Pierre Landry – L'Acció Paral·lela\nEtiqueta: Pierre Landry\nA principis del 2015, quan duia llegides un centenar de pàgines de Le côté de Guermantes, vaig patir una crisi lectora que em va fer abandonar la lectura d’À la recherche du temps perdu. Poques setmanes després d’haver decidit aturar-la, vam rebre a Briva la visita del mai prou enyorat Pierre Landry, que a causa d’una greu malaltia estava a punt de traspassar Préférences, la seva llibreria de Tula. Com sempre que coincidíem, de seguida vam establir una conversa tranquil·la i fructífera sobre tota llei de coses. En un moment donat li vaig confessar que havia fracassat llegint Proust. Llavors ell em va dir que no m’amoïnés, que era ben normal, que ja hi tornaria, perquè la Recherche era una lectura que només es podia emprendre amb garanties a partir d’una certa edat, era una lectura de maduresa.\nEn Pierre, gran lector, no tenia cap problema a bescantar autors de renom, fins i tot guardonats amb el premi Nobel, si considerava que no n’hi havia per tant. Seguint l’estela marcada en una altra època per Julien Gracq («La littérature à l’estomac», «Pourquoi la littérature respire mal»), veia amb pessimisme el panorama literari francès i era molt crític amb el cofoisme i l’autobombo que segons ell dominaven el món cultural francòfon, atiats a més pel Nobel del 2014 atorgat a Patrick Modiano. Alhora, però, defensava aferrissadament les obres que considerava indiscutibles, i ho feia parlant-ne i tenint-les sempre a disposició del públic a la seva llibreria. I la Recherche, esclar, era indiscutible.\nDesprés d’aquella conversa amb en Pierre no vaig poder esperar a fer-me vell, i vaig reprendre la lectura de la Recherche en el punt on l’havia deixada. Aquesta experiència en carn pròpia la vaig deixar apuntada en aquest mateix blog a Qüestionant Proust i Qüestionant Proust (2). Tot i que al final vaig aconseguir culminar la lectura de tota l’obra, avui encara penso que Pierre Landry tenia raó: hi ha llibres que, si més no, és aconsellable llegir en una certa època de la nostra vida, quan ja hem acumulat unes quantes dècades a les espatlles. No vull dir amb això —tampoc no volia dir-ho en Pierre— que aquesta mena de llibres no es puguin llegir en qualsevol altre moment. Hi ha lectors molt precoços, gent preparada per encarar-se als cims més alts des de ben joves. Però és cert que hi ha lectures que cal fer de forma reposada, gens precipitada, i que són més plaents i es paeixen molt millor quan el lector ja té al darrere una certa perspectiva. El tarannà impetuós del lector més jove, les ganes de menjar-se el món, és a dir, d’empassar-se prestatges sencers de llibres, no són bons companys de camí quan tenim al davant obres com la Recherche.\nLa mateixa impressió m’ha provocat aquests dies la lectura de Les ones, de Virginia Woolf, una novel·la que gairebé diria que exigeix aquesta perspectiva que a parer de Pierre Landry ha de tenir el lector. El ritme d’aquesta obra demana no tenir gens de pressa, ser capaç d’aturar-se de tant en tant, de tornar enrere per tornar a avançar —just tal com fan les onades, oi?—, i, si pot ser, tenint una certa noció de les fluctuacions que cadascun dels individus patim al llarg de la vida, sabent com ens anirem transformant a partir de les nostres decisions i tries, de les circumstàncies, de l’atzar…\nAixò no passa amb tots els grans llibres; n’hi ha que no exigeixen haver bufat tantes espelmes. És molt més fàcil, per bé que no mancat de risc, llegir de ben joves les novel·les de Kafka, per exemple, malgrat que siguin cims culminants de la literatura universal. En aquest cas no cal esperar a ser vells, i de fet els lectors més precoços solen atrevir-se ben aviat amb les obres de Kafka. Ara bé, no cal dir que la relectura posterior d’aquestes obres ens permetrà gaudir-les molt més, penetrar-hi fins més endins.\nO l’Ulisses de Joyce, que em sembla potser el cas contrari: una novel·la que cridarà l’atenció del lector jove i curiós, envalentit, i que continuarà atraient-lo mentre aquest es trobi en el pic de les seves forces vitals —en la trentena, en la quarantena—, però que a poc a poc deixarà d’interessar-lo a mesura que s’acosti a la maduresa. Però aquesta potser és una altra història…\nAra som al 2021, i he començat a rellegir la Recherche. Tinc la lliçó apresa, molta paciència i tot el temps per endavant.\nBy L'Acció Paral·lela Juliol 30, 2021 Juliol 30, 2021 802 WordsDeixa un comentari


Génova decidirá el candidato popular a la alcaldía de Valencia\nGènova decidirà el candidat a l’alcaldia de València\nEn el seu últim pas per Ágora, MªJosé Catalá ha parlat de la seua possible candidatura que segueix sonant amb força.\nLa candidatura a l’alcaldia de València per part del Partit Popular segueix sent un misteri per a tots els valencians. Noms com el d’Esteban González Pons, portaveu de la Delegació Espanyola del Grup Popular en el Parlament Europeu, José María Chiquillo, diputat en Les Corts Generals, Eusebio Monzó, portaveu del PP en l’Ajuntament de València, o María José Catalá, diputada autonòmica en Les Corts, han sigut alguns dels noms més sonats en els mitjans de comunicació.\nLa tertúlia ‘Ágora’ presentada per Sylvia Costa analitzava en el seu últim programa les enquestes d’intenció de vot més recents on ha destacat el descens del Partit Popular i de Podem, els únics partits “que no tenen dilucidat el seu candidat a l’Ajuntament de València”, segons assenyalava el president de l’Associació Professional de Periodistes Valencians (APPV), Héctor González.\nCatalá estava present en el programa on va voler aclarir que el seu partit és “molt previsible”. “És previsible en les polítiques econòmiques, en educació, en sanitat i fins i tot en el nomenament de candidats i aqueixa previsibilidad ens porta a pensar que açò no és una decisió que depenga de mi, és una decisió que depèn del president del Govern“.\nEn el cas del Partit Popular és la direcció nacional de Gènova la responsable a determinar la candidatura a l’alcaldia de València, raó per la que encara no es coneix el nom de la persona que serà clau en les pròximes eleccions municipals de 2019. “No fa falta que diga que Rajoy és una persona que necessita els seus temps i en el moment determinat decidirà”, va declarar Catalá.\nMoragues no es planteja l’alcaldia\nEl delegat del Govern a la Comunitat Valenciana, Juan Carlos Moragues, assenyalava durant la jornada del dimecres que està centrat en el seu treball i que l’alcaldia de València “és un escenari” que no es planteja.\nEstes declaracions van tenir lloc durant els actes commemoratius del 174 aniversari de la Guàrdia Civil de València on Moragues va ser preguntat sobre la decisió de González Pons de seguir a Brussel·les. “Estic centrat a fer el meu treball de delegat del Govern, que bastant és”, va sentenciar davant la idea plantejada d’encapçalar la llista popular de les pròximes eleccions municipals.


Premi Turner per al videoart de Charlotte Prodger sobre la identidat de gènere\nPremi Turner per al videoart de Charlotte Prodger sobre la identitat de gènere\nL'artista britànica explora el rol de la sexualitat en la societat a través de peces filmades amb el seu telèfon mòbil\nBarcelona - Dimecres, 05/12/2018 a les 11:43 CET\nEl prestigiós premi Turner ha recaigut aquest any en la videoartista britànica Charlotte Prodger, autora d’una instal·lació en la qual explora la identitat de gènere i el rol de la sexualitat en la societat a través de peces filmades amb el seu telèfon mòbil.\nEl jurat del guardó, dotat amb 25.000 lliures (28.000 euros), va elogiar en una cerimònia a Londres la "qualitat pictòrica" del treball de Prodger, una creació personal que barreja imatges de la vida quotidiana de l’autora amb seqüències de paisatges escocesos.\nL’exhibició 'BRIDGIT/Stoneymollan Trail', que es va veure per primera vegada al museu noruec Bergen Kunsthall, constitueix "l’ús més profund d’un dispositiu tan prosaic com l’iPhone que hem vist en l’art fins ara", va afirmar el director de la galeria Tate Britain i president del jurat, Alex Farquharson.\n'BRIDGIT', un dels dos vídeos que componien la instal·lació, és una peça de 32 minuts, filmada per complet amb un telèfon mòbil durant el transcurs d’un any. El film inclou imatges de l’artista, de 44 anys, llegint els seus diaris, així com fragments de la seva vida quotidiana i els seus viatges.\nEn la narració que acompanya algunes de les imatges, Prodger relata experiències personals sobre les dificultats que va trobar al revelar la seva identitat sexual a la regió rural escocesa d’Aberdeenshire en la dècada dels 90. Explica com algunes persones no sabien si era un nen o una nena, i com en ocasions han confós la seva nòvia amb la seva filla.\nHistòria de molta gent 'queer'\n"Les històries que explico, malgrat que són meves, personals, són històries que molta gent, molta gent 'queer', crec, ha experimentat", va afirmar la videoartista, que es va declarar "desconcertada" després de rebre el premi. El president del jurat va destacar la manera com l’artista "maneja les experiències vitals i la formació del sentit d’un mateix a partir de referències dispars". "No va ser fàcil prendre una decisió, però crec que el jurat estava unit en la sensació que aquest treball introdueix una cosa nova al món fílmic", va afegir Farquaharson.\nEl Turner és el guardó més prestigiós de l’art contemporani al Regne Unit i és conegut, a més, per la seva capacitat de generar controvèrsia. Entre els seus guanyadors més il·lustres hi ha Damien Hirst, que el va obtenir el 1995 per una mostra que incloïa la seva obra 'Mother and Child Divided' (‘Mare i fill dividits’), que consisteix en una vaca i un vedell partits per la meitat, submergits en un tanc de formol.\nAquest any, el jurat havia seleccionat quatre finalistes amb unes obres que tenen alguna relació amb reivindicacions polítiques i la defensa dels drets humans. A més de Prodger, optava al Turner el grup artístic Forensic Architecture, amb arrels a la Universitat de Londres, nominat per les seves exhibicions 'Counter Investigations: Forensic Architecture', a l’Institut d’Art Contemporani de la capital britànica, i 'Forensic Architecture: Towards an Investigative Aesthetics', al Macba de Barcelona.\nAbusos drets humans\nLa seva instal·lació va ser lloada pel jurat que la va seleccionar a causa dels seus "innovadors mètodes" per obtenir i donar a conèixer dades relacionades amb els abusos als drets humans al món.\nTambé optava al premi Naeem Mohaiemen, que ha presentat al MoMA de Nova York 'Naeem Mohaiemen: there is no last man', un film que explora la identitat postcolonial, la immigració, l’exili i la vida dels refugiats.\nEl quart nominat era Luke Willis Thompson, que va estrenar a la capital britànica 'Autoportrait', que aborda el tractament a les comunitats minoritàries i les formes en què certs objectes, llocs i persones estan relacionats amb la violència.\nEls treballs de tots els candidats al Turner d’aquest any s’exhibeixen des del setembre passat a la Tate Britain de la capital britànica i es podran veure fins al pròxim 6 de gener.


1403, PROVES DE MATERNITAT – GUIMERÀ / històries\n3 gener 2018 1 març 2017 per admin\nRelatem en aquesta entrada uns fets que van trasbalsar, per uns dies, la vida quotidiana de Guimerà i del monestir de Vallsanta que hem extret dels textos manuscrits de Sanç Capdevila, la seva transcripció i la publicació per Xavier Ricomà, i també, de la darrera història del monestir de Vallbona, escrita per Sans Travé.\nEn obrir les portes de les muralles de la vila de Guimerà, el 24 de març de 1403, fou trobada una criatura acabada de néixer arrecerada a la porta del portal de la Font, que algú havia dipositat durant la matinada anterior.\nSemblava clar que no era cosa de la gent de Guimerà, que estaven dintre de les muralles i amb les portes de la vila tancades a la nit. La nova es va estendre rapidíssimament per la població i la gent va pensar que la criatura podia ser fruit dels amors sacrílegs d’alguna de les monges de Vallsanta (la sospita podia ésser motivada per la relaxació que s’havia introduït dintre la disciplina monàstica de l’orde del Cister, relaxació de la qual no se salvaren els monestirs catalans). La gent murmurava i difamava les religioses acusant-les d’aquest fet.\nAquest safareig va arribar ben aviat a oïdes de Aldonça de Castre (abadessa de Santa Maria de Vallsanta de 1392 fins a 1404), la qual, per tallar la continuació d’aquestes maledicències, es presentà el dia 27 davant el noble Bernat Galceran de Pinós, senyor del Castell de Guimerà. L’acompanyen la resta de les monges (Caterina Roqueta, Violant Josa, Beatriu de Vallmoll, Caterina de Castellot i Isabel de Castelloli), perquè fossin inspeccionades una per una, en un escrupolós procés, en aquelles parts del cos adients, per dones honestes i expertes per tal de declarar si alguna d’elles havia donat a llum recentment.\nEs designaren tres dones de Guimerà que amb jurament previ, havien de dir i expressar la veritat i foren encarregades de fer una revisió física del cos a les sis religioses, inclosa l’abadessa.\nLes expertes, després d’haver acomplert la seva tasca, declararen solemnement la innocència de les monges, ja que “eren ben disposades i honestes i netes de l’esmentat fet o crim” (bene dispòsite et honeste). Se signà l’acta el mateix dia 27. El fet que l’abadessa Aldonça de Castre era de l’entorn familiar del baró Bernat Galceran de Pinós, podria ajudar a entendre la forma, la rapidesa i les maneres de resoldre aquest delicat episodi.\nEls comentaris tendenciosos es van aturar, restituïda així la pau i honorabilitat del monestir. La quotidianitat s’instal·là de nou en el dia a dia de Guimerà i Vallsanta.\nI de l’involuntari protagonista de tota aquesta història, que en sabem? Doncs res. No hi ha cap documentació al respecte. No sabem si era nen o nena, ni quina va ser la seva vida posterior.\n2 comentaris a “1403, PROVES DE MATERNITAT”\n14 març 2017 a les 19:25\nAmb menys a Hollywood n’haurien fet una pel.licula…i bona.\nMolt interessant el tema. Per mi totalment desconegut.\n18 agost 2017 a les 17:09\nPues per mi no es desconegut, fa molts anys que el meu pare m’ho va explicar i creg que em els llibres de la historia de Guimera fa una petita mencio. L’unic diferent que jo creia quel van deixar al portal de Tarrega en ves del de la Font. Cala caterina mundeta.


Inici / PAÏSOS / Europa de l'Oest / Itàlia / VIATGE A SICÍLIA. Itinerari, pressupost i primeres impressions.\nPosted on 14 de juliol de 2016 in Itàlia, Sicília\nEl viatge a Sicília d’aquest estiu de 2016 ha estat una mena de viatge de segon plat. Els que ens seguiu per xarxes socials ja sabeu que per a aquest estiu el viatge programat era el de Sud-àfrica. No obstant això, alguns desgraciats esdeveniments ens han fet renunciar al viatge previst (i en un 70%, pagat) i només al final hem pogit armar un viatge d’una setmana. Amb únicament un dia de preparació hem dissenyat aquest viatge a Sicília, de vuit dies de durada. Un viatge, d’altra banda, que moltes altres vegades s’havia quedat al tinter i que teníem, en certa manera, a la recambra.\nEn aquest primer dels dos posts generalistes que escriuré sobre aquest viatge a Sicília us comentaré una mica sobre l’itinerari, el pressupost manejat, els allotjaments, el transport i un petit resum sobre les primeres impressions després tornar a casa.\nITINERARI PER UN VIATGE A SICÍLIA DE 1 SETMANA DE DURADA.\nSituada a la Mediterrània i separada per poquíssims quilòmetres de terra ferma (a través de l’estret de Messina), Sicília ha vist com al llarg de la seva història ha estat una vegada i una altra colonitzada. Tot i que no van ser els primers a arribar a l’illa, els grecs van ser els primers a deixar una empremta d’enorme importància a l’illa. A ells, els van succeir romans, àrabs, normands i, fins i tot, els espanyols, que durant diversos segles van exercir la seva sobirania en aquest territori.\nÉs per això que tot viatge a Sicília ha de contemplar uns quants exemples del llegat que tots aquests pobles han deixat a l’illa. A més, d’això, són diverses les ciutats que val la pena recórrer (com Siracusa, Palerm o Catània) per tal d’impregnar-se de l’enorme caràcter sicilià, sincretisme de tots aquells pobles que han deixat la seva empremta aquí. En dissenyar l’itinerari previst, tampoc cal oblidar-se de alguns petits pobles, com Erice o Piazza Armerina. Finalment, la naturalesa ha de tenir també el seu protagonisme en un viatge a Sicília. La muntanya Etna, el volcà més alt d’Europa occidental o les belles platges del litoral sicilià han de ser incloses en tota ruta per Sicília.\nAmb tot això, així ha quedat el nostre itinerari de 8 dies.\nQUÈ CAMBIARÍEM DE LA NOSTRA RUTA? ES SUFICIENT UNA SETMANA PER UN VIATGE A SICÍLIA?\nHem disposat d’una única setmana per al nostre viatge a Sicília de manera que hem hagut d’economitzar al màxim el temps disponible. Tenint en compte la durada del viatge creiem que poc es podia millorar del trajecte. No obstant això, en honor a la veritat si que hi ha una visita que se’ns ha quedat en el tinter. Es tracta de les Illes Eòlies, un petit arxipèlag volcànic situat a l’est de la costa nord, que forma part del Patrimoni de la Humanitat i que haguéssim visitat si el nostre viatge a Sicília hagués durat un sol dia més. És possible fer excursions bastant completes tant des Milazzo com des de Cefalú. Amb algun dia més haguéssim pogut recórrer amb una mica més de calma ciutats com Palerm, Siracusa o Catània.\nPRESSUPOST FINAL PER UN VIATGE A SICÍLIA D’UNA SETMANA DE DURADA\nAquest ha estat el nostre pressupost final per a 3 persones.\nLloguer cotxe 280\nAltres (bàsicament menjars) 392\nTotal: 1988 euros (662 euros per persona)\nALLOTJAMENT PER UN VIATGE A SICÍLIA\nNo hi ha cap problema per trobar allotjament per totes les butxaques a Sicília. L’oferta és amplíssima. Nosaltres vam contractar tot l’allotjament el dia 5 de juliol, just el dia abans d’agafar l’avió i l’oferta era variada. El cost mitjà de l’habitació triple, esmorzar inclòs, ha estat de 60 euros per nit. S’ha tractat, en qualsevol cas, d’hotels senzills o hostals, algun bed and breakfast i algun apartament. Llocs correctes tots ells encara que sense les comoditats dels grans hotels ni la bellesa dels hotels boutique. Aquest cop, el nostre pressupost (se’n va anar amb el viatge fallit a Sud-àfrica) ens ho ha impedit.\nPer a un viatge a Sicília s’ha de comptar amb un automòbil. Són bastants els jaciments arqueològics que estan allunyats dels nuclis poblacionals, de manera que arribar a ells en transport públic sol donar lloc a una important pèrdua de temps. Amb algunes de les més belles platges passa el mateix.Hem contractat un cotxe per a 8 dies amb un cost total de 280 euros. Aquí cal incloure uns 80 euros en concepte de “tot risc” (habitualment no ho solem contractar) i 40 euros per al segon conductor.La conducció a Sicília no és com a Alemanya, per descomptat. Tampoc les carreteres, on et trobes amb bastants obres i el pis no sol estar en perfectes condicions. No obstant això, eren tantes les veus que ens havien alertat sobre la perillositat de la conducció a Sicília que al final no ens ha semblat tan complicada. Existeixen bastants autopistes i s’agraeix.Capítol a part suposa el caríssim transport a la muntanya Etna del qual parlaré en el post corresponent.\nPRIMERES IMPRESSIONS DEL VIATGE A SICÍLIA\nEl Viatge a Sicília ha complert amb les expectatives creades. Es tracta d’un viatge molt fàcil de realitzar en una illa amb uns preus bastant semblants als espanyols. Només a les poblacions més turístiques com Cefalù o Taormina hem vist com els preus són una mica superiors. El recorregut és un compendi d’història, art i natura. És fàcil incloure alguns moments de descans en diverses de les belles i netes platges sicilianes.La gastronomia siciliana és excel·lent. Amb preponderància de la pasta, per descomptat, però preparada segons receptes locals (com l’excel·lent pesto de pistatxo o la pasta amb sardina). Delicioses també les arancinas sicilianes així com la rebosteria que es troba en, pràcticament, tota l’illa.Els llocs turístics (com els jaciments arqueològics) solen estar bastant ben cuidats. Bastant menys les ciutats. És habitual trobar habitatges escrostonats al mateix centre de les grans ciutats. També en poblacions turístiques com Cefalù o Piazza Armerina. En certa manera, sembla que Sicília s’hagi quedat ancorada en els anys 60 del segle passat i la majoria d’edificis no hagin estat objecte de rehabilitació alguna. Bastant sorprenent.La temperatura al juliol ha estat d’uns 35 graus de mitjana. Només al Etna hem vist algun núvol. Els altres dies, només cel blau. És a dir, fa bastanta calor, de manera que la crema solar i la hidratació són primordials. Pels que ho passen malament amb la calor, potser no sigui aquesta la millor època per un viatge a Sicilia.En capítols posteriors us donaré bon compte dels llocs més interessants que hem tingut l’oportunitat de conèixer en aquest viatge a Sicília.\nEuropa Itàlia Presupuesto Sicilia Viaje a Sicilia\n3.5 out of 5.0 (2)\nPÀDUA, ITÀLIA. Molt més que la Basílica del Sant.\n26 thoughts on “VIATGE A SICÍLIA. Itinerari, pressupost i primeres impressions.”


Barntown Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Barntown\nexperiència [Barntown, Wexford]\nAl visitar Wexford, vosté es sentirà com a casa a Maldron Hotel Wexford, què li ofereix un allotjame\nAl visitar Wexford, vosté es sentirà com a casa a Maldron Hotel Wexford, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Hospital General de Wexford, Glengary Links, Westgate. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Maldron Hotel Wexford és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), piscina coberta, massatge estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Maldron Hotel Wexford és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Wexford.\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Wexford, no busqui més enllà de Glenhill B&B. De\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Wexford, no busqui més enllà de Glenhill B&B. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Hospital General de Wexford, Glengary Links, Westgate. Glenhill B&B ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, conserge, àrea de fumadors, àrea de TV/saló compartit. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, aparell de televisió, articles de tocador, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses camp de golf (a 3 km), jardí, sala de jocs, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Glenhill B&B és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Wexford.\nThe overall standard of the accomodation was just excellent. The decor impeccable, modern and good quality. Bed comfortable, nice bath, big bathroom a\nLlocs històrics de Barntown\nDescobreixi els barris de Barntown\nAllotjaments a Wexford Comtat\nHotels Barntown populars


IMET :: Institut Municipal d'Educació i Treball - CulturaEmprenedora\nUs trobeu a: EDUCACIÓ » Programes i Projectes » Cultura Emprenedora\nXerrada: Descobrim el cervell per educar millor\nAquest mes de FEBRER us oferim el taller-xerrada "Descobrim el cervell per educar millor", tindrà una durada de dos dies, 14 i 21 de febrer. (Places limitades)\nData Publicació: 31/01/2019\nAcompanyament a la maternitat i noves famílies: Inscripcions obertes\nEl Servei Nadó ofereix trobades setmanals en grup per orientar a les famílies en la cura del nadó durant el primer any de vida.\nData Publicació: 25/01/2019\nS'inaugura el cicle de trobades amb els escriptors finalistes del Premi Menjallibres 2019\nEls alumnes han de llegir els tres llibres que participen al Premi i després han de votar pel que més els hagi agradat.\nData Publicació: 24/01/2019\nLa Sala d'Actes de l'IMET s'omple per escoltar la primera xerrada de l'any\nUna cinquantena de persones assisteixen a la xerrada "Tecnoaddiccions",sobre les bones pràctiques a les xarxes socials i l'ús i l'abús de les tecnologies per part dels infants i adolescents.\nEl cicle de xerrades de l'IMET va oferir dijous la xerrada "Tecnoaddicions", una proposta del Servei d'Educació de l'IMET i la regidoria de Salut de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú. La bona acollida per part dels assistents demostra que es tracta d'una temàtica de gran interès, tant per a pares i mares amb fills petits, com per a aquelles famílies amb fills adolescents.\nLa cinquantena d'assistents van rebre pautes per aconseguir bones pràctiques a les xarxes, i un llistat de recursos existents per tal de trobar recolzament. Es va parlar de l'ús i l'abús de les tecnologies i les xarxes socials, es va definir quins eren els comportaments addictius, els factors de risc i les estratègies de prevenció. La xerrada també va servir per parlar de nous conceptes, com el ciberassetjament, el grooming o el sexting. Una trobada de 90 minuts on es van poder compartir dubtes i explicacions al voltant de les noves tecnologies i les addiccions.\nLa sessió, que va presentar el regidor d'Educació i Ocupació, Miguel Ángel Iglesias, va anar a càrrec d'Alba Saumell i Marta Espelt, psicòlogues del programa de prevenció del consum de drogues de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, gestionat per Atra Associació.\nData Publicació: 31/01/2018


Purificar per a respirar | Revista | EROSKI CONSUMER\nLa qualitat de l'aire de les ciutats no és bona i tampoc ho és la de la nostra casa o oficina. Substàncies contaminants de tota mena poden ser presents en zones d'interior amb diversos efectes nocius. Les plantes les poden combatre i ser molt útils per a purificar l'aire en aquells recintes on s'hagin col·locat.\nEl 1989, l'Agència Espacial Nord-americana (NASA) va publicar un informe sobre plantes d'interior que es podien fer servir contra la contaminació de l'aire en recintes tancats per a futures missions espacials i, en concret, per a fer front a algunes de les substàncies nocives més comunes a l'aire en zones d'interior: compostos orgànics volàtils (COV) com el tricloroetilè, el xilè, el formaldehid, l'amoníac i el benzè.\nLa llista de plantes que es van seleccionar en aquell estudi es posa com a exemple d'espècies més interessants per a fer servir també en espais tancats a la Terra, com les llars i les oficines:\nFalguera d'espasa (Nephrolepis obliterata).\nL'espatifil·li i el crisantem són capaços de fer front als cinc compostos contaminants citats més amunt. L'heura, la sansevièria i la dracena serveixen per a tota mena de contaminants, excepte l'amoníac. En tot cas, els responsables de l'estudi recomanaven tenir una varietat de diferents espècies, perquè unes són millors que d'altres per a eliminar les substàncies nocives.\nLes plantes actuen com a filtre, ja que absorbeixen les substàncies contaminants a través de les seves fulles. D'aquesta manera, les plantes situades en una habitació, o en una oficina, redueixen la càrrega contaminant en l'aire i així les possibles malalties relacionades amb aquests compostos nocius. La capacitat de les plantes per a netejar els elements contaminants en una casa és elevada, i si són de fulla gran, millor encara, ja que altres elements queden atrapats en les fulles.\nSánchez explica que les plantes fan servir diversos sistemes per a purificar l'aire interior. "A través de l'evapotranspiració, l'increment de la humitat ambient fa que el pol·len pesi més i caigui a terra, per la qual cosa és menys molest per als al·lèrgics. Així mateix, en el procés de la fotosíntesi fixen el diòxid de carboni (CO2) i aporten oxigen (O2)", aclareix.\nMariano Sánchez García, conservador del Real Jardín Botánico (RJB-CSIC), explica que gairebé totes les espècies esmentades més amunt es poden trobar a Espanya, unes més fàcilment que d'altres. En molts casos, l'important és el gènere, és a dir, el primer nom de cada planta. L'espècie, el cognom, és la que potser en alguns vivers no es trobi, però se'n trobarà una altra de semblant i la diferència no serà rellevant. Així mateix, aquest expert assenyala que amb una o dues plantes n'hi ha prou.\nAixí mateix, l'expert del RJB-CSIC recomana altres noms d'espècies, fora de la llista de la NASA, amb un efecte semblant i més fàcils de veure a Espanya: "el potos (Epipremnum aureum), molt conegut i utilitzat; l'antic ficus de fulla gran que es trobava en totes les cases (Ficus elastica); i el cactus de Nadal (Schlumbergera truncata)".\nLes plantes han de situar-se en zones de fàcil accés, amb espai suficient, tenint en compte les seves necessitats concretes d'aigua i llum. Cal evitar col·locar-les prop de radiadors, aparells d'aire condicionat, en llocs de pas freqüent o enmig de corrents d'aire.\nHi ha alguns elements imprescindibles en la cura d'una planta: un bon test, ja sigui de terra o penjat del sostre (segons les característiques de l'espècie), un bon substrat i fertilitzant, una regadora i unes tisores de podar. El conservador del Real Jardín Botánico també aconsella netejar les fulles amb un drap humit perquè segueixin acomplint la seva funció purificadora i, de tant en tant, posar-les a la banyera amb aigua perquè el substrat es xopi en aigua.\nAirejar les habitacions diverses vegades al dia durant uns minuts: els extractors de fum o ventiladors dirigits a l'exterior també hi poden ajudar. La humitat augmenta els microorganismes que poden provocar tos o atacs d'asma. Per això, després de cuinar, rentar la roba o dutxar-se convé ventilar la cuina o el bany. Els deshumidificadors poden servir també de suport.\nEliminar possibles contaminants: a les cases antigues poden haver-hi materials nocius, com ara pintures amb plom o amiant. L'ideal seria substituir-los per d'altres que eliminin possibles danys. Les cuines i estufes de gas, de carbó o de llenya poden emetre gasos contaminants. Si no ha pensat a substituir-les, almenys, convé ventilar amb freqüència els llocs on estiguin situades. Les catifes atrapen diverses partícules contaminants, així que convé reduir la seva presència i passar-hi l'aspiradora amb freqüència.\nRealitzar exàmens periòdics a l'aire condicionat per a comprovar la seva eficàcia.


Cristina Pujol s'allunya de les medalles després d'un inici esperançador • Ràdio Capital de l'Empordà\nAvui dimarts, quan ja s'han disputat 6 mànegues del torneig, Pujol ocupa la 22ª posició de la classificació general en aquests Jocs Olímpics.\nLa regatista del CN Port d’Aro va aconseguir diumenge passat una meritòria primera posició en la modalitat de Làser Radial de vela, als Jocs Olímpics de Tòquio. Tal com ella mateixa valorava: “Fer un primer lloc en uns Jocs Olímpics no és fàcil, i estic molt satisfeta d’haver-ho aconseguit. En la segona regata no he pogut acabar tan bé, però estar dins el grup capdavanter de 10 és molt positiu”. Malgrat la importància d’aquesta victòria inicial, la vela té un format de competició en què s’han de disputar deu mànegues per a dirimir la classificació final. Avui dimarts, quan ja s’han disputat 6 mànegues del torneig, Pujol ocupa la 22ª posició de la classificació general en aquests Jocs Olímpics.\nArticle anteriorPaula Badosa ja és a quarts de final dels Jocs Olímpics de Tòquio 2020\nArticle següentMenja sa: Remenat d’ous amb espàrrecs verds i pernil


Pregó del Desembarcament del Rei en Jaume (Santa Ponça, 7/09/2015)\nantoniverger | 08 Setembre, 2015 19:10\n“Tota la mar semblava blanca de les veles: tan era gran l’estol”, es diu al “Llibre dels Fets”. Segons les cròniques, devers 800 cavallers i més de 10.000 soldats conformaven l’expedició. Volien desembarcar a Pollença però finalment el vent va fer canviar de plans Jaume I i l’esquadra arriba Santa Ponça, on es produeix un primer desembarcament aquí mateix, dia 10 de setembre de 1229, de 150 cavallers i 800 soldats, que derroten per primera vegada l’exèrcit del valí de Mayurka, Abu Yhaya. Així comença la conquesta de Mallorca, la qual acaba amb la brutal entrada de l’exèrcit cristià a la Madina Mayurka dia 31 de desembre d’aquell mateix any. Aquests són els fets històrics, uns fets que no cal amagar que varen ser brutals (com ho eren tots els episodis de guerra de l’època), uns fets que se solen resumir dient que “els catalans varen conquistar Mallorca”, una frase que, essent certa, amaga una realitat encara més precisa: el que va passar realment aquell setembre de 1229 a Santa Ponça és que “els mallorquins (nosaltres) vàrem arribar a l’illa”. No és tan que uns tercers, “els catalans”, conquistassin la nostra illa. El que va passar és que els mallorquins, els que actualment ens consideram i sentim com a tals, vàrem arribar a Mallorca.\nPerò jo, a més de monolingüe en castellà, era també un nin un poc raro. Vivia al Camp Redó i passava sovint camí de ca “la abuela Maria” per davant els habitatges coneguts com a “Corea”.\nResposta a Antoni Riera: Sobirania, MÉS i Podem i "La canço del no gosar poder"\nantoniverger | 29 Agost, 2014 11:16\nEl passat dia 26 d'agost vaig publicar un article d'opinió al Diario de Mallorca que vaig titular "MÉS i Podem: L'alternativa el 2015". Va generar molts comentaris, reflexions, algunes crítiques, etc. que he procurat anar contestant per diversos mitjans.\nCapítol a part mereixen però les reflexions del company Antoni Riera al seu blog d'opinió a l'ARA Balears: "La cançó del no gosar poder". En Toni és una persona intel·ligent, que segueisc, escriu bé, i crec sincerament que compartim totalment lluita i anhels. Però comentant i valorant el meu escrit fa algunes afirmacions i arriba a algunes conclusions que m'agradaria aclarir, contestar i algunes fins i tot desmentir.\nDiu Riera al seu blog en relació al meu article que "en una primera lectura ràpida, interpret l’article com una aclucada d’ull a Podem, com un intent d’acostament per mirar de configurar una majoria suficient que lideri el canvi a les Balears."\nEfectivament, això és exactament l'article. "MÉS i Podem: L'alternativa el 2015" no pretèn ser cap reflexió (i molt menys mínimament profunda) sobre temes polítics de més envergadura com el sobiranisme, els objectius polítics i estratègics de MÉS, sobre si són necessaris i convenients o no pactes preelectorals o post-electorals amb Podem o altres forces, sobre l'unitat de l'esquerra, etc. En absolut. Els seus objectius són molt modestos. Simplement constat que:\n1. Podem és una força emergent que jugarà un paper decisiu a Balears el 2015.\n2. MÉS és una força política sòlida, que combina trajectòria i renovació, que té voluntat d'obrir-se a tota la societat, i que pot aconseguir molt suport electoral el 2015.\n3. MÉS i Podem, tot i què tenim diferències, compartim molts plantejaments i és bo que cooperem i col·laborem al màxim (no especific de quina forma, això ho han de decidir les bases respectives) per aconseguir tota una sèrie d'objectius comuns. I a l'article pos l'accent, lògicament, en els aspectes que MÉS i Podem compartim.\nNi més ni pus. No pretenc establir amb l'article les bases o els objectius estratègics de MÉS per Mallorca. I dic això perquè crec que aquí radica fonamentalment el malentès que provoca algunes afirmacions de n'Antoni Riera que crec important contestar.\nAntoni Riera segueix dient que "no troba cap referència a reivindicació de la sobirania i la independència de les Illes Balears". I jo contestaria que la raó és simplement que l'article no va d'això. Com he dit se limita a destacar les coses que compartim MÉS i Podem sense voler anar més enllà.\nMalgrat això, hi surten referències constants als plantejaments històrics del sobiranisme i nacionalisme balear. Així, es diu que MÉS parteix de la millor tradició del "nacionalisme progressista", es parla del valor de MÉS "com a força autocentrada en els problemes de les persones que viuen i treballen a Balears", del compromís amb la "nostra llengua i cultura", i de la necessitat de "canvis profunds en el model de relacions amb l'Estat", etc.\nTotes aquestes referències però són obviades per Riera que acaba dient que l'única cosa que li recorda a sobiranisme al meu article és "un eufemístic dret a decidir dels pobles". I arriba a afirmar que no sap si això se deu referir al "poble palestí, saharauí o kurd". Ah no! Això sí que no li puc deixar passar a l'amic Riera. Evidentment tots els pobles del món tenen dret a l'autodeterminació, però el poble pel qual MÉS per Mallorca demana el dret a decidir és el poble de Mallorca i de les Illes Balears. De fet, al moment de prendre possessió del meu càrrec com a regidor de l'Ajuntament de Palma, vaig prometre la Constitució recordant públicament que ho feia "per imperatiu legal" i "sense renunciar al dret a decidir del nostre poble". Tenim i tenc molt clar quin és el meu poble i per qui feim feina.\nSeguint, crec, amb el malentès generat en la confusió sobre els objectius del meu article, Riera afirma que li pareix "forçat" que jo parli d'una revolució política i no faci ni una menció al procés sobiranista català. I li he de tornar a dir. És que l'article tracta sobre canvis profunds en el panorama polític balear. El marc territorial de "MÉS i Podem: L'alternativa el 2015" se limita a les Illes Balears. Clar que seguesc amb interès i emoció el procés cap a la llibertat nacional del poble català. I clar que m'agradaria que un dia fós possible viure uns dies semblants a Mallorca i Balears. Per això duim al PSM quasi 40 anys fent feina! Milit des del 1996 i tenc molt clara quina és la història, la llengua i la identitat nacional dels mallorquins. Però torn a repetir, el meu article no anava d'això.\nPodria acabar aquí. Però no voldria que en Toni m'acusàs de defugir el debat. Acaba la seva entrada al blog manifestant preocupació perquè observa que hi ha una "prevenció exagerada" a parlar d'independència o sobirania. Segurament aquesta és la motivació que l'ha duit a valorar críticament el meu article al DM. I no li vull deixar de contestar de manera frontal. MÉS per Mallorca no durà la independència dins el seu programa electoral el 2015. No és una bona idea. No l'ha duita mai el PSM i no la durà ara MÉS, que vol ser una força política plural, integradora i aglutinadora de tota l'esquerra mallorquina, i que pretèn connectar les seves propostes amb una majoria social.\nEl que sí durà MÉS dins el seu programa és el reconeixement del dret a decidir del nostre poble. Aquest principi democràtic bàsic sí que es compartit per tots els integrants de MÉS i forma part irrenunciable del discurs polític i dels eixos estratègics de MÉS per Mallorca. Igual que la lluita per la justícia social, pel territori, pels drets laborals i de les dones, per un tractament fiscal just per a Balears, per la llengua i cultura, etc.\nVa ser Josep Maria Llompart el que va dir en referència al PSM que "vosaltres no heu oblidat el somni; tot coneixent, però, en cada moment allò que la realitat permetia. Somiadors i realistes alhora, heu sabut mantenir la dignitat i l’honor de la lluita política”.\nNo oblidar el somni però saber allò que la realitat permet a cada moment. Aquesta és l'única manera per fer avançar la recuperació de la consciència nacional dels mallorquins i el sobiranisme polític. Hem avançat els darrers anys, i seguirem avançant, fent pedagogia, amb propostes concretes, explicant el déficit fiscal de Balears (un 13% de PIB balear se'n va a Madrid via imposts i no torna), la injustícia i els perjudicis que ens causa AENA, l'inversemblant sistema d'AVE's mentre aquí no podem tenir un tren de rodalies mínimament digne, etc. Però pens que és contraproduent per seguir avançant, insistir en reivindicar l'independència des de l'àmbit polític per les places i pobles de Mallorca. Aquesta segurament és la discrepància de fons que tenim n'Antoni Riera i n'Antoni Verger. Compartim anhels i lluites d'alliberament social i nacional, però dissentim en la manera d'arribar-hi. El que és segur és que hem de seguir parlant, col·laborant, si fa falta intercanviar punts de vista i discrepar, però sempre caminant junts.\nMÉS i Podem: L'alternativa el 2015\nantoniverger | 27 Agost, 2014 15:06\nA qualsevol observador una mica atent que recorri els barris, conversi amb gent diversa i observi com es mouen les xarxes socials no se li pot escapar que estam a les portes d'un autèntica revolució política, tant a l'Estat espanyol com a les Illes Balears.\nEl règim constitucional del 78 s'enfondra deslegitimat per l'atur, la precarietat laboral, la corrupció de les elits, l'estafa de les elèctriques i del sistema bancari, la poca qualitat democràtica, etc. Una de les conseqüències immediates d'aquest esfondrament serà la fi d'un sistema de representació política articulat al voltant del bipartidisme de PP i PSOE. La darrera enquesta del CIS apunta clarament en aquesta direcció.\nComença a ser evident que molts ciutadans, sobretot antics votants del PSOE, d'EU i abstencionistes, optaran per votar Podem a les eleccions locals i autonòmiques de Balears el 2015. Aquesta irrupció de Podem pot deixar al PSIB-PSOE per davall del 20% dels vots. UPyD i EU, formacions polítiques que fa només uns mesos pareixien tenir assegurada l'entrada amb força al Parlament de les Illes Balears i a l'Ajuntament de Palma, ara per ara sembla difícil que hi puguin accedir. Igualment, observant el resultat de les eleccions europees, les enquestes, i el clima polític al carrer, pareix molt difícil que el PP pugui superar el 35% dels vots i que partits com el PI o VOX obtenguin representació.\nMÉS per Mallorca, l'esquerra mallorquina, integrada per militants que duen 40 anys participant activament a la lluita ecologista, per la justícia social, i en la defensa de la nostra llengua i cultura, tendrà sense dubte un paper principal en aquest nou escenari que s'obrirà a partir del maig del 2015.\nMÉS és una opció sòlida, amb una militància combativa i valenta, arrelada al país i a la seva gent. Els partits i ciutadans que l'impulsam fa temps que hem assumit la convicció que cal desterrar els vicis del sistema de representació política i del funcionament dels partits. Per això, MÉS s'ha dotat d'unes estructures assembleàries, horitzontals, s'han diluït els partits i els seus “aparells”, i s'ha convidat a tota la ciutadania progressista i que estima Mallorca a participar del projecte amb un procés de primàries obert en el que tothom podrà votar i formar part de les llistes electorals a les eleccions de 2015. D'aquesta manera, partint de la millor tradició del nacionalisme progressista i de l'ecologisme polític, s'està treballant per configurar una eina política nova, que transcendeixi els partits, plural i transparent, al servei dels ciutadans.\nPer una altra banda, a les properes eleccions locals i autonòmiques una bona part de la ciutadania acudirà a les urnes amb la motivació de posar punt i final al desgovern Bauzá i les seves polítiques contra l'ensenyament, contra els serveis públics, contra el territori i contra la llengua i cultura pròpies. MÉS és exactament l'antítesi del que representa i vol imposar Bauzá. La implicació i compromís de molts militants i simpatitzants de MÉS durant aquest darrers 3 anys, en tots els moviments de protesta contra les agressions dels governs del PP, farà sense dubte que MÉS per Mallorca i MÉS per Palma puguin aconseguir el suport de molts de ciutadans el maig de 2015. No vull obviar que l'aparició de Podem dins la política balear també pot frenar les expectatives de creixement de MÉS, sobretot cap a nous electors. Però el treball diari i de base dels nostres militants, el seny, valentia i sentit comú de les nostres propostes, l'obertura a la societat, i sobretot, el fet de ser una força política autocentrada en els problemes de les persones que viuen i treballen a les Illes Balears i els seus municipis, són factors que atorgaran molta fortalesa a MÉS en el context d'unes eleccions locals i autonòmiques.\nAixí doncs, l'escenari electoral més probable el maig de 2015 establirà un equilibri de forces inèdit, amb un PP molt lluny de la majoria absoluta i sense possibles aliats per conformar-la, i on la suma de MÉS i Podem pugui obtenir més vots que el PSOE, i fins i tot que el PP, tal com ja va succeir a les eleccions europees. Si se confirmen aquestes tendències, ja apuntades a les enquestes, significaria un tomb radical del panorama polític balear.\nAixí, per primera vegada podríem tenir a les principals institucions de Balears una majoria de representants polítics absolutament compromesos amb la justícia social, amb els serveis públics, amb la defensa del territori, amb la radicalitat democràtica, amb el dret a decidir dels ciutadans i dels pobles i amb els valors republicans. Pels moviments socials, veïnals, ecologistes, feministes, pel món de la cultura i, en general, pels ciutadans treballadors i honrats (que som immensa majoria), aquesta nova majoria política serà una oportunitat única per fer avançar de manera decidida canvis profunds en el model social, territorial, democràtic, de relacions amb l'Estat, energètic, de mobilitat, etc. que permetin millorar les condicions de vida de la gent, desterrar comportaments corruptes, i posar la política i les institucions clarament al servei de l'interès general i dels ciutadans que viuen i treballen a les Balears.\nEvidentment hem de tenir en compte les limitacions de l'àmbit institucional local i autonòmic, condicionats a nivell jurídic i macroeconòmic pels àmbits de decisió estatal, europeu i global. I hem de tenir molt present també que farà falta molta feina, intel·ligència i generositat, tant als moviments socials com a les forces polítiques, per a conduir entre tots de manera fructífera aquest ambiciós procés de canvis que ansia la societat. Tot i així, malgrat les dificultats i limitacions, amb un escenari polític en què MÉS i Podem seran la clau i l'eix de l'articulació de qualsevol majoria política, existirà per primera vegada en la història política de les Illes Balears la possibilitat d'aconseguir les transformacions profundes que volem i necessitam la majoria. No podem deixar perdre aquesta oportunitat.


Barcelona, 29 de desembre de 1981\nSebastià Sánchez Sauleda és llicenciat en història (2003) i en història de l’art (2007) per la Universitat de Barcelona. En la mateixa institució cursà el certificat d’aptitud pedagògica (CAP) en l’especialitat de geografia i història (2005) i el Màster en Estudis Avançats en Història de l’Art (2009), on obtingué la màxima qualificació amb la tesi Charles Deering, Ramon Casas i Miquel Utrillo. Una amistat per a una col·lecció, dirigida per la doctora Francesca Español Bertran. Actualment, realitza la tesi doctoral centrada en la figura del col·leccionista nord-americà Charles Deering.\nHa rebut el 18è Premi dels Amics de l’Art Romànic (Institut d’Estudis Catalans) pel treball El santuari del Tallat. Les vicissituds d’un edifici del tardogòtic català (2012) i el segon Premi Temps, Espai i Forma d’assaig en llengua catalana de la Universitat de Barcelona pel treball El taller d’una modista embargat. Joana Valls, el tancament de caixes i l’obra de Ramon Casas, realitzat conjuntament amb Laura Casal-Valls.\nCom a investigador s’ha especialitzat en l’art del segle xix i començament del segle xx (Modernisme i Noucentisme) i en el col·leccionisme d’art. És autor de diversos articles, entre els que destaquen «Col·leccionisme, art i reminiscències medievals. Charles Deering i el Palau Maricel de Sitges» (Lambard. Estudis d’Art Medieval, Barcelona, 2012), «El Santuari del Tallat: les vicissituds d’un edifici del tardogòtic català» (Lambard. Estudis d’Art Medieval, Barcelona, 2013), «Religió i mitologia al tombant de segle: l’obra pictòrica d’Aleix Clapés (1846-1920)» (Emblecat, Barcelona, 2013), «Un bust-retrat de Ramon Amadeu: Ismael Smith i la decoració del Museu d’Art Decoratiu i Arqueològic de Barcelona (1910)» (Emblecat, Barcelona, en premsa), «La colección Deering: una representación de la historia artística de España» (V Encuentro Complutense de Jóvenes Investigadores de Historia del Arte, Madrid, en premsa) i «Tres finestres del Castell-palau de Terrassa a Sitges» (Terme. Revista d’Història, Terrassa, en premsa).\nHa participat en el congrés Art Fugitiu. Estudis d’Art Medieval Desplaçat, amb la comunicació «Entre Bernat Martorell i els Vergós: la col·lecció Deering i el patrimoni català a la diàspora» (2012) i al V Encuentro Complutense de Jóvenes Investigadores de Historia del Arte, organitzat per la Universitat Complutense de Madrid (2013). Així mateix, ha impartit conferències al Màster en Estudis Avançats en Història de l’Art dins l’assignatura El col·leccionisme al llarg de la història (2011, 2012 i 2013), Amics de l’Art Romànic (2009 i 2011), Museus de Sitges (2009) i Foment Martinenc (2013 i 2014). Des de l’any 2012 és soci investigador de l’Associació Catalana d’Estudis d’Emblemàtica, Art i Societat (Emblecat).


L'Alt Urgell s'implica a 'Benvinguts a Pagès' per donar a conèixer la producció local\nAquest dissabte, diumenge i dilluns vinent s'ofereix activitats especials en explotacions i allotjaments de la comarca, tant per a visitants com per a veïns. Entre les propostes hi ha la cosmètica natural i un restaurant que elabora quasi tots els aliments que ofereix\nL'Alt Urgell s'implica a 'Benvinguts a Pagès' per donar a conèixer la producció local - Llegir Més\nJordi Bilbeny parla a la Seu de 'Recuperar el passat, una qüestió d'Estat'\nL'investigador i filòleg explicarà la seva recerca sobre fets històrics i la seva relació amb Catalunya. La xerrada, organitzada per Òmnium, serà aquest dimecres a 2/4 de 9 del vespre a l'Ateneu Alt Urgell\nJordi Bilbeny parla a la Seu de 'Recuperar el passat, una qüestió d'Estat' - Llegir Més\nEls Bombers Voluntaris de Catalunya reclamen que es reconegui el model mixt - Llegir Més\nCinc representants del CHPA Cadí-la Seu al Campionat de Catalunya juvenil i cadet\nEl millor resultat ha estat el 7è lloc d'Enric Porta, que li permet accedir al torneig estatal. També hi van participar Paula Moliné, Ona Pastor, Aina Rubio i Andrea Tarrés\nCinc representants del CHPA Cadí-la Seu al Campionat de Catalunya juvenil i cadet - Llegir Més\nOferta turística a la Seu amb motiu dels 25 anys dels Jocs Olímpics del 92\nEl paquet d'activitats, vàlid per a tot el mes de juny, és gratuït per a infants de fins a 12 anys. La promoció va adreçada a les famílies\nOferta turística a la Seu amb motiu dels 25 anys dels Jocs Olímpics del 92 - Llegir Més\nL'AMPA de l'Escola Rosa Campà fa una matinal lúdica per donar suport a l'equip directiu\nEls pares i mares exigeixen explicacions a la conselleria sobre un expedient a la direcció i defensen el projecte educatiu existent. Aquest dimarts no han portat els fills a classe i paral·lelament s'ha fet una reunió amb representants del Departament\nL'AMPA de l'Escola Rosa Campà fa una matinal lúdica per donar suport a l'equip directiu - Llegir Més\nEsmenes d'ERC i el PDeCAT per a la rehabilitació del Castell de València d'Àneu\nEls dos grups volen que les obres s'incloguin en el Pressupost General de l’Estat 2017\nEsmenes d'ERC i el PDeCAT per a la rehabilitació del Castell de València d'Àneu - Llegir Més\nEl sector agroalimentari de la Cerdanya crea una associació pròpia\nLa iniciativa vol impulsar una marca de garantia dels productes cerdans i augmentar-ne el consum\nEl sector agroalimentari de la Cerdanya crea una associació pròpia - Llegir Més\nLliurats els premis dels concursos de dictat plurilingüe i de whatsapp-relats\nL’acte va anar seguit d’una conferència de Xavier Carbonell sobre xarxes socials\nLliurats els premis dels concursos de dictat plurilingüe i de whatsapp-relats - Llegir Més\nUna visita guiada pels convents de la Seu d'Urgell tanca el cicle Parlem d'història\nL'activitat es durà a terme aquest dimecres, 31 de maig, a les 20 hores, i serà conduïda per membres de l'Institut d'Estudis Comarcals de l'Alt Urgell\nUna visita guiada pels convents de la Seu d'Urgell tanca el cicle Parlem d'història - Llegir Més\nMés inversions per a les estacions d'Espot i Port Ainé\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya hi destinarà 2,3 milions d'euros, augmentant un 36 per cent més el diners invertits la temporada passada\nMés inversions per a les estacions d'Espot i Port Ainé - Llegir Més\nEl Cadí La Seu fitxa Caitlyn Ramirez, provinent de l'NCAA\nLa pivot nord-americana ha estat una de les millors rebotadores de la lliga universitària aquesta darrera temporada. L'equip urgellenc ja té definides set places per a la campanya 2017-2018\nEl Cadí La Seu fitxa Caitlyn Ramirez, provinent de l'NCAA - Llegir Més\nTot a punt per a la 16a edició del Mercat Medieval dels Canonges de la Seu d'Urgell\nL'esdeveniment, amb cercaviles i espectacles diversos, inclou com a novetat les menges medievals, una taverna de l'època i tir amb arc. Hi haurà un centenar de parades al carrer dels Canonges i de Lluís de Sabater\nTot a punt per a la 16a edició del Mercat Medieval dels Canonges de la Seu d'Urgell - Llegir Més\nLa CUP de la Seu aspira a construir "una alternativa més concreta"\nLa formació de l'esquerra independentista es proposa tenir més influència en les decisions municipals. Aquest dissabte han fet balanç dels dos primers anys de presència a l'Ajuntament\nLa CUP de la Seu aspira a construir "una alternativa més concreta" - Llegir Més\nLa ruta Coronallacs permetrà recórrer les muntanyes d’Andorra\nEl primer itinerari circular de senderisme d'alta muntanya passa pels 4 refugis guardats del país (Juclar, Sorteny, Comapedrosa i de l'IIla)\nLa ruta Coronallacs permetrà recórrer les muntanyes d’Andorra - Llegir Més\nEl certamen tindrà lloc el pròxim cap de setmana, 3 i 4 de juny, comptarà amb més d’una vintena de parades de mestres artesans, que donaran a conèixer els oficis antics del Pirineu\nEl bosc i la fusta, protagonistes de la 8a Fira d’Oficis i Menestrals de Rialp - Llegir Més\nEl MoraBanc Andorra cau amb honors als 'play-off' de l'ACB\nEl Real Madrid s'ha imposat aquest diumenge en el tercer i definitiu partit de quarts. Divendres l'equip andorrà va aconseguir derrotar el vigent campió (89-77) i va guardar un minut de silenci per Emili Vicente\nEl MoraBanc Andorra cau amb honors als 'play-off' de l'ACB - Llegir Més\nCrida al civisme per mantenir la nova plaça de Joan Sansa\nVeïns i Ajuntament incideixen en la necessitat de fer un bon ús de l'espai públic i ajudar a aturar les bretolades. Un conjunt d'actes per a tots els públics ha servit per inaugurar els treballs d'urbanització\nCrida al civisme per mantenir la nova plaça de Joan Sansa - Llegir Més\nNou intercanvi entre les big bands de la Seu i d'Arenys de Munt\nLa població del Maresme ha acollit aquest cap de setmana dos concerts, sota la direcció de Ricard Viliella i Josep Juan. L'experiència es vol tornar a repetir l'any vinent\nNou intercanvi entre les big bands de la Seu i d'Arenys de Munt - Llegir Més


L’entorn del Mercat Central de València inicia la reconversió per als vianants amb l’obertura de la plaça de Bruges\nL’actuació s’executa en quatre fases a desenvolupar en 12 mesos, amb la qual cosa està previst que el conjunt de les obres acaben a l’abril del 2022\nVista general de la plaça de Bruges. JESÚS CÍSCAR\n22 de diciembre de 2021 22:16h\nLa plaça de Bruges s’obri de nou a la ciutadania com un espai en què el vehicle privat ha cedit el protagonisme al vianant. La vicealcaldessa i regidora de Desenvolupament Urbà, Sandra Gómez, ha visitat dimecres la plaça, juntament amb altres membres de la corporació, una vegada ha conclòs la primera fase de les obres de remodelació del Mercat Central. Tal com es va comprometre el Govern municipal amb el sector comercial de la zona i els venedors del Mercat, la plaça està a punt per a la campanya de Nadal.\nSegons Gómez, “hem complit el compromís adquirit amb el Mercat Central que la porta del recinte que dona a la plaça de Bruges estiguera disponible per a un dels seus principals moments comercials, que és la campanya de Nadal”.\nVista de la plaça de Bruges mancant instal·lar l'arbratge. JESÚS CÍSCAR\nLa vicealcaldessa i delegada d’Urbanisme ha volgut posar en valor “la recuperació d’aquest entorn que era, sens dubte, un espai en què no s’havia posat tot l’esforç necessari, i que, amb el disseny urbà anterior, s’havia convertit de fet quasi en una frontera entre el nucli comercial més vinculat al barri del Carme i els barris del Mercat i del Pilar”. “Amb aquesta remodelació –ha afegit– fem desaparéixer aquesta frontera que era l’antiga avinguda del Baró de Càrcer, hui avinguda de l’Oest, mitjançant una reorganització completa de l’entorn que posa en valor tot el seu caràcter històric”.\nA més, la delegada d’Urbanisme ha recordat que una de les reivindicacions de venedors i venedores d’aquesta part del Mercat era aconseguir un caràcter atractiu i cridaner també en aquesta porta, com en la més pròxima a la Llotja; “i amb aquesta reurbanització de millora de tot l’entorn s’igualen les oportunitats comercials de tots els venedors i venedores”, ha afirmat.\nEls operaris ultimen els treballs per a obrir a la ciutadania la plaça. JESÚS CÍSCAR\nLa Junta de Govern Local va aprovar, el mes de febrer passat, l’adjudicació de les obres del projecte d’urbanització per a la regeneració urbana de l’entorn de la plaça de la Ciutat de Bruges, la Llotja de Mercaders, el Mercat Central i l’Església de Sant Joan del Mercat, a la firma Pavasal, per un import de 4,8 milions d’euros i amb una reducció de termini de 104 dies sobre el termini inicial de 15 mesos.\nEs tracta d’un dels projectes més importants de la ciutat València, ja que preveu la regeneració urbana d’un àmbit que es desenvolupa al voltant de tres béns d’interés cultural (BIC). El projecte transforma l’entorn en un espai de conjunt unitari i el convertirà en un àmbit per als vianants, ja que preveu la recuperació de 20.000 metres de sòl urbà per a la ciutadania.\nUn vianant travessa la plaça mentre els operaris ultimen els treballs. JESÚS CÍSCAR\nL’actuació s’executa en quatre fases a desenvolupar en 12 mesos, amb la qual cosa està previst que acaben a l’abril del 2022. La primera fase, que és la que ja ha conclòs, ha permés actuar sobre la plaça de la Ciutat de Bruges i adjacents (carrer Vell de la Palla, plaça de la Comunió de Sant Joan i part del carrer de la Boatella (tram entre Bruges i Valeriola). Tal com es va comprometre l’equip de Govern, les obres d’aquesta primera han conclòs abans de la campanya de Nadal, per no afectar el Mercat Central ni els comerços de la zona. De fet, durant el desenvolupament de les obres, la ciutadania ha pogut continuar fent les compres amb normalitat en els comerços de l’entorn i en el Mercat Central.\nLa segona fase arrancarà el mes que ve, amb un àmbit d’actuació en la zona nord de la plaça del Mercat, des de la Bosseria fins al mercat Central, mentre que la fase 3 començarà a l’agost sobre la zona sud de la plaça del Mercat i la 4 al novembre per acabar l’actuació als carrers de Maria Cristina i de les Carabasses. A més, es preveu adequar una zona de jocs a la plaça de la Taula de Canvis; i així mateix, s’ha elaborat un disseny de paviments, que acompanyaran els diferents recorreguts a peu. En el cas de l’entorn del Mercat, la pavimentació és amb llamborda recuperada com a element de connexió amb la memòria històrica.\nLa vicealcaldessa de València, Sandra Gómez (segona per l'esquerra), al costat de diversos edils del Govern municipal recorren la plaça.\nAquest projecte té finançament europeu, a través de l’IDAE, amb un total de 3,2 milions d’euros per a sufragar part de la reforma de la plaça de Bruges i de la plaça del Mercat. Es tracta del sisé IDAE que rep la ciutat, i el de més quantia econòmica, i suposa un suport de la UE a aquesta actuació que ajuda a combatre el canvi climàtic i mitiga l’empremta de carboni, que promou la conversió en zona de vianants i elimina el trànsit privat en un entorn de tanta importància històrica i patrimonial.


Tauberbach: la dansa que interroga | Jordi Sora i Domenjó\nTauberbach: la dansa que interroga\nAquesta ha estat la setmana de la dansa al Festival Grec de Barcelona 2014. Si ahir ens referíem a l’efectiva i convincent Sun de Hofesh Shechter, avui es completa la festa amb la producció de Les Ballet C de la B, capitanejats pel prestigiós i reconegut Alain Platel.\nEs tracta de fer les bones preguntes, no pas de donar respostes: això ensenya la filosofia. I sembla que el coreògraf Alain Platel ho hagués entès molt bé representant una moderna caverna, on poder tornar sobre el mite de la raó. Per a l’ocasió, un abocador de draps bruts i una malalta que pateix esquizofrènia (la formidable actriu Elsie de Brauw), envoltada de les que podrien ser les seves pròpies ombres: cinc ballarins d’immensa personalitat que juguen amb moviments d’intensa primitivitat i antibellesa. La qüestió que es planteja, no perquè resulti sobradament coneguda, és menys fonamental. I de manera molt especial si pensem que té lloc en un teatre on la percepció de cadascú configura els estats de l’ànima a partir dels quals es dota de significat allò que es mostra sobre l’escenari. El desordre d’un abocador de draps, sobre el que sobrevola el xivarri permanent de les mosques, permet a Alain Platel allunyar-nos de la nostra quotidianitat i forçar-nos a desfer-nos d’allò que ens resulta conegut i així ampliar el ventall de lectures. Fragments de la música de Bach enregistrada per persones amb diferents graus de sordesa i que, per tant, la interpreten de manera diversa a com estem acostumats, acaben de perfilar el clima general de l’obra.\nLa saviesa coreogràfica i narrativa d’aquesta peça és una demostració clara de la necessitat de construir (encara més que mai!) espais de reflexió col·lectiva, on cadascú pugui mesurar el seu grau de comprensió, capacitat d’atorgar significat i nivell de coratge interior en sentir-se interpel·lat per les múltiples accions que s’executen alhora de forma aparentment desendreçada, convulsa i en diversos focus d’atenció. Per a cada espectador hi ha un fragment, una paraula, un gest reservat i correspon a ell dotar-lo de sentit: una pregunta que apareix, un crit que l’allibera, un gest que reconeix, una acrobàcia que rememora, un mot que el defineix… Si la percepció és la base del coneixement, cadascú pot llegir una obra de teatre o de dansa depenent del foc amb què alimenta el reflex de les ombres al fons de la caverna. Aquesta és la grandesa d’obres majúscules com la que ens ocupa: permeten múltiples lectures més enllà la intenció de l’autor.\nAixò no invalida ni posa en un segon pla els valors de conjunt de la pròpia obra: tot al contrari. Es demostra encara més la seva solidesa. Podríem descriure aquí aquells sis personatges que omplen l’hora i mitja d’espectacle; o dibuixar una línia argumental que cohesiona tot l’entrellat; o també explicar les imatges efectives que normalment els solos, però també uns escassos duos produeixen. Quedem-nos només amb la noció que Tauberbach no parla de la bogeria. Que la narrativa està al servei del propòsit original d’interpel·lació que assenyalàvem abans. I que mai en un escenari hem vist una mosca ballant amb cos d’atleta; la passió de dues llengües entortolligades amb draps bruts; ni havíem percebut com perdem l’aigua, fonamental per l’organisme, a causa dels gestos sonors de mans i braços quan toquem un violoncel. Totes aquestes idees i imatges (i més) quedaran en el record d’un espectacle brillant i imprescindible.\nPerò és que allò que de debò es juga en aquesta obra és la posició de l’espectador, no pas perquè l’objectiu últim sigui la seva emancipació, a la manera com proposava Rancière, sinó perquè esdevingui propietari de les paraules i els gestos amb què basteix la seva música de sords quan s’enfronta a la màgia de la (re)presentació.


Proposen la marca Costa de Barcelona per unir l’entorn de la capital – Comunicatur\nHome/Destinacions/Destinacions/Proposen la marca Costa de Barcelona per unir l’entorn de la capital\nProposen la marca Costa de Barcelona per unir l’entorn de la capital\nLa Diputació de Barcelona vol agrupar sota la marca Costa de Barcelona tota l’oferta turística de les comarques que envolten a la capital catalana. La suma de tota aquesta oferta la situaria al nivell de destinacions com Mallorca, Tenerife i la Costa del Sol, amb més de 1,5 milions de visitants estrangers i més de 15 milions de pernoctacions.\nL’objectiu és unir les dues marques costaneres que existeixen en la província: Costa de Barcelona-Maresme per a la comarca del Maresme i Costa de Garraf -que agrupa al Baix Llobregat, Penedès i Garraf-.\nLa proposta encara ha de ser aprovada per l’administració autonòmica que és la qual té la potestat per a crear les marques turístiques. Alguns territoris afectats com el Penedès ja han dit que no es veuen identificats amb la denominació de costa i s’oposen a ella. A pesar d’això els impulsors de la iniciativa busquen començar la promoció turística basada en la nova marca en la temporada 2012.\nReivindiquen la fortalesa d’actuar de forma coordinada per a *publicitar el litoral d’una província amb més de 100 quilòmetres de costes, 12 espais naturals, paisatges rurals i muntanyencs, 311 poblacions, cinc viles termals i nou balnearis.


El Parlament Europeu vota aquest dilluns sobre els privilegis dels eurodiputats independentistes\n07 de de març del 2021. 21:21\nEl Parlament Europeu (PE) votarà aquest dilluns si aixeca la immunitat als eurodiputats independentistes catalans de JxCAT Carles Puigdemont, Toni Comín i Clara Ponsatí, un any i dos mesos després que el Tribunal Suprem sol·licités el suplicatori a l’Eurocambra. El ple haurà de decidir si ratifica la decisió que va adoptar la comissió d’Assumptes Jurídics –encarregada de tramitar els suplicatoris– d’aixecar-los la immunitat als líders independentistes per 15 vots a favor, vuit en contra i dues abstencions.\nEn cas de confirmar-se, perdrien els privilegis que atorga la immunitat parlamentària i podrien activar-se de nou les euroordres contra Puigdemont, Comín i Ponsatí, paralitzades des que l’any passat van assumir el seu escó com a eurodiputats, que continuaran mantenint de tota manera.\nDos dels principals grups de l’Eurocambra, el Partit Popular Europeu i els liberals de Renovar Europa, han anunciat que votaran a favor del suplicatori, i s’espera que la gran majoria dels socialdemòcrates europeus –la segona facció més gran del PE- també ho faci. En canvi, els Verds –amb 73 eurodiputats d’un total de 750 i que es van negar a integrar Puigdemont, Comín i Ponsatí al seu grup– han anunciat que votaran en contra del suplicatori.\nEl Tribunal Suprem reclama als tres líders independentistes per un delicte de sedició i a més, a Puigdemont i Comín, per un altre de malversació, amb la intenció de jutjar-los pel cas de l’1 d’octubre del 2017. L’informe que va redactar el ponent del suplicatori a la comissió d’Assumptes Jurídics, el conservador Angel Dzhambazki, assenyala que els fets pels quals se’ls vol processar van tenir lloc abans que adquirissin la seva condició d’eurodiputats, pronunciant-se així a favor d’aixecar-los la immunitat.\nEls líders independentistes, no obstant, van intentar defensar-se dient que el Suprem no és l’òrgan competent per demanar el suplicatori, que les acusacions contra ells no estan ben fonamentades i que es tracta d’un cas de persecució política.\nTot i que el resultat oficial de la votació no es donarà a conèixer fins dimarts, aquest dilluns es posarà fi a la que ha sigut la principal batalla a l’Eurocambra de Puigdemont, Comín i Ponsatí des que van assumir el seu escó, gràcies a la sentència del Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) el desembre del 2019 que va concedir a l’exvicepresident català Oriol Junqueras la condició d’eurodiputat.\nEl Suprem va demanar el suplicatori el gener del 2020, però el procés s’ha retardat perquè les restriccions imposades a l’Eurocambra per la pandèmia van impedir durant gairebé nou mesos fer les reunions a la comissió d’Assumptes Jurídics amb la confidencialitat que requereixen els debats sobre l’aixecament de les immunitats.\nSi el ple de l’Eurocambra vota a favor del suplicatori, Puigdemont, Comín i Ponsatí podrien interposar un recurs al TJUE contra aquesta decisió, però això no paralitzaria la retirada del privilegi de la immunitat i es podrien reactivar les euroordres.\nTot i que, el futur de les euroordres pot estar condicionat per la decisió que va prendre la justícia belga el gener d’aquest any de denegar l’entrega a Espanya de l’exconseller Lluis Puig, al·legant que el Tribunal Suprem no era el competent per demanar l’extradició dels líders independentistes.\nAquesta sentència ha portat el magistrat del Suprem Pablo Llarena a plantejar-se l’opció d’elevar una qüestió prejudicial al TJUE sobre les possibilitats de petició i de les raons de denegació d’una euroordre, amb la finalitat de poder establir criteris estables que condueixin a la decisió de mantenir, retirar o emetre noves ordres de detenció i entrega contra Puigdemont i els exconsellers.\nToni Comín Carles Puigdemont Parlament Europeu


La irreverència del 'Satíricon' recupera l'esplendor (Jordi Nopca)\nAdesiara publica una nova traducció catalana de la novel·la de Petroni del segle I dC\n"Mentre caminava perdut per tota la ciutat sense trobar on parava el nostre hostal, se m'ha acostat tot un senyor, que, amb molta amabilitat, s'ha ofert a fer-me de guia. Llavors, després de voltes i més voltes per carrerons fosquíssims, m'ha dut fins aquí i, oferint-me diners, m'ha demanat fotre un clau". Aquest és un dels primers diàlegs d'Encolpi i un dels seus amics a 'Satíricon', l'irreverent clàssic de Petroni que acaba de recuperar Adesiara. L'escenari és un prostíbul de Roma, primera etapa d'un viatge pels baixos fons de la capital de l'imperi que inclou vexacions i un llarg sopar a casa de Trimalquió abans de trobar un poeta mediocre i d'anar a parar a una ciutat on Encolpi és castigat amb la impotència.\nOriginal i enigmàtica\n"El 'Satíricon' és l'obra més original i més enigmàtica de la literatura llatina", escriu Sebastià Giralt, professor de filologia llatina a la Universitat Autònoma de Barcelona i traductor del llibre, que compta amb dues versions en català prèvies, la de Quaderns Crema, feta per Josep Maria Pallàs, i la de Columna, a càrrec d'Albert Berrio i Romà Giró: totes dues van ser publicades el 1988. "El 'Satíricon' conté una novel·la d'aventures, una novel·la còmica, una novel·la d'amor, una novel·la eròtica, una novel·la picaresca, una novel·la realista, una novel·la social, unes quantes narracions fantàstiques... –continua Giralt–. Què més hi trobaríem si el tinguéssim sencer? Qui el va escriure? És realment una obra única?".\nUna imatge de l'adaptació cinematogràfica de 'Satíricon' de Federico Fellini\nLa qüestió de l'autoria és controvertida, perquè hi ha fonts que assenyalen Petroni Àrbitre, i altres, Petroni Níger: la redacció, en tot cas, s'hauria donat cap a l'any 65 dC. Pel que fa a la seva fragmentarietat i incompleció, el traductor de la novel·la recorda que el text que llegim avui "deriva dels esforços dels editors per entendre'l i restituir-lo, des del segle XV fins al XVII, quan es van redescobrir els manuscrits que conservaven les restes del 'Satíricon' i es va enviar l'obra a la impremta". Es tracta d'una novel·la en primera persona, protagonitzada per Encolpi, "antiheroi" jove i culte, però sense "ofici ni benefici", que "té relacions sexuals tant amb homes com amb dones" i que està enamorat de Gitó. "La base de la trama solen ser els triangles amorosos que es van establint en cadascun dels episodis quan Encolpi o Gitó (o tots dos) són atrets per un altre dels personatges o, si més no, desperten el desig d'algú altre", recorda Sebastià Giralt.\nA la introducció del volum explica que al 'Satíricon' de Petroni tots els gèneres literaris són objecte de paròdia, des de l'èpica, la filosofia o l'oratòria fins a la novel·la, el mim o la comèdia, on la "narració predominantment en una prosa elegant de Petroni es va alternant amb comentaris poètics paròdics i satírics amb el resultat extraordinàriament original d'una contaminació audaç de diferents gèneres en una contínua successió de nivells estilístics i lingüístics dispars". Una de les seves virtuts és la multiplicitat de registres, "des del més elevat d'alguns passatges poètics fins al més baix dels lliberts". És per aquest motiu que la traducció de Giralt procura respectar la diversitat lingüística "incorporant alguns trets del català col·loquial o vulgar, no sempre acceptats per la normativa".


Usuari Discussió:Independència/Arxiu 1 - Viquidites\nUsuari Discussió:Independència/Arxiu 1\n< Usuari Discussió:Independència\nAquesta pàgina mostra l'arxiu d'una pàgina de discussió. No modifiqueu el contingut d'aquesta pàgina. Si voleu discutir algun nou tema o recuperar alguna cosa d'aquest arxiu feu-ho a la pàgina Usuari Discussió:Independència.\nSalutacions cordials!--Docosong (discussió) 09:11, 19 set 2012 (CEST)[respon]\nManquen referències a José Martí\nHola Independència/Arxiu 1,\nrecordeu que Viquidites no és una font primària. Per això, en crear o ampliar un article, heu de citar les fonts d'on heu extret les cites per a que els lectors puguin verificar i valorar els continguts que heu aportat.\nUs encoratgem a que treballeu en millorar l'article en aquests sentits. Podeu aprendre com citar les fonts aquí. Qualsevol cita no verificable pot ser posada en dubte o eliminada. Si teniu algun dubte podeu deixar-me un missatge a la pàgina de discussió, traslladar-lo a la La taverna o, directament, al xat.\nAquest recordatori és en motiu de l'article José Martí. --Docosong (discussió) 10:40, 6 ago 2014 (CEST)[respon]\nHe vist que has fet una edició a Referèndum d'autodeterminació de Catalunya. Si vols participar en el viquirepte et pots apuntar a la pàgina de participants afegint aquestes dues línies al final de la pàgina:\n=== [[Usuari:Independència]] ([[Usuari discussió:Independència|discussió]]) 0 punts===\nObtingut de «https://ca.wikiquote.org/w/index.php?title=Usuari_Discussió:Independència/Arxiu_1&oldid=91025»


The Riverside Hotel Seül Corea del Sud - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n6 Gangnam-daero 107-gil, Seocho-gu, Apgujeong, Seül, Corea del Sud - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a The Riverside Hotel?\nBé 6,5 (427 comentaris)\nBarri Apgujeong Apgujeong Apgujeong Apgujeong Gangnam Gangnam\nMés informació sobre The Riverside Hotel\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Seül, The Riverside Hotel és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Spa Lei, Urban Art, Gallery SP.\nThe Riverside Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Seül. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nThe Riverside Hotel té 103 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com centre esportiu, sauna, bany d'aigua termal calenta, camp de golf (en el mateix lloc), spa que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. The Riverside Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Seül, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nPalau Gyeongbokgung - 7,64 km\nCarrer Comercial Myeongong - 5,77 km\nMonument Commemoratiu de la Guerra de Corea - 4,2 km\nMuseu Nacional de Korea - 3,59 km\nCarrer Garosu - 660 m\nHi ha una quota de 11000KRW per l'ús de centre esportiu.\nComentaris d'Agoda (427)Comentaris de Booking.com (194)\nTots els tipus de viatgers (427)Viatger de Negocis (120)Parelles (97)Viatgers en solitari (111)Famílies amb infants petits (11)Famílies amb infants grans (24)Grups (64)\nMayah, Estats Units\nTaewoon, Estats Units


PAG 2/6 - TOTAL 66 Propietats\nSolar - Sant Antoni de Vilamajor (Al fou) , 874m2.\nCasa - Sant Antoni de Vilamajor (centre) , Superfície Construïda 90m2, 4 Habitacions.\nCasa - La Pobla de Montornes (CASTELL DE MONTORNES) , Superfície Construïda 80m2, 510m2, 3...\nSolar - Cardedeu (Els Estalvis) , 250m2.\nPis - Cardedeu (Mil.lenari) , Superfície Construïda 70m2, 21m2, 2 Habitacions, 1 Banys, Ascensor.\nSolar - Sant Pere de Vilamajor (Centre) , 624m2.\nSolar - Granollers (ESTACIO TREN DEL NORD) , Superfície Construïda 587m2, 305m2.\nPis - Cardedeu (Poble sec) , Superfície Construïda 83m2, 2 Habitacions, 2 Banys, Ascensor.


KDE - El Plasma 5.9 per començar el 2017 amb estil.\nDimarts, 31 de gener de 2017. Avui KDE publica la primera actualització de característiques del Plasma d'enguany, el Plasma 5.9. Aquesta publicació aporta moltes funcionalitats noves excitants a l'escriptori, mentre es continua proporcionant esmenes d'errors al Plasma 5.8 LTS.\nLes notificacions de les captures de pantalla de l'Spectacle ara es poden arrossegar dins els editors de correu electrònic (inclòs el correu web)\nSeguint el nostre esforç per fer-vos més productiu amb el Plasma, s'han afegit vistes prèvies interactives a les notificacions. Això es veu més bé quan preneu una captura de pantalla usant les dreceres globals de teclat de l'Spectacle (Maj+Impr Pant): podeu arrossegar el fitxer resultant des de la finestra emergent de la notificació directament a una finestra de xat, un editor de correu electrònic o un formulari del navegador web, sense ni haver de sortir de l'aplicació amb la qual esteu treballant actualment. L'arrossega i deixa anar s'ha millorat per tot l'escriptori, amb una funcionalitat nova d'arrossegar i deixar anar per afegir estris directament a la safata del sistema. Els estris també es poden afegir directament des del llançador Tauler d'aplicacions a pantalla completa.\nPropietats de l'estri d'icones\nL'estri d'icones que s'ha creat quan arrossegueu una aplicació o un document a l'escriptori o a un plafó incorpora el retorn d'un diàleg de configuració: podeu canviar la icona, el text de l'etiqueta, el directori de treball, i altres propietats. El seu menú contextual ara també duu una secció «Obre amb» així com un enllaç per obrir la carpeta a la qual apunta el fitxer en el qual està ubicat.\nGràcies a la demanda popular, s'ha implementat la commutació entre finestres al Gestor de tasques usant les dreceres Meta + nombre per a una multitasca intensiva. També és nou al Gestor de tasques la possibilitat d'enganxar diverses aplicacions en cada una de les activitats. I en cas que preferiu centrar-vos en una tasca en particular, les aplicacions que actualment estiguin reproduint àudio estan marcades al Gestor de tasques de manera similar a com ho estan en els navegadors web moderns. Tenen un botó per silenciar l'aplicació transgressora, això pot ajudar a centrar-se.\nLa miniaplicació Inici ràpid ara permet moure's per la llista d'accions, emparellant-se en funcionalitats amb els altres llançadors del Plasma. Les accions del KRunner, com «Executa en un terminal» o «Obre la carpeta contenidora» ara també es mostren als resultats de les cerques executades pel KRunner dels llançadors d'aplicacions.\nS'ha afegit una miniaplicació nova per restaurar una funcionalitat prèvia del KDE 4 que permet agrupar diversos estris junts en un únic estri que funciona amb una interfície de pestanyes. Això permet accedir ràpidament a diverses configuracions i paràmetres sense gaire esforç.\nS'han fet millores a l'aspecte i comportament de l'escriptori Plasma i les seves aplicacions. Les barres de desplaçament de l'estil Brisa, per exemple, han evolucionat a un disseny més compacte i bonic, que proporciona a les nostres aplicacions un aspecte més pulcre i modern.\nMenús globals als estris del Plasma\nEls menús globals han retornat. La funcionalitat pionera del KDE de separar la barra de menús de la finestra d'aplicació permet un paradigma nou d'interfície d'usuari amb un estri del Plasma mostrant el menú o bé situada acuradament a la barra de la finestra.\nConsells d'eines ordenats del gestor de tasques\nEls consells d'eines del gestor de tasques s'han redissenyat per proporcionar més informació de forma més compacta. La vista de carpeta ara pot mostrar els emblemes de fitxer que s'usen, per exemple, per indicar enllaços simbòlics. Ha millorat força l'experiència global per navegar i reanomenar fitxers.\nUna importació i exportació més potent de l'aspecte i comportament\nTemes d'aspecte i comportament\nEls temes globals d'escriptori d'Aspecte i comportament ara també permeten el canvi de la decoració de les finestres. La utilitat «lookandfeelexplorer» de creació de temes exportarà la decoració actual de les finestres al tema que creeu.\nSi instal·leu des de la botiga KDE temes que depenen d'altres paquets gràfics també presents a la botiga KDE (com els temes del Plasma i els temes d'Icones), aquests es baixaran automàticament per tal de donar-vos l'experiència completa proposada pel creador del tema.\nS'ha afegit un mòdul de configuració nou per a les connexions de xarxa a l'Arranjament del Sistema, que usa el QML i amb un aspecte nou i fresc. El disseny del mòdul està inspirat en la miniaplicació de xarxa, mentre que la mateixa funcionalitat de configuració està basada en l'editor de connexions anterior. Això vol dir que encara que té un disseny nou, la funcionalitat continua usant un codi base provat.\nEs permeten gestos de l'apuntador\nConfiguració del ratolí tàctil al Wayland\nLes aplicacions ara poden confinar els apuntadors, es permeten gestos (vegeu el vídeo de la dreta) i s'han afegit els moviments relatius usats pels jocs. Els dispositius d'entrada s'han fet més configurables i ara es desen entre les sessions. També hi ha una eina nova de configuració pels ratolins tàctils.\nUsant l'estil Brisa, ara podeu arrossegar aplicacions clicant en una àrea buida de la IU, com a les X. En executar aplicacions de les X, la icona de la finestra es mostrarà adequadament en el plafó. Els plafons ara es poden ocultar automàticament. Els esquemes de color personalitzat es poden definir per finestres, això és útil per a l'accessibilitat.\nRegistre complet de canvis del Plasma 5.9.0\nLes Imatges del Docker també proporcionen una manera ràpida i fàcil de provar el Plasma.


Un audiovisual narra com els joves del país han viscut la pandèmia\n'Altaveu Jove', que es presenta demà a la tarda al Teatre Comunal, ha rebut el suport del comú de la capital\nEl cartell promocional d'Altaveu Jove'\nEl cartell promocional d'Altaveu Jove'.\nActualitzada 09/12/2020 a les 15:22\nEl Teatre Comunal acollirà demà a les 19.30 h l'estrena del reportatge Altaveu Jove, un projecte audiovisual realitzat per Elisabeth Almiñana que narra com els joves del país han viscut la pandèmia i el confinament. L'autora ha desenvolupat aquesta iniciativa com a representant juvenil d'Andorra al Congrés dels Poders Locals i Regionals del Consell d'Europa, organisme que des del 2014 convida representants juvenils de cada Estat membre a les sessions que celebren dos cops a l'any per apropar els joves a la política.\nEl reportatge s'ha fet arribar a l'organisme per oferir el testimoni de la situació de l'emergència sanitària amb la mirada dels joves d'Andorra. En aquest sentit, Almiñana exposa que aquesta iniciativa també té per objectiu fer visible la diversitat i combatre els prejudicis que hi sol haver al voltant dels joves.\nAltaveu Jove ha rebut el suport econòmoic i d'orientació i assessorament del Servei de Joventut del comú d'Andorra la Vella i del Fòrum Nacional de la Joventut d'Andorra. La projecció es farà simulatàniament en streaming a través del canal de Youtube del departament de Joventut. Al Teatre, l'aforament serà molt restringit. Almiñana hi assistirà de manera telemàtica mentre que a l'acte hi haurà el conseller d'Esports i de Joventut, Alain Cabanes, que ha ressaltat que "col·laboracions com aquesta són essencials per oferir una plataforma per poder escoltar la veu dels joves i al mateix temps conèixer-ne l'opinió sobre qüestions que els afecten". També hi seran presents la cònsol major de la capital, Conxita Marsol, la síndica Roser Suñé, el ministre d'Afers Socials, Habitatge i Joventut, Víctor Filloy, i Mario Giménez, en representació del FNJA.


Magnifica Vila de luxe a zona Llavaneres, Maresme - Immobiliària de Luxe a Barcelona i al Maresme HJAPÓN\nRef. 00062 | Venda | Disponible\nMagnifica Vila de luxe a zona Llavaneres, Maresme\nParcel·la: 65000 m2\nExclusiva finca de 6,5 Ha davant del Mar, en una zona única de Llavaneres. Una finca molt exclusiva i especial per a algú que vulgui exclusivitat i una cosa única a la zona del Maresme, a només vint minuts del centre de Barcelona. La finca compta amb quatre construccions que sumen un total de 1.800m2. La vila principal compta amb una superfície construïda aproximada de 1.065m2, la gran majoria d’estades gaudeixen d’unes privilegiades vistes al mar, al costat de les altres dues edificacions formen un conjunt únic i exclusiu on el mar i la muntanya es barregen en un enclavament meravellós . Actualmenti els tres edificis es troben distribuïts. Els serveis de major rellevància, com són les sales d’estar, així com els menjadors, es troben a la casa principal. El saló principal disposa d’una bonica llar de foc i amplis finestrals orientats al mar. A la zona exterior tenim diferents estances, des d’on gaudim el contacte de la naturalesa i la zona d’oci. En la gran piscina desbordant, podem gaudir de la sensació que la làmina d’aigua es confon amb el mar, a més compta amb zona de vestidors i amplíssimes estades verdes totalment planes. Els seus diferents pèrgoles així com les estades exteriors són d’un estil pur mediterrànieso. Al costat de la vila principal podem gaudir d’un Pitch and Putt de nou forats dissenyat per un golfista de prestigi internacional, disposa de reg automàtic a més d’un llac artificial. Compte a més amb dos pous de gran cabal, que abasteix totes les necessitats de la finca. Sens dubte una de les millorsres finques del Maresme per a algú que vulgui una gran propietat d’un valor únic.\nL’habitatge està situada en un enclavament perfecte, es troba a un minut de l’entrada de l’autopista que connecta el Maresme amb Barcelona centre així com de la Costa Brava. La zona de Llavaneres és a la costa Mediterrània on el port esportiu més proper és Port Balís. Llavaneres compta amb un camp de golf i dos pitch and putt. Està molt ben comunicada per carretera i per la línia 1 de Renfe. La proximitat d’aquesta finca al centre de Barcelona, la fan molt especial, ja que si volem passejar pel Passeig de Gràcia i la Rambla, així com anar a comprar per les seves famoses botigues tan sols latenim a trenta minuts. La proximitat a l’Aeroport internacional de Barcelona i als seus tres grans ports esportius (un dels quals és Port Fòrum on amarren iots de gran eslora), fa d’aquesta vila que sigui molt especial i exclusiva a l’àrea del Maresme. Els principals pobles costaners de la Costa Brava també es incuentran molt a prop, en definitiva la seva localització és única.\nMés propietats en Mataró\nVeure més propietats en Mataró


Vitalhof Hirben Villabassa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVeure tots els 22 allotjaments a Villabassa.\nVitalhof HirbenRienzstr. 5, Villabassa, Villabassa, Itàlia, 39039 - Veure al mapaExcel·lent9,0Basada en34comentarisVitalhof HirbenVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 36 fotosMolt bona ubicació 8,5Veure al mapa8,5UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públicsWi-Fi gratuït en totes les habitacionssaunabarjardíRestaurants\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Villabassa, no busqui més enllà de Pension Vitalhof Hirben. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Pension Vitalhof Hirben és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Habitació familiar, bar, caixa forta, servei de llançadora són només algunes de les comoditats que fan que Pension Vitalhof Hirben sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, aparell de televisió a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, piscina exterior, esquí, spa, massatge estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Pension Vitalhof Hirben és una elecció inteligents per a viatgers a Villabassa, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxesservei de llançadora Fitnes i recreaciósala de jocs Coses a fer, maneres de relaxar-seesquípiscina [exterior]spajardísauna Massatgesolàrium Àpats, begudes i refrigeribarRestaurants instal.lacions de barbacoaservei d'habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiar Accésinstal.lacions per a minusvàl.lidss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióempolles d'aigua de cortesia calefaccióescriptori Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més


CENTRE DE RECERQUES DEL PLA D'URGELL "MASCANÇÀ": PRESENTEM EL NÚMERO 7 DE "MASCANÇÀ. REVISTA D'ESTUDIS DEL PLA D'URGELL"\nPRESENTEM EL NÚMERO 7 DE "MASCANÇÀ. REVISTA D'ESTUDIS DEL PLA D'URGELL"\nUna tardor més i ja en van 7, presentem el setè número de Mascançà. Revista d'Estudis del Pla d'Urgell. La major part dels continguts els formen les comunicacions presentades a les VI Jornades d'Estudis del Pla d'Urgell celebrades a Torregrossa el passat 2015. A més a més, hi trobareu continguts que no es van presentar a les Jornades, com l'apartat literari titulat Marçalades, on un escriptor comarcal hi publica un text inèdit.\nLa presentació serà presidida pels coeditors, l'ajuntament de Mollerussa representada per l'alcalde Marc Solsona, l'Arxiu Comarcal del Pla d'Urgell, representat pel director Daniel Vilarrúbias i el Centre de Recerques del Pla d'Urgell Mascançà, pel president Joan Yeguas. També comptarà amb el director de la revista, Moisés Selfa que ha coordinat el present número.\nÍndex del número 7 de Mascançà. Revista d'Estudis del Pla d'Urgell\nLa presentació serà a la seu de l'Arxiu Comarcal (urbanització Torre Pintó, c/ Tossal Blanc, s/n), el dijous 10 de novembre de 2016 a les 20,30 hores. Quedeu absolutament convidats i convidades a venir-hi, l'ambient serà de celebració.\nEtiquetes de comentaris: ACTIVITATS, PLA D'URGELL, REVISTA MASCANÇÀ