L’obra Tirant arriba hui al Gran Teatre | Alzira Ràdio 107.9 fm\nL’obra Tirant arriba hui al Gran Teatre\n17 desembre, 2019 13 desembre, 2019\nEl Tirant conquesta esta vesprada el Gran Teatre d’Alzira amb una adaptació del clàssic de Paula Llorens. Es tracta d’una història de guerra, amor i passió en valencià, dirigida per Eva Zapico i produïda per l’Institut Valencià de Cultura. L’obra ja ha passat pel teatre Rialto de València i ha rebut el premi de les arts escèniques valencianes a millor adaptació.\nEl Tirant de l’Institut Valencià de Cultura unix les virtuts del clàssic de Joanot Martorell amb els avantatges que proporciona el teatre. Es tracta d’una història que mostra com, mentre els homes fan política i guanyen guerres, les dones tracten de burlar la repressió sexual imposada per la moral cristiana i el llinatge. Es tracta d’un muntatge de gran qualitat que al parer del regidor Alfred Aranda, els alzirenys i alzirenyes no es poden perdre.\nEl Tirant, explica Aranda, “és, a més, el màxim exponent de la literatura valenciana”. I, per això, afirma el regidor, “és imprescindible que tots els valencians, sobretot els més joves, coneguen la seua història”.\nL’obra es durà a terme esta vesprada a les 20.30 al Gran Teatre. Les entrades es poden adquirir per un preu de 8 euros i de 6 les reduïdes en la taquilla o a través de la pàgina web instanticket.\nCategories Cultura, Informatius Deixa un comentari Navegació per les entrades


CLASSE DE 5è I 6è A 2020/21: d’abril 2014\nCUINA A LA CLASSE: FEIM CRESPELLS\nAvui hem fet de cuiners a l'escola! Hem preparat crespells i ens han sortit beníssim… Demà els portarem a casa, juntament amb la recepta, per a que els pogueu tastar i, si us fa ganes, provar de fer-ne.\nSi feis clic podreu veure algunes fotos que hem fet durant tot el procés.\na d’abril 14, 2014 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: CRESPELLS, CUINAM, MANIPULACIO, PASQUA, RECEPTA\nLLEGIM PARTITURES AMB ELS AMICS LECTORS?\nEl passat dimecres els nostres amics lectors ens vàren visitar com fan cada setmana però aquesta vegada ens van fer una nova propostra: mostrar-nos com es llegeix una partitura (feta per ells mateixos) i ajudar-nos a "interpretar-la".\nNosaltres aceptàrem encantats! Però… exactament en què consisteix la proposta?\nTot va commença fa unes setmanes quan Vicenç, tutor dels alumnes de 3er A (els nostres amics lectors) i mestre de música de tota l'escola, va arribar carregat amb gots de plàstic de colorins i va explicar als seus alumnes que amb aquests farien música. Com? Es va demanar tothom… Doncs partint de la idea d'aquest video de la jove cantant Paula Rojo.\n"Si me voy" - Música amb gota - Paula Rojo\nDes d'aquell dia, tots els alumnes de primària estan molt emocionats practicant amb els gots.\nAixí que dimecres es van decidir a ensenyar-nos el que havien après! Va ser genial. Nosaltres estàvem molt atents i els grans van demostrar ser uns genials mestres amb molta paciència i moltíssimes ganes d'ensenyar. Aquí us deixam un petit muntatge on es pot comprovar l'èxit d'aquesta sessió.\nDes d'aquí aprofitam per donar les gràcies a Vicenç i als seus alumnes per l'estona tan agradable i per voler compartir amb nosaltres aquesta experiència!\nI vosaltres… us fa ganes practicar?\nCompartim amb vosaltres un video on mostra com fer-ho la mateixa Paula Rojo. Animau-vos!\nEtiquetes de comentaris: AMIC LECTOR, GOTS, LECTURA, MUSICA, RITME\nLA SETMANA PASSADA A LA SESSIÓ DE PSICOMOTRICITAT VÀREM FER UNA COSA DIFERENT EN EL MOMENT FINAL DE LA SESSIÓ, EL MOMENT DE REPRESENTACIÓ: ENS VÀREM POSAR PER PARELLES I FÉREM UNA CONSTRUCCIÓ CONJUNTA. A ALGUNS AL PRINCIPI ENS VA COSTAR UNA MIQUETA AIXÒ DE NOMÉS FER-NE UNA ENTRE ELS DOS, JA QUE IMPLICA CONSENSUAR LES DECISIONS I FER LA CONSTRUCCIÓ A GUST DELS DOS. A MÉS, TAMBÉ VÀREM PENSAR UN NOM I LI FÉREM UNA FOTO. VÀREM SORTIR UNES CONSTRUCCIONS BEN GUAPES!! AQUÍ EN TENIU UNA PETITA MOSTRA...\na d’abril 10, 2014 Cap comentari:\nANAM A L'HORT!\nAquesta setmana Laura (de llenguatge) ens ha portat una sorpresa; dilluns ens va venir a buscar i ens va dir que ens portaria a un lloc especial de l'escola…i era una lloc que molts de nosaltres no coneixiem! Ens va sorprendre molt…nosaltres pensavem que ja coneixiem tot l'espai de l'escola!\nVàrem anar caminant amb ella fins un cantó del pati de primària i vàrem descobrir l'HORT!\nLaura ens va contar que hi havia moltes verdures sembrades i que encara no les podíem veure perquè estaven baix terra. Nosaltres la vàrem escoltar molt atents i li férem preguntes.\nFinalment, na Laura ens va mostrar com es fa per regar i ens va encantar!\nVoleu veure les fotos que férem?\nMoltes gràcies Laura per compartir amb nosaltres aquestes estonetes!\na d’abril 05, 2014 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: AUDICIO I LLENGUATGE, HORT, LLENGUATGE, VISITES\nEns anem a fer la compra!\nCom ja sabeu divendres passat anàrem d’excursió al supermercat SYP a fer la compra per esmorzar. Durant el trajecte ens ho passàrem molt bé, ja que anàvem acompanyats de les maduixes i els plàtans.\nEn arribar i aprofitant que teníem molt clares les coses que volíem comprar, ens dirigírem a la secció de les fruites per cercar-les, algunes d’elles tenien el preu posat i altres les tinguérem que pesar. Férem el mateix amb la resta dels productes, els embotits dins les neveres, el pa amb altres pans,... Quan tinguérem tot el necessari ens dirigírem a la caixa per pagar. Ens va atendre una al·lota molt simpàtica anomenada Mara. Aprofitant que la teníem davant ens fixàrem amb la roba que portava, on duia col·locat el nom, la utilitat que feia del micròfon, entre altres. També aprofitàrem per agafar fulletons amb les ofertes, per tal de fer-les servir pel nostre Super.\nEn tornar a l’escola preparàrem un suculent esmorzar del que tots gaudirem, a més de celebrar l’aniversari d’Aitor. Molts anys de nou Aitor!\nVoleu vora com va ser la sortida?\nPaula, practicant a l'aula de les Pomes.\na d’abril 01, 2014 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: COMPRAR, PAULA, PRACTICANTS, SORTIDES, SUPERMERCAT


Diàleg entre l'escriptor i els lectors i lectores joves 2019: ESPERA\nCaminen per la saleta sense poder parar. Mare, tia i àvia de la xiqueta de 16 anys desapareguda esperen algú que entre per la porta amb bones notícies.\nLa xiqueta porta 48 hores a la muntanya. La mare pensa que la seua filla porta massa temps fora, ja que en aquell poble d'interior, s'aconsegueixen temperatures inferiors a zero graus fàcilment.\nTruca el telèfon. La mare contesta i, per uns moments, queda paralitzada. De la mà li cau l'aparell i la cara es fa humida, plena de llàgrimes. Corre ràpidament cap a l'habitació de matrimoni. Tia i àvia de la jove deixen anar la mare a descansar.\nTemps després, apareix el pare a casa. En aquell moment, el que vol el pare és veure la seua dona, i donar-li tot el consol que necessita. Pregunta on està i avança ràpidament cap al lloc.\nQuan arriba, es troba la porta tancada amb clau. Truca insistentment, però no obté resposta. Amb una patada tira la porta a terra. Sobre el llit, la troba, tranquil·la, quieta, però amb un riu de llàgrimes sota els ulls. Al seu costat, un pot de pastiles buit.\nCarlos Merenciano Marti, 2n Batxillerat A\nPublicat per Rosa Magraner a 7:01\nEtiquetes de comentaris: Concurs de microrelats 2015, Diàleg 2015, Espiral, IES Jaume II El Just.


Ajuts INNOTEC 2021 d'ACCIÓ\nL'Agència per a la Competitivitat de l'Empresa a Catalunya, ACCIÓ, ha obert la convocatòria d'ajudes en forma de subvenció INNOTEC 2021.\nLa convocatòria 2021 de Startup Capital d'ACCIÓ ja és oberta!\nCelebrat el curs sobre com realitzar cerques de patents en bases de dades gratuïtes\nAvui dimecres, 16 de juny, s'ha celebrat el curs en línia "Com realitzar cerques de patents en bases de dades gratuïtes" dirigit al personal docent i investigador de la Universitat de Lleida.\n6a edició d'Orizont\nEts innovador i vols llançar el teu projecte agroalimentari?\nOrizont, l'acceleradora d'innovació per al sector agroalimentari, creada per la Societat de Desenvolupament de Navarra (Sodena), llança la seva sisena edició a la recerca de projectes d'innovació alimentària amb un nou propòsit: ser el pont entre startups i empreses líders amb reptes d'innovació.\nUna trentena d'investigadors i investigadores de la UdL participen en el curs "Protecció, valorització i transferència tecnològica"\nAvui, 2 de juny, s'ha celebrat la segona i darrera sessió del curs en línia "Protecció, valorització i transferència tecnològica. Estratègies i factors clau que cal conèixer" dirigit al personal docent i investigador de la Universitat de Lleida.\nUna idea de negoci de dos titulats per la Universitat de Lleida (UdL) ha guanyat el premi a la millor difusió en línia dels guardons Emprèn Iberus-CLH, dotat amb 1.000 euros. El projecte ZERON, que proposa fer vestits de neoprè d'origen vegetal, s'ha imposat entre els 8 finalistes dels premis Idea de negoci i Empresa innovadora en una votació popular.


23 febrer 2020 03:33\nLa Plataforma per la Llengua ha denunciat aquest dilluns una actuació de «males pràctiques del dret d'opció lingüística» per part de l'Hospital de Figueres.\nL'ONG del català ha tengut coneixement d'un cas de discriminació lingüística per part d'un metge que va obligar una pacient catalanoparlant a expressar-se en castellà. Segons ha explicat l'afectada, qui ha traslladat el seu cas al servei de queixes de la Plataforma per la Llengua, el metge que l'atenia li va dir: «Duc 5 anys treballant aquí i no l'he après, em quedaré i no el pens aprendre, som veneçolà hispanoparlant i vostè va aprendre el castellà». Tot seguit, la veïna de Figueres va puntualitzar que volia continuar expressant-se en català, puntualització a la qual el doctor va respondre titllant-la de «racista».\nDesprés d'aquests fets, la pacient va adreçar una queixa al mateix centre hospitalari i a l'Institut Català de la Salut. En la seva resposta, l'hospital va treure importància a la queixa principal de la pacient i li diu entendre que «si el professional la va atendre en castellà va ser per facilitar la comunicació i poder-vos donar una millor assistència». Per bé que l'Hospital assumeix que la legislació lingüística reconeix el dret a expressar-se en català i «no ésser discriminat per raó de la llengua oficial que s'empra», també s'excusa en el fet que els facultatius a Catalunya «tenen orígens diversos».\nPer tot això, la Plataforma per la Llengua troba «improcedent» aquesta resposta rebuda després de la vexació que li va fer el metge i també lamenta que no s'informi si aquests fets que s'han denunciat s'han investigat.\nAixí, l'ONG del català ha posat en coneixement de la situació el Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya i també demana una reunió a l'Hospital de Figueres per abordar el cas i oferir-li suport per abordar aquestes situacions, amb recursos concrets, com ara protocols de gestió lingüística, plans d'acollida lingüística o formacions en sensibilització i gestió lingüística.\nA Sudamèrica es parlen moltes llengües indígenes i rarament són aquestes oficials, i fins i tot no són reconegudes a les estadístiques: com si no existissin. Això de "hàblame en español" no deu ser per allà una exigència molt comuna perquè molt pocs deuen atrevir-se a parlar la seva pròpia llengua a davant segons qui. No ens extranyi que quan els sudamericans castellanoparlants vénen per aquí vulguin que es faci el mateix que als seus països,\nÉs cínica sa resposta de s'hospital ja que no és que es professional l'atengués en castellà per a una mellor assistència sinó que la coaccionà a expressar-se en una llengua diferent d'una que és pròpia i, a més, s'ordenament jurídic vigent posa que és oficial. A s'estat francès són uns impresentables, però no t'enganyen: allà només és oficial es francès. Com pot ser que es puga tractar així, sense sa més mínima garantia, una persona que s'expressa en una llengua que és, segons sa llei, oficial? Que una llengua siga oficial i et prohibeixin expressar-t'hi. Començant per ses mateixes forces de seguretat, que prediquen amb s'exemple, eh Paula Rotger?\nS'estat espanyol vol esborrar-nos des mapes, vol fer desaparèixer es nostro poble: tenim un estat en contra i no en tenim cap a favor.\nPer Millor que s'en vagi, fa 5 mesos\nUn veneçola, que segurament deu ser seguidor de Leopoldo López i de Juan Guaidó, que la dreta espanyola el deu haver duit cap aqui i el deu haver col.locat.\nI tothom sap que la dreta centre i sud americana és descendent directa dels nazis, als que Franco va ajudar a escapar i els va embarcar cap a Amèrica.\nAra faltaria saber si és metge de veritat, i en cas afirmatiu, de quants de cursos se compon la carrera de Medicina al seu país, perque aquesta gententa, no just és un perill pels pacients, si no també un agravi comparatiu i una competència professional desleial, per als metges locals.\nJa fa temps que se va possar en marxa "la Santa Cruzada", a l'edat mitjana era "muerte a los infieles" i ara és "muerte al catalan i.................." i aquest bámbol, cap de buina que, els castellans els batían com a "sudacas, ó Panchitos" volen fer mérits i guanyar "la Bula" colló mandana,per els teus conquistadors sempre seras un "comemierdas".\nPer de lògica, fa 5 mesos\nL´eterna incultura i l´odi pañols porten a casos com aquest. Si no ens volem com som, marxem !!\nI després s´estranyen. Lògic, no ?\n@ aixó no pot ser .- estic d'acord amb tú, en el sentit estricte de la frase. El que ja no em quadra, és que l'hagis fet en castellà, cosa que pot encobrir una mica de sorna, doncs en aquest cas et diré que els principals racistes són els espanyols. Mira sino, a on van la majoria d'immigrants. Fins i tot a Huelva, quan s'ha acabat la temporada de la maduixa, els envien en autocars cap a Barcelona i se'ls treuen de sobre. Espanya és tan hipòcrita, perversa malsana, egoísta i maliciosa, que només ens falta que vingueu amb collonades de brometes. Com perque us aguanti la vostra mare ... Es paña Es-pena.\n@balearium tu no l'avorreixes gens aquesta llengua que anomenes "microminoritària" si et passes el dia llegint les notícies que es publiquen en aquesta llengua. Demostra que l'entèns i que si no l'escrius o no la parles és per voluntat pròpia.\nÉs a dir, vosaltres teniu dret per damunt dels altres a no baratar mai de llengua, passi el que passi i peti qui peti.\nSempre en virtut de valorar la llengua en el nombre de parlants. Si fos així potser hauríem de parlar Anglès o Mandarí que doblen en parlants als castellans.\nEm sembla bé que valoreu la vostra llengua, d'acord. Però no a costa de menystenir ni menysprear aquells que tenim com a llengua mare un altra.\nPer La culpa és dels espanyolistes a ultrança, fa 5 mesos\nLa dreta i la ultra dreta esta cridant a aquesta gent, perque vengui cap aquí a ens susubstituir nos a noltros.\nI mentres insisteixrn perque que altres éssers humans, que fugen de la guerra i de les màfies que comercien amb persones, s'ofeguin enmig de la mar, tractant de traficants als seus salvadors, criden a aquests altres immigrants, els obren de pinta en ample les portes de les fronteres aeroportuàries, els donen treballs públics i els deixen presentar se a oposicions.\nI no m'extranyaria que aquests partits tan racistes i etnocentristes, també els hi pagàssin el viatge.\nI a Pablo Casado, que és tan limitadet i tan bocamoll, ja se li ha escapat aquests idea maquiavèlica.\nPer Son uns ignorants, fa 5 mesos\nAquests immigrants hispanoamericans son terribles. Han declarat la guerra bruta als Països Catalans, i no dubten d'utilitzar les pitjors armes contra tots noltros.\nI el pitjor és que tan d'odi cap a la gent catalanoparlant no té cap sentit, perque si se volen venjar de tot el que els conqueridors espanyols els van fer, s'haurien d'enfrontar als monolingues del Castellà, ja que els que feren desastres i destrossaren civilitzacions i massacraren pobles, eren castellans i extremenys\nEls catalans, valencians, aragonesos i mallorquins ho tenien terminantment prohibit i si qualcû ho va intentar, el vanpelar.


01/21/16 ~ Esport del VO\nEl CB Mollet en fa prou amb el primer quart\n21:42 EsportdelVO Bàsquet , CRÒNIQUES , EBA , Xavi Mas Cap comentari\nEls d'Àlex Coma es mantenen líders\nEl Recanvis Gaudí CB Mollet es va refer ràpidament de la derrota de la setmana passada a Barberà amb una còmoda victòria davant el Sabadell Sant Nicolau per 90 a 74. Els d'Àlex Coma van sortir amb determinació, van decidir el partit al primer quart i van saber mantenir el rival a ratlla en els tres següents.\nL'intercanvi inicial de cistelles favorable al Sant Nicolau es va acabar amb el primer triple de Marc Torres (7-4), moment en què els molletans es van convertir en una autèntica piconadora en atac –quatre triples de cinc intents i un total de 35 punts–. El Sant Nicolau no va estar malament –19 punts–, però es va haver de rendir a l'allau de joc ofensiu del Mollet.\nA partir del segon quart el joc es va equilibrar, bàsicament perquè el Mollet va abaixar el seu rendiment ofensiu, però gràcies a un altre triple de Torres –quatre en total– va arribar al descans amb un màxim avantatge de 18 punts (53-35).\nEl pivot Jordi Cots, atent a un possible rebot en una cistella molletana (Fotografia: GRISELDA ESCRIGAS)\nEl Sant Nicolau va començar el tercer quart amb un parcial de 5-10 en poc més de dos minuts i va aprofitar el desencert molletà en el llançament per apropar-se fins als 10 punts (66-56) però no va aconseguir passar d'aquí perquè els de Coma van controlar en tot moment el joc.\nA l'inici de l'últim quart els molletans es van distanciar fins als 19 punts (83-64). Després el Sant Nicolau es va apropar a 11 (83-72) abans que les faltes i els tirs lliures permetessin als de Coma certificar la victòria.\nPublicat el 18 de gener de 2016 a l'edició en paper del periòdic EL 9 NOU (Edició Vallès Oriental)\nEl Granollers s’estavella contra la defensa del Manlleu\n21:23 EsportdelVO 3a Divisió , CRÒNIQUES , Edu Batlles , Futbol Cap comentari\nLa derrota deixa un balanç d'un punt dels últims dotze possibles per als vallesans\nEl Granollers passa per un dels pitjors moments de la temporada. No pel que fa al joc, però sí per resultats. La derrota contra el Manlleu deixa els vallesans amb un balanç d'un punt dels últims dotze possibles.\nEl Manlleu va saber jugar al seu joc: poques possessions llargues, penjar a l'àrea la majoria de pilotes i confiar en la solidesa defensiva. El Granollers, per la seva banda, va dominar la possessió del partit, però el gol no va arribar fins a les acaballes.\nEl conjunt local va aconseguir l'1 a 0 al minut 3 amb una centrada des de la banda esquerra que Josu, jugant al límit del fora de joc, va rematar a gol. El Granollers no va variar la idea de joc i va buscar el gol a través del joc de toc. Gil, a l'equador de la primera, va tenir l'ocasió més clara per empatar amb un xut des de l'àrea petita.\nDidi encara Ot Bofill pressionat per un altre jugador del Manlleu (Fotografia: ALBERT LLIMÓS)\nA la represa, un penal clar comès per Zamorano va provocar el segon gol del Manlleu, obra de Sala. El Granollers s'ho va jugar tot a l'atac i va tenir ocasions de sobres per marcar, però la defensa del Manlleu, molt sòlida, va dificultar totes les opcions d'atac. Cano i Mora en van tenir un parell, i Roger Martínez va estar a punt de marcar des de la frontal, però el xut el va aturar Aroca amb una gran intervenció. Al minut 82, arribava el gol dels vallesans. Cano va rematar de cap un córner servit per Font. Els cinc minuts d'afegit van donar ales al Granollers i Roger Martínez va tenir l'empat a les seves botes, però el xut va sortir desviat a l'esquerra del porter.\nLa derrota deixa el Granollers novè amb 30 punts.\n20:18 Xavi Mas Benjamí E EC Granollers , CRONIQUETES , Futbol , Xavi Mas Cap comentari\nLa setmana passada, contra el Vilamajor, la pilota no va voler entrar. Aquest dissabte, al camp de l'Atlètic del Vallès, les tornes van començar a canviar pel que fa a la punteria, malgrat que als nanos d'en Nico encara els van quedar aspectes a millorar per recuperar el joc que el va fer destacar l'Esport Club a l'inici de la competició.\nEn Guillem a punt de rematar -massa alt- després d'una centrada d'en David (Fotografia: JESÚS JIMÉNEZ)\nLa punteria es va recuperar però les errades es van seguir pagant cares. Així, per exemple, just després de marcar el primer gol, van encaixar l'empat després d'una indecisió defensiva. En Pau va provar sort de bon començament, amb un xut de falta que va sortir fora, però tot seguit l'equip d'en Nico va saber aprofitar un servei de banda per treure ràpid, buscant a l'Arnau, que va definir molt bé amb un xut creuat. En la jugada següent però, l'equip va pecar de manca de contundència en el refús en zona de perill; en Pau la va rebre forçat i se la va haver de treure del damunt, però ho va fer cap al centre de l'àrea on l'Àlex, venint des del darrere, no va perdonar l'empat. Aquest empat a un es va mantenir fins al final del primer quart, tot i que en Gerard va estavellar un xut de fora l'àrea al pal, la defensa de l'Atlètic del Vallès va allunyar el xut posterior de l'Arnau i en Pol va haver de refusar a córner un xut del local Marc.\nTot just començar el segon quart en Guillem va fer lluir el porter Pablo -va fer una gran estirada- amb un altre xut de fora l'àrea i en la centrada del córner, l'Atlètic del Vallès gairebé es fa un autogol. El Granollers va seguir insistint i, novament en Guillem va tenir l'opció de fer el segon, però després de la bona centrada d'en David, el seu remat va sortir massa alt. Semblava que els d'en Nico començaven a dominar el joc, però d'una pèrdua al mig del camp en va sortir el 2-1, que va marcar en Marc aprofitant que en Pol havia quedat descol·locat de la seva porteria.\nL'Arnau, a punt de llançar una falta (Fotografia: ESTHER MAS)\nDOS GRANS GOLS PER CAPGIRAR EL RESULTAT\nAmb el 2-1, sense temps per fer cap jugada més, es va arribar a la mitja part. Però en tornar a començar els granollerins van gaudir d'una miqueta de sort per empatar; l'Arnau va recuperar una pilota en zona defensiva, va travessar tot el camp evitant rivals i va xutar a porteria. A en Pablo se li va escapar la pilota de les mans i l'Èric, intentant refusar va fer rebotar la pilota en el mateix Pablo, introduint la pilota a la seva pròpia porteria. L'alegria granollerina va durar poc perquè, un parell de minuts més tard, en Francesc va marcar un golàs de falta, per tot l'escaire, que tornava a posar l'Atlètic del Vallès per davant.\nEl tercer quart va acabar amb una aturada d'en Pablo a xut d'en David, i amb un xut al travesser del local Marc, i l'últim quart va començar amb un gran gol d'en David; en Pau va recuperar una pilota a camp propi, va llançar la jugada d'atac i li va passar a en David, que la va aixecar amb suavitat per damunt del porter Pablo per marcar l'empat a tres. Aquesta no va ser l'única genialitat d'en David, que quatre minuts després, va tornar a aprofitar una recuperació i una passada de l'Arnau per calcar de nou la jugada de l'empat, aixecant una altra vegada la pilota per superar la sortida desesperada d'en Pablo (vegeu el vídeo adjunt cedit per Joan Miquel Boix). Aquest gol va descol·locar una mica als nanos de l'Atlètic del Vallès, que van veure com els d'en Nico congelaven el partit, movent la pilota de cantó a cantó, per deixar passar el temps i assegurar la setena victòria de la temporada.\nEl Granollers s’estavella contra la defensa del Ma...


Pere Campos, cap de llista PSOE-Compromís Quatell «Jo no soc defensor dels impostos, jo soc defensor dels diners públics que estiguen ben gastats» | Ràdio Vall de Segó\nInici Eleccions Municipals 2019 Pere Campos, cap de llista PSOE-Compromís Quatell «Jo no soc defensor dels...\nPere Campos, cap de llista PSOE-Compromís Quatell «Jo no soc defensor dels impostos, jo soc defensor dels diners públics que estiguen ben gastats»\n«Pel que més satisfet estic, és perquè jo no pensava que estaria tan malament com ho varem trobar. Llavors intentem encaminar les coses donant garanties que l’Ajuntament pot funcionar d’una altra manera i donar-li estabilitat, jo crec que és d’allò més orgullós que estic, mirant-lo tot en global i sense entrar en cap puntualització».\n«Els inicis van ser complicats, ací veníem d’un Ajuntament amb una situació econòmica molt delicada, hi havia un préstec sol·licitat pendent d’amortitzar, quan nosaltres entrem a principi de legislatura, de 500.000 € i en el banc havien 200.000 €, així que, podríem dir que el deute era de 300.000 €».\nA continuació poden escoltar l’entrevista realitzada a la candidatura Partit Socialista-Compromís de Quartell. En ella han participat Pere Campos, cap de llista i Lluis Beltrán, membre de la candidatura.\nArticle anteriorGloria Condomina, cap de llista del PP Quart «Un local diàfan i condicionat per a un ús familiar on una família puga celebrar un aniversari, comunió,…»\nArticle següentNéstor Albert, cap de llista del Partit Socialista de Quart «Nosaltres estem en contra de la privatització de l’aigua, és un servei que hem de donar a la gent i no pot ser un negoci»\nMarta García 24 mayo, 2019 At 07:53\nUna mentira a mitges mai es por convertir en una veritat.\nPerqué no dius Luis els 500.000 euros que estaven pendientes de pagament de la diputació per impostos d’anys anteriors al 2015 que es quan tu entrares i de totes les subvencions que no havien pagat de diputació i pujaven de 400.000 euros.\nPots comentar tambe totes les «Bones» gestions teues com a regidor,\n1. Horts socials que encara estem esperant que entren en funcionamient.\n2. La gestio de parcs i jardins que cuasi podem cridar a Tarzán per netejarlos.\n3. La gestio de la taronja a nivell municipal, te recomanaria que deixares de Fer cursos de caquis i aguacates a l’ajuntament perqué tots no venim d’alta alcurnia com tu i NO tenim tanta Terra per diversificar.\n4. La gestio de l’aigua continuem en els talls permanents de carrers i places de gom a gom (inclus podies parlar en la CHJ on treballes a vore si t’aclarisen com gestionarla de manera coherent i raonada com les persones normalitzades).\n5. Si vols transparencia pots obrir fins la porta del váter de l’ajuntament, no soles la d’alcaldia, a vore si el Poble trau algo en clar perqué entre «no ho ses» i la culpa es Dels demes han Passat quatre anys i en possitiu no hem tret res, salvant els teus circos als plens municipals.\n6. I en tema de diners a l’ajuntament jo de vosaltres presentaría la solicitud a la lista forbes com a tío Gilito per a que me inclogueren en ella, pero fixat que lo curios es que hages aplegat als 50 i ara t’hages destapat en este talento monetari…i laboral.\nHada Fiona (la de Esrec) 24 mayo, 2019 At 16:49\nSoles podies demanar 3 desichos, pero has frotat tan be la lampara, que ten donarem 6:\n1 Els horts socials se posaran en funcionamentm enseguida. Els cedirem als de alta alcurnia y aixina els explotaran ya. Y ademes, els proporcionarem ma de obra barata.\n2 Ya estem parlant en varies productores de cine valencianes pa que graben en els jardins de Quartell la próxima pelicula de Tarzán, «Tarzán el ecologista».\n3 Lo de la diversificació de cultius, tamé teu anem a solucionar. Anem a expropiar totes les terres que no cultiven taronches. Que vol dir aixo de experimentar en nous cultius?\n4 Els talls de aigua. Fet. Com tu demanes, anem a normalizar a les persones: quan tallem laigua, tallarem tamé a les persones, aixina no patiran les molesties de estar un ratet sense aigua (persones en modo pause). Tots quietos paraos.\n5 La porta del vater del achuntament, serà a partir del mes de que ve, trasparent. Es una bona idea, gracies, aixina els veins que estan esperant a que els atenguen, podran distraures mirant lo que pasa alli dins.\n6 Fet. En la proxima edicio de la llista forbes, apareixerem. Mos ha costat molt que mos vullgueren colocar, pues no volen persones de mes de 50 anys. Entrem per els pels…\nAtentament: la teua Hada que tant te vol\nShere Khan 26 mayo, 2019 At 00:22\nAmunt Tarzán, la mona Chita i Jane Porter, segurament molt aviat arribaran a Quartell aprofitant algun vol d’Avialsa.\nResponder a Hada Fiona (la de Esrec) Cancelar respuesta\nFrancesc Cayo, Esquerra Unida Quartell «Que l’Ajuntament assumisca econòmicament el pagament...\nEntrevista a representants de la candidatura d’Esquerra Unida de Quart de...


Vins La Botera - Enoturisme - Celler - Vi - Batea - Terra Alta\nLa Botera produeix vins de les varietats tradicionals de la zona i per algunes varietats importades. Apostem per la Garnatxa blanca i negra, Chardonnay, Syrah i Merlot. i podeu gaudir dels nostres vins frescos i joves i de criança.\n6€ - Farem una visita al celler, on podreu conèixer de primera mà les nostres instalacions i també el tradicional sistema de l'"Arnot". Catarem dos dels nostres vins vins. També és opcional la visita a les nostres vinyes i la visita guiada al cas antic de la vila.\nVila-Closa Garnatxa Blanca 100%: Medalla de Plata Concours Mondial Bruxelles\nVila-Closa Garnatxa Blanca 100%: Millor Garnatxa Blanca D.O Terra Alta\nVila-Closa Rubor: Premi DO Terra Alta\nMudèfer: Medalla de Plata Concours Mondial Bruxelles


Tres versions diferents de la cançó popular a Petra - VilaWeb\nDissabte 11.04.2015 06:00\nAprofitant que aquest any el festival ha inaugurat seu a Mallorca, el Barnasants presenta un espectacle especial on s’hi podrà descobrir la riquesa de la nostra cançó popular. Es farà de la mà de tres músics que conreen disciplines ben diferents però amb una arrel comuna: el cant improvisat de Xurí, la cançó tradicional de Majoral i la cançó d’autor d’Isaac. Tres maneres de fer diferents a l’escenari, tres universos que es fondran en un mar de sensibilitats compartides.\nAquest cap de setmana el Barnasants clou la vintena edició, que ha dedicat a rememorar la figura d’Ovidi Montllor. Amb una assistència de quinze mil persones, el festival no només ha mantingut les seus per tot el país sinó que n’ha incorporat de noves: Ontinyent, Vila-Real, València i Petra. D’aquesta manera el Barnasants es consolida com a punt de trobada intergeneracional dels cantautors.


Filtrant per tema: UE Pitres\nNotícies trobades: 73 Llistades: 1 - 10\nEl derbi entre el CF Palautordera i el Publieco UD Pitres acaba amb un empat al marcador\nL'Actualitat del Baix Montseny ~ 09-12-2011 ~ pàg. 27\nTemes: Esports ~ Futbol ~ UE Pitres\nLa UD Pitres i el CF Palautordera depenen d'aquesta darrera jornada per evitar el descens a Quarta\nL'Actualitat del Baix Montseny ~ 27-05-2011 ~ pàg. 26\nEls de Sant Celoni en tenen prou amb una voctòria però els de Santa Maria de Palautordera no depenen només d'ells\nQuatre equips del Baix Montseny es disputaran la salvació a Segona a les cinc darreres jornades\nL'Actualitat del Baix Montseny ~ 21-04-2011 ~ pàg. 40\nEl CF Vialmajor, la UD Pitres, el CF Palautordera i el CF Sant Esteve de Palauordera es disputaran sortir de les quatre últimes places que suposen jugar la propera temporada a la Quarta divisió catalana\nEl Pitres guanya un lloc en la classificació i empata a punts amb el Pajaril després de derrotar-lo per 2 a 1\nEl 9 nou ~ 11-04-2011 ~ pàg. 32\nEl tècnic del CF Palautordera considera clau el resultat del derbi amb la UD Pitres per a l'equip\nL'Actualitat del Baix Montseny ~ 18-02-2011 ~ pàg. 24\nUE Pitres, 1 - Cerdanyola del Vallès, 2\nEl 9 nou ~ 07-02-2011 ~ pàg. 42\nCF Vilamajor-UD Pitres i CF Palautordera-FC Cardedeu, derbis per obrir el 2011 a Segona\nL'Actualitat del Baix Montseny ~ 07-01-2011 ~ pàg. 27\nEl Pitres venç, sis jornades després\nEl 9 nou ~ 29-11-2010 ~ pàg. 32\nUn dels nous fitxatxes de l'equip, Izzo Chenno, va obrir el camí de la victòria\nLa PB Sant Celoni i la UD Pitres fan la presentació oficial dels seus equips\nL'Actualitat del Baix Montseny ~ 19-11-2010 ~ pàg. 28\nTemes: Esports ~ Futbol ~ UE Pitres ~ PB Sant Celoni (Penya Barcelonista de Sant Celoni)


Benitatxell treballa en un nou model de gestió de les escoles esportives per a oferir un millor servei\nLa intenció és que siguen les mateixes associacions i clubs els qui gestionen les escoles, ajudades econòmicament per l'Ajuntament a través de convenis de col·laboració anuals.\nEl govern del Poble Nou de Benitatxell, en coordinació amb les escoles i associacions esportives, ha iniciat un procés per a implementar canvis en el model de gestió de les escoles municipals esportives. L’objectiu és oferir un servei de major qualitat i aconseguir una major eficiència econòmica.\nEl model està encara en fase d’estudi, però a falta dels últims detalls, la intenció és que siguen les mateixes associacions i clubs els qui gestionen les escoles, ajudades econòmicament per l’Ajuntament a través de convenis de col·laboració anuals. Així, els clubs oferiran les classes de manera independent, sense intermediació del consistori, per la qual cosa els usuaris pagaran les quotes directament a ells.\nAmb això, el que es vol és facilitar la contractació de personal especialitzat, evitar les traves burocràtiques que moltes vegades es donen en l’administració pública i que siguen els mateixos clubs els que promoguen la passió per l’esport d’una forma associativa.\n“Amb esta crisi sanitària hem viscut moments molt durs que ens han fet reflexionar sobre la responsabilitat que té l’administració pública de gestionar bé els diners de tots els ciutadans, i pensem que esta fórmula facilitarà molt les coses i fiscalitzarà els diners públics”, ha assenyalat l’alcalde, Miguel Ángel García.\nDurant els tres mesos que va durar l’estat d’alarma, l’Ajuntament va tindre unes despeses fixes de personal i manteniment de les instal·lacions esportives d’aproximadament 60.000 euros. Malgrat això, sense comptar amb ingressos ni prestar servei, s’han mantingut tots els llocs de treball i l’oferta esportiva. Però precisament amb la mira posada al futur i amb l’objectiu de donar solidesa a l’oferta esportiva i al mateix temps ser responsable amb els diners públics, es vol ara dur a terme este canvi. “Si tornàrem a viure una situació com la de fa uns mesos, mantenir l’oferta esportiva seria insostenible. Per això ens estem esforçant al màxim no sols per a no perdre el que tenim, sinó també per a millorar-ho”, ha reflexionat el primer edil.\nPer part seua, tal com ha avançat l’edil d’Esports, Toni Colomer, en un primer moment hi haurà diversos clubs que es faran càrrec d’administrar l’oferta esportiva: dos clubs de futbol, un per al futbol base i un altre per a recuperar el club amateur d’adults, i el Club Multiesport, que abastarà atletisme, natació, esports de raqueta, karate, gimnàstica rítmica, gimnàstica de manteniment, gap, zumba i pilates.\nNo obstant això, des de l’àrea ja s’està treballant per a reimpulsar altres pràctiques esportives i animen als aficionats a crear noves associacions. “Volem treballar braç a braç amb els amants de l’esport perquè se senten secundats per l’ajuntament i facen el pas de recuperar modalitats que amb el pas dels anys s’han anat perdent”, ha afirmat Colomer.


CCOO de TV3 - CCMA: de febrer 2015\nUN FITXATGE ESCANDALÓS\nDuart fitxa un nou director d’estratègia per substituir Ramon Mateu que ha deixat la corporació.\nEl nou directiu, Andreu Joan Martínez Hernández, prové de la conselleria d’Interior on ha exercit de Director de Seguretat nomenat el 2011 per Felip Puig.\nLa designació d’Andreu Martínez com a nou director d’estratègia de la CCMA, s’ha conegut el mateix dia en que la direcció de TVC ha justificat al Comitè d’empresa l’externalització del programa “Dinamiks” per falta de personal.\nFa temps que reclamem que es pugui contractar per fer substitucions de treballadors i per atendre els pics de feina. La direcció al·lega que per instruccions del govern i prohibicions de les lleis, no es pot contractar els treballadors necessaris per mantenir la producció interna.\nA causa del PAC polític que ens han fet, i de l’embargament de la contractació temporal hi ha departaments en els que la càrrega de treball està provocant problemes greus. És el cas dels Serveis Artístics, en que les llargues jornades i la pressió de la planificació estan portant la situació al límit de la salut de les persones.\nTambé estem reclamant l’ampliació de jornada dels treballadors a temps parcial forçosos, i no hi ha manera. No es fa efectiva la jornada completa ni en els casos autoritzats per Funció Pública, com els OPI’s, i resten pendents 6 redactores i un tècnic de canvi de formats a qui la direcció regateja l’ampliació de jornada necessària.\nÉs un escàndol que en aquestes circumstàncies el director de la CCMA, Brauli Duart, faci un fitxatge extern per substituir un directiu que cobrava més de cent mil euros l’any.\nExigim que la recuperació que ha començat arribi a la plantilla que suporta acomiadaments i retallades des de fa anys:\nCal reobrir la contractació temporal on sigui necessari, cal acabar amb les retallades i fer fora el RAV d’una vegada per sempre.\nFORA EL RAV !\nDesprés d'una llarga etapa de resistència contra les agressions i les retallades ara hem d'iniciar el camí de la recuperació de drets laborals i salarials perduts.\nLa situació econòmica de la CCMA no és la catàstrofe que ens havia anunciat la direcció per justificar el PAC. Els ingressos publicitaris confirmen l'encert d'haver mantingut el departament de Comercial dins l’empresa.\nLa recuperació ja ha començat: des de gener no ens descompten la part de la paga de Nadal (7,14% del sou mensual) i ens retornaran una quarta part de la paga de 2012.\nTambé recuperarem el conveni. La direcció ha acceptat renovar la seva vigència durant un any, després d’ haver-lo fet decaure per obligar als treballadors a acceptar dures retallades, a les que ha hagut de renunciar.\nEl pas següent ha de ser acabar amb els conceptes negatius de la nòmina. Cal eliminar el RAV. La retallada “voluntària” del 5% havia de ser temporal fins 2012 i encara l’estem patint.\n2015 és un any amb un dens calendari polític, s’hauran d’afrontar reptes informatius i professionals d’alta exigència. En qualsevol dels escenaris de futur, la CCMA ha de reforçar les seves estructures de producció. Cal aixecar l’embargament de la contractació per resoldre les importants carències de plantilla per mantenir la capacitat productiva interna de TVC.\nEL CONVENI DE LA RECUPERACIÓ\nL’any passat, TVC,SA va canviar de nom i ara es diu CCMA,SA. Manté el mateix NIF que tenia, i ha absorbit Catalunya Ràdio. Si TVC ha absorbit Catalunya Ràdio, el conveni de TVC s’hauria d'estendre als treballadors de la ràdio, tal com s'està fent ara amb els companys que provenen de les empreses tecnològiques (AMD, Interactiva).\nUn cop s’hagi reeditat l’antic conveni que teníem, s’iniciaran les negociacions pel conveni de la recuperació.\nLa direcció ha de renunciar a seguir fent retallades.\nEl que toca començar a negociar pel futur conveni és la retirada del RAV i la recuperació de les condicions horàries, laborals i salarials\nRECUPERAREM EL NOSTRE CONVENI\nAquest dijous 5 de febrer els Comitès d’empresa de TV3 i Catalunya Ràdio ens hem reunit amb la direcció per concretar les propostes sobre la negociació col·lectiva i la recuperació dels convenis.\nA la reunió s’ha acordat:\n- Constituir dues meses negociadores, una per a TVC i una altra per a Catalunya Ràdio.\n- La reunió de constitució de la Mesa Negociadora de TVC serà dimecres 18 de febrer i la de Catalunya Ràdio, dijous 19 de febrer\n- En aquesta reunió s’abordarà la recuperació dels convenis col·lectius corresponents, que seran idèntics als que van ser considerats exhaurits el 31 de gener de 2014.\n- La Mesa Negociadora intercanviarà i acordarà els redactats dels textos i disposicions que s’hagin d’adequar a les normatives legals que permetin la tramitació del conveni recuperat\n- Un cop acabada aquesta fase, es procedirà a registrar els Convenis de TV3 i Catalunya Ràdio, i s’abordarà la negociació per a un nou conveni.\n- La recuperació del conveni de TVC comportarà l’equiparació de condicions laborals i salarials de tots els treballadors provinents de les empreses tecnològiques, AMD i Interactiva.\n- Es treballarà per a un acord sobre les promocions temporals de llarga durada\nEl Comitè de TVC hem anunciat que, un cop restituït el conveni que teníem, la segona fase de negociació ha de ser la del conveni de la recuperació dels drets laborals i salarials que ens han estat retallats els últims anys: fora el RAV, tornem a la jornada de 35 hores, i amb garanties pel manteniment de la plantilla i de la producció interna.\nEl Comitè d’Empresa hem reclamat també que hi hagi un compromís de la direcció de no interrompre les negociacions per cap procés d’acomiadament col·lectiu o de modificació substancial de les condicions de treball (article 41 de l’ET).\nD’altra banda, la direcció ens ha anunciat que en un termini de 15 o 20 dies convocaran a comitès d’empresa i consells professionals per exposar el projecte de confluència i unificació d’ informatius.\nPer debatre i prendre decisions sobre l’inici de negociacions i les propostes de conveni, convoquem\nTambé parlarem de la producció interna i del procés engegat per un grup de treballadors de programes per a la creació d’un futur Consell professional de producció i programació\nDijous 12 de febrer a les 15.30 hores\nASSEMBLEA A IMAGINA\nDivendres 13 de febrer a les 14 hores\nSant Joan Despí, 5 de febrer de 2015\nExterior 93 499 0718\nConveni TVC 2015-16\nEstatut Professional 2018\nLlei CCMA 2019\nProposta de Contracte Programa dels treballadors de TVC\nAvantprojecte Contracte Programa 2013-2016\nArt. 43 de la llei 7/2010, de 31 de març, "General de la Comunicación Audiovisual"\nPacte per la Producció, 9 de març 2010\nComitè Empresa TV3\nSegueix a @CCOOdeTV3\nTuits de @CCOOdeTV3


Romeu i Julieta - Recomanació teatral - Josep Maria Ribaudí i Martí - Teatro Barcelona\nRomeu i Julieta: Fluixa\nPel meu gust acumula uns quants problemes (que detallo al post) que han fet que no me la cregués. També té virtuts (que detallo al post), però no han sigut suficients per inclinar la balança. La Seca amb entrades exhaurides i un públic entusiasta. Per sort no a tots ens agrada el mateix. Imagineu-vos que a tots els homes ens agradés la mateixa dona, o el mateix home…\nCrítica completa » http://bit.ly/1XWmnot


Búlgar - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl búlgar, български bǎlgarski, pronunciació AFI [ˈbɤɫɡɐrski], és una llengua indoeuropea pertanyent a la branca de les llengües eslaves, de la seva branca meridional juntament amb l'eslovè, el serbocroat i el macedònic, llengua que, d'altra banda molts consideren un dialecte del búlgar. També fou la primera llengua eslava en la qual es va produir literatura, i encara una forma del primer estadi d'aquest idioma és fet servir com a llengua eclesiàstica per l'Església Ortodoxa.\n9 a 12 milions (incloent-hi parlants com a 2a llengua)\n9.000.000 (2014 )\nBulgària, i minoritàriament a països fronterers\nAlfabet búlgar, Bulgarian Braille (en) i alfabet ciríl·lic\nInstitut per la Llengua Búlgara\nfilologia búlgara i estudis búlgars\nDes de l'etapa que s'estén des del búlgar antic (també anomenat antic eslau eclesiàstic fins al búlgar modern, aquest idioma va passar de ser una llengua altament sintètica a una llengua analítica.\nUna de les peculiaritats d'aquesta llengua és la desaparició de la declinació present a les altres llengües eslaves modernes. Encara se'n poden trobar rastres en la formació alguns substantius i adjectius, però els casos gramaticals han desaparegut completament. Si més no, aquesta llengua va conservar tota la complexitat del sistema verbal que caracteritzava el búlgar antic. Una altra característica curiosa i bàsicament aliena a la resta d'esfera eslava, és la incorporació dels articles enclítics, que probablement provenen de la llengua original (de la branca turquesa) que es parlava en aquesta zona. Aquests articles se situen al final de la paraula: com passa en romanès o les llengües escandinaves de la branca germànica. Per exemple мъж és "home", i мъжът és "l'home"\nArticle principal: Alfabet búlgar\nL'any 886 de l'era cristiana els búlgars varen adoptar l'alfabet glagolític, emprat pels missioners romans d'Orient Ciril i Metodi. Els segles posteriors va ser gradualment substituït per l'alfabet ciríl·lic, que va ser desenvolupat per l'Escola Literària de Preslav, establerta per Borís I de Bulgària a la capital de l'època, Pliska i després traslladada a la nova capital, Preslav. La majoria de lletres d'aquest nou alfabet s'havien extret de l'alfabet grec i per aquelles que representaven sons desconeguts per a la llengua grega senzillament es van adaptar lletres simplificades de l'alfabet glagolític.\nSota la influència de la literatura impresa de Rússia, l'"escriptura" civil de Pere I de Rússia es va aplicar també a la llengua dels búlgars, substituint l'anterior versió pertanyent a l'eslau eclesiàstic a finals del segle xviii. Existien diferents tipus d'alfabets ciríl·lics al començament del segle xix: alguns tenien 28 lletres i d'altres arribaven a les 44. Finalment, el búlgar es va codificar per inspiració de Marin Drinov en 32 caràcters. Aquesta escriptura es va fer servir fins al 1945, any en el qual dues de les lletres (Ѣ yat o doble e [æː], i Ѫ yus golyam [ɔ̃]) varen ser eliminades de l'alfabet. La versió actual de l'alfabet consta de 30 lletres per al búlgar.\n/ɤ̞/, /ə/ Ь ь¹\n¹ suavitza les consonants abans de la lletra 'o'\nEl sistema vocàlic búlgar té sis vocals, detallades a la següent taula:\nes pronuncia com\nи [i] [i] frontal tancada sí\nе [ɛ] [E] frontal mig oberta èxit\nа [a] [a] central oberta fa\nъ [ə] [@] central mig oberta Barcelona\nу [u] [u] posterior tancada tu\nо [ɔ] [o] posterior mig oberta òpera\nLes vocals en búlgar s'agrupen per llur articulació en: frontal, central i posterior. Són relativament fluixes, com en la majoria de llengües eslaves, i al contrari de les vocals típiques i accentudees de les llengües germanes. Les vocals no accentuades [a], [ə], [ɔ], [u] tendeixen a ser més breus i febles que les seves equivalents accentuades, igualant gairebé llurs sons. No obstant això, no és possible fer una reducció similar de [ɛ] a [i].\nEl búlgar té una semivocal: /j/, equivalent a la i en "rei". La /j/ sempre precedeix o segueix immediatament una vocal. Aquesta semivocal s'expressa gràficament gairebé sempre mitjançant la lletra й, com, per exemple: най /naj/ (majoria) i тролей /trolej/ (trolebús). Però, a més, també s'empren les lletres ю i я quan la semivocal precedeix a /u/ i /a/, per exemple: ютия /jutija/ (ferro, planxa). Després d'una consonant, ю i я signifiquen una consonant palatalitzada més que una semivocal: бял /bʲal/ (blanc).\nй també significa "a ella" o el possessiu d'ella (seu).\nPer exemple: Porta-li (a ella) un got d'aigua, si us plau = Дай й еднa чaшa вoдa, мoля.\nPer exemple: La seva bossa de mà és allà = Чaнтaтa й е тaм.\nAl voltant de 2.000 mots del lèxic actual amb un origen eslau han sobreviscut en la parla actual, a través de la mediació del búlgar antic i mitjà fins a arribar a la llengua búlgara actual. La quantitat de lèxic purament búlgar, preeslau és insignificant (prop de 20 paraules), mentre que la quantitat d'importacions del llatí, del grec i en menor mesura del rus i el francès definitivament es pot notar. Les nombroses paraules d'origen turc, que varen arribar al búlgar durant la dominació otomana han anat tendint a desaparèixer durant aquest període, essent substituïdes per paraules pròpiament eslaves, i avui en dia la seva quantitat segueix sent significativa, però menor que la de les altres llengües esmentades.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Búlgar\nDiccionari búlgar-català i català-búlgar en línia\nGuia Diccionari Búlgar - Espanyol\nHi ha una edició en búlgar\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Búlgar&oldid=30231852»


La VF Teresina tanca definitivament – SENDERISME EN TREN\nDisgustat i insultat, així és com em sento després de saber que la VF Teresina de Montserrat tanca definitivament i serà desmantellada.\nFeia mesos que després d’una esllavissada estava tancada en espera de ser reoberta després dels necessaris treballs de rehabilitació.\nLa VF Teresina probablement era la via ferrada més bella i elegant, no ja de totes les vies catalanes, sinó possiblement també de les estatals. Verticalitat, algun pont nepalí, ràpels, dificultat (K4) i acabar al sostre de la muntanya sagrada la convertien en un equipament esportiu de primer ordre en aquesta modalitat esportiva.\nEs pot entendre que un equipament es reguli, o es pugui tancar si hi ha elements de pes, com ara que recorri raconades de nidificació d’aus, per exemple. En els darrers anys s’han tancat canals com la del Joc de l’Oca o la del torrent de Santa Maria, equipaments que pel seu pèssim estat de manteniment calia una intervenció.\nPerò les raons que dona el Patronat de la Muntanya, al nostre parer, són inconsistents i insultats.\n1. Concentració de rescats en la VF?\nSol·lució: si per eliminar les puces matem el gos, estem aplicant un argument paternalista i simplista. Millorem l’educació i formació per a que la pràctica sigui segura. I millorem la seguretat i el seu equipament.\nPerquè amb el mateix argument utilitzat, podríem demanar que per acabar amb la pederàstia de Montserrat tanqués el Monestir.\n2. Alta freqüentació, erosió i degradació de la muntanya per allí on passa la VF.\n3. La zona pot ser inestable als despreniments, i per tant, perillosa. Acceptable, bon raonament. Però la única solució és tancar-la? Prohibirem fer esquí de muntanya pels riscos de patir un allau que comporta aquest esport?\n4. La millor activitat que s’acosta a la verticalitat és l’escalada, les VF són massa accessibles.\nINSULTANT!!!!! Menysprear i denigrar una activitat esportiva amb rang d’esport atenent a que l’escalada és l’accés adequat a la verticalitat és faltar al respecte als milers dels seus practicants.\nPer què, a quina escalada fa referència? Es podria entendre que la única genuïna és la ‘solo integral’, sense equipaments ni cordes de cap mena. La resta de modalitats d’escalada serien pels que no tenen nivell.\nSenyors del Patronat de la Muntanya de Montserrat, m’agradaria que demanéssiu disculpes per menystenir als practicants de les VF o que adduíssiu altres raons pel seu tancament, que els muntanyencs les podem arribar a entendre, que som prou madurs (o això creiem).\nPublicat el divendres, 17 Mai, 2019 divendres, 17 Mai, 2019 per Senderisme en trenPosted in Rutes\nAnterior Entrada anterior: 204. Ruta megalítica des de Vilajuïga (curta): poblat medieval, la Creu Blanca i Pau 15,6 km\nSegüent Entrada següent: Moltes gràcies


What to Upload to SlideShare by SlideShare 7444094 views\nCustomer Code: Creating a Company C... by HubSpot 5370128 views\nBe A Great Product Leader (Amplify,... by Adam Nash 1217750 views\nTrillion Dollar Coach Book (Bill Ca... by Eric Schmidt 1410747 views\nAPIdays Paris 2019 - Innovation @ s... by apidays 1718866 views\nA few thoughts on work life-balance by Wim Vanderbauwhede 1226787 views\nAvaluació de la comprensió literal, inferencial i de reflexió/opinió per cicle mitjà de primària.\n1. AVALUACIÓ COMPRENSIÓ LECTORA FEM FIGAT\n2. INTRODUCCIÓ • Podem fer una avaluació inicial per comprovar a quin nivell de comprensió lectora estan els nostres alumnes. • Les proves han de fer-se a partir de textos significatius pels alumnes. • Per això he triat una recepta de fer figat molt pròpia per aquest mes.\n3. CONNEXIÓ • Necessitem fer una primera avaluació per veure a quin nivell estem de comprensió lectora i així avançar en les estratègies. • Avui a partir de la recepta de fer figat avaluarem el nivell de comprensió lectora de cadascun de vosaltres.\n4. MODELATGE Per veure si entenc un text a vegades em faig preguntes de tot tipus. Per exemple: De què faré la melmelada? La resposta està en el títol : Figat . També en els ingredients : figues.\n5. Fem Figat INGREDIENTS • 1 quilo de figues • 500 grs de sucre • ½ got d’aigua • 1 pell de llimona • 1 branca de canyella PROCEDIMENT • Netegeu i poseu figues pelades en un recipient amb el sucre i l’aigua, deixeu- les marinant i guardeu a la nevera fins a l’endemà. Passat aquest temps, poseu la mescla en una cassola i feu-la bullir a poc foc durant una hora o hora i mitja: sabreu que ja ha bullit prou quan, en provar de treure’n una mica amb una cullera de fusta, el figat faci com un fil. Un cop freda es posa en pots de vidre, prèviament esterilitzats, es tapa i es cou al bany maria durant 20 minuts.\n6. TOT SOLS Avui ho fareu sols directament perquè avaluarem el nivell de comprensió lectora de cadascun de vosaltres.\n7. PREGUNTES 1. Escriu la llista d’aliments que hauràs de comprar al supermercat si vols fer figat. 2. Subratlla els grams sucre que necessites. 3. Quants ingredients necessitaràs en total? 4. Com sabràs que està cuit? 5. Explica amb les teves paraules què és el bany maria? 6. Quina és la teva opinió: és millor fer el figat a casa o comprar-lo?\n8. TIPUS DE PREGUNTES\n9. Crèdits • Imatges: pixabay • Presentació: Beatriu Palau • lecturaiaprenentatge.blogspot.com


Allibera la ment en un instant: la Meditació Immediata | Vitruvi · Centre de salut\nBlogInici » Blog » Allibera la ment en un instant: la Meditació Immediata\nVivim a una societat que ens fa anar de pressa, molt de pressa; tot està basat en la rapidesa, si hi pensem, no aconseguim fer ni una sola cosa sense distraccions o interrupcions.\nConstantment ens movem entre el passat i el futur passant per alt tot el que estem fent al present. Cal que alliberem la nostra ment i la clau és la Meditació Immediata.\nTrobem moltes situacions que produeixen estrès, mal estar, nerviosisme, tensió, entre d’altres. Aquests episodis afecten directament a la salut física, psicològica i emocional. Si volem canviar aquestes dinàmiques, primer hem de canviar nosaltres; no és possible canviar el nostre entorn si primer no fem un canvi en l’àmbit personal.\nQuè és la meditació immediata?\nEn Vicenç Alujas és sociòleg, creador i divulgador de la meditació immediata, una tècnica senzilla i pràctica per alliberar la ment. La paraula “Immediata” no vol dir ràpid. Vol dir aquí i ara. Aquí allà on et trobis (casa, feina, caminat….). Ara vol dir que no t’has d’esperar.\nAmb aquesta tècnica podem aturar la nostra ment dispersa i agitada tot fent un “viatge cap a la serenor”, gestionar l’estrès, esbrinar quines són les situacions que ens el provoquen i els marges de tolerància. Ens oferirà un estudi complet de les emocions i les accions que es produeixen per una gestió dolenta d’aquestes.\nEn definitiva és una formació dedicada a alliberar la ment, gestionar les emocions i reduir l’estrès d’una manera senzilla, pràctica i fàcil.\n– Desenvolupar la nostra pròpia consciencia, observar les nostres sensacions corporals, les nostres emocions i pensaments, tot treballant la figura de “l’observador desaferrat”: entenent que tenim pensaments, emocions… però no som això.\n– Prendre consciència d’allò que ens envolta: persones, objectes, sons, natura, etc. posant en acció l’atenció plena per poder gaudir absolutament de tot.\n– Relacionar-nos d’una manera més afectiva amb sentiments com l’amor, el respecte, la gratitud i la compassió, tant amb nosaltres, com amb els altres.\n– Aprendre actituds com: no jutjar, la paciència, la confiança, l’acceptació, el fet de cedir, ser flexible, deixar anar, etc.\n– Reconèixer i saber modificar hàbits poc saludables de la nostra vida quotidiana.\n– Establir pautes per tenir cura del nostre cos, les nostres relacions familiars, socials, laborals i amb nosaltres mateixos.\n– Hi ha situacions, accions o persones amb qui no estem a gust. Tots fem alguna cosa de què ens penedim, i això ens genera estrès, ansietat, ira…\n– No podem canviar-ho tot, hi ha coses amb què hem d’aprendre a viure.\n– Poder reaccionar de forma controlada a les situacions que ens puguem trobar en el nostre dia a dia.\n– Saber veure quins hàbits i conflictes ens generen estrès i canviar la nostra relació amb ells.\n– Conscienciar-nos de la relació i la interacció entre la ment i el cos. Ser conscients que la salut i el benestar psicològic-emocional van lligats.\n– Estar en el moment present. Això implica millorar el nivell d’atenció plena, podent mantenir-la i dirigir-la cap a un objectiu.\n– Escoltar el cos posant consciencia en les sensacions.\n– Acceptar les experiències plaents, i doloroses aprenent a tolerar la frustració.\nEfectes per a la salut\n– Adquirir habilitats para gestionar les situacions de pressió i l’estrès.\n– Accedir a una vida mas saludable, sent conscients del que ens indica el nostre cos i respectar-lo.\n– Prendre consciència de la nostra respiració, de la importància pel nostre organisme, i aprendre a millorar-la.\n– Reduir els nivells d’ansietat i depressió.\nEfectes per a la millora de la gestió emocional\n– Millorar la convivència basada en l’empatia i el respecte.\n– Educar emocionalment d’acord amb el propi coneixement.\n– Aprendre a contenir-se.\n– Aprendre a respectar i respectar-se.\n– Reconèixer els sentiments propis, emocions i aprendre a acceptar, deixar anar o modificar-los.\n– Dur a terme un desenvolupament i creixement integral de la persona.\nacceptacióalliberarAlujasansietatapendreaquíaraatencióatenció plenacanviconsciènciadepressiódesenvolupamentdispersaemocionsestrèsexperiènciesfàcilfrustraciógestiógestió emocionalhàbitsmeditaciómentmindfulnessnerviosismepaciènciapràcticapresentpressiórespectarrespiraciósalutsensacionsserenortensióVicenç\nprevious post: Que és el famós Mindfulness?\nnext post: Autoestima i creixement personal


COITCV/AVIT » Nova convocatoria Premis Rei Jaume I 2018.\nNova convocatoria Premis Rei Jaume I 2018.\nEls candidats hauran de ser proposats per un nominador d’acord a les bases que es poden consultar en l’enllaç http://fprj.es/es/convocatoria-2018/. Podrà ser candidat qualsevol persona que haja efectuat la major part de la seua activitat professional a Espanya i preferentment residisca a Espanya. Els candidats d’anys anteriors poden renovar ells mateixos la seua candidatura durant 3 anys sense requerir un nominador, comunicant-ho per escrit a la Fundació.\nEl termini per a nominar finalitzarà el 20 de març de 2018. Una vegada rebuda la nominació la Fundació contactarà amb el candidat per a demanar-li la documentació necessària.\nEls treballs i habilitats que destacaran aquest 2018 Pimes saludables i productives


La bella llibertat condemnada\n15 maig 2021 12:18\nMelcior Comes | 17 juny 2010\nIsrael és la terra promesa dels jueus. Tots els jueus perseguits durant mil·lennis tenen allí el seu país. Això, com sabem, no els garanteix la tranquil·litat a l'interior de les seves fronteres ni unes relacions exteriors plàcides; Israel és un estat condemnat a mort per molts dels seus veïns, estats islàmics que tenen entre els seus projectes de futur acabar amb Israel d'una vegada per totes. Israel -mai ho recordarem prou- és una democràcia, l'única d'aquella zona del món, tan plena d'autocràcies i de tiranies infames que practiquen les pitjors formes d'opressió contra la llibertat d'opinió, contra els drets de les dones o contra qualsevol tipus de dissidència.\nUna de les coses que combaten els països veïns d'Israel és la sexualitat lliure. A l'Iran, l'actriu pornogràfica Aylar Dianati Lie (nascuda a Teheran l'any 1984) està condemnada a mort i no pot tornar al seu país. Si hi torna serà dilapidada, tal com ho va ser, l'any 2001, una altra actriu iraniana d'aquest ram; per anar contra la Xaria va ser enterrada fins a les aixelles i li van tirar pedres fins a matar-la. Per Internet corren alguns vídeos de la bella Aylar Dianati Lie exercint una sexualitat desaforada, molt alegre o múltiple, tot i que ara ha deixat el sexe filmat i es dedica a la cançó lleugera, amb molt d'èxit a Noruega, pel que veig.\nUna cosa que tampoc no suporten els estats islàmics és l'homosexualitat, la qual també és perseguida a les totes: a molts d'aquests estats s'aproven lleis per perseguir-la, i estableixen condemnes contra els infractors: fuetades, anys de presó, fins i tot la cadena perpètua. Només a Israel -oasi de tolerància enmig de la infàmia de l'Orient Mitjà- els homosexuals poden establir unions estables sense ser perseguits; allà -ai!- tenen més drets que els homosexuals d'Espanya. A Israel els homosexuals poden adoptar: no només adoptar un fill de l'altre membre de la parella, sinó altres al·lots. Com veiem, Israel té una legislació més 'progressista' que Espanya, on els homosexuals no tenen altra feina que 'boicotejar' la participació d'homosexuals israelians a la desfilada de Madrid, tot per l'assumpte de l'assalt de l'exèrcit israelià a la flotilla.\nAquesta mena de boicots són grotescs i fastigosos. Fixeu-vos que no se'ls demana, als homosexuals israelians, el seu parer en aquest assumpte: la seva nacionalitat israeliana els condemna tot d'una. Dins un grup socialment discriminat s'exerceix una altra forma de discriminació. Els homosexuals espanyols, tan pretesament tolerants, ho poden suportar tot menys la nacionalitat israeliana: els discriminats discriminen.\nEl filòsof francès Alain Finkielkraut ha detectat el mecanisme: en nom de l'antiracisme (com que els jueus són suposadament racistes) es practica un nou racisme contra els jueus. Així, ara ha tornat a sortir el justicier de torn: el director de cinema Ken Loach ha demanat que les pel·lícules israelianes no s'exhibeixen en els festivals internacionals. Loach podria donar feina a Aylar Dianati Lie, a veure si deixa de dir collonades.\nIsrael, la nació amb més matèria grisa per quilòmetre quadrat.\nPer Anna, fa mes de 10 anys\nL'actriu aquesta, si torna al seu país, en tot cas, serà "lapidada". No "dilapidada" Dilapidar és tudar diners, gastar desaforadament.\nPer Guillem PicÃ³ i Maura, fa mes de 10 anys\nA la fi un article sensat -i ben informat- en aquest diari clarament antisemita. Enhorabona, Melcior\nPer dijous, fa mes de 10 anys\nComes, sempre al costat dels poderosos. Pobre al·lot, no n'hi ha més.


El trenet turístic amplia el recorregut fins al Serrallo passant per la Tarragona Modernista — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Patrimoni › Notícies › Notícies 2011 › El trenet turístic amplia el recorregut fins al Serrallo passant per la Tarragona Modernista\nAmb el nou Ticket Dia els usuaris podran viatjar amb el Trenet durant tot el dia pagant un únic bitllet\nLa consellera Patrícia Anton (esquerra) i la consellera Begoña Floria durant la presentació del nou servei\nAquesta dilluns la tinenta d’alcalde de Mobilitat i presidenta de l’Empresa Municipal de Transports, Begoña Floria i la consellera de Turisme i Comerç i presidenta del Patronat Municipal de Turisme, Patrícia Anton, han presentat l’ampliació del servei del Trenet Turístic de Tarragona.\nA partir de l’1 d’agost el recorregut s’amplia fins al barri del Serrallo i passarà per la ruta modernista de la ciutat, complementant d’aquesta manera el circuit per la Tarragona romana. A més també s’amplia la freqüència de pas, que durant la temporada alta (juny – setembre) sortirà cada 30 minuts, fins ara ho feia cada hora. I juntament amb els nous horaris i parades, també s’ofereix un nou servei a l’usuari ja que comprant el bitllet, podrà baixar a qualsevol de les set parades i més tard tornar a agafar el trenet sense haver de pagar de nou. La consellera de Turisme ha explicat que aquesta mesura repercutirà molt positivament en les diferents zones de la ciutat, perquè d’una banda, els visitants coneixeran millor Tarragona i es dinamitzaran el comerç i la restauració de la zona\nLa tinenta d’alcalde de Mobilitat ha destacat la bona acollida del trenet turístic entre els visitants de la ciutat que l’utilitzen com a mitjà de transport per conèixer les zones més emblemàtiques de la ciutat. L’any passat van pujar al Trenet més de 28.000 persones i amb el que portem de temporada ja són gairebé 18.000 els viatgers (dades a 18 de juliol de 2011). Aquest estiu el servei ha estrenat un nou sistema de megafonia amb so individualitzat en vuit idiomes (català, espanyol, francès, anglès, alemanys, italià, portuguès i rus).


Articles Lo Cresol | Lo Finestró\nPosted on 2 Agost, 2020 by graciaz\nSurts al carrer i tothom –no diré l’expressió carrinclona “tots i totes”– llueix obligatòriament, però responsablement les corresponents mascaretes multicolors. Entres a un supermercat o a una botiga del tipus que sigui i igualment tants caps tants barrets, vull dir, tantes cares tantes mascaretes. Ablució de mans abundant amb un gel alcohòlic i tots els avisos legals a la vista o per megafonia. La gent es comporta força bé i guarda les distàncies. Res a dir. Tot i que, quan passes a prop d’una terrassa d’un bar o restaurant veus taules de dos, tres, cinc o deu persones, gairebé totes sense mascareta. Una beu, l’altra fuma, l’altra parla i algunes altres callen. No vull dir que s’hagin oblidat les mascaretes, no, hi són: unes al coll, altres al front, altres sobre la taula, altres penjades a una orella, altres tapant el got per a que no entrin les mosques, etc., etc. No creu el lector que les variades escenes tenen un punt de surrealisme si no fos que el virus no dorm ni descansa? En aquest tan curt espai vull arribar sense més preàmbul a uns dels focus segurs d’extensió de la pandèmia, potser els més importants en aquest moment. Em refereixo als llocs d’oci nocturn i reunions familiars nombroses. Està molt bé dir que tots hem de ser responsables, junts ens en sortirem, el que fem per nosaltres ho fem per la comunitat. Ja n’hi ha prou de lloances i de “bonisme”. S’ha de repetir en veu ben alta, en especial de cara als joves, que, en aquest temps, anar a una discoteca, un lloc nocturn d’oci, a un bar de copes, a una penya i, més encara, assistir a una botellada o entrompada és un acte egoista, incívic i irresponsable. A més de la insensatesa, si està prohibit, és un delicte. En quant a les reunions o festes familiars, quant són de unes quantes persones de diferents llocs, s’haurien d’evitar, perquè el risc de contagi es multiplica. Per tant aquestes reunions no deixen d’esser una irresponsabilitat. També l’arquebisbe de Barcelona, Joan Josep Omella ha donat un mal exemple i ha comés un delicte en celebrar un acte per les víctimes del Coronavid superant l’aforament de l’espai i sense permís de les autoritats competents. La irresponsabilitat abunda.\nPosted on 17 Juliol, 2020 by graciaz\nPosted on 8 Juny, 2020 by graciaz\nEfectivament fins als 1980 la literatura popular catalana a l’Aragó era la gran desconeguda a tot arreu. És més, la nostra intel·lectualitat, que si bé en part admetia, sovint a contracor, que a l’Aragó s’hi parlava català, continuava convençuda que suposant que hi hagués literatura popular aragonesa en català, tal literatura només podia ser una còpia matussera d’originals castellans. I podia semblar que tinguessen raó perquè –efectivament– s’havien recollit pocs textos d’aquesta literatura, i encara eren menys els que havien estat publicats, a més, en llibres i revistes de molt mal consultar, i per a acabar-ho d’adobar la Sedició del 1936 havia interromput el gran projecte de l’Obra del Cançoner Popular, on Palmira Jaquetti havia enquestat amb bons resultats per la Ribagorça, si bé no s’han pogut fer públics fins al nostre segle. Resumint: després del toc de sortida del conseller José Ramón Bada en un col·loqui a Fraga l’abril del 1984 per a recollir la nostra literatura popular franjatina, uns quants investigadors es posaren al tall, primer de Torredarques a Mequinensa i després de Torrent a Aneto, partint de zero, o gairebé. En deu anys enquestaren en més de 150 viles de la Franja, i en sis volums es publicaren de 10.000 a 12.000 textos de literatura popular amb mostres de tota mena de gèneres. Des d’aleshores han anat sorgint nous reculls, alguns dels quals esperen publicació, com ara els esplèndids Contes Ribagorçans d’en Jordi Moners, i la nostra literatura popular s’ha anat obrint pas, malgrat els entrebancs de costum, pels mitjans de comunicació, per la festa. la litúrgia, l’escola, els escriptors, músics, contaires … . Tot recentment té un capítol dins de la magna Història de la literatura popular catalana (Alacant, Palma, Tarragona, 2017) i un altre a la també magna A History of Catalan Folk Literature (Amsterdam/Philadelphia. 2019) amb frases tan punyents com Today, in the Aragonese Strip, the collection o folk literature in Catalan is still viewed as an enlightened effort that involves breaking deeply held taboos and superstitions among a population long subjected to the blackest of linguistic obscurantism.\nPosted on 24 Mai, 2020 by graciaz\nEls referèndums necessaris en el procés de ratificació del Tractat pel qual s’establia una Constitució per a Europa, el 29 de maig de 2005 a França i el 1 de juny de 2005 a Holanda, saldats amb un rebuig majoritari, van precipitar la Unió Europea a una de les majors crisis d’identitat que hagi sofert en el seva història. Podem dir que es va deturar la unió política. Malgrat aquest gran entrebanc el estats grans van respirar tranquils. Ara, doncs, no ens hauríem d’estranyar que davant la pandèmia del COVID-19, cadascun dels països ha actuat com li ha “rotat”. Cap reunió ni cap acord seriós han portat a terme el països de la UE a fi i efecte d’entomar o planificar la pandèmia que s’anava estenen. Que menys que un mínim de compromís envers de la circulació de les persones entre el països de la UE! Uns països van tancar les fronteres terrestres o aèries quan els va semblar, un altres no ho van fer o ho van fer més tard. És més, alguns van establir normes frontereres diferents segons fora el país veí. S’han establert reciprocitats només per decisions polítiques. Per a què serveix el tractat Shengen on s’estableixen i regulen la lliure circulació de béns, serveis i persones a la UE? Ha protestat cap país davant les Institucions europees? Han aixecat la veu aquestes institucions? Un desfici d’incongruències. Fixin-s’hi, fins i tot les mascaretes xineses han estat motiu de “robatori” comercial entre els països de la UE. I ara ve el més important: com s’ajudarà al països que més han sofert la pandèmia, per exemple, a Espanya i Itàlia? Fins ara en totes les reunions mantingudes el màxim que s’ha acordat és fixar la data per la següent reunió. Més enllà de les possibles reunions de la UE, França i Alemanya han arribat a un acord de proposar als altres membres la possibilitat d’establir un fons de 500 mil milions per a distribuir entre els països on les pèrdues o les necessitats seran més grans. Serien uns bons mancomunats. Clar i català, tothom hauria de col·laborar i uns països rebrien molt més que els altres. Tot molt bé si no fos que la unanimitat serà impossible. Una nova gran crisi de la UE s’albira a l’horitzó comunitari.\nPosted on 3 Mai, 2020 by graciaz\nLa reaparició del català com a llengua escrita a l’Aragó, la nostra Renaixença, no va començar fins pels 1960, amb més d’un segle de retard en comparació amb els altres territoris. Des d’aleshores han anat sorgint escrits en català en llibres, diaris i revistes, reculls de literatura popular, i s’observa una certa presència d’aqueixa llengua en textos oficials i paraoficials, i a l’escola. A més calia també recuperar els autors que havien escrit en el passat en català –G. Nicolau, L. Vilella, M. Pallarès, …, i l’abundosa paperassa oficial que s’hi havia redactat del XIII fins al fatídic 1704, quan la plena submissió a les Lleis de Castella. De publicacions de documentació aragonesa en català ja n’hi havia una certa tradició abans de la nostra Renaixença, però l’interès dels editors era pels fets històrics que referien, i gens, o gairebé, per la llengua en què eren escrits, i que sovint editaven amb prou descurança. La recerca de documentació en català al nostre país on l’interès per la llengua en què és escrita hi és ben present, comença realment als 1980 amb els treballs de J. Moran, D. Lombarte i H. Moret, …, i pren volada amb els de M. R. Fort i els seus deixebles, M. T. Moret i J. Giralt. Els investigadors són bens conscients que així mostren que el català era la llengua pròpia del territori d’on procedeixen els documents editats: la Franja tota. La gent hi vivia aleshores plenament llur catalanitat: venien, compraven, testaven, anomenaven els descendents i el territori en català, i no havien de témer que vinguessen a dir-los que parlaven malament o que ni tan sols parlaven, que xapurrejaven. Els documents testimoniegen que moltes paraules del català d’Aragó, que el castellà des del Desastre de Casp s’ha esforça’t per a fer-nos-les oblidar, eren ben vives, i ho continuen sent en la llengua literària, i en un lloc o altre de la nostra geografia: els moltíssims en i na –na Dolceta, na Barcelona, en Guiamó, n’Arnau, … ; o mots com marmessor, òbit, exovar, ensems, lurs, vermella, carrera (=carrer), entrega (=sencera), plagues (=nafra), lochtinent de batle, hostatges, alberch, bon fur d’Aragó o l’esplèndid la mia avior, … .\nPosted on 2 Mai, 2020 by graciaz\n(Publicat al Diario de Teruel el dissabte 2 de maig de 2020)\nPosted on 19 Abril, 2020 by graciaz\nNo cal dir que la gran preocupació d’avui amb relació al Covid-19 és el fre de la pandèmia per evitar més morts i malalts. Ara bé, quan això tingui lloc, s’hagi controlat totalment o no el virus, el gran problema serà l’econòmic –de fet ja ho és– i conseqüentment el social. Mentre tant el govern d’Espanya no sé si fa massa cas de les previsions del FMI per a l’any 2020: 8-10 % de decreixement del PIB, una xifra d’atur al voltant del 22 %, un augment dels deute públic fins el 115 per cent del PIB i un augment de les desigualtats socials. Ves per on, la prioritat de l’oposició són els escons del Parlament. Tot plegat una veritable catàstrofe. La UE ja ha decidit no emetre coronabonos ni altre instrument que impliqui la mancomunització del deute: és a dir, els fons es reparteixen segons necessitats i els Estats responen mancomunadament. No serà així, perquè el BCE atorgarà crèdits als països que els demanin i posarà les seves condicions: control, interès i terminis. Com en altres països, en el nostre, al marge de la distribució racional dels diners entre el més necessitats o no de la societat, el compte el pagarem entre tots el ciutadans, no ens enganyem. El qui, el com i el quan seran tan importants com necessaris per un repartiment just i equitatiu. En la pràctica el compte es pagarà: mitjançant l’augment d’impostos directes o indirectes, o reduint despeses supèrflues i també mitjançant la reducció de serveis públiques (sanitat, ensenyament, serveis socials, etc.), o no incrementant les pensions o reduint-les, o mitjançant sous baixos, o incrementant la productivitat de les empreses en general, o augmentant les exportacions, o limitant les importacions no necessàries, etc., etc.; o amb una combinació racional de totes aquestes mesures i actuacions. La llista es pot ampliar molt més, tot i que és un bon exemple d’allò que es farà. Si no forméssim part de la UE, tindríem a les mans la màquina de fer diners, instrument tant perillós com injust que castigaria molt més les classes necessitades. Ara sí que és l’hora de la política, de la bona política. Ens adonem veritablement els ciutadans? De solucions fàcils, no n’hi ha, cap ni una. Ben mirat només serviran la innovació i la intel·ligència, aplicant la justícia social.\nPosted on 13 Abril, 2020 by graciaz\nEstic confinat al carrer doctor Ferran d’Esplugues de Llobregat, carrer que honora Jaume Ferran i Clua, doctor bacteriòleg, nascut a Corbera d’Ebre (1851). Estudià medicina a Barcelona i es llicencià el 1873. Del 1874 al 87 fou metge titular a Tortosa. S’interessà per la bacteriologia i pels estudis de Pasteur sobre les vacunes. El juny del 1884 i, davant l’epidèmia de còlera que havia causat 3.500 morts a Marsella, l’Ajuntament de Barcelona el comissionà per estudiar a França els sistemes de prevenció de la malaltia. Quan tornava del viatge amb cinc flascons de mostres del bacil vibrio cholere el van detenir a la Jonquera confiscant-li els flascons. Després d’una setmana i una sèrie d’esperpèntics telegrames dels duaners i el govern de Madrid, el ministre de la Governació, el monàrquic i conservador Francisco Romero Robledo va ordenar la destrucció de les mostres. El doctor Ferran en va poder salvar una camuflada en un mitjó, la qual serviria per desenvolupar una vacuna que provaria amb ell i la seva família. Quan al 1885 va arribar el còlera a València, després de l’augment dels infectats per les aglomeracions dels passejos de la Mare de Déu dels Desamparats per la ciutat, suspeses les Falles, però no la festa religiosa de sant Vicent, les autoritats van entrar en pànic. En aquest estat de les coses, el catedràtic de medicina de València, Amalio Gimeno va forçar Sanitat a canviar les imatges religioses per la ciència del doctor Ferran. Van inocular unes 30.000 dosis amb força d’èxit. Segurament per enveges personals al metge català Ferran –reconegut ja internacionalment–, fins i tot Santiago Ramón y Cajal va fer un informe poc favorable al doctor Ferran. Des del centralisme governamental i integrista de la capital del Regne, Romero Robledo va aturar les vacunacions. Aviat Barcelona li va reconèixer els seus mèrits nomenant-lo cap del Laboratori de Microbiologia de Barcelona, tot i que la vacuna anticolèrica no va ser oficialitzada a l’Estat espanyol fins l’any 1909. Cal dir que Ramón y Cajal es va fer inocular la vacuna anticolèrica del doctor Ferran, però a Saragossa, nova destinació de Ramón y Cajal, s’infectaven i morien milers de persones. Romero Robledo va ser nomenat Ministre d’Ultramar el 1891 i de Justícia el 1895. Tant de bo tinguéssim un altre doctor Ferran en el present.\nEn la mort d’en Jordi Moners i Sinyol\nPosted on 22 Març, 2020 by graciaz\nEn Jordi Moners va morir a Llinars del Vallès el dia 5 del desembre passat. Nascut al Prat de Llobregat el 1933 va estudiar dret a Barcelona i Filologia Romànica a Alemanya, i allà ens vam conèixer en la dècada del seixanta. Junt amb Antoni Pous, aleshores lector de català a Tübingen, va organitzar els Jocs Florals de l’Exili. El Consolat Espanyol d’Stuttgart pressionà el batlle de Tübingen perquè no en permetés la celebració, que tanmateix va ser possible gràcies a la intervenció d’en Gustav Heinemann, president de la República. I no en sofriren represàlies. L’any següent en Moners va tornar a Catalunya on va tenir una gran activitat dins del Partit Socialista d’Alliberament Nacional, del qual havia estat un dels fundadors i, a través de la revista Lluita, en fou important ideòleg. Treballà com a docent i traductor especialment de l’alemany i l’italià al català. El seu magnum opus es la traducció íntegra de Das Kapital d’en Karl Marx. El 1988 un grup d’ultra dreta va llançar impunement una bomba a sa casa de Sant Boi de Llobregat, i es va haver de refugiar a Llinars. La seua muller, na Núria Codina i Capdevila, venia de família ribagorçana de Castigaleu, on van comprar una casa i hi passaven llargues temporades, fins al punt de convertir-se en ribagorçans d’adopció. D’aquestes estades, interrompudes per motius de salut el 2010, han sorgit tot un seguit de treballs de llengua i literatura catalanes de Ribagorça per part d’en Jordi: el 2008 La llengua de Castigaleu, la primera monografia completa del català d’una sola localitat ribagorçana, on recollí també materials de literatura popular, i n’edità molts més l’any següent. El 2015, al seu refugi de Llinars, publicà en llengua aragonesa una fonamental edició de la Pastorada de Castigaleu. Resta inèdit un exhaustiu recull de la toponímia de Castigaleu. I es urgent i necessària la publicació dels Contes de Ribagorça, 40 versions orals replegades per aqueixa comarca i considerablement reelaborades, on el català de la Ribagorça es omnipresent en el discurs directe i en el lèxic de l’autor omniscient.\nDemocràcia de boca\nPosted on 8 Març, 2020 by graciaz\nQuè diríem d’un país en el qual un catedràtic d’una Universitat estigués contractat amb un sou estable com a assessor per un partit polític i fos membre de la Junta Electoral Central? I si a més, aquesta Junta dirimís recursos interposats per aquell partit polític i dictés ordres d’obligat compliment –sentències– favorables als recursos de l’esmentat partit polític? I si el catedràtic aconsellés o fins i tot redactés amb tota probabilitat els recursos? Aquest país no és pas llunyà, perquè és Espanya. El partit polític és Ciutadans. El catedràtic de Dret Administratiu de la Universitat Pompeu Fabra és Andrés Betancor. Quan el senyor Betancor va rebre l’oferta de vocal de la JEC, davant del Congrés de Diputats, va ocultar la seva vinculació al partit de Ciutadans. Descobert ara l’“afaire”, ni l’advocacia de l’Estat, ni la Fiscalia, ni el grans partits polítics espanyols de dretes o esquerres, ni els mitjans de comunicació, ni cap altre gran poder institucional, l’han donat cap importància al fet deshonest, antidemocràtic i clarament il·legal, amb l’exempció de la majoria dels partits polítics catalans, de les institucions privades i públiques, i una majoria de la societat catalana. L’explicació és ben fàcil: gairebé tots els recursos davant de la JEC, intervenint el senyor Betancort, han estat en contra de polítics i institucions catalanes. Suposo que recordeu ben be la retirada de l’acta de diputat al president de la Generalitat, Quim Torra, per part de la JEC, pels llaços grocs del balcó de la Generalitat. Com va quedar la sobirania del Parlament de Catalunya? Suposo que recordeu també les resolucions de la JEC per les quals s’excloïa de les llistes del Parlament europeu a Puigdemont, Comín i Ponsatí. I el rebuig de la JEC a atorgar la credencial d’eurodiputat a Oriol Junqueras. Aquestes actuacions de la JEC són un exemple de moltes més. Recentment s’ha sabut que un membre de la JEC, va militar al PP fins poques setmanes abans de ser nomenat en el càrrec. El que ha passat ho resumiré en poques paraules, una mica grolleres, tot i que foren dites pel Conde de Romanones, polític, empresari, terratinent i alcalde de Madrid: “A l’amic, el cul; a l’enemic, pel cul; i a l’indiferent, la legislació vigent”. I la democràcia espanyola només de boca, però Espanya és una.


Ester Capella i Joan Tardà, aquest dilluns i dimarts a les jornades de la Fundació Irla de l'UCE - Esquerra\nDilluns, 21 d'agost de 2017\nEster Capella i Joan Tardà, aquest dilluns i dimarts a les jornades de la Fundació Irla de l'UCE\nA causa dels atemptats de Barcelona i Cambrils es va suspendre l'agenda de dijous a diumenge\nEls diputats d'Esquerra Republicana a Madrid Ester Capella i Joan Tardà participen aquest dilluns i dimarts, respectivament, a les VIII Jornades de la Fundació Josep Irla en el marc de la Universitat Catalana d'Estiu (UCE) de Prada. Les jornades es reprenen aquest dilluns després de ser suspeses dijous a causa dels atemptats terroristes a Barcelona i a Cambrils.\nSota el lema genèric A les portes del Referèndum, les dues sessions que es faran giraran a l'entorn dels aspectes jurídics del dret a decidir i les complicitats en l'àmbit i social i de partits per teixir les bases d'una futura República.\nEster Capella intervé aquest dilluns a l'aula 311 del Liceu Renouvier, escenari de l'UCE, mentre que Joan Tardà ho farà demà dimarts a l'espai del tendal. Totes dues xerrades són a les 4 de la tarda.\nA causa dels atemptats de dijous van quedar suspeses les altres sessions previstes fins a aquest diumenge, que havien de comptar amb la també diputada a Madrid Teresa Jordà, el vicesecretari d'Organització d'ERC, Isaac Peraire, el portaveu nacional de les JERC, Pau Morales, i l'excoordinador del Pacte Nacional pel Referèndum, Joan Ignasi Elena.


El jurat popular conclou que l'assassí de la Pobla no tenia les seves capacitats afectades quan va matar la dona | NacióTarragona\nper Redacció , 27 de setembre de 2018 a les 06:31 |\nL'acusat de matar la seva dona a la Pobla de Mafumet, capcot, durant el judici | ACN\nEl jurat popular ha considerat provat aquest dimecres a la tarda que l'assassí confés de la seva dona a la Pobla de Mafumet (Tarragonès) l'any 2016 no tenia afectades les seves capacitats quan va cometre el crim. Per unanimitat, el tribunal ha declarat Francisco Javier Mora culpable d'haver acabat amb la vida de Carmen Ginés, de 44 anys. El jurat ha subratllat que la víctima no va tenir possibilitat de defensar-se i que la vintena de ganivetades que li va propinar el seu marit van ocasionar-li un patiment innecessari. En el seu veredicte, el tribunal ha assenyalat que, atenent als informes forenses, l'home havia consumit cocaïna però no havia pres alcohol, tal com va afirmar dijous passat en la seva declaració a l'Audiència de Tarragona.\nDurant la seva compareixença, Francisco Javier Mora va afirmar que el dia del crim havia consumit una gran quantitat d'alcohol i cocaïna. Molt emocionat, l'home va justificar que els estupefaents van produir-li "paranoia" i una sensació "molt estranya", i va dir que no recordava res més. El processat va admetre que possiblement havia discutit amb la dona perquè volia més droga i diners.\nSegons el veredicte que s'ha fet públic aquest dimecres a la tarda, el jurat popular ha considerat provat que la nit del 17 de desembre del 2016 l'home va accedir al petit lavabo on hi havia la seva dona, s'hi va aproximar per l'esquena i li va propinar diversos cops i una vintena de ganivetades que van produir-li la mort.\nEls nou membres del tribunal han recordat que la filla de la víctima va veure el seu padrastre amb una actitud normal quan va tornar a casa. Així mateix, han apuntat que en la seva declaració els Mossos d'Esquadra de la comissaria de Campclar van explicar que l'home hi va acudir per confessar que havia degollat la dona i que no presentava símptomes de trobar-se sota els efectes de l'alcohol o les drogues.\nMalgrat que s'ha demostrat que l'home va consumir droga abans dels fets i que patia un trastorn de dependència a la cocaïna, el jurat ha sostingut que en el moment dels fets l'home no tenia afectades les seves capacitats volitives i cognitives, tal com van manifestar diversos perits durant la vista oral. El veredicte ha posat de manifest que l'home va atacar la dona per sorpresa, que ella no es va poder defensar i que les ferides van ocasionar-li un gran patiment.\nPer tot plegat, la fiscalia ha mantingut la petició de 23 anys de presó per un delicte d'assassinat amb traïdoria i acarnissament. Segons el fiscal, si l'home no hagués confessat el crim, la investigació hauria recaigut igualment sobre ell, per la qual cosa ha argumentat que l'agreujant de parentiu és més qualificat que l'atenuant de confessió. A més, el fiscal ha recordat que l'home no ha esclarit durant el judici les circumstàncies en què es va produir la mort.\nLes acusacions particulars han elevat la petició fins als 25 anys de presó. Els advocats que representen els familiars de la víctima han subratllat que no va haver-hi col·laboració per part de l'acusat i que, durant el judici, no ha mostrat penediment. Per la seva banda, la defensa ha demanat que es tingui en compte l'atenuant de confessió per reduir-li la pena. El judici ha quedat vist per a sentència.\nSocietat, Pobla de Mafumet, Carmen Ginés, assassí, Tarragona, Francisco Javier Mora, violació


La biblioteca de Mollerussa acull la presentació del llibre de Jaume Mateu sobre El Castell del Remei\nDivendres, 12 abril 2013 13:36\nLa Biblioteca Comarcal Jaume Vila de Mollerussa va acollir ahir al vespre la presentació del llibre El Castell del Remei: terra, aigua i cultural del vi a la Plana d’Urgell, a càrrec del seu autor Jaume Mateu, mestre i professor emèrit de l'Àrea d'Anàlisi Geogràfica Regional de la Universitat de Barcelona, el qual va estar acompanyat de Lluís Pagès, l’editor del volum; Sebastià Sellart, director del Celler del Castell del Remei, i Diana Solé, directora de la Biblioteca Comarcal Jaume Vila.\nMateu, que va dir que el llibre és fruit d’un encàrrec de l’Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), va explicar l’origen del topònim Mascança per referir-se a la Plana Urgell i el va situar en l’època romana del Baix Imperi sota el mandat de l’emperador Magenci el qual va manar construir “un camp atrinxerat perquè pretenia aturar els moviments antiromans a la zona”. El topònim va anar derivant posteriorment amb el pas dels anys i de les diferents cultures que van poblar el territori, segons Mateu, que també va voler desmitificar un altre dels topònims amb que es coneix la zona, El Clot del Dimoni. Al seu parer, es tracta d’un mite que va voler divulgar la gent il·lustrada del moment en la seva defensa de la necessitat de construir el Canal d’Urgell i en aquest sentit va dir “és un mite que l’hem fet nostre però que no és real” perquè la zona no era un erm sinó que tenia diferents punts de reg, alguns implantats pels musulmans.\nL’autor va explicar a la seixantena d’assistents les diferents etapes per a les quals ha passat la finca d’El Castell del Remei, que segons ell “gairebé podríem dir que antigament havia estat una vila romana”. Mateu va parlar dels diferents membres de la família Girona que van tenir protagonisme en el celler des del 1953 en què el va adquirir Ignasi Girona i Tàrrega, família de la qual va dir que tenia “la innovació com a fita màxima” . També es va referir a la recuperació del criteri i de l’orientació que va aplicar la família Cusiné, establerta a Mollerussa, quan el va adquirir al 1982 després d’un període de davallada que es va produir a partir de 1950 a la mort sense descendència directa de Joan Girona Vilanova.\n5 tastos de poesia, 5 tastos de vins\nLa presentació del llibre forma part del cicle Biblioteques amb DO del qual forma part la biblioteca de Mollerussa amb l’objectiu de maridar la cultura del llibre i la del vi. En aquest sentit, el proper acte previst serà dijous vinent amb 5 tastos de poesia, 5 tastos de vinsen el qual es farà un maridatge entre el poemari La mitja vidai els vins del celler del Castell del Remei. A l’acte, que tindrà lloc a les 20.30 hores a la biblioteca, hi participaran els escriptors Josep Borrell i Andreu Loncà, Isabel Marzà, directora tècnica de Castell del Remei i Cérvoles Celler i l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona.\nLlegit 2628 vegades\tDarrera modificació el Divendres, 12 abril 2013 13:43\nMés en aquesta categoria: « La 25a. Autotrac de Mollerussa obre divendres amb un 25% més d’expositors que l’any passat\tMollerussa clou el programa FutbolNet que ha comptat amb una cinquantena de participants »


Noticias de La Vall d'Uixó: L'Ajuntament presenta la II edició del Festival de Guitarra Estanislao Marco\nLa Vall d'Uixó: L'Ajuntament presenta la II edició del Festival de Guitarra Estanislao Marco\nL'Ajuntament de la Vall d'Uixó ha donat a conéixer la II edició del Festival de Guitarra Estanislao Marco. El regidor de Joventut, David Lluch, ha explicat que “el certamen té dos objectius principals: recuperar la figura d'Estanislao Marco i fomentar la participació dels joves amb el concurs de guitarra per a l'alumnat de conservatori a diversos nivells”. Lluch destaca que de l'1 al 4 de juliol es realitzaran concerts, màster *class i tallers a l'Auditori Leopoldo Peñarroja.\nLa presidenta de l'Associació Estanislao Marco, Marta Cueco, ha destacat que amb aquest festival es pretén acostar la figura del guitarrista a tota la ciutadania vallera. A més, *Cueco ha informat que ja està oberta la inscripció al concurs i a la programació formativa. Tots els músics de la Vall té matrícula gratuïta per als tallers i els guitarristes locals també poden optar a beques.\nJorge Orozco, director de l'esdeveniment, ha informat que l'1 de juliol tindrà lloc el concurs de guitarra i concert de Jonas Egholm i Eva Ivars a les 20 hores. El divendres 2 hi haurà concert de Quartetomás i diferents tallers i màster class. El dissabte 3 de juliol arribarà el plat fort del festival amb el concert de la reeixida guitarrista Raphaella Smits. El certamen finalitzarà amb el concert dels guanyadors i el lliurament de premis del concurs.\nDavid Lluch ha agraït a l'Associació Estanislao Marco el seu treball incansable per a celebrar el festival, a més de les diferents entitats privades que col·laboren amb aquest. Marta *Cueco ha convidat a tota la població de la Vall a participar del festival internacional “perquè és una oportunitat única de gaudir de la cultura”.


Mesurador spaguetti amb forquilla fusta 29 cm | Gadgets & Cuina\nMesurador spaguetti amb forquilla amb una mesura de 29 cm. Fabricat en fusta de faig, la qual és molt resistent i no és abrasiva. A més, gràcies al seu gruix és un estri de cuina durador i no s'esquerdarà amb facilitat. Dissenyat per mesurar espaguettis, disposa de 3 forats al llarg del mànec:\nSi plenes el primer forat amb els teus espaguettis, la mesura correspondrà a un pes de 100g, quantitat per a una persona.\nEl segon forat correspondrà a un pes de 200g, ideal per a 2 persones.\nEl tercer forat correspondrà a un pes de 300g, perfecte per a 3 persones.\nA més de ser un bon mesurador, la seva punta en forquilla el converteix en un gadget amb molts usos i molt eficaç per barrejar, remenar, colar, recollir ...\nMesurador spaguetti amb forquilla fusta 29 cm?


Les donacions de sang augmenten els primers mesos de 2016\nLa demanda hospitalària està coberta a pesar de la caiguda de les reserves\n2 min. Palma 14/06/2016 11:35\n651x366 La consellera de Salut i els responsables del Banc de sang amb alguns voluntaris. / ISAAC BUJ La consellera de Salut i els responsables del Banc de sang amb alguns voluntaris. / ISAAC BUJ\nLes donacions de sang a Balears han augmentat en aquests primers mesos de l'any respecte al mateix període del 2015, segons ha confirmat la consellera de Salut, Patricia Gómez, i el director del Banc de Sang, Enrique Girona, coincidint amb el Dia mundial del donant de sang. D'aquesta manera es trenca amb les dades negatives del passat any, que situaven les Illes a la cua de les comunitats autònomes en donacions.\nL'augment de donacions és d'un 3,5% respecte del 2015 i encara que aquest dimarts "s'ha produït una petita caiguda de reserves per demanda de sang, la demanda hospitalària està coberta", ha puntualitzat Girona, que juntament amb la consellera Gómez i la directora general de Salut Pública i gerent de la Fundació del Banc de Sang i Teixits, Maria Ramos, han visitat l'envelat i l'autobús que s'ha instal·lat a la plaça Espanya per informar i captar més donants.\nLa consellera ha comentat que "s'ha de fer feina per intentar atreure els joves", ja que el perfil del donant balear té una edat compresa entre els 45 i els 55 anys.\nLa Fundació Banc de Sang i Teixits va organitzar durant l'any passat 1.637 campanyes de donació i va aconseguir 37.947 donacions, amb un índex de 34,35 donacions per cada mil habitants. Tot i així, aquestes dades situen l'Arxipèlag a la cua de les comunitats autònomes en aquest aspecte solidari.