Els robatoris amb força a l'interior de domicilis a Barcelona han augmentat un 27,38%, en passar dels 5.204 robatoris comesos durant el 2014 als 6.629 el 2015. Així ho ha explicat el comissari dels Mossos d'Esquadra, Joan Carles Molinero, en una roda de premsa en què ha valorat els fets delictius a Barcelona.\nEls Mossos instrueixen gairebé 11.000 denúncies per violència masclista en el que va d'any\n"Estem davant delinqüents ocasionals que en aquesta època es dediquen a aquest tipus de delictes però després es dedicaran a altres", ha dit, i ha apuntat que busquen el pis més senzill quant a facilitat d'accés ia la rapidesa per poder fugir, ja que majoritàriament es desplacen en transport públic.\nMolinero ha recordat que els Mossos d'Esquadra van activar el Pla Operatiu Estacional (POE) Habitatge quant van detectar l'augment pronunciat de les denúncies per robatoris a l'interior de domicilis i que s'han intensificat les accions preventives en l'àmbit d'aquest tipus de robatoris, donant consells de seguretat a associacions de veïns, a gent gran ia administradors de finques.\nEls abusos sexuals a la ciutat de Barcelona han augmentat un 9,77% respecte l'any anterior -20 casos denunciats més-, el que per al director de Mossos d'Esquadra, Albert Batlle, es tracta d ' "un tipus de delicte que moltes vegades estava ocult i que ara està sortint a la llum, com les agressions en l'àmbit familiar ", que han augmentat un 53,01% -498 el 2014 i 762 en 2015-.\nEls fets contra les persones en general, que ocupen un 7% del total de fets registrats a Barcelona, han baixat un 6,90% i, d'ells, els delictes de maltractament en l'àmbit de la llar han baixat un 25,57%; els de lesions, un 4,23%, i els homicidis, 1 21,43%, passant de 14 a 11 casos en els quals 10 d'ells eren majors d'edat i un, menor.\nEls furts comesos a la ciutat han augmentat un 2,94%, el que representa un augment de 2.899 fets, la majoria comesos en el transport i, especialment, al metro: "Són grups organitzats de diverses nacionalitats -com Romania, Bòsnia i Sèrbia- que aprofiten el contacte físic per sostreure de manera discreta les pertinences ", ha dit Molinero.\nL'intendent major de la Guàrdia Urbana de Barcelona, Evelio Vázquez, ha explicat que s'han registrat un 12,9% de víctimes mortals menys, de 31 a 27, dels quals 17 eren motoristes i 6 vianants, de manera que es posarà el focus en aquest tipus de persones més vulnerables.\nVázquez ha destacat que el 2015 es van realitzar 111.886 controls d'alcoholèmia -dels quals el 6,5% va donar positiu, un 10,2% menys que l'any anterior- i 2.149 drogotest -amb un 87,6% de resultats positius, 10 , 6% menys-, i ha remarcat que "la delinqüència a la via pública cada vegada es trobarà amb més patrulles".\nPreguntat per la situació del 'top manta', el director dels Mossos, Albert Batlle, ha dit que en ocasions "no és 'top manta', sinó manifestacions no comunicades a les que aprofiten per instal·lar els seus productes il·legals i es dóna una conjunció curiosa de 'top manta', màfies de la distribució i l'empara que els donen determinades organitzacions ".


Quan escolto realment alguna persona, entro en contacte amb ella, enriqueixo la meva vida… He arribat a pensar que és universal que quan una persona s'adona que és escoltada, els seus ulls s'humitegin. Penso que realment està plorant d'alegria“. Carl Rogers\nEscoltar és un procés psicològic que, partint de l'audició, implica altres variables del subjecte: atenció, interès, motivació, etc. És un procés molt més complex que la simple passivitat que associem al “deixar de parlar”.\nL'escolta activa és aquella que no només posa l'orella, sinó que fa saber a l'altre que és escoltat, que se l'entén.\nEscoltar activament implica:\nObservar. Usar la mirada per “escoltar”: pot comunicar acollida, interès, implicar l'altre, inspirar serenitat o ferir violentament amb ulls de judici, amenaça, sospita, humiliació…\nAtendre. Interessar-se per l'altre, estar disponible per a l'altre, acceptant-lo tal com és, distint.\nCentrar-se en l'altre. És ell qui comunica. A més d' “atendre”, “posar-se en disposició de”, és necessari “acompanyar”, és a dir, seguir amb familiaritat tractant de conèixer-lo i comprendre'l cada vegada millor, ajudant-lo a parlar, comunicant confiança, deixant-li “pas lliure” mentre s'expressa.\nUn cert “buit de si”. De les coses pròpies i dels prejudicis (acceptant-los se'n neutralitza la força negativa). Escoltar és “allotjar” sense condicions i sense cobrar el preu d'“estar d'acord” o “sotmetre's” al propi criteri o a les pròpies pautes entorn de la situació que s'exposa.\nEscoltar activament no és fàcil. Existeixen nombrosos impediments que dificulten l'exercici d'una escolta activa:\nL'obstacle de l'ansietat, que es produeix sempre que l'oient està preocupat per si mateix, per com és rebut i per com ha de respondre.\nL'obstacle de la superficialitat, manifestat sobretot en la dificultat a parar atenció als sentiments dels altres. Es tendeix a generalitzar o a fugir dels temes més compromesos en l'aspecte emotiu. No es personalitza la conversa.\nLa tendència a jutjar, a imposar immediatament les pròpies idees i dir el que és just i el que no ho és. És propi de qui dirigeix la seva mirada immediatament a normes o esquemes personals, a les seves idees religioses, polítiques, ètiques, etc.\nLa impaciència, la impulsivitat que duu a alguns a no permetre que l'altre s'expressi, acabi al seu ritme les frases.\nL'obstacle de la passivitat, experimentat per aquells que tendeixen a donar sempre la raó al malalt pel fet de ser-ho i mancats per tant d'una capacitat d'intervenció activa i confrontadora en el moment oportú.\nLa tendència a predicar, a proposar de seguida petits “sermons” que haurien de donar raó del que l'altre està experimentant, segons el propi criteri.\nEscoltar activament és important perquè si sabem escoltar:\nEls altres sentiran la confiança necessària per ser sincers amb nosaltres.\nLa persona que ens parla se sent valorada.\nEscoltar té efectes tranquil·litzants i facilita que s'eliminin tensions.\nAfavoreix una relació positiva amb el nostre interlocutor.\nPermet arribar al fons dels problemes.\nGenerem respecte cap a nosaltres en qui ens parla.\nÉs fonamental tenir en compte que, a més a més, suposa una sèrie d'actituds favorables cap a l'interlocutor i cap a nosaltres:\nSer conscient de l'altre.\nMantenir una posició corporal oberta al diàleg, fent veure amb gestos que ens interessa el que ens diuen.\nMantenir el contacte visual de manera no dominant o intimidadora.\nObservar el llenguatge corporal de l'altre.\nEscoltar sense interrompre. el cos ha d'indicar que efectivament s'escolta, amb el somriure sincer i expressions d'assentiment… No és necessari estar-hi d'acord.\nL'escolta ha de ser reflexiva: significa tenir empatia, comprendre els sentiments de qui ens parla. Podem parafrasejar o repetir amb altres paraules el que ens estan dient, fent veure que comprenem. Ajuda a clarificar els missatges i promou l'entesa mútua.\nCal tractar de comprendre el punt de vista de qui parla, acceptar les seves opinions, encara que no les compartim.\nDetectar les paraules i les idees clau.\nEliminar obstacles que frenen la comunicació: crítiques, desqualificacions, exigències, prejudicis, estereotips.\nRetroalimentar la comunicació.\nRespectar l'espai vital que l'altra persona vol mantenir.\nA la Viquipèdia pots trobar més informació sobre l'escolta activa i els seus elements, aplicacions i obstacles.\nDesenvolupar habilitats per a l'escolta activa significa ser capaços d'apropar-nos a les persones amb una actitud empàtica. L'empatia és una destresa bàsica de la comunicació interpersonal. Permet l'entesa sòlida entre les persones. És fonamental per comprendre el missatge de l'altre. L'empatia pot canviar la disposició de l'interlocutor, ja que se sent comprès i abaixa la guàrdia, de manera que desisteix d'una posició de confrontació.\nEn la següent taula s'exposen algunes tècniques útils per una actitud empàtica:\nMostrar interès Comunicar interès.\nAfavorir que parli l'altre. No estar d'acord ni en desacord.\nUtilitzar paraules neutrals. “Pots explicar-me més sobre això…?”\nClarificar Aclarir el que s'ha dit.\nAjudar a observar altres punts de vista. Preguntar.\nDemanar que aclareixin allò que no hem entès. “I tu que vas fer en aquell moment?”\n“Des de quan esteu preocupats?”\nParafrasejar Cal demostrar a l'altre que entenem el que ens està dient/passant.\nVerificar el significat. Repetir les idees i fets bàsics que ha dit l'altre. “Llavors, per a tu el problema és una tonteria”\n“El que m'estàs dient és que…”\nReflectir Mostrar a l'altre que entenem el seus sentiments.\nAjudar a que l'altre persona sigui més conscient del que està sentint. Reflectir els sentiments del que està parlant. “Et fa sentir molt malament que sempre t'acusin de ser el que treballa menys del grup a classe.”\nResumir Revisar tot el que parlat.\nResumir i fer una conclusió dels fets i de les idees més importants. Repetir els fets i les idees més importants de la conversa. “Llavors, si no t'he entès malament Joan ha ignorat a la Maria i ha tu t'ha molestat que pensin que has estat tu qui ha iniciat aquesta situació.”\nL'assertivitat és una habilitat personal que ens permet expressar sentiments, opinions i pensaments, en el moment oportú, de la manera adequada i sense negar ni passar per sobre dels drets dels altres. La comunicació assertiva permet:\nExpressar sentiments i desitjos positius i negatius d'una manera eficaç, sense negar o menysprear els drets dels altres i sense crear o sentir vergonya.\nDiscriminar les ocasions que l'expressió personal és important i adequada.\nDefensar-se sense agressió o passivitat, enfront de la conducta poc cooperadora, apropiada o raonable dels altres.\nConsulta el document L'escolta activa i el feedback per veure alguns exemples de tractament de situacions difícils amb la ciutadania.\nAnterior 3. Regles i condicions per a millorar la comunicació\nSegüent 5. La comunicació no verbal en l'atenció presencial


Sense granularitat no hi ha síntesi - Blog - Visirius\nTel. (+34) 626 19 57 59 | e-mail: info@visirius.com\nFent la tan necessària neteja de papers uns dies després de presentar el primer estudi de mercat des que va arrencar Visirius, pensava com les persones que ens dediquem a la investigació i l’anàlisi ens movem constantment entre la granularitat i la síntesi, l’obertura i el tancament, entre la visió del detall i la visió global. Aquest post és una guia per aquesta balanceig en las diferents etapes d’una investigació (en aquest cas va ser una enquesta però és aplicable a altres tècniques).\nComencem la travessia. La primera etapa per a que neixi una investigació és la tasca comercial. La granularitat: totes les tècniques que es poden dur a terme. La síntesi: resoldre la necessitat d’informació estructurada i accionable que tenen els -futurs- clients.\nEl moment del briefing, sigui amb preguntes molt generalistes o peticions concretes, la granularitat consisteix en detallar els objectius, procediments i necessitats que tindrem. La síntesi: ho podem fer bé i serà útil!\nPreparem la proposta. La granularidad: objectius específics, tècniques de recollida i anàlisis de dades i què guanyem i de què hem de prescindir, quin equip de treball constituïm, calendari de tot el projecte i el pressupost que implica. La síntesi: demostrar la fermesa de l’estudi i la utilitat que se n’extraurà.\nAproven l’estudi! Treballar la granularitat amb les dimensions i les variables del qüestionari, preparar el treball de camp, les rutes, les fotocòpies, els permisos, les quotes de la mostra. La síntesi: com es facin les preguntes i a qui determinarà el tipus de resultats que s’obtindran.\nDurant el treball de camp, la realitat ens envia missatges que hem de saber captar, hem d’atendre les imprevisibles vicissituds, controlar el compliment de quotes i revisar els resultats del primer 20% de mostre per detectar les respostes que no havíem tingut en compte. La síntesis: vetllar per la qualitat de les dades recollides, la nostra matèria prima.\nAmb l’anàlisi de dades ens submergim en un mar de números del que ja no en sortirem fins ben avançat l’informe. La granularitat: depurar, codificar, creuar dades, crear variables, fer gràfics i explicacions que ajudin a entendre els fenòmens. La síntesis: sortir a la superfície per veure l’estudi en perspectiva i no perdre de vista els objectius ni el calendari.\nArribem a la fase clau on visibilitzar tota la feina feta: l’elaboració de l’informe. La granularitat: el fil de la història, la redacció de l’anàlisi que lligui el munt de peces que formen les variables. La síntesis: que sigui un informe comprensible tant per a qui busca la granularitat com per a qui busca la síntesi.\nPresentem l’estudi amb els missatges clau per atraure l’audiència. La granularitat: les paraules, com relacionem tota la informació per destacar les conclusions. La síntesi: missatges clars destacant-ne la utilitat, per a què servirà aquest anàlisi.\nRespirem i tanquem l’estudi. La granularitat: gestions administratives, ordre i neteja d’arxius i documents. I la última síntesi: què hem après nosaltres?\nPrecisament en aquest moment ha estat quan he decidit escriure aquest post desgranant i sintetitzant tot el procés realitzat… Toca tornar a començar i obrir un nou camí\nSi el vols compartir\nXarxa Visirius (4)\n2016 (5) 2017 (5) 2018 (2) 2019 (1) 2020 (2) Anàlisi (4) Economia Social (3) Propòsits (6) Síntesi (5) Visualització (6)\nÚltimo post / Últim post\nLa Ruta de la Digitalització6 de juny de 2020 - 18:46\nVisirius: donem vida a les dades | Made with love by TÒNIC Art i comunicació | © Copyright - Visirius - Enfold Theme by Kriesi\nMentoratge amb la Xarxa Emprenedora DAFO – DARP Visirius


Monogràfic de cuina: Cuina de Nadal – La Unio de Mas Rampinyo\nHome / Monogràfic de cuina: Cuina de Nadal / Actualitat / Monogràfic de cuina: Cuina de Nadal\nRècord al Festival Solidari de la Marató\nAcabem l’any culinari amb un monogràfic ja tradicional, CUINA DE NADAL. El Grup d’Activitats per a la dona finalitzarà els monogràfics d’enguany amb receptes nadalenques.\nEl monogràfic el farà la cuinera Àngels Puntas i es farà a la Sala Trofeus de l’entitat el proper dijous 16 d’octubre de 20 a 22 hores. Els preus 10 € pels socis i 12 € per la resta. Feu la vostra reserva a Secretaria de l’entitat de 16 a 19 hores. Us hi esperem !!!


Una dècada del debut de Víctor Valdés - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesUna dècada del debut de Víctor Valdés\nUna dècada del debut de Víctor Valdés\nwww.fcbarcelona.cat - 14/08/2012 | 00:00\nEl porter es va estrenar oficialment amb el Barça el 14 d’agost del 2002, en una fase prèvia de la Lliga de Campions Deu anys més tard, s’ha consolidat com l’‘1’ blaugrana amb una vitrina plena de trofeus tant col·lectius com individuals\nVíctor Valdés, el 2002. FOTO: ARXIU FCB.\nEl 14 d’agost del 2002 el Camp Nou veia per primera vegada en acció Víctor Valdés. El porter, amb 20 anys, va ser una de les novetats en l’alineació del Barça de Van Gaal davant el Legia de Varsòvia, en l’anada de la fase prèvia de la Lliga de Campions. El Barça guanyaria per 3-0.\nValdés va començar la temporada 2002/03 com a porter titular, encara que alternaria el lloc amb Roberto Bonano. Seria a la segona fase del curs següent, amb Frank Rijkaard a la banqueta, quan el de Gavà es consolidaria definitivament sota els pals.\nEl 2005 aconseguiria la primera Lliga i el primer dels 5 Trofeus Zamora (rècord compartit amb Antoni Ramallets). L’any següent resultaria clau en la consecució de la segona Champions de la història del Barça a París.\nVíctor Valdés és un porter sobri, àgil, amb bons reflexos, molt regular i amb una forta personalitat. Amb Pep Guardiola com a tècnic , a més, ha millorat el joc amb els peus i, d’aquesta manera, s’ha erigit moltes vegades en l’origen de les jugades de l’equip.\nDarrerament, Valdés s’ha convertit en el porter amb més partits oficials vestit de blaugrana (457) i en el quart futbolista amb més compromisos (per darrere de Xavi, Puyol i Migueli). Al seu palmarès, hi figuren, entre d’altres, 3 Champions, 5 Lligues, 2 Mundials de Clubs i 2 Copes del Rei.\nEl porter blaugrana també va contribuir a l’obtenció del Mundial del 2010 i en el de l’Eurocopa del 2012 formant part de la selecció espanyola. És un habitual en les convocatòries del combinat que dirigeix Vicente del Bosque.


El Moviment 20 de febrer al Marroc – CGTCatalunya\nInici > General > Articles opinió > El Moviment 20 de febrer al Marroc\nEl Moviment 20 de febrer al Marroc\nDivendres, 18 febrer, 2011\nEl batejat com a Moviment 20 de febrer, que crida a la mobilització pacífica dels marroquins, ja està al carrer. I és que, a pocs dies que tinguin lloc les manifestacions, la població comença a debatre sobre això fora dels fòrums d'internet. En un país com el Marroc, amb un alt grau d'immobilisme social, això sembla tot un èxit i alguns asseguren que un signe de que el 20 serà un èxit.\n"Almenys es parla dels problemes que tenim que són molts, hi ha un debat obert al carrer sobre si anar el diumenge a les manifestacions o no ...\n... Jo mateixa no ho tinc clar, encara que sigui necessari, tinc també por. Ens costa moure'ns, no som com Egipte, la nostra realitat social és diferent i les nostres taxes d'analfabetisme molt altes " , assegura S., farmacèutica.\nL'àmplia convocatòria sota el lema Democràcia i Llibertat, recull a moviments de joves, sindicats i organitzacions de drets humans, als quals també s'han unit els islamistes de Justícia i Caritat, il.legals al Marroc, però amb gran influència en els barris més desafavorits de les grans ciutats.\nFora es queden la majoria dels 46 partits polítics. Des de fa anys els discursos de llibertat, democràcia, justícia social, feminisme, han estat liderats al Marroc per una classe social alta que es visibilitzava a través d'associacions que rebien importants subvencions de la cooperació internacional. Això ha creat un panorama de professionalització dels moviments socials que executen accions i polítiques que competeixen a l'Estat. Moltes d'aquestes associacions tampoc es manifestaran el dia 20.\nEl recel que entre molts grups aixecava la convocatòria ha anat dispersant gràcies als missatges difosos per Internet. Destaca entre ells un vídeo penjat a youtube "Ana Magrebí-Ana Magrebia", que resumeix d'una forma clara i senzilla les consignes del moviment. En ell, un grup de persones expliquen els motius pels quals es manifestaran aquest dia i que van des del atur, els problemes en l'educació, les dificultats del sistema sanitari, el descontentament per la corrupció, l'èxode rural, fins arribar a la manca de llibertats individuals.\nAlguns rapers també es manifesten a través de cançons que estan arribant als més joves.\nTot i això, la desconfiança fa efecte en alguns discursos. "Sóc escèptic de que la gent vagi a sortir al carrer. Som un país molt conformista, més que altres de la zona i el nostre sistema social és un sistema de control. Molt difícil escapar d'ell. La gent tindrà por a manifestar-se ", assegura M., comerciant.\nEls mitjans de comunicació també fan la seva particular campanya contra alguns joves considerats els líders del Moviment 20 de febrer. Durant les dues últimes setmanes han aparegut publicades en periòdics fotos d'ells relacionant-los amb el consum d'alcohol i acusant-los d'haver-se convertit al cristianisme.\nEl Moviment 20 de febrer s'ha anat cuinant de manera lenta des que a Tunísia va esclatar la revolta. Ningú volia precipitar al Marroc, volien discutir primer, anar shui shui (poc a poc, poc a poc) al ritme magribí.\nNingú sap què passarà diumenge però els problemes ja estan al carrer i s'ha obert un procés on les autoritats hauran de prendre mesures per escoltar a la població, que ja s'atreveix a mostrar el seu descontentament.\n"Em acusen de ser massa optimista però els joves marroquins es mereixen com a mínim aquesta confiança. Hem rebut amenaces i pressions, és normal, no serà fàcil, crèiem que no arribaríem a la data amb aquesta força, però ho farem "\nPandoras Invisibles, Helena Maleno\n- Vídeo penjat a youtube "Ana Magrebí-Ana Magrebia"\nActiveu els subtítols pulsant damunt de CC.\n* Llegiu també una entrevista realitzada a Nizzar Bennamate, un dels impulsors de les protestes del 20-F\n“Queremos libertad y dignidad. Y esperamos que no haya muertos”\nEl moviment 20 de febrer pel canvi al Marroc\nEl poble marroquí està convocat a sortir al carrer diumenge que ve dia 20 per a demanar el canvi, democràcia per al Marroc. Des que la convocatòria va sorgir d'un grup de facebook, que ja avui té més de 15.000 persones inscrites, s'han anat progressivament incorporant diferents organitzacions en tots els àmbits i racons del Marroc. AlS grups de joves, creats des d'internet, s'han anat sumant la ANDCM, la AMDH i el Fòrum per la justícia i la veritat juntament amb nombroses organitzacions de drets humans, partits de l'esquerra com Via Democràtica i PSU, el moviment amazigh, a través de diferents organitzacions (CMA, Azetta, Tamaynut…), algunes federacions sectorials i territorials dels sindicats UMT i CDT, fins i tot els islamistes de Justícia i Caritat.\nEl debat està en el carrer. Sorgeixen manifestos i crides al debat i que el dia 20 F sigui solament un punt de partida cap a un procés de transformacions al Marroc. Sorgeixen fòrums de debat a Al-hoceima, a Larraix, a Agadir, pertot arreu.\nLes reaccions del poder\nDes del Makzen s'han anat posant en pràctica tot tipus de maniobres, tant per a impedir el desenvolupament de la mobilització del dia 20 com per a crear la màxima confusió possible. Des de desprestigiar als promotors fins a fer una crida a una marxa de l'amor, per a expressar la seva fidelitat al rei, o les típiques acusacions d'estar fent el joc al front polisario i d'atemptar contra la unitat territorial del regne.\nDiversos iniciadors del grup han estat amenaçats per la policia, les seves famílies han sofert pressions, s'han difós injúries de tot tipus contra ells, però la crida s'ha anat fent imparable com una bola de neu. Fins i tot es preparen per a la repressió, donant consells de com actuar davant les detencions, telèfons d'advocats, difusió de tot el que passi a l'instant…\nPerò el Makzen no solament amenaça i reprimeix, també atreu i divideix arribant a l'extrem que el PAM (partit impulsat des del palau del rei, intentant fondre tradició i modernitat, dreta i esquerra, amb tot amatent per a ser el pròxim partit que governi al Marroc, com ja ho fa en molts ajuntaments) apareix cridant a acudir a les manifestacions per la democràcia del dia 20, deixant amb el cul aire a partits com la USFP (socialistes) o al PPS (antics comunistes) que públicament han manifestat la seva oposició a la marxa i la seva identificació amb la institució monàrquica i la integritat territorial, volent provar que són més fidels al rei que el propi partit que el rei ha impulsat.\nUn procés obert\nEl dia 20, el poble marroquí estarà en el carrer amb gran diversitat, amb motivacions diferents que van des de la lluita contra l'atur, a la defensa de l'ensenyament públic, dels problemes del sistema sanitari fins a la necessària reforma de la constitució. Anant més lluny o més prop, el fonamental del dia 20 és l'inici d'un procés on poden convergir diferents sensibilitats i nous moviments socials amb l'esquerra tradicional política i sindical. Davant els nombrosos comunicats de totes les organitzacions cridant a incorporar-se al moviment del 20F, hem triat una crida personal d'una dona marroquina en el qual explica per què sortirà al carrer el pròxim dia 20.\nMouatamid, Equip de treball per al nord d'Àfrica de la Secretaria de Relacions Internacionals de la CGT\n>>> VOY A SALIR EL 20 DE FEBRERO PORQUE OTRO MARRUECOS ES POSIBLE\nVoy a salir porque quiero saber la suerte de nuestros mártires, de Ben Barka, de Al Houcine, de Abdelatif Zeroual (4)....y una larga lista.\nSalgo para decir BASTA a 50 años de falta de seriedad.\nNecesitaría más de 50000 folios para expresar mis reivindicaciones de estos más de 50 años de humillaciones\nque con 5 años me encontré acompañada de mi madre, buscando en una comisaría de Rabat a mi padre.\nDesde aquel día soñaba con la revolución, con encontrar a quienes detuvieron, torturaron y mataron a mi padre, el militante M'barek Ben Salem.\nGracias a este movimiento de jóvenes.\nYo voy a salir el 20 de febrero


Entrevista al ciclista David de la Cruz | ÒPTIC Platja d'Aro\nParlem amb el ciclista David de la Cruz Melgarejo\nVa créixer amb el somni de ser un gran atleta però les seves condicions físiques el van encaminar cap al món de la bici. A dia d’avui és ciclista professional i roda per carreteres de tot el món. Viu a la Costa Brava i, com és usuari d’ulleres i lents de contacte, a ÒPTIC tenim la sort de veure’l sovint. En una de les seves visites hem tingut l’oportunitat de parlar amb ell sobre ciclisme, ulleres i altres temes. Un cop més, hem comprovat que és tan gran persona com esportista.\nMoltes gràcies per les teves respostes i moltíssims èxits en tot el que viuràs en els propers anys.\n– Fins a quin punt creus que és important la protecció de la vista quan corres amb la bici? Tens alguna anècdota o incident en el qual les ulleres han sigut importants durant alguna cursa?\nPer mi utilitzar ulleres de sol mentre competeixo o entreno és fonamental. No només per la protecció contra els rajos UV que et proporcionen unes bones ulleres sinó també per la protecció contra cossos estranys. A més, jo utilitzo lents de contacte i això és un motiu extra per utilitzar unes ulleres adequades.\n– Què creus que han de tenir unes bones ulleres per practicar el ciclisme?\nCrec que sobretot han de tenir una bona lent amb la protecció adequada en front els rajos UV i una bona ventilació perquè no s’entelin en aquells moments que no anem tant de pressa y suem força, com als ports. A més, també destacaria una muntura adequada, que sigui còmoda, lleugera i que s’adapti bé a la nostra cara, perquè quan sentim el tintineig de les carreteres no es moguin. En definitiva, una bona lent i una muntura que ni notem que portem.\n– Oakley és actualment la marca d’ulleres del teu equip, quin model utilitzes? I el color dels vidres, quin prefereixes? Per què?\nSí, Oakley és un dels col·laboradors de l’equip i ens proporciona el material que necessitem. A mi hi ha dos models que m’agraden especialment: les Radarlock i les Jawbreaker, tot i que si he de triar, em quedo amb les primeres. Pel que fa a les lents, hi ha moltes varietats i totes són interessants segons l’esport que practiquis. A mi m’agrada molt la nova lent PRIZM, em dóna una nitidesa molt bona i quan descendim ports a gran velocitat, amb canvis de llum i ombra, és quan més s’aprecia la qualitat d’aquesta lent. Una altra lent que acostumo a fer servir és la fotocromàtica. És ideal per als dies ennuvolats o per a situacions de canvi de llum (com per exemple quan ens fiquem a un túnel enmig de les carreteres) ja que canvia la intensitat del color i s’adapten a la llum. Amb aquestes dues lents tinc el que necessito. 😉\n– Diries que unes ulleres tècnicament tant evolucionades com aquestes són importants en el rendiment d’un ciclista professional?\n-Sí, sens dubte. Tots els esports d’alta velocitat i que requereixen reflexes han d’anar acompanyats d’unes bones ulleres. Després hi ha altres factors més tècnics. Per exemple, un dels últims models d’Oakley, les Jawbreaker, s’han fet estudiant l’aerodinàmica de les ulleres en conjunt amb el casc. Tot són petits detalls que sumen i, al final, 100 és la suma d’un més un!\n– Quines són les teves ulleres preferides?\nSens dubte les Radarlock, i amb muntura XL. Són un pèl grans per la meva cara però m’encanten!\n– Quin és el teu lloc preferit per disfrutar de la bici?\nDes que visc a la Costa Brava he descobert un lloc idoni per a la pràctica del ciclisme, tot i que si hagués de triar un lloc seria Boulder, a Colorado. L’any passat vaig tenir l’oportunitat de competir per aquelles terres americanes i la veritat és que em van deixar enamorat.\n– I la teva cursa preferida?\nHi ha una cursa a la que tinc una estima especial, el Tour de California. És una de les meves preferides pel recorregut, l’afició… Tot i que qualsevol de les tres grans voltes (he tingut la sort de córrer al Giro, el Tour i la Vuelta) són increïbles i tenen el seu encant particular.\n– La campanya actual d’oakley és “One Obsession. #liveyours”. Quina és la teva obsessió, esportivament parlant?\nLa meva obsessió és poder treure el 110% del rendiment màxim que doni el meu cos. Entreno i em cuido per anar evolucionant i veure fins on sóc capaç d’arribar. Em motiva molt veure com el cos s’adapta dia a dia als esforços i com va millorant. La meva obsessió és, sens dubte, veure quin pot ser el meu màxim rendiment.\n– Com a usuari expert de lents de contacte, creus que són una bona opció per a la pràctica del teu esport?\nSí, la veritat és que sí. Per suposat que preferiria veure-hi bé sense la necessitat de lents de contacte, però no és el cas, i recórrer a la cirurgia em fa molt de respecte. A més, avui en dia hi ha lents de contacte de molta qualitat i que van molt bé per fer esport. Jo n’utilitzo unes mensuals, tot i que les canvio una mica abans perquè amb l’esport pateixen més. Si les cuides bé i esculls un bon líquid van perfectes i no donen problemes.\n– Alguna recomanació de professional per als aficionats a la bici?\nEls animaria a que es cuidin la vista. Només tenim dos ulls i s’han de cuidar, sobretot els qui utilitzen lents de contacte com jo. Us explicaré una anècdota que servirà de recomanació. Durant una competició, fa uns anys, enmig d’un descens em vaig treure les ulleres que duia perquè no m’anaven bé, amb la mala sort que em va entrar un objecte minúscul i, sense saber com, va acabar entre la lent de contacte i el meu ull i em va provocar una úlcera a la còrnia, quin mal!\nAixí doncs, sempre que pugueu, intenteu triar unes bones ulleres. Tant se val la marca, però que siguin de qualitat. En la salut no es gasta, s’inverteix! 😉\nciclisme, gafas de sol Oakley, Jawbreaker, lents de contacte, oakley, Radarlock, ulleres, ulleres de sol


Alzira acull una sessió formativa per a docents de la Rib...\n30 de setembre de 2021 (12:28 CET)\nCartell de "Què és això de l'emergència climàtica?"\nEls efectes del canvi climàtic a la Ribera centraran la ponència del meteoròleg Jovi Esteve, que obrirà la jornada formativa "Què és això de l'emergència climàtica?" el pròxim 6 d'octubre a la Casa de la Cultura d'Alzira. Es tracta d'un curs promogut per la Coordinadora de Centres d'ensenyament en valencià de la Ribera, i que compta amb el suport de l'Ajuntament d'Alzira, l'objectiu del qual és formar al professorat de primària, ESO, cicles formatius i Batxillerat dels centres educatius de la comarca sobre l'emergència climàtica. Aportant-los dades actuals i propostes pedagògiques es treballa sobre l'emergència climàtica com un contingut curricular transversal amb els alumnes, cal conèixer la problemàtica a fons per enfocar-la didàcticament i avaluar resultats de l'experiència, i aprendre a utilitzar recursos didàctics específics i adaptar-los a les característiques de l'alumnat.\nEl curs començarà amb una sessió presencial, amb la participació de l'alcalde d'Alzira, Diego Gómez, i el president d'Escola Valenciana, Joan Cortés. A continuació tindrà lloc la xarrada de Jovi Esteve, meteoròleg d'Algemesí que ha investigat com afecta el canvi climàtic als pobles de la Ribera del Xúquer i que presentarà aquestes dades als assistents, amb els quals obrirà un col·loqui. També participaran en esta primera sessió els professors Roger Pons, mestre jubilat de primària i president de Xúquer Viu, i Pedro Domínguez, docent de secundària també jubilat i representant de La Ribera en Bici i Ecologistes en Acció, responsables del quadern de treball "Què és això de l'emergència climàtica?", publicat per Edicions Reclam i que es lliurarà als assistents a la jornada. Pons i Domínguez explicaran a la jornada el contingut del llibre, que inclou unitats didàctiques per a treballar a l'aula sobre l'emergència climàtica.\nDesprés d'esta primera sessió, els docents inscrits hauran d'elaborar una programació didàctica de les sessions de treball que realitzen amb els seus alumnes. La duració de la Jornada formativa és de 15 hores que es realitzaran de manera semipresencial i de les quals 3 h corresponen a la sessió de presentació que es du a terme el 6 d'octubre a la Casa de la Cultura d'Alzira, 2 sessions més en acabar el curs per a posar en comú el treball realitzat, i la resta de la càrrega horària als centres educatius del professorat que s'hi inscriguen. Es tracta d'una activitat reconeguda per la Conselleria d'Educació, Cultura i Esport.\nEncara es troba obert el període d'inscripció a la jornada, a través del formulari d'inscripció https://docs.google.com/forms/d/e/1FAIpQLSeg6_9YhoeaH8-oexZiKBtvHSYP0puRr40y43XlP4DJal_0Bg/viewform.\nLa jornada naix com a proposta de la comissió de treball sobre sostenibilitat mediambiental de la 35a Trobada de Centres en Valencià de la Ribera d'Alzira 2020, que va originar l'edició del quadern de treball anomenat "Què és això de l'emergència climàtica?" publicat a Edicions Reclam i elaborat per Pedro Domínguez i Roger Pons. Aquest quadern de treball forma part de la col·lecció "Pertot" de la Coordinadora de Centres d'Ensenyament en Valencià de la Ribera - Escola Valenciana.


«Vaig tenir la sort d'obrir una UCI des de zero» | NacióDigital\n«Vaig tenir la sort d'obrir una UCI des de zero»\nIngrid Malia, estudiant de primer d'Infermeria de la UAB, ha passat a reforçar el personal sanitari de l'Hospital de Bellvitge\nper Albert Hernàndez , 30 d'abril de 2020 a les 11:30 |\nL'estudiant fent la seva feina a l'Hospital de Bellvitge | Ingrid Malia\n"És el somni de la meva vida". Així confessa que viu Ingrid Malia (El Prat del Llobregat, 1986) la seva experiència a l'Hospital de Bellvitge. Aquesta estudiant de primer d'Infermeria de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) està de reforç a l'UCI, tot i que des de fa més d'una dècada que treballa com auxiliar d'infermeria. "És vocacional", assegura i es desfà en elogis per les seves companyes i la professió en general.\nMalia admet una "certa desorganització" en la fase inicial de la pandèmia i la "duresa" d'estar a primera línia. "Vaig tenir la sort d'obrir una UCI des de zero", explica i assegura que això i tot el que està aprenent li servirà de cara al retorn a la facultat.\n- Com li arriba la proposta?\n- Estava treballant només caps de setmana d'auxiliar a l'UCI coronària i es van posar en contacte amb mi, juntament amb d'altres companys. Van demanar disponibilitat i m'hi vaig oferir. Haig d'admetre que al principi tenia ansietat per com portar-ho tot, feina i estudis. Però estic aprenent moltíssim, en tema de pràctiques i tècniques d'infermeria. Això ho notaré molt de cara a la carrera.\n- Té la sensació que aprèn més aquí que a l'aula?\n- No ho sé, però sí que noto un gran aprenentatge. I en aquest sentit, cal agrair els esforços titànics dels professionals per formar-nos i ajudar-nos en tot moment. Al cap i a la fi, o crees un equip ben cohesionat o serà molt difícil treballar i més en aquest tipus de situacions.\n- Quin canvi: de l'UCI coronària a la Covid-19.\n- El que et deia, he après moltíssim. Pot sonar contradictori, no és molt diferent del que feia però tampoc és ben bé igual. Els professionals s'han hagut de parar, explicar-nos i ajudar-nos sobre quin tipus de pacient hi ha, els cuidats que els hi fan i com podem contribuir a la seva millora. Per exemple, en el meu cas, tècniques perquè respirin millor o d'altres procediments que en cardiologia no feia. Em sento molt afortunada per tot el que estic aprenent.\n- Veient el que està vivint, li motiva tornar a la facultat?\n- I tant! Malgrat tot el que ha passat, la situació m'ha refermat que és la professió més bonica del món. Em motiva a seguir estudiant, ara tinc moltes més ganes a ser infermera que abans. Veig en les meves companyes de feina, que aguanten fins a quatre hores seguides amb el mono posat, el reflex del que m'agradaria ser el dia de demà.\n- Com es viu un canvi tan dràstic per algú que inicia els estudis d'Infermeria?\n- Sincerament, al principi amb molta por. Sobretot els primers dies, com t'he comentat, anava amb ansietat a treballar, perquè davant la desinformació, per si no arribaven proves... Era un estat generalitzat d'ansietat. Però, ara per ara, amb els pacients monitoritzats i estar dins d'un gran equip ja molt millor. He guanyat en confiança i seguretat. Tenim grans professionals sanitaris i, si fos per mi, aplaudiria a les 20 hores, a l'una de la matinada i a les set del matí.\nTerritorials, Les entrevistes del territori, Societat, Sabadell, coronavirus, salut, entrevista, UAB, sanitat, Covid-19, Ingrid Malia, Hospital de Bellvitge, Vallès Occidental


Marta Plana explica a Yale el Barça Innovation Hub\nLa directiva responsable d’aquest projecte estratègic del Club ha participat a la ‘Yale Soccer Conference’ que organitza la prestigiosa universitat nord-americana\n07:42PM dissabte 09 de febr.\nLa directiva del FC Barcelona Marta Plana ha estat convidada per la Universitat de Yale per donar una conferència aquest dissabte sobre el Barça Innovation Hub, en el marc d’unes jornades que, sota el títol Yale Soccer Conference, organitza per primera vegada aquesta prestigiosa universitat nord-americana.\nMarta Plana ha pronunciat la conferència sota el títol Barça Innovation Hub, shaping in Future of Sports, al Zheng Auditorium de la universitat i davant una audiència d’unes 350 persones, formada principalment per professionals de la indústria del futbol, estudiants de MBA d’universitats com Harvard, MIT (Massachussets Institute of Technology) o Columbia, a més de la mateixa Yale, així com diferents emprenedors de l’àmbit esportiu i tecnològic.\nLa directiva del FC Barcelona responsable del Barça Innovation Hub ha centrat la seva intervenció a explicar què és aquest projecte estratègic del FC Barcelona i en què consisteix l’aposta decidida del Club per la tecnologia i la innovació. Marta Plana ha detallat també alguns dels exemples d’èxit en l’aplicació de la tecnologia en el món de l’esport.\nLa directiva ha començat la conferència explicant el significat del més que un club i els pilars que sustenten la singularitat blaugrana respecte d’altres clubs, així com la cultura inconformista que impregna la societat catalana i que forma part de la idiosincràsia del Barça, que sempre el porta a buscar l’excel·lència esportiva. D’aquesta manera, la conferència ha ajudat a explicar què és el Barça al món davant l’interès mostrat pel públic assistent.\nEl context de competència i la necessitat de mantenir el lideratge en el món de l’esport, d’estar sempre a l’avantguarda en tots els àmbits del coneixement esportiu, va impulsar el Club a crear el Barça Innovation Hub el 2017, amb l’objectiu de ser un referent en la indústria de l’esport com ho és en el terreny de joc, promovent una cultura oberta i de col·laboració, treballant de prop amb les marques líders, universitats, centres de recerca i start-ups de tot el món, així com altres clubs i institucions esportives, inversors o col·laboradors.\n“El Barça és el laboratori més gran del món i això ens fa molt atractius a ulls dels nostres col·laboradors per desenvolupar projectes de recerca i de desenvolupament de nous productes i serveis que beneficiïn el Club però també la societat en general”, ha afirmat Marta Plana, que considera que “el gran repte del BIHUB és convertir Barcelona i el Barça en l’eix vertebrador i accelerador de la indústria del coneixement en el sector de l’esport a Europa i al món”. A més, Marta Plana ha atès els mitjans Sport Techie, ESPN i Telemundo/NBC per tractar aquesta temàtica.\nLa Universitat de Yale, situada a l’estat de Connecticut, va ser fundada el 1701 i és la tercera institució d’educació superior més antiga dels Estats Units. Per les seves aules han passat una seixantena de premis nobels a més de polítics com els expresidents dels Estats Units Bill Clinton i George W. Bush, Hillary Clinton o els exsecretaris d’Estat Hillary Clinton o John Kerry.


"L'Arqueòleg és un no parar d'aventures" | Diari Maresme\nbuy mentax cream can you buy valtrex over the counter uk buy doxycycline tablets from chemist levitra canada online adalat news online\nMartí Gironell (Besalú, 1971) està de promoció per tota Catalunya per presentar la seva darrera creació, L’Arqueòleg (Columna), una novel·la d’aventures, protagonitza pel monjo Bonaventura Ubach i ambientada a començaments del segle XX, en terres com Egipte, Mesopotàmia i Babilònia. Ha estat durant deu setmanes número 1 en vendes i recentment ha estat publicada al castellà, amb el títol El Arqueólogo (Editorial Suma de Letras).\nQuè trobarà el lector a L’Arqueòleg?\nÉs un llibre d’aventures per Egipte, Jordània, Palestina, Síria, Mesopotàmia i Babilònia protagonitzat per un home que va ser un avançat a la seva època. Un monjo de Montserrat, que és real, va existir, Bonaventura Ubach i que a principis del segle XX emprèn un viatge per aquests països amb l’objectiu d’aplegar quants més objectes millors per crear el Museu de l’Orient Bíblic. Això el que li suposa és un no parar d’aventures perquè s’haurà d’enfrontar a tota mena de perills i entrebancs per aconseguir el seu objectiu.\nCom va ensopegar amb la figura del monjo Ubach i la seva història?\nEl vaig descobrir per casualitat llegint un reportatge sobre la restauració de la mòmia egípcia que hi ha a Montserrat. En un racó del reportatge s’hi incloïa una foto en blanc i negre d’un monjo i al peu de foto s’hi llegia “Bonaventura Ubach, l’artífex de portar d’Egipte aquest mòmia i altres tresors de l’Orient Bíblic”. I vaig pensar, darrere d’aquest home hi ha d’haver una gran història, una vida de pel.lícula i no em vaig equivocar.\nA on es separa realitat i ficció?\nDe les novel.les que he escrit crec que aquesta és la que té més percentatge de realitat que no pas de ficció. Tot i això, l’Arqueòleg és una novel.la que recrea les aventures d’aquest monjo amb un esperit Indiana Jones amb unes quantes llicències literàries.\nEstà en plena promoció del llibre i recentment s’ha desplaçat a Madrid, com ha anat?\nMolt bé, francament. Ja és la tercera vegada que faig una minigira per algunes capitals espanyoles- Bilbao,València, Sevilla i Madrid- i tant l’experiència com l’acollida dels mitjans de comunicació sempre ha estat i és molt bona. És un bon començament perquè la traducció al castellà comenci amb bon peu.\nL’Arqueòleg ha estat 10 setmanes com a número 1 en vendes. Es deu sentir molt satisfet…\nMolt i, de fet, hi ha moltes vegades que encara no m’ho crec. Hi arribes gràcies als lectors i als llibreters però el que costa és mantenir-se entre els més venuts i, sobretot, ara abans de Sant Jordi que l’allau de novetats és brutal. Però és un repte i no m’espanta. La clau és fer territori i trepitjar quantes més llibreries millor. És la manera d’arribar al lector.\nLa venjança del bandoler, El pont dels jueus, ara L’arqueòleg … Els seus llibres tenen sovint una base històrica, a partir de la qual es recreen històries emocionants, d’intrigues… Són relats molt visuals que parteixen de fets o personatges localitzats a Catalunya, però que a la vegada són històries universals. El proper pas seria una adaptació al cinema? Li agradaria?\nMooolt! Però pensa que les adaptacions, tant per la televisió o pel cinema, sempre és un procés molt lent igual que les traduccions. I també hi ha un percentatge de sort que no s’ha d’oblidar mai. Ara com ara hi ha unes quantes productores que s’estan llegint L’Arqueòleg i d’aquí que arribi a la pantalla han de passar moltes coses però de moment aquest és el primer pas… Creuarem els dits!\nRespecte de la relació amb el lector, sabem que en Martí Gironell cuida molt aquest feedback, a través dels clubs de lectura, presentacions arreu de la geografia catalana i més enllà… Una doble pregunta: primer, si no existeix una mica de por escenica d’ “enfrontar-se” cara cara amb el lector? i segona, a banda de la promoció, quines coses positives i negatives en treu, d’aquest contacte?\nDe por escènica cap ni una. M’agrada i m’ho passo bé en les presentacions, signatures, clubs de lectura. Això de venir del ram de la comunicació et facilita molt les coses! I et destacaria només inputs positius perquè les poques negatives que hi ha que és el fet d’anar amunt i avall o trobar-te amb algun personatge una mica especial queda compensat per tot el que m’emporto. Poder parlar cara a cara amb el teu lector és impagable!\nEl lector de Martí Gironell, és un lector fidel?\nCrec que sí. Pensa que en les presentacions que faig d’aquest novel.la se m’acosten moltes persones que o bé em porten els anteriors llibres per signar o et diuen que ja s’havien llegit El pont dels jueus i La venjança del bandoler. I són aquests que amb L’Arqueòleg a les mans ja llegit et diuen: “què i el pròxim per quan?!!”\nN’hi ha una colla i no tots són de tall històric. De moment però, dormen dins la carpeta d’idees perquè, per sort, estic molt enfeinat amb la promoció de L’Arqueòleg, tant en l’edició catalana com en la castellana.\nPer Maribel Margaix / ACPG


La Gespa estrena avui "De pel.lícula"\nLa Gespa teatre estrena avui l'obra "De pel.lícula", un muntatge ambiciós i espectacular, en què en destaca el fet musical. L'obra es pot veure des d'avui fins al dilluns, que com sabeu és dia festiu. Pràcticament no queden entrades a la venda, només algunes, poques, per la sessió que es farà el diumenge a les onze del matí. La resta es dóna pràcticament per tancat.\nMés de setanta actors i actrius donen vida a una original obra, que converteix la Gorga en un plató de cinema. L'agrupació teatral La Gespa estrena avui el musical titulat "De Pel.lícula". Després dels èxits aconseguits amb l'espectacle "Pastorets... una història diferent", i "Moll molt moll", avui la formació posa el llistó altíssim, amb un musical que combina veu, cançó, moviment, ball i text. Aquesta gegantina caixa de sorpreses fa moure 82 persones sobre l'escenari, però s'arriba a superar fàcilment les 100, si es compta amb tot el personal que hi col.labora amb aspectes tècnics, de so, de llum, de dansa o de vestuari.\nAhir al vespre es va fer l'assaig general, i els nervis estan, literalment, a flor de pell. Els membres de la Gespa han fet un gran esforç per poder portar a terme una obra molt ambiciosa i complexa, i avui és el seu gran dia. La Telma Romaní, la persona que ha fet el text amb la col.laboració de Jordi Massoni, explica que ara mateix tots els integrants estan més que nerviosos.\nEls espectadors veuran la història del rodatge d'una pel.lícula de cinema, un musical, l'argument de la qual relata la història de cinc palamosins que van a fer les Amèriques a principi dels anys cinquanta. Aterren a Las Vegas, on comença la seva aventura. Aquest és l'argument que està rodant l'empresa Producciones Pumarola, una empresa que es dedicava antigament al tèxtil, i que s'ha reconvertit al món àudiovisual.\nLa Telma Romaní, l'autora del text, us explica què trobarà l'espectador un cop entri a la Gorga, i s'apaguin els llums.\nCom sabeu, és una constant que quan actua la Gespa, s'acaba l'aformanet de la Gorga. Això sap greu a la companyia, perquè hi ha gent que es queda fora. Amb dues sessions més, diu Telma Romaní, s'hauria resolt el problema. Sentim-la.\nAquesta obra és definida des de la companyia com una de les apostes més arriscades de la Gespa. Amb tot, ja us anunciem que Telma Romaní ja mira el futur, per a noves produccions.\n25/02/2004 - Ràdio Palamós estrena web\nAvui dimecres hem activat la pàgina web de Ràdio Palamós. El nostre espai web neix amb una cara...\n24/02/2004 - El Palamos comença a assumir el descens\nEls jugadors i el tècnic del Palamós comencen a canviar el seu discurs sobre les opcions que té...


Empreses però també ONGs influeixen en el rumb de les decisions polítiques, socials i econòmiques\n6 min. Barcelona 25/09/2016 00:00\n987x368 Lobis: qui mou els ﬁls?\nIntrínsecs al poder, els lobistes neixen gairebé alhora que els estats moderns s’armen amb lleis i normes. L’origen del mot se situa a principis del segle XIX, en els vestíbuls -en anglès, lobbies - del Parlament britànic, on pul·lulaven els empresaris amb ganes d’interactuar amb els legisladors. L’estratègia actual és bàsicament la mateixa i consisteix en la proximitat entre els uns i els altres però, lògicament, s’ha sofisticat i professionalitzat tant que els governs nacionals o supranacionals -com la Unió Europea- s’han vist obligats a regular-ne l’activitat en nom de la transparència, un mot al qual s’apel·la com si fos la vacuna màgica contra la corrupció i el desencant popular.\nEls lobis tenen diverses maneres d’actuar. Hi ha la directa, quan els mateixos sectors s’agrupen i fan pressió, com ara els col·lectius de defensa dels drets dels homosexuals o l’Associació Nacional del Rifle dels Estats Units, per esmentar dos casos fàcils de reconèixer. I també hi ha la indirecta, la de professionals contractats per fer d’intermediaris. A més d’influir, els experts valoren que tot i que siguin part interessada aporten informació útil per a uns polítics no sempre experts en la qüestió que tracten. El problema és quan només hi ha un sector amb capacitat d’arribar al poder i la resta queden silenciats.\nUn sector controvertit\nL’activitat dels lobis o grups de pressió sovint carrega amb l’etiqueta d’interessos foscos, particulars i, en general, contraris a la comunitat per afavorir només alguns sectors econòmics, socials o polítics poderosos. Grups que formen càrtels per consensuar preus, aerolínies o telefòniques que aconsegueixen normatives que els són favorables gairebé sempre. No sempre són interessos comercials els que s’amaguen al seu darrere, també n’hi pot haver de particulars de cada país.\n“Els lobis formen part del joc democràtic”, defensa Jordi Xifra, del màster de comunicació social de la UPF i expert en aquests grups d’influència. Sobre el paper i en teoria, els assessors -continua aquest acadèmic- representen “la participació ciutadana” a l’hora d’elaborar lleis, de modificar-ne el contingut o, simplement, de frenar iniciatives contràries. Segons Xifra, a través d’una “estratègia comunicativa planificada”, aquests “relacions públiques” intenten influir i convèncer el poder públic de totes les administracions, també en l’àmbit local.\nLa feina del lobista sovint comença molt abans que l’esborrany d’una llei estigui sobre la taula. A vegades, es tracta de “posar el tema d’interès a l’agenda pública” perquè se’n parli i anar creant una opinió favorable o, almenys, amb matisos, explica Jorge Fernández-Rúa, director associat de Cariotipo MH5. Des de fa dues dècades, aquesta agència de lobisme d’abast espanyol representa clients de sectors regulats, les empreses que inverteixen més diners per poder influir en els polítics. Són les firmes que han aconseguit fitxar a cop de talonari expresidents de govern, exministres o exfuncionaris d’alt rang a canvi dels seus contactes i del seu coneixement de la maquinària del poder. Aquest és el seu valor, però ¿són ètiques aquestes portes giratòries? Xifra afirma que és perfectament “ètic i legal” si es compleixen els terminis que marquen les lleis sobre incompatibilitats de càrrecs. Per contra, les “decisions injustes” per “amiguisme” o altres causes crematístiques i poc clares són la “perversió” del sistema, assegura el professor.\nPer a Jorge Fernández-Rúa, optar per un nom ben connectat no sempre és un passaport assegurat cap a l’èxit, ni tampoc “invertir molts diners, tot i que ajuda”, per poder fer una campanya llarga i incisiva. A vegades, admet aquest directiu, David s’imposa a Goliat “perquè l’opinió pública està en contra” de la iniciativa o “per desconeixement dels reguladors”.\nRosa Nonell, professora de política econòmica i estructura econòmica mundial de la UB, comparteix la idea que no sempre guanyen els forts i assenyala que triomfen “els ben organitzats i els que troben els canals de comunicació”. Autora de Los grupos de interés en España (Tecnos), posa el cas d’Uber, que en alguns llocs ha guanyat la partida als gremis dels taxistes perquè “no han sabut anar plegats”.\nCom la majoria d’ONGs grans, Intermón-Oxfam disposa d’una oficina encarregada de fer de lobi que dirigeix Lara Contreras, oficialment responsable d’incidències i continguts de l’entitat sense ànim de lucre. ONG i lobi semblen conceptes contraris, tot i que Contreras fuig “de lobis dolents i bons” i, en aquest sentit, insisteix en la “transparència”, en la importància que es determini “l’obligació de fer públic amb qui es reuneixen els polítics” com a part de la lluita contra la corrupció.\nEl paradigma de transparència són els Estats Units, amb registres públics de noms, trobades i, fins i tot, inversió en campanyes de pressió i influència. A la Unió Europea també n’hi ha un, però ONGs com Transparència Internacional suspenen els mecanismes de lobi ètic a tots els països de la UE, tret d’Eslovènia, Lituània i a la Comissió Europea, on aproven pels pèls. Catalunya, a diferència d’Espanya, disposa d’un registre públic d’inscripció voluntària des del 2015. Rosa Nonell reconeix que hi ha els “canals oficials i d’altres de més ocults” per exercir aquesta pressió i parla de la importància de “la petjada legislativa” per seguir “qui ha participat en les consultes d’un esborrany”, o ja al Parlament, per “saber qui ha accedit als grups parlamentaris i ha pogut explicar els seus punts de vista”.\nPerò en temps tan convulsos fins i tot el sector del lobi s’ha trasbalsat. Contreras, d’Intermón-Oxfam, afirma que fa només “quatre anys, es feia pressió de manera confidencial” mentre que des de fa dos anys l’ONG aposta per la interactivitat i convertir la ciutadania en un actor de “lobi directe” cap a la classe política. És evident, admet la responsable, que “una família a l’atur i amb tres fills té infinitament menys capacitat d’influir que un directiu de l’Íbex-35” però les xarxes socials han posat a l’abast d’entitats sense els grans capitals de les corporacions un aparador ràpid, barat i immediat per als seus missatges.\nAmb aquestes campanyes 2.0 les entitats obliguen la classe governant o política a “comprometre’s o no públicament” amb una causa, diu Contreras, que il·lustra aquesta manera de fer amb el canvi de posició del govern espanyol, que en tan sols 24 hores va passar de negar-se a acollir un sol refugiat a acceptar el compromís d’allotjar-ne 16.000. La mobilització i la pressió popular expliquen el gir copernicà, a parer de Contreras, que assegura que, tot i que és cert que s’està lluny del compromís, “el cost de no complir-lo és més alt que mai”.\nLa Comissió Europea, sota pressió dels lobis i l’escàndol polític


Qui hi ha darrere d’Iceta? | Paraules Cosides\n25 dissabte maig 2019\nCatalanisme, Catalunya, Democràcia, Eleccions, partits polítics, Política, Política catalana, Política espanyola, PSC, PSOE, Referèndum\nEl rebuig de la majoria del Parlament de Catalunya a la designació de Miquel Iceta com a senador autonòmic ha aixecat una considerable polseguera i encara està pendent d’arribar el rebuf del Tribunal Constitucional. Perquè ves que no sigui anticonstitucional que segons qui perdi una votació democràtica en una cambra parlamentària. Aquesta empolsimada, però, ens ha distret i no hem acabat d’aclarir els motius pels quals el PSOE volia fer Iceta president del Senat a tres setmanes d’unes eleccions a les Corts en què no el va presentar com a candidat per a la cambra alta. No hi comptava el PSOE ni hi comptava Iceta, que fa fer cara de pòquer quan la notícia es va filtrar a la premsa i encara va trigar un dia a fer-se’n a la idea. Tots els indicis fan pensar que el secretari general del PSOE vol al capdavant del PSC un perfil diferent: algú que no vagi de manifestar-se amb el feixisme granat a considerar que determinats percentatges favorables a l’autodeterminació justifiquen un referèndum. Un perfil que balli menys, vaja.


Festival – Escrit(o)s (im)prescindibles\nSclavis, Texier i Romano, a la Nova Jazz Cava (14-3-14).\nBy Adela Farréin Cultura 18/03/2014 18/01/2016 408 WordsDeixa un comentari\n“…tots el cossos lluiten contra la mort”\nHi ha alguns períodes de la meva vida que em resulta molt difícil escriure. Em concentro a llegir i a escoltar. Penso molt. Sovint escric mentalment les primeres ratlles d’una entrada… però acabo deixant-la abandonada al calaix dels projectes malmesos.\nAvui m’ha inspirat, però, un vers d’un tema que ha cantat Elena Garcia, companya del saxofonista Guim Garcia-Balasch i veu del seu quintet, un dels grups que ha actuat en el concert d’arrencada del 33è Festival Jazz Terrassa.\nLa música m’inspira. De fet, no sé escriure sense escoltar-la, i avui el concert era molt inspirador. Carme Canela, acompanyada del trio de Joan Munné, ha presentat el seu darrer disc, Granito de sal, que és un recull de cançons amb nom de dona, començant per aquest bolero que va escriure el Gato Pérez i seguint per cançons tan conegudes com Te recuerdo Amanda, de Víctor Jara, o una genial versió de la canço popular catalana El testament d’Amèlia.\nEscoltant la Carme, se m’ha fet en més d’una ocasió un nus a la gola, perquè fins i tot entre les lletres més divertides i els ritmes carioques d’algunes peces, flotava una estranya emoció. “Què en faré de tant d’amor?”, es preguntava la vocalista en la darrera peça.\nDonar-lo, semblava respondre Elena Garcia en la segona part, donar-lo generosament, perquè, com deia un amic meu, “tot el que no es dóna es perd” i perquè és l’amor el que ens dóna força per lluitar contra la mort, com els cossos de què parla el titular.\nGuim Garcia-Balasch és terriblement divertit, a més d’un gran saxofonista. Quan l’Elena tingui les taules de la Carme Canela, la seva veu poderosa serà imparable. Avui ha sonat fantàstica en la versió jazzística de la Teresa d’Ovidi Montllor. Tot i així, si hagués de triar un sol tema del concert, em quedaria amb la peça instrumental que el quartet de Garcia-Balasch ha ofert cap al final de la nit i que, si el saxofonista no ens ha pres el pèl, es titulava El meu pare va fer la mili a cavalleria. Tant és si feia broma amb el nom: un tema genial, vibrant.\nBon començament de Festival.\nBy Adela Farréin Cultura 15/03/2014 390 WordsDeixa un comentari\nBy Adela Farréin Cultura 15/03/2012 07/09/2013 267 WordsDeixa un comentari


El Circuit rep un nou distintiu en sostenibilitat\nEl Circuit, primer circuit del món en obtenir la certificació de sistema de gestió alineat amb els objectius de desenvolupament sostenible (ODS) de l'ONU per Bureau Veritas\nLa instal·lació esportiva ha estat precursora i s'ha convertit en un referent a nivell mundial pel seu compromís amb la sostenibilitat i el respecte del seu entorn.\nEl Circuit de Barcelona-Catalunya s’ha convertit en el primer circuit del món l’activitat del qual té el seu Sistema de Gestió de l’RSC alineat amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible per Bureau Veritas, empresa líder en inspecció, certificació i assajos.\nL’any 2015, l’Assemblea General de l’ONU va fixar en l’Agenda 2030 els Objectius de Desenvolupament Sostenible, un conjunt d’objectius globals per a erradicar la pobresa, protegir el planeta i assegurar la prosperitat per a tots. Els ODS reflecteixen les necessitats més significatives del planeta i de la humanitat i per això, són un compendi dels riscos i oportunitats més rellevants als quals qualsevol organització haurà d’enfrontar-se en els propers anys.\nConscient de la importància d’assumir la plena responsabilitat de les seves accions en els possibles impactes ambientals i socials, el Circuit de Barcelona-Catalunya, amb el suport de la consultora Planet Fair Play, ha sotmès els seus processos de gestió professional a una extensa auditoria realitzada per Bureau Veritas centrada en comprovar el compliment dels objectius de desenvolupament sostenible avaluats des d’una perspectiva genuïna i aplicada en el dia a dia de responsabilitat i compromís amb la sostenibilitat.\nAl 2008, el Circuit de Barcelona-Catalunya, avançant-se als reptes de futur i sent conscient de l’actual context en el qual vivim, va obtenir la certificació ISO 14001 comprometent-se així a millorar de manera contínua la gestió ambiental de la seva activitat. A aquesta certificació, al 2021 es va sumar l’ISO 20121 certificant les curses internacionals com a esdeveniments sostenibles. Aquestes dues certificacions estan complementades amb el certificat de la FIA Environmental Accreditation (3 estrelles), al 2015, i el segell BIOSPHERE al 2020.\nLa Federació Internacional de Motociclisme també ha premiat al Circuit en tres ocasions. L’any 2012 es va reconèixer el projecte “Green meeting point”; en 2016, la FIM va tornar a premiar per segon any al Circuit pel seu programa KISS Barcelona 2016 (Keep It Shiny & Sustainable), dut a terme durant el Gran Premi Monster Energy de Catalunya de MotoGP™. En 2019, el Circuit va revalidar aquest premi. Per a aquesta ocasió, els esforços es van centrar en la millora de la biodiversitat d’una primera zona d’actuació entre les 24 hectàrees de bosc que té el Circuit.\nLa instal·lació esportiva ha estat precursora i s’ha convertit en un referent a nivell mundial pel seu compromís amb la sostenibilitat i el respecte del seu entorn. És oportunitat de present i de futur, d’innovació constant, de sumar entre totes les parts interessades del món del motor per un creixement econòmic i social sostenible, amb la voluntat de generar un llegat positiu en el territori treballant en la seva missió “Driving for a better future”.\nL’esperit del Circuit de Barcelona-Catalunya en l’estratègia en sostenibilitat és el d’adquirir beneficis de caràcter local procurant el seu impacte global, partint del propi context i del seu potencial com a plataforma internacional.\nBureau Veritas és líder mundial en proves d’inspecció, certificació i assajos. El Grup, creat al 1828, compta amb prop de 78.000 empleats i amb una xarxa internacional de més de 1.500 oficines i laboratoris. Bureau Veritas ajuda als seus clients per millorar a través de serveis i solucions innovadores, amb la missió de garantir que els seus actius, productes, infraestructures i processos compleixin amb els estàndards i regulacions de qualitat, salut i seguretat, protecció ambiental i responsabilitat social. Bureau Veritas cotitza a la borsa Euronext París i pertany a l’índex CAC Next 20. www.bureauveritas.com\nSobre Planet Fair Play\nPlanet Fair Play és una societat l’activitat de la qual és la consultoria i assessorament en qualsevol àmbit de negoci, especialment en gestió empresarial tant a empreses com a persones, que té els mitjans i el coneixement necessari per a establir els criteris i assistència tècnica per a donar suport a la implantació d’un model de gestió sostenible basat en els Objectius de Desenvolupament Sostenible, tant per a empreses, com entitats i associacions. www.planetfairplay.com


Blog de Mas Albornà » Presentació de “La Fageda. Història d’una bogeria”\nConductor de trens per un dia\nL’acte, organitzat conjuntament amb la Llibreria l’Odissea de Vilafranca i amb el suport de la UEP, serà moderat per César Martín i està en relació amb la tasca de sensibilització vers la integració laboral de les persones amb discapacitat i malaltia mental que Mas Albornà realitza a la comarca. En aquest sentit, s’exposa el cas de l’empresa de làctics “La Fageda” com un cas d’èxit tant a nivell empresarial com d’integració laboral. I és lque a trajectòria empresarial de la cooperativa La Fageda - la qual dóna feina a bona part de les persones amb disminucions psíquiques i/o malalties mentals de la comarca de la Garrotxa -s’ha erigit com a model de negoci estudiat a escoles de negoci com IESE o ESADE.\nAquesta entrada va ser publicada el Friday, 19 de September de 2008 a les 11:17 i està classificada sota: Inserció Laboral, Institucional, Mas Albornà\t. Pot fer un seguiment dels comentaris d'aquesta entrada gracies al feed RSS 2.0. Pot deixar un comentari, o enviar un trackback des del seu propi lloc.


Marta Casas; «al festival Sons del Món aconseguim que el públic trepitgi la vinya» | Cupatges\nEntrevista amb Marta Casas, responsable de la Ruta del Vi DO Empordà, patrocinador principal Festival Sons del Món Vi and Music\nRedacció | 30/07/2018 a les 09:07h\nArxivat a: Actualitat, Sons del Món\nQuè aporta un Festival com Sons del Món a l’Empordà?\nL’Empordà, i la Costa Brava en general, té una ampli ventall de festivals de música per a tots els gustos. Sons del Món és el més delicatessen de tots ells, tan per les ubicacions úniques dels concerts com per l’aposta per un cartell de qualitat però, sobretot, per les increïbles parelles resultants de maridar els vins de la Ruta del Vi DO Empordà amb cada artista.\nSom a l'onzena edició del Festival, com has vist l'evolució del Sons del Món?\nEl festival s’ha anat consolidant, pel què fa a assistents i a cartell. A més, mica en mica, ha arrelat en l’imaginar col·lectiu de la gent de la Costa Brava, així com també dels viticultors de la Ruta del Vi DO Empordà. Tots se’l senten una mica seu i això és el que ens fa més contents!\nQuina importància té el vi en el festival?\nÉs, conjuntament amb la música, l’eix que vertebra el festival. De fet, el leitmotiv del festival és: Vi&Music. M’explico, en primer lloc, la nostra sommelier Laura Masramon és l’encarregada d’unir cada grup de música amb un vi de l’Empordà. I no es tracta d’un maridatge purament acadèmic, sinó que requereix molta sensibilitat i poesia. Té tota la llibertat del món! En segon lloc, cada edició hi ha diversos cellers que acullen concerts íntims, on aconseguim que el públic trepitgi la vinya. Finalment, es mima la presencia del vi amb tastos previs als concerts de gran format, al servei a les barres, a la imatge i promoció, etc.\nLa vostra intenció és seguir apostant pel festival Sons del Món? S’entendria un Sons del Món sense la Ruta del Vi DO Empordà?\nDes de la Ruta del Vi DO Empordà estem molt satisfets amb el festival i la visibilitat que ens dóna, creiem que és un bon binomi i, sempre que el vi sigui el fil conductor del festiva, cal donar-li continuïtat. Tanmateix, les accions que duem a terme sempre son validades per les empreses de la Ruta de Vi DO Empordà i, per tant, les consensuem plegats!\nA la passada edició es van convocar més de 20.000 espectadors. Podríem dir que Sons del Món és la principal cita d’enoturisme de la DO Empordà?\nSense cap dubte es tracta de l’acció més multitudinària. Però l’enoturisme a l’Empordà va molt més enllà, és un mosaic de molts esdeveniments, vinculats al món del vi i la cultura, natura, gastronomia, etc... I durant tot l’any! Cada mes tothom pot trobar una excusa per visitar i redescobrir l’Empordà més vinícola.\nUn plat empordanès... un bon arròs de Pals\nUn vi empordanès... Una garnatxa dolça acompanyada de fruits secs i bona companyia, millor sobretaula impossible!\nUn lloc de l'Empordà per perdre't... La preciosa carretera de Vilamaniscle a Rabós d’Empordà, amb turons plens de vinyes a banda i banda. És com un compte!\nUn llibre... El raïm de la ira, de John Steinbeck\nGrup de música o cantant.... Últimament escolto molt Mazoni, que per cert també és empordanès.\nUn concert de Sons del Món... Paula Valls, al capvespre, a Espelt Viticultors, amb tota la plana de l’Empordà als peus


Biografia de la mare, vida personal i valor digne de Patricia Brentrup - Gent Famosa\n1 Qui és el seu fill?\n2 Qui és el seu exmarit?\n3 Valor net i sou del fill de Patricia Brentrup\n4 Patricia Brentrup Vida després del divorci\nUna membre de la família Patricia Brentrup, que va ser a la llum d’un premiat actor nord-americà, Rory Culkin va començar la seva carrera d’actuació el 1993. A més, la gent també va reconèixer Patricia com la dona d’un actor escènic americà Kit Culkin.\nQui és el seu fill?\nEl seu fill Kieran Culkin és un actor nord-americà que va aparèixer per primera vegada a la gran pantalla com a artista infantil al costat del seu germà Macaulay a la pel·lícula 'Home Alone'. Des de llavors ha participat en diverses pel·lícules i programes de televisió. Algunes de les seves molt apreciades pel·lícules inclouenCrit 4,Pots comptar amb mi,iRètols.\nTenia passió per actuar des de la infantesa. Aleshores, els seus germans Macauley i Kieran estaven fora del viatge per actuar. A la fase inicial va aparèixer a la gran pantalla com a jove RichieEl Bon FilliIgby baixacom a Igby de 10 anys al costat Kieran. Després va aconseguir el seu avenç amb una pel·lículaPots comptar amb mi.Així mateix, aquesta pel·lícula el va fer guanyar el premi per a joves artistes per haver interpretat el personatge deRudy Prescott.\nSubtítol: Son Rory Culkin, de Patricia Brentrup (Font: hungertv)\nAlgunes de les seves pel·lícules sónRètols,Creek Creek,The Night Listener,Crit 4, iGabrielper anomenar-ne uns quants. A més d’actuar a les grans pantalles, Rory fins i tot va treballar per a Showa TVLa zona crepuscular, iLlei i ordre.L’any 2018 va aparèixer a la pel·lículaCastle Rock.Allà retrata el personatge de Willie\nA més, va guanyar el seu primer lloc Premi Artista Jove l'any 2001. També ha compartit Premis Film Independent Spirit el 2005 amb els seus coprotagonistes deCreek Creek A més, va estar en les nominacions a Millor actor (2018), Actor principal (2015), Millor interpretació (Paper secundari 2002), Millor interpretació en llargmetratge (2005 i 2003), molt més.\nEl seu marit Kit Culkin és un actor escènic nord-americà que va aparèixer en una producció escènica de Hamlet des de 1964. Va començar la seva carrera treballant a Broadway en produccions teatrals. Havia treballat amb actors com Richard Burton, John Gielgud, Laurence Olivier i Anthony Quinn. Acredita els seus èxits a la seva mare.\nTítol: l'exmarit de Patricia Brentrup (Font: dailymail)\nA més, els seus tres fills Macaulay, Rory i Kieran van seguir les passes del seu pare i es van convertir en actors professionals. Després d’això, va començar tota la família des del modest fins a la riquesa. El seu tres fill és un actor popular a Hollywood i es va establir com a actor destacat.\nValor net i sou del fill de Patricia Brentrup\nEl seu fill Kieran Culkin té un valor net aproximat1,5 milions de dòlarsa partir del 2019. L’actor va acumular una quantitat decent de valor net de la seva carrera professional com a actor. Segons les fonts, fins i tot va rebre al voltant $ 100,000 per a la pel·lícula Signs el 2002.\nPatricia Brentrup Vida després del divorci\nPatricia Brentrup és una dona divorciada i sembla que és soltera en aquest moment. Anteriorment, estava casada amb un actor escènic americà Kit Culkin que va aparèixer en una producció escènica de Hamlet des de 1964. La parella es va casar durant uns quants anys i es va casar el 1974.\nDels seus matrimonis, van compartir set fills. Ells sónShane(B. 1976),Dakota(1978-2008),Macaulay(B. 1980),Kieran(B. 1982),Quinn(B. 1984),cristià(b. 1987) iRory(b. 1989). Malauradament, la parella es va divorciar els anys 1995.\nSubtítol: Patricia Brentrup amb el seu marit i el seu fill (Font: newsapi)\nDesprés de divorciar-se, Kit va mantenir una relació amb el seu amic i parella durant molt de temps Jeanette Krylowski. Van començar a sortir l'any 1995 just després del seu divorci. Mantenien una llarga relació entre ells, però no casats. Tanmateix, la relació de la parella durant molt de temps va acabar quan Jeanette va morir el 31 de maig del 2017.\nA més, té una filla que es diuJennifer Adamson (1970–2000) amb Adeena VanWagoner. El 9 de desembre de 2008, Dakota va ser atropellada per un vehicle quan va sortir a frenar al seu camí. A l'edat de 30 anys, va morir quan va ser portada al centre mèdic de l'UCLA a causa de les ferides la tarda següent. Jennifer era una sobredosi de drogues i va morir l'any 2000 als 29 anys.\nFets de Patricia Brentrup\nNom complet Patricia Brentrup\nNens Shane (b. 1976), Dakota (1978–2008), Macaulay (b. 1980), Kieran (b. 1982), Quinn (b. 1984), Christian (b. 1987), Rory (b. 1989)\nemc senatra nom real


Viña Pomal 106 Barricas – 7DEVI\nEl raïm després de ser seleccionat al celler, fermenta amb llevats autòctons entre els 28º i els 30º de temperatura. Posteriorment s’efectua una maceració que es prolonga uns 25 dies. Envelleix durant 20 mesos en bótes de roure americà i francès.\nColor violaci intens i brillant. Al nas, fruita vermella, herbes aromàtiques i subtils torrats. En boca, ampli i amb bona estructura. Balsàmic, amb fruites vermelles i tocs minerals, la fruita domina sobre les notes de criança.\nCategorías: Negre, Vi Etiquetes: barbacoa, carn, coupatge, edició limitada, embotit, garnatxa, graciano, negre, reserva, rioja, roure americà, roure francès, tempranillo, vi\nCarns blanques rostides, Formatges curats, Carns vermelles rostides, caça, plats amb salses, formatges curats i embotits.\nentre els 13ºC i els 16ªC\nGarnatxa negra, Graciano, Tempranillo\nSigues el primer a opinar “Viña Pomal 106 Barricas” Cancelar la respuesta


Milers de fallers i falleres d'Alaquàs es reuneixen al pati del col·legi González Gallarza per arreplegar els seus guardons\nMilers de fallers i falleres d’Alaquàs es reuneixen al pati del col·legi González Gallarza per arreplegar els seus guardons\nEl dijous 17 de març s’ha celebrat a Alaquàs el tradicional lliurament de premis de les Falles d’Alaquàs. L’Alcaldessa d’Alaquàs, Elvira García Campos, la Regidora de Falles, Isabel Mondéjar Villarejo i les Falleres Majors d’Alaquàs, Susana Vinuesa Bautista i Valeria Carrasco Rovira estat les encarregades de lliurar aquests guardons.\nLa falla Miquel Hernàndez ha fet doblet enguany alçant-se amb els banderins dels millors premis de les Falles d’Alaquàs: el primer premi dels monuments grans i el primer premi dels monuments infantils. El segon premi de les falles grans ha estat per a Plaça de la Llibertat que també ha aconseguit el premi d’enginy i gràcia i el tercer per 18 de Juliol, que també s’ha endut el de la Crítica Social.\nEn les infantils, el segon per a Camí Vell de Torrent, que s’ha endut també l’enginy i gràcia infantil i el tercer per a Plaça de la Llibertat, que també ha aconseguit el premi de Fantasia Infantil.\nEl millor ninot indultat major ha estat el de la falla Camí Vell de Torrent i el millor ninot infantil el de Genovés. En ornamentació de carrers es va premiar el treball de la falla Cervantes per la seua creativitat. En la Cavalcada del Ninot va destacar Genovés amb el primer premi i el millor llibret de falla va estar per a Miquel Hernández. Pel que fa a l’activitat fallera, el guardó se l’ha endut enguany Bonavista i l’activitat esportiva ha estat per a Cervantes.


Dimecres, 23 de novembre del 2011 | 19:20\nA propòsit de diumenge\n-No ens cal redescobrir la impotència electoral del PP al Principat per gosar voler ser una nació, de la mateixa manera que l'actual superpotència d'aquest partit al País Valencià i les Illes no converteix els Països Catalans en un esguerro de l'esperit.\nPretenen que les seves esmenes a favor del federalisme fiscal s'incloguin en l'informe anual sobre la situació de la fiscalitat europea.\nL'OCB demana que TV3 es torni a veure íntegrament a les Illes Balears\nL'Obra Cultural Balear (OCB) considera que l'actual direcció d'IB3 ha trencat unilateralment l'acord que havia contret amb la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals.\nTerribas entrevista Artur Mas el proper 1 de desembre\nEl president de la Generalitat, Artur Mas, serà entrevistat a TV3 el dijous 1 de desembre per la directora de Televisió de Catalunya (TVC), Mònica Terribas.\nMunicipis per la Independència supera el centenar d'adhesions\nLa iniciativa endegada per l'alcalde de Vic, Josep Maria Vila d'Abadal, ha superat aquesta setmana els 100 municipis adherits.\nIsona Passola, productora de Pa Negre: "Si arribem a guanyar-lo, l'Oscar seria a la nostra llengua"\nERC es queda el 'diputat de la discòrdia' a Girona\nEl vot exterior no serveix al PSC per superar a ERC i Teresa Jordà acompanyarà al Congrés dels diputats a Alfred Bosch i Joan Tardà.\nMarroc celebra eleccions legislatives d'aquest divendres 25 de novembre, en un marc constitucional reformat sota la direcció de la monarquia, que no serveix per efectuar la necessària, urgent i imprescindible renovació de la vida política marroquina.\nVillatoro: "CiU ha de dibuixar unes línies vermelles sobre dèficit fiscal, llengua, cultura i autogovern"\n"Què ha de fer CiU per complir l'encàrrec? Ha d'exigir el pacte fiscal, perquè ho tenia al programa. És un compromís".\n"El president Mas parlava d'un hat-trick diumenge. Junqueras i Herrera poden fer servir aquella expressió, també tan esportiva, que 'encara hi ha partit'. Per a ells, tot just comença".


BiG IMMOBLES - Pis en venda en Centre per 575.000 € - 002101\nREF.: 002101 575.000 €\nZona Centre - Caldes d'Estrac\nSuperficie total 407\tm2\nDescripció Habitatge i Restaurant en venda.\nL´habitatge al primer pis al Centre de Caldes d´Estrac, a dos minuts de la platja, estació de tren i prop de les botigues de la vila i la Riera. Caldes d´Estrac és un poble tranquil de la costa del Maresme, amb les millors platges de la zona, molt ben comunicat per tren, Bus de línia i Autopista a 30 minuts de Barcelona.\nL´habitatge ocupa tota la planta de l´edifici de dos pisos i golfes, que té dos veïns i local. En aquests 206 m2, es troben 5 hab. dobles amb bany propi, mes una d´individual i una com traster, un gran saló menjador orientat a la gran terrassa que li dona molta lluminositat. La àmplia cuina office exterior també gaudeix d´àmplia finestra amb molta llum natural. El distribuïdor que dona a les habitacions, menjador i entrada es molt ampli i tot l´habitatge gaudeix de calefacció per radiadors. Els sòls són els originals de maó hidràulic ben conservats i els sostres alts.\nUn bon habitatge de poble, actualitzat amb tocs antics, en un punt immillorable de la Costa del Maresme. A la planta baixa tenim el local, actualment Restaurant, està tot reformat i en molt bon estat. Consta de 200 m2. amb un gran pati central de 100m2 i un altre a la part posterior de 50m2, el que li dona molta ventilació i lluminositat natural, i ho fa apte per a negocis relacionats amb l´Hostaleria, Serveis, Forn degustació. Disposa d´una àmplia sortida de fums i banys adaptats.\nEl local es pot transformar en habitatge fent les reformes necessàries, ja que el pati interior li dóna encant, amplitud i te els sostres alts dels habitatges antics.


21 febrer 2020 17:35\nLes entitats feministes i els partits polítics han condemnat l'assassinat.\nL'assassinat masclista de la Colònia de Sant Jordi ha causat una profunda commoció en la societat balear. Els principals partits polítics han condemnat el crim i han instat a la societat a lluitar contra la xacra de la violència de gènere. Ses Salines ha declarat tres dies de dol oficial a la localitat.\nEn aquest sentit, les principals entitats feministes de Mallorca ha convocat per aquest dimarts dia 24 una concentració de repulsa del crim. L'acte es desenvoluparà al Born amb Plaça Joan Carles I a les 20.00 hores.\nSegons les entitats «la violència contra les dones es manifesta en la seva màxima expressió quan s'arriba a l'assassinat. No hi ha cap justificació ni cap provocació ni cap excusa. Una dona a la Colònia de Sant Jordi ha estat assassinada per qui sembla era la seva parella. És igual que fes més o menys temps que es coneguessin, és igual quines professions, no importa quines edats, ni quines nacionalitzats... totes les dones poden ser víctimes».\nEntre les entitats convocants de la concentració s'hi troben: Lobby de Dones, Grup d'Homes per la igualtat, Creients i Feministes, Moviment Feminista de Mallorca i Feministes en Acció.


Cervera capital cultural. Aprofitem l’oportunitat? - Grup Municipal d’Esquerra Republicana Cervera - Territoris.cat - Diari digital de proximitat\nGrup Municipal d’Esquerra Republicana Cervera\ncapital cultural cervera\nCervera té l’honor i l’oportunitat de ser aquest any 2019 la Capital de la Cultura Catalana. Per donar contingut a tot un any de capitalitat s'han programat prop de 200 activitats realitzades moltes d'elles per entitats i associacions de la pròpia ciutat, fet que demostra la gran vitalitat associativa i creativa de la societat cerverina.\nSi a tota aquesta programació especial li afegim els esdeveniments que ja projecten cada any la potència cultural de Cervera, com l'Aquelarre, el Festival de Pasqua i el Curs Internacional de Música de l'estiu, entre d’altres, farà que tot plegat comprti, al marge de l’èxit que pugui tenir cada acte programat, una gran promoció de la ciutat. Cal felicitar doncs a tots aquells que ho faran possible, començant per la Paeria.\nNosaltres no hem vist que, a propòsit de la capitalitat cultural, s’encetés a la Paeria cap reflexió sobre les necessitats del teixit cultural cerverí, si més no en les reunions a les que hem estat convocats. Per això trobem a faltar la redacció d'un pla director d'equipaments culturals on es plantegin quines infraestructures necessita la nostra ciutat en aquest àmbit a curt, mig i llarg termini.\nQüestions com la millora de l'enllumenat i la calefacció de l'església de Sant Joan Degollat, la possible ampliació de la biblioteca, una nova ubicació del Museu de la Pagesia, una sala per l'exposició permanent del catàleg de la nostra ciutat al Museu, un replantejament real per donar activitat al Centre Municipal de Cultura, la finalització de la restauració de Sant Domènec... no han estat resoltes i s'hauran de deixar per més endavant.


Ancient Angkor Hotel Siem Reap Cambodja - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n167, Group 3, Stueng Thmey, Swaydangkhum, Centre Conservació de la Tortuga Marina Sattahip, Siem Reap, Cambodja - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Ancient Angkor Hotel?\nBarri Centre Conservació de la Tortuga Marina Sattahip Sala Kamreuk Kouk Chak Centre Conservació de la Tortuga Marina Sattahip Sala Kamreuk Centre Conservació de la Tortuga Marina Sattahip\nMés informació sobre Ancient Angkor Hotel\nBen situat a la els restaurants, els paisatges, la cultura area de Siem Reap ciutat, Ancient Angkor Hotel us proporcionarà el millor lloc per a un merescut descans. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAncient Angkor Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nL'hotel compta amb 50 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, piscina exterior, piscina coberta, massatge, piscina (infantil) estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Ancient Angkor Hotel.\nTots els tipus de viatgers (26)Viatger de Negocis (1)Parelles (9)Viatgers en solitari (10)Famílies amb infants petits (2)Grups (4)


Impressora Eco-solvent - Impressora WER\nInici / Impressora Eco Solvent\nLes impressores Eco-solvent són principalment per a la impressió de materials publicitaris interiors i exteriors com pancartes flexibles, tela de pancarta, vinil, adhesius, pel·lícula retroil·luminada, vinil opac, tela, paper fotocopiadora, paper amb injecció de tinta, etc. Quan voleu imprimir i produir imatges d'alta qualitat, hi ha un nombre interminable d’opcions. Quina impressora s’utilitza, quin tipus de cartutx de tinta i de tinta que s’ha de comprar i quin material imprimir? Una altra decisió que haureu de contemplar és si voleu que la vostra impressió sigui eco solvent. La impressora WER eco plotter us ajudarà.\nLes impressores de dissolvents WER eco no només poden imprimir en bandera de flexió de pvc, tela de pancarta, adhesius de vinil, així com medias exteriors comunes, també poden imprimir sobre tela, pera, bandera de platja, estendard, botigues publicitàries, paper de paret i paret. adhesiu, paper fotogràfic, bandera de plomes, bandera de llàgrima, teixit de tensió, etc.\nLes impressores de dissolvents ecològiques són molt benvingudes per a alta resolució i preu competitiu, juntament amb els països presten més atenció a la protecció del medi ambient, el dissolvent ecològic serà la primera opció per a la publicitat.\nimpressora d’injecció de tinta amb impressora plana per a3 a4 siz ...\nimpressora d'injecció de tinta ecològica amb elevada velocitat de transferència\nimpressora de dissolvent / pletó universal universal de gran format digital ...\npantalla tàctil que alinea intel·ligentment la targeta d'identificació de plàstic d'injecció de tinta de PVC ...\nmàquina d'impressió de cuir de ceràmica de vidre acrílic\nimpressora tèxtil per a samarreta de samarreta barata digital per a preus econòmics ...\nmàquina d'impressora dgt per a la impressió de samarretes a l'engròs\nimpressora de placa plana LED per a impressió de vidre / acrílic / ceràmica ...\nImpressora de dissolvent ecològic de capçal d'impressió de vinil dx5 de 1.8m de gran format\ns7000 rotllo de 1,9 m per rodar pel·lícules suaus Impressió per a injecció de tinta digital per leds ...\npreu de fàbrica a3 t camisa màquina d’impressió ...\ndirectament de la fàbrica a2 mida 6 colors usb targeta plana dtg pr ...\nImpressió de cartells publicitaris exteriors de phaeton ud-3208p de 3,2 m ...\nimpressora d'injecció de tinta de sublimació de plotter ecològic, placa d'injecció de tinta ...\nMàquina d'impressió d'embalatge uv 3d paper de fusta de metall embalatge de PVC ...\nA3 / uv printer per imprimir adhesius / a3 desktop uv machine\nImpressores de dissolvents ecològiques dgi 5113 de 3.2m dgi, pancarta flexible de 10 peus ...\n4 colors CMYK impressora de gran format ecològic solvent flex banner p ...\nimpressora de vinil de dissolvent ecològic per a la impressió de pancartes\nImpressores de sublimació tèxtil de gran format per a teles\nimpressora plana solvent ecològiques preu / preu digital t-sh ...\n6 peus audley eco preu de la impressora de dissolvents per a pancarta flex, vin ...


Un passeig per Ares del Maestrat | DiaDia\nInici Maestrat Ares del Maestrat Un passeig per Ares del Maestrat\nUn passeig per Ares del Maestrat\nSituat a més de mil metres d’altitud, Ares del Maestrat és un poble de quasi 200 habitants que es troba als peus d’una mola amb molta història: la Mola d’ Ares.\nFer un recorregut pels seus carrers és retrobar-se amb la història del municipi i amb el passat del territori. “Els turistes quan realitzen la visita guiada es queden bocabadats amb les petjades que ha deixat el pas del temps a esta localitat. Hi trobem restes de l’antic Castell Templari damunt la mola que presideix el poble. A més, també es poden veure restes de muralles àrabs i vestigis ibers” assenyala Cristian Mir, tècnic de l’oficina de Turisme d’ Ares.\nUna figura imprescindible per a posar en context el recorregut pel municipi i que fa la delícia de tots els visitants. “Durant la visita pel nucli urbà, comencem ací, a l’oficina de turisme, que és la Llotja, fem una volta per les muralles, entrem també a la presó, expliquem l’església i entrem dins per veure-la. Seguidament pugem al Castell, s’explica l’edificació, les vistes i la xarxa de castells que hi ha per tot el Maestrat, i ja per acabar entrem al Museu de la Cova del Castell”. Aquest és el passeig que realitza Cristian Mir a totes les visites guiades pel municipi “ara en agost hi ha gent totes els dies, normalment ens visiten veïns de la Comunitat Valenciana i també turistes procedents de Madrid i Barcelona majoritàriament”.\nI és que és imprescindible visitar Ares, un xicotet i tranquil poble que sorprén. Per a descobrir els tresors que amaga esta localitat de la comarca de l’ Alt Maestrat hi ha visites guiades. “L’ horari de l’Oficina de Turisme és de 10h a 14h i de 16h a 18h. Les visites guiades són a les 12h i a les 17h cada dia durant el mes d’agost” assegura el tècnic de Turisme.\nAixí, entre tots els atractius turístics que hi té Ares hi trobem també les pintures prehistòriques declares per la UNESCO Patrimoni de la Humanitat. “Són un dels racons més bonics del terme, ja que a la Cova Remígia i altres parets del barranc de Gasulla es conserven pintures rupestres on es representen animals, rituals i escenes de caça”. El tècnic de l’Oficina de Turisme ressalta que “fins ací s’ha d’anar amb guia i amb reserva prèvia. Cal telefonar al Museu de la Valltorta”.\nAres conserva molt bé el pas del temps. Hi té petjades de diferents segles que es poden veure a la perfecció a través de les seues edificacions. Ares, és un poble amb molta història, carregat de boniques tradicions. Ares, no necessita presentació, s’ha de visitar.


Compra aquest producte i guanya 116 CoINNs / $ 1.25\nTots els productes de muntanya de la categoria de Matalàs són d’una gran qualitat de fabricació i s’han ideat cuidats fins al més mínim detall. A trekkinn trobaràs tot el catàleg de Sacs de dormir de Trangoworld. El preu de Trangoworld Confort Lite és 124.99 $. Fent la compra obtens la garantia del preu més baix i pots fer el pagament en un entorn totalment segur. A més a més, t’oferim un servei d’entrega ràpida i eficient perquè ho rebis a casa ben aviat!


València, finalista per a acollir els Gai *Games en 2026 - Valencia Bid City - Gay Games 2026\nLa ciutat de València ha sigut declarada aquest dilluns finalista, juntament amb Guadalajara (Mèxic) i Munic, dels XII Gay Games 2026, segons ha anunciat l’alcalde, Joan Ribó, qui ha manifestat la satisfacció del consistori per aquesta decisió.\nRibó ha exposat, en declaracions facilitades per l’Ajuntament, la seua satisfacció per «tres motius». El primer perquè, segons l’alcalde, «això ens estimularà a fer una adequada preparació d’aquests jocs que volem que isquen molt bé i que siguen a València».\nEn segon lloc, «perquè queda patent que València és una capital cada vegada més dedicada al món de l’esport. I, en tercer lloc, perquè quede patente també que València és una ciutat tolerant, una ciutat on totes les persones poden viure i poden voler-se com a millor creguen convenient per damunt de qualsevol prejudici, com hi ha en moltes parts del món».


Luma i luminància[modifica]\nITU-R BT.601 és la primera norma sobre televisió digital, que s'encarrega del mostreig del senyal. Només s'aplica a estudis, sense cap tipus de compressió. La norma recomana que es faci servir com a base pels estàndards de codificació digital, en els estudis de televisió de països amb sistemes de 525 i 625 línies. Per a formats digitals que segueixen l'estàndard CCIR601, la luma es calcula amb la fórmula Y’=0,299R’+0’,587G’+0,114B’.\nRecomanació ITU-R BT.709[modifica]\nRecomanació SMPTE 240M[modifica]\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Luma&oldid=18963253»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 oct 2017 a les 04:52.


'Urbe', ciutat, 'ville', 'city'... ¿'chéngshì'?\nA les portes de l'any 2020 resulta evident que només l'escala metropolitana ofereix la dimensió mínima necessària per ser rellevants en l'entorn de competitivitat global que vivim.\nLes megalòpolis protagonitzaran el futur, especialment les xineses. La gran Barcelona té motius per mostrar-se optimista.\nCRISTIAN BARDAJÍ. Director d'estudis d'infraestructures de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona\nDimarts, 27/02/2018 - 19:17\nAra que vivim amb la sensació que la reputació internacional de Barcelona es troba en un punt d'inflexió, en un canvi de rasant del qual en pot sortir reforçada o afeblida per una llarga temporada, val la pena resseguir el fil de la història per constatar que les arrels d'aquest reconeixement són profundes i fermes. I que, en bona part, aquests fonaments són indelebles, perquè són l'empremta física que la creativitat de les persones que hi hem viscut i treballat al llarg del temps ha anat aportant a la identitat de Barcelona com a ciutat.\nSimplificant, però no gaire, podríem dir que la ciutat de Barcelona va començar a ser digna de tal nom en època romana. Per tant, primer va ser urbs. A partir d'un assentament ubicat al voltant del mont Tàber i aprofitant un port natural. Definint una primera estructura de carrers de traçat ortogonal, que encara avui segueix sent ben visible, i dedicant espai a les places. Perquè som una ciutat de mar i som una ciutat de places.\nI la ciutat va anar creixent, amb alts i baixos, fins a fer-se ciutat gran i, després, una gran ciutat. Un creixement econòmic sustentat, progressivament, en l'agricultura, el comerç, les arts i els oficis que van desembocar en la indústria i els serveis. Afegint cada vegada una nova capa d'especialització al substrat existent. Estenent l'àmbit d'influència. Saltant barreres. Demolint muralles. Eixamplant els límits de la ciutat construïda. Fent barris. Aixecant edificis, unes vegades millor que d'altres. Proveint de serveis urbans els seus habitants. Aigua corrent, sanejament, energia, transport públic, gestió de residus. Cuidant l'espai públic. Mantenint sempre aquest neguit per la qualitat de l'espai públic.\nI un dia vam sentir «À la ville de... Barcelona!». I el temps es va accelerar. La ciutat va fer un salt endavant. Tot i que just estàvem descobrint les conseqüències pràctiques de la incorporació al que en aquell moment anomenàvem CEE (Comunitat Econòmica Europea), tothom va entendre que el salt anava més enllà. Barcelona va entrar per mèrits propis i per la porta principal al selecte club de les grans ciutats mundials. I es va arreglar per donar la talla a nivell internacional. Sent fidels a les arrels. Construint les rondes per reduir carrils de circulació i ampliar voreres a l'interior de la ciutat. Preparant el port i l'aeroport per al segle XXI. Cuidant l'interior per projectar-nos cap a l'exterior.\nPerò el temps es va seguir accelerant i vam començar a parlar de globalització. I les grans ciutats mundials van començar a ser global cities. Així, en anglès. I Barcelona ha afrontat un nou salt d'escala, si més no a efectes funcionals. Perquè a les portes de l'any 2020 resulta evident que només l'escala metropolitana ofereix la dimensió mínima necessària per ser rellevants en l'entorn de competitivitat global que vivim. Com a exemple més paradigmàtic d'aquests temps, Barcelona s'ha posicionat com a Mobile World Capital... de la mà d'un Mobile World Congress que se celebra a l'Hospitalet de Llobregat.\nSi fem cas de les xifres agregades, Barcelona ha arribat a aquest punt del camí en bona forma. Així ho mostra una vegada més (i en van 15 edicions) el darrer informe anual de l'Observatori de Barcelona, un projecte conjunt de l'Ajuntament i la Cambra de Comerç que té per objectiu comparar la nostra ciutat amb les principals ciutats europees i del món, a partir de 32 indicadors estructurats en sis àmbits: els negocis, el coneixement, el turisme, la sostenibilitat i la qualitat de vida, els preus i els costos, i el mercat laboral i la formació.\nL'informe subratlla la confiança que genera Barcelona en àmbits com la inversió internacional i l'emprenedoria tecnològica. I és clar, el repte és mantenir-la i incrementar-la. I això passa per potenciar les fortaleses identificades, com ara l'atractiu turístic i el dinamisme exportador, per reforçar la promoció de la ciutat al món i per atraure nous esdeveniments, fires i congressos.\nPerò, a més, caldrà continuar cuidant l'entorn més proper. Fomentant un creixement inclusiu. Avançant cap a un model productiu basat en el coneixement, la creativitat, la innovació i la sostenibilitat. Adaptant el metabolisme metropolità en termes de fluxos energètics i de fluxos de mobilitat als requeriments emergents de qualitat de vida que ens plantegem com a societat. Oferint una vegada més les solucions que ens funcionin com a referent per a la resta de chéngshì del món, que així és com es diu ciutat en xinès... Perquè existeix una percepció generalitzada que el temps es continua accelerant i que les megalòpolis protagonitzaran el futur, especialment les xineses.\nI amb aquesta tensió viurem els propers anys, amb el dilema de si serem capaços de progressar entre les ciutats de referència global o si més aviat tendirem a ser encasellats com un lloc pintoresc però poc influent. El fet d'haver-ho aconseguit de manera reiterada en el passat hauria de permetre a la gran Barcelona ser optimista. I més encara si hi sumem la complicitat i el compromís de totes les persones a qui ens agrada viure-la.\nMés informació de Més Valor\nEls experts donen les claus sobre la quarta revolució industrial\nEls 'centennials' han trencat la frontera entre el món real i el digital\nTemes: Mobile World Congress 2020\nCoronavirus: Part d'Espanya arriba al pic de contagis\nIker Jiménez anuncia el final de l'emissió de 'Cuarto Milenio'