament la vaig posar en un compromís però es va mostrar disposada a fer-ho. Vaig fer clic a enviar i vaig visualitzar la llarga llista de manuscrits d’escriptores com jo que no saben a qui acudir i que probablement escribien millor que jo. Perquè podia confiar amb ella abans que amb un editor professional? És com quan demanem consell a qualsevol altre que no sigui la nostra mare.\nUn mes més tard em va respondre de la millor manera que algú podria dirigir-se a una jove amb ambició però amb massa timidesa per semblar sincera. Sempre a punt de vessar. Com el got d’aigua que era el Hanta (simplement l’enllaço perquè és massa bo, el llibre).\nJa portava uns quants manuscrits al calaix i el recull de contes. Tots cremen però els contes sempre els tenia a punt per obrir i revisar alguna cosa, alguna frase. El primer títol va ser Tinc pipí i altres contes. Els vaig anar canviant, però d’entre tots era el que més m’estimava. Vaig atrevir-me a presentar-lo a una editorial. El vaig enviar amb el nom de Llocs ocults i altres contes, nom d’un altre relat perquè d’entrada el títol no els hi semblés una bestiesa. Em van dir que si. Que el publicaven. A l’última reunió que vam tenir, signant el contracte, resulta que els hi agradava molt més el primer. A mi també.\nLa de vegades que he canviat una proposta pensant-me que la primera no era prou bona.\nEncara tinc poca confiança. Quan et donen una mala crítica, secretament saps que s’equivoquen i que d’alguna manera podràs donar-hi la volta. Quan te’n donen una de bona, saps que t’estan prenent el pèl i que probablement tota aquesta fantasia s’acabarà, però quan veus que ningú se n’adona, segueixes amb el paper però secretament saps que algun dia t’enxamparan. No ets tan bo com et pensaves però ets millor del que diuen que no ets.\nEmergeixo del descans que m’he pres del blog per dir això. Que costa publicar i tirar els projectes personals endevant. L’única manera d’aconseguir-ho és prioritzant. Que és el primer estiu, després de tres o quatre, que torno a prendre el sol amb calma (pot ser que sigui o pot ser que no, influència de descobrir en un dels llibres de David Sedaris que cada estiu fa competicions de posar-se moreno amb la seva familia. M’ha recordat a la meva i ho estic fent pel meu compte). Que també pot ser culpa de Netflix que no hagi publicat. I que pensava que el moment de publicar ficció no arribaria mai.\nEstigueu pendents del grup de Facebook o per Twitter o Instagram: allà publicaré els dies i les localitzacions de la presentació del llibre Tinc pipi i altres contes. Hi esteu tots invitats. I la foto de capçelera pot ser que sigui la portada del llibre.\nTags: Ficció, Relats curts, Tinc pipi i altres contes\n← Com saber si et preocupes massa pels resultats.\nLa història dels meus ulls →


Publicat || 04 NOVEMBRE 2016\nAvui, a primera hora del matí, els Mossos d’Esquadra han detingut al seu domicili a Montse Venturós per dur-la a declarar. Quedi clar que no formo part dels que pensen que l’han detingut per haver mantingut penjada una estelada a la façana de l’Ajuntament de Berga durant els passats comicis generals i els del Parlament de Catalunya.\nPer negar-se a retirar-la se la va citar a declarar en dues ocasions, i per negar-se a anar a declarar, se l’ha detingut i portat a jutjats aquest matí. Però, mirant una mica més enllà del que és obvi, la pregunta és: per què es va negar a anar? La resposta més comuna és que tenir una estelada penjant, no és constitutiu de delicte i que mantenir-la fins que Catalunya aconsegueixi la independència és un compromís acordat en el Ple del 6 de setembre l’any 2012.\nCom és habitual, la informació provinent de les institucions jurídiques sacseja la tensa calma que som capaços de percebre entre notícia i notícia. I com és habitual també, és en dies com el d’avui quan apareixen coneguts defensors de l’opressió –no com a tal, és clar, però sí justificant totes i cadascuna de les mesures opressores-, quan bullen les xarxes socials en defensa dels citats, encausats, acusats… i quan, sorprenentment, encara apareixen els que reclamen el seu dret a no ser patriotes. A no sentir cap necessitat de pertànyer a un Estat o altre, els que fugen de raons identitàries i de símbols com una bandera; ja sigui la bandera roji-gualda, la senyera o l’estelada.\nDoncs mirin vostès –els diria jo als mancats d’un País que defensar– jo també vull que em pugui donar el mateix. Però em resulta impossible mentre hi hagi l’espoli fiscal que patim, mentre l’esforç col·lectiu dels catalans no pot traduir-se en beneficis col·lectius per als catalans. No sóc ni vull ser capaç de considerar-me un “ciutadà del món” perquè és en aquesta terra que m’acull on visc i vull viure, tenint la confiança que entre nosaltres, els que hi vivim, som del tot capaços de fer-ho infinitament millor de com ens permeten fins ara. I per poder fer-ho cal tenir sobirania pròpia, i per tenir sobirania pròpia cal regir-se per les lleis pròpies d’un estat, i per poder regir-se per aquelles, s’ha de ser un Estat. Sobirà i Independent. Així que, per tot el que tenim dret i ens cal, sóc profundament patriota.\nUn patriota més… a Catalunya!\nDemocràcia -Montse Venturós -Llibertat