Andorra permetrà als estrangers controlar el 100% d'algunes empreses locals\nUn nou projecte de llei sobre inversions estrangeres a Andorra permetrà que en els sectors més desenvolupats, com el comerç, la construcció, l'hostaleria i l'adquisició de béns immobles, els estrangers controlin el 49,9% del capital. Aquesta participació podrà incrementar-se gradualment fins a arribar al cent per cent d'aquí a deu anys. Aquesta llei forma part d'un paquet de reformes econòmiques i fiscals amb què el govern andorrà pretén augmentar la competitivitat del país, atreure la inversió estrangera, sobretot en els serveis, i augmentar la seguretat jurídica de les empreses que s'hi instal·lin. <br>\nUn nou projecte de llei sobre inversions estrangeres a Andorra permetrà que en els sectors més desenvolupats, com el comerç, la construcció, l'hostaleria i l'adquisició de béns immobles, els estrangers controlin el 49,9% del capital. Aquesta participació podrà incrementar-se gradualment fins a arribar al cent per cent d'aquí a deu anys. Aquesta llei forma part d'un paquet de reformes econòmiques i fiscals amb què el govern andorrà pretén augmentar la competitivitat del país, atreure la inversió estrangera, sobretot en els serveis, i augmentar la seguretat jurídica de les empreses que s'hi instal·lin.\n16/07/2006 - 14.26 Actualitzat 16/07/2006 - 15.32\nAndorra, que entre 1997 i 2004 ha registrat un creixement econòmic del 4,5%, pretén amb aquesta mesura doblar el ritme d'augment del seu producte interior brut en els pròxims catorze anys i diversificar la seva economia, basada actualment en el turisme, el comerç, el sector bancari i l'immobiliari. Segons ha explicat el ministre d'Afers Estrangers andorrà, Juli Minoves, d'aquí es deriva l'interès per atreure la inversió espanyola del sector serveis. Minoves ha recordat també que dues terceres parts dels 77.000 habitants d'Andorra són estrangers, el 35% d'ells espanyols.\nEls sectors on es permetrà el control estranger del capital són els més desenvolupats, com el comerç, la construcció, l'hostaleria i l'adquisició de béns immobles. Minoves ha explicat que la llei no preveu el creixement d'inversions estrangeres en determinats sectors, com el de les telecomunicacions, la distribució d'energia elèctrica i les activitats agrícoles, per garantir la seva protecció.\nEl projecte de reformes inclou també una llei sobre societats, que recull un procés de creació d'empreses "més ràpid i segur" i garanteix un millor control de les participacions, i una llei sobre comptabilitat, d'acord amb les normes europees i internacionals.\nDesprés de l'aprovació d'aquestes normes, que són ja al Parlament andorrà i que entraran en vigor el 2007, es preveu desenvolupar una segona fase de reformes amb la posada en marxa de la llei d'impost sobre societats, en què es recull la creació d'un impost "moderat" sobre els beneficis de les companyies.\nL'executiu també establirà controls sobre les transferències, però encara no ha entrat en detall en el contingut de les convencions sobre la doble imposició fiscal, que pretenen aconseguir amb països com Espanya i França. A més, revisarà la llei de patents i crearà la llei de societats de gestió col·lectiva de drets d'autor per protegir les innovacions que es generin a Andorra, tant per part d'empreses locals com de capital forani.


L’ICM inicia un diàleg amb la ciutadania amb l’enquesta “En què penses quan penses en el Mar” | Institut de Ciències del Mar\nNews | 14 Setembre 2021\nL’ICM inicia un diàleg amb la ciutadania amb l’enquesta “En què penses quan penses en el Mar”\nLa iniciativa busca conèixer com perceben i què és el que més els preocupa del mar a les catalanes i catalans a través d’una enquesta anònima que va acompanyada del teaser del nou vídeo corporatiu de l’ICM.\nL'enquesta vol posar sobre la taula les preocupacions de la ciutadania catalana sobre l’oceà i els ecosistemes marins / ICM-CSIC.\nL’Institut de Ciències del Mar (ICM) de Barcelona llença la iniciativa “Una gran història per explicar”, una enquesta amb la qual el centre vol iniciar un diàleg amb la ciutadania de Catalunya sobre la seva relació amb el mar a través d’una enquesta anònima.\nL’objectiu d’aquesta enquesta, precedida de la frase “En què penses quan penses en el mar?” i acompanyada d’un “teaser” (versió reduïda) del nou vídeo corporatiu de l’ICM, és conèixer la relació que les catalanes i els catalans mantenen amb el mar, així com esbrinar com perceben aquest ecosistema i quins són els temes que més els inquieten.\nLa ciutadania podrà participar en la iniciativa a través de la plataforma web unagranhistoria.icm.csic.es, que més endavant acollirà els resultats d’una enquesta que vol posar sobre la taula les preocupacions de la ciutadania catalana sobre l’oceà i els ecosistemes marins. D’aquesta manera, l’Institut podrà donar-hi resposta a través dels seus canals de comunicació i la seva recerca.\nAmb tot, l'enquesta es planteja com a punt de partida per a la futura relació entre la ciutadania i l’Institut, que treballa sota la premissa que la ciència ha de donar resposta al que ens preocupa.\nAixí mateix, servirà a l’ICM per apropar-se a la ciutadania catalana, i contribuirà a que la visió del centre, enfocat ara més que mai a vetllar per la salut dels oceans, formi part de l’imaginari col·lectiu que cadascú de nosaltres té sobre el mar.


Nàiade (satèl·lit) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNàiade o Talassa vista pel Voyager 2 (l'elongació es deu a l'esborronament)\nNàiade, és un satèl·lit de Neptú, també anomenat Neptú III. El seu nom prové de la mitologia grega, concretament, d'una llegenda que tracta sobre uns éssers mítics anomenats Nàiades.\nAquest petit satèl·lit del gegant gasós, va ser descobert per la sonda espacial Voyager 2, el 18 de setembre de 1989, i se li donà la designació de S/1989 N 6. Com molts altres satèl·lits del vuitè planeta, se li donà la seva designació oficial (l'actual), l'any 1991.\nEl fred i monòton satèl·lit Nàiade, com tots el satèl·lits de Neptú (excepte Tritó) té una superfície irregular no-esfèrica. Tampoc mostra signes d'activitat geològica. Es creu que es va formar per romanents còsmics d'altres antics (o actuals) satèl·lits de l'últim planeta. Amb un diàmetre de poc més de 65 km, i 51 K de temperatura, li acabarà passant el mateix que molts altres satèl·lits de Neptú: acabarà travessant el límit de Roche, i reduït a restes còsmiques. Però, com Nàiade és el més proper a Neptú, a tan sols una distància aproximada de 48.227 km, serà el pròxim satèl·lit polvoritzat del gegant gasós.\nA Una simulació de Nàiade orbitant al voltant de Neptú. A la part inferior esquerre s'hi pot apreciar el Sol\n↑ «NASA». [Consulta: 5 setembre 2020].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nàiade_(satèl·lit)&oldid=27866051»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 25 jul 2021 a les 15:30.


Un miler de persones es manifesten per la unitat d’Espanya a Barcelona | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLa marxa acaba amb tres ferits i la intervenció dels Mossos d'Esquadra\nBarcelona 27 OCT 2017 - 22:42\tCEST\nUn manifestant dona una puntada a la porta de Catalunya Ràdio. Albert Garcia\nUn miler de persones s'han manifestat aquest divendres a la tarda a Barcelona a favor de la unitat d'Espanya i contra la proclamació de la república catalana realitzada hores abans pel Parlament de Catalunya. La manifestació, convocada entre d'altres per la formació d'extrema dreta Somatemps, estava previst que comencés a les vuit de la tarda a la plaça de Francesc Macià de Barcelona, i discórrer per l'avinguda de Diagonal.\nEls manifestants, 1.000 persones segons la Guàrdia Urbana, han caminat en actitud pacífica pel centre de la via fins arribar a la seu de Catalunya Ràdio, en l'encreuament amb el carrer de Beethoven. En aquest moment, alguns dels concentrats han arremès contra el mitjà de comunicació i han patejat les portes de cristall, fins a trencar-ne una. Els agents antidisturbis dels Mossos d'Esquadra han fet un cordó a la zona per posar fi a l'altercat. La marxa ha acabat amb tres ferits.\nUn fotògraf d'aquest diari, que es trobava en aquest moment cobrint la manifestació, ha estat saccejat i expulsat del lloc per alguns manifestants. El fotògraf cobria informativament just la zona de l'atac a Catalunya Ràdio, quan alguns manifestants li han dit que marxés. Entre tres i quatre persones, segons el seu relat, l'han agafat per la càmera i l'han saccejat. Li han donat una puntada en la part baixa de l'esquena sense que els Mossos intervinguessin.\nEls Mossos han tallat el pas a la manifestació i els han obligat a tornar per la mateixa via per on venien. La marxa han continuat amb càntics de “Viva la Guàrdia Civil”, “Visca Espanya”, o “Puigdemont, a la presó”. També s'han llençat crits contra el major dels Mossos, Josep Lluís Trapero, i contra la policia catalana en general.\nL'objectiu a última hora, segons han explicat alguns dels concentrats, era caminar fins a la Via Laietana, on es troba la seu de la Prefectura Superior de Catalunya de la Policia Nacional. Volien així expressar el seu suport als policies que porten un mes desplegats a Catalunya. A la seva arribada al passeig de Gràcia, hi ha hagut moments de tensió amb els Mossos, als quals han llançat llaunes.\nDurant les últimes setmanes han estat habituals les concentracions davant Prefectura, amb crits en contra de la Policia Nacional i la Guàrdia Civil.


CURS SUBVENCIONAT: "INICIACIÓ AL MÀRQUETING DIGITAL PER AUTÒNOMS"- GENER 2019-\nDates: 31 de gener 2019.\nEntrega de formularis d'inscripció: Fins dijous 24 de gener.\nLlicenciat en Periodisme. Màster de Comunicació Empresarial. Professor i Consultor de Tècniques de la Comunicació i Marketing Estratègic. Doctor en Màrqueting de Continguts.\nIntroduir els conceptes bàsics del màrqueting digital per a persones treballadores autònomes, ajudant a establir unes estratègies i plans adaptats a les característiques específiques de l'empresa.


10 coses que els autònoms han de saber i ningú els hi explica. Adaptades a les mesures de la COVID-19 - Ajuntament de Rubí\n10 coses que els autònoms han de saber i ningú els hi explica. Adaptades a les mesures de la COVID-19\n10 coses que els autònoms han de saber i ningú els hi explica. Adaptades a les mesures de la COVID-19 Formació empresarial https://www.rubi.cat/ca/actualitat/agenda/10-coses-que-els-autonoms-han-de-saber-i-ningu-els-hi-explica-adaptades-a-les-mesures-de-la-covid-19 https://www.rubi.cat/ca/actualitat/agenda/10-coses-que-els-autonoms-han-de-saber-i-ningu-els-hi-explica-adaptades-a-les-mesures-de-la-covid-19/@@images/image/preview\nPersones emprenedores, professionals i autònoms/es.\nDe la gran quantitat de normatives que regulen el treball autònom, hi ha algunes que poden passar desapercebudes. L’objectiu de la sessió és conèixer aquells aspectes que afecten directament el treball autònom perquè la persona autònoma n’estigui informada per endavant i sàpiga com actuar, així com donar resposta a dubtes que es poden plantejar en el dia a dia.\nL'autònom/a i el llindar per transformar-se en Societat Limitada. Saps on està el límit de beneficis perquè et resulti més avantatjós tributar com a Societat Limitada en lloc de com autònom/a?\nL'autònom/a i els incentius. Saps en què consisteix l'última bonificació aprovada de la quota d'autònoms? I les deduccions que pots practicar a la teva declaració de renda per pagar menys?\nL'autònom/a i l'atur. Saps quant has de cotitzar per cobrar l'atur? Quan podries sol·licitar-ho? I quant cobraries?\nL'autònom/a i la pluriactivitat. Saps que la Seguretat Social et pot retornar part de la quota d'autònoms si treballes alhora per compte propi i per compte d’altri?\nL’autònom/a i el límit per facturar. Saps si es pot facturar com a autònom/a sense estar donat/a d’alta en el Règim Especial de Treballadors Autònoms?\nL'autònom/a i la contractació de col·laboradors/es. Saps el cost que té contractar a una persona de forma laboral i de forma mercantil? Què t'interessa més?\nL'autònom/a i la contractació de familiars. Saps si pots contractar al teu fill, o al teu cònjuge, o al teu germà, o a un altre familiar amb contracte laboral i alta en el Règim General de la Seguretat Social?\nL'autònom/a i la conciliació amb la vida personal. Saps que pots gaudir d'una excedència?\nL'autònom/a i les mesures contra el frau fiscal. Saps que pots ser sancionat per pagar o cobrar en efectiu més d'una determinada quantitat marcada per la llei?\nEl/la treballador/a autònom/a econòmicament depenent. Saps què succeiria si l'empresa client es negués a contractar-te com a autònom/a dependent?\nDestinataris: Persones emprenedores, professionals i autònoms/es.\nData: 21 de maig del 2021\nPonent: Yolanda Presa // Ypaproject\nAquesta formació està valorada en 440 €. Està subvencionada al 100% i, per tant, no suposa cap despesa per al participant.


15 dies de convivència amb les víctimes de la guerra dels Balcans | SAP\n15 dies de convivència amb les víctimes de la guerra dels Balcans\nSAP > Noticies entitats > 15 dies de convivència amb les víctimes de la guerra dels Balcans\nUna activista indígena visita Barcelona per a parlar sobre comunicació ancestral i pau a Colòmbia\nPresentació de la Guia “APS, Pau, Drets Humans i Solidaritat»\nPosted by SAP on 30 marzo, 2016 in Noticies entitats\nL’associació Trenkalòs organitza des de 1997 estades solidàries a Bòsnia. Des d’aleshores ha realitzat més de 30 viatges portant material humanitari de tot tipus i ha ajudat a reconstruir una trentena d’habitatges destruïts per la guerra\nMés de 500 persones voluntàries han pogut conèixer la situació del país, convivint amb els seus habitants i col·laborant en camps de refugiats i en la reconstrucció de pobles. Trenkalòs ha obert una nova convocatòria per tornar a la zona aquest estiu.\nDesprés de 20 anys de la fi de la guerra dels Balcans, la reconstrucció de les vides dels habitants del país continua pendent. Trenkalòs proposa un viatge solidari per conèixer la realitat actual de la zona, oferir suport als refugiats i realitzar treballs de dinamització. Prèviament a l’estada, es farà una sèrie de trobades per explicar la situació en què es trobaran els voluntaris i voluntàries.\nEl projecte Dobrodosli\nDobrodosli significa “Benvinguts”. Trenkalòs ha programat l’estada a Bòsnia del 6 al 18 de juliol de 2016. L’estada comprèn un recorregut per diferents pobles i ciutats amb xerrades de sensibilització i accions de dinamització.\nEl camp de refugiats de Mihatovici, a prop de la ciutat de Tuzla, és el més gran d’Europa. Hi viuen més de 200 famílies i molts dels seus habitants actuals hi han nascut. En situació precària i sense conèixer cap més realitat, les seves expectatives de futur són nul·les. En el seu recorregut, la comitiva de Trenkalòs farà una parada en aquest camp, a més de visitar Sarajevo i Sahbegovici, un poble que va quedar completament destruït durant la guerra i que l’associació ha ajudat a reconstruir. Actualment, Trenkalòs destina els seus esforços a contribuir al seu desenvolupament econòmic local, amb l’objectiu d’evitar-ne el despoblament.\nL’associació TRENKALÒS treballa als Balcans des de l’any 1997. L’objectiu de l’entitat és la formació en cooperació internacional, que porta a terme de manera teoricopràctica: totes les propostes realitzades a Catalunya es finalitzen sobre el terreny, als països concrets.\nHa desenvolupat petits projectes a Bòsnia, Guinea Bissau, Palestina i l’Índia.\nEn l’àmbit de la sensibilització ha publicat una quinzena de llibres, d’entre els quals en destaca la col·lecció de còmics El món per un forat – Llibres per pensar.\nTambé ha realitzat el documental Homenatge a Srebrenica i mitja dotzena d’audiovisuals sobre les estades organitzades arreu.\nDes de l’any 1999 porta desenvolupant a Bòsnia el projecte Dobrodosli (Benvinguts), amb la presència de més de 600 catalans a la regió. S’han fet efectius nombrosos treballs al camp de refugiats de Mihatovici, a Srebrenica i a la localitat de Sahbegovici, vila completament destruïda i abandonada en un 100% per la neteja ètnica.\nA més s’ha creat el grup Trenkaband, dedicat a la sensibilització en matèria de drets humans i no violència a través de la música.\nTRENKALÒS disposa d’una bateria de xerrades informatives sobre l’accident químic del Bhopal a l’Índia, les mines antipersones, l’estrès posttraumàtic, la guerra de Bòsnia, la massacre de Srebrenica i la problemàtica dels refugiats.\nEstades a Bòsnia i Hercegovina\nSuport als refugiats i treballs de dinamització\nDates: del 6 al 18 de juliol de 2016\nBàrbara Vidal / Jordi Rodri\nCamp de refugiats a Bòsnia\nJornades ‘Frontera Sur. Diálogos México-Catalunya’: Presentació de la Taula Per Mèxic\nEstem preparades, i tu?\nDia Mundial de la Sida – 2019 Por SAP en 28 noviembre, 2019\nBiblioteques Vivents, projecte d’inclusió de persones migrades i refugiades, atreu 80 barcelonins Por SAP en 20 junio, 2019\nLa perspectiva de gènere en l’atenció ocular a Moçambic Por SAP en 15 junio, 2019


Un estudi de CatalunyaCaixa diu que la crisi econòmica 'ja s'ha acabat' - El Gerió Digital\nLa demarcació de Girona començarà a crear ocupació a partir del 2012 amb l'impuls de l'exportació i el turisme\nDimecres, 20 de juliol de 2011 15:25h\nJosep Oliver catedràtic d'economia aplicada de la UAB © ACN\n"Girona creixerà en ocupació per la seva vocació exterior", segons paraules del catedràtic Josep Oliver, que ha subratllat el paper que el turisme i la capacitat exportadora de la indústria tindrà en la recuperació de l'economia gironina, que veurà recuperats els llocs que s'han destruït durant la crisi, mentre altes sectors econòmics com la construcció continuarà perdent activitat. Això sí, ja adverteix que el procés de recuperació serà lent. Segons Oliver, es podrien necessitar entre vuit i deu anys per recuperar el 12% de l'ocupació que s'ha perdut, si es té en compte que l'any 2012 es crearan uns 30.000 llocs de treball, és a dir, es fregarà l'1%. "Aquest creixement no és per tirar coets però no és la crisi del 2009 i el 2010 amb una ocupació que queia fins a un 10%", ha assenyalat.\nEl catedràtic veu amb optimisme l'escenari que s'obre en els pròxims anys i s'ha referit a les xifres "històriques" assolides aquest 2011 en els àmbits d'exportació i turisme. En el cas de Girona, han augmentat un 17% les exportacions durant el 2011 mentre que l'any 2010 van ser del 15%. Pel que fa a les pernoctacions i el nombre de viatgers la previsió és que sigui un any "rècord", afavorit per l'augment del preu del petroli que ha estimulat el turisme de proximitat i la millora de les economies del centre d'Europa, com ara Alemanya, que escullen Catalunya com a destí turístic.\n"S'està exportant i augmentant el turisme a ritmes que em recorden els anys que es devaluava (la pesseta) per sortir de les crisis (...); així venies més i omplies llits", segons Oliver. Ara amb l'euro això no és possible però s'ha fet una mena de "devaluació interna" amb iniciatives com la reducció dels preus i costos per recuperar competitivitat. Per tot això, diu "la demarcació està en la línia que ens convé a tots".\nLa crisi "està acabada"\nLes dades de l'informe confirmen que la "crisi està acabada", segons Oliver, i la previsió és que Catalunya experimenti un creixement de l'1,1% aquest any i l'1,6% el 2012, unes xifres que podrien semblar modestes però que "deixen enrere" la caiguda del PIB d'un 4,2% l'any 2009 i demostren el canvi de tendència. La recuperació serà lenta però Catalunya està "molt ben preparada" en comparació amb la resta d'autonomies per la seva vocació exportadora i la "diversificació" de la seva economia.\nLes previsions de CatalunyaCaixa són optimistes. L'entitat considera que tant l'estat espanyol com Catalunya "estan fent el que s'ha de fer" per sortir-ne reforçats. La clau, segons l'estudi, es troba en aconseguir reduir el dèficit públic fins a un 3%, la zona de seguretat que evitarà que els "mercats exteriors deixin de fer-nos mal", segons Oliver, i per tant deixarem de ser "vulnerables" per ser un país "massa endeutat". Si els ajustos es compleixen, la recuperació "agafarà velocitat de creuer" a partir del 2013, conclou el catedràtic.


Les noves mesures de seguretat obliguen al Festival Cornamusam a variar la seva programació - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Les noves mesures de seguretat obliguen al Festival Cornamusam a variar la seva programació\nEl Festival Cornamusam s’havia de celebrar el passat mes de maig en ple estat d’alarma. L’organització, lluny de suspendre’l, va decidir posposar-lo per aquest mes d’agost, concretament aquest proper cap de setmana.\nA causa de les noves mesures de seguretat anunciades pel Govern de Catalunya ahir al matí, el festival ha patit alguns canvis en la seva programació.\nL’organització ha decidit suspendre la Cornamujam o la Jam Session de divendres a les 10 del vespre i al seu lloc es programarà el concert de Travelling Ratafia.\nDe moment, es manté l’aforament de 350 persones a la plaça de Braus i plaça del Puig del Roser. L’aforament en condicions normals de l’interior de la plaça és de 1.800 persones. Tot i així, no es permetrà que s’accedeixi en grups de més de 5 persones, encara que sigui un grup de convivència estable.\nL’organització demana a tots els grups que mentre estiguin asseguts o mentre es moguin pel recinte del festival, no ho facin en grups superiors a 5 persones.\nDes de l’organització, asseguren que la programació pot patir més canvis al llarg de la setmana si es concreta alguna mesura restrictiva més per part del Govern o si així es considera convenient.\nEl Festival Lluèrnia 2020 s’adapta a les mesures sanitàries i s’allargarà 43 dies\nExcavadores i paviment aixecat, aquest és l’aspecte de la Plaça Major de Sant Joan les Fonts aquests dies. L’Ajuntament de Sant Joan han iniciat les obres de millora de l’entorn de la Plaça Major de Sant Joan les Fonts. Una actuació que té com a objectiu…\nEl mundial de patinatge de Cali es podrà seguir en directe a l’espai L’Ideal d’Olot\nLa matinada de diumenge es celebra a Cali, Colòmbia, el mundial de patinatge artístic en la disciplina de grups de xou on competirà el Club Patinatge Artístic Olot amb la coreografia Sobreviure. Un ball amb que les olotines ja han guanyat el campionat estatal…


El Govern intenta que la dessaladora funcioni al 100% de manera imminent\n24 juny 2021 03:04\nLa situació de sequera, una de les més greus del segle, força l'activitat de la planta\nJoan J.Serra | 20 juny 1999\nLa planta dessaladora està actualment en període de proves.\nEl Govern balear, en funcions, preveu que la planta dessaladora d'aigua de la mar funcioni al 100 per cent de manera imminent. La Conselleria de Medi Ambient, encarregada de la gestió de la instal·lació, està realitzant esforços per aconseguir que la dessaladora estigui llesta per a subministrar aigua a Palma i Calvià durant els propers dies o, com a molt, a principis de juliol.\nActualment, els tècnics de Medi Ambient estan efectuant proves de funcionament d'aquesta gran infraestructura. L'objectiu és una activitat gairebé completa de la dessaladora a la vista de la sequera que enguany està patint l'Illa, una de les més greus del segle. La nova planta dessalarà, amb un funcionament al 100 per cent, uns 42.000 metres cúbics d'aigua al dia, ampliables a 60.000. Just quan les obres ja estiguin acabades completament, el Ministeri de Medi Ambient, que ha finançat íntegrament les obres amb una inversió superior als 6.000 milions de pessetes, cedirà la instal·lació a l'Institut Balear de l'Aigua i de l'Energia (Ibaen), depenent de la Conselleria de Medi Ambient, que serà qui exercirà la seva gestió.\nEn principi, Palma, Calvià i, posteriorment, Andratx seran els municipis beneficiaris del subministrament de la dessaladora, però altres termes municipals propers a la capital podran demanar aigua de la nova central. El projecte inclou la construcció d una nova canalització fins als municipis de Calvià i d'Andratx.\nPer la seva banda, l'Ibaen afegirà la dessaladora a la gestió actual de l'explotació de sa Marineta de Llubí, complint un conveni pel qual els recursos de l'aqüífer es reparteixen per igual entre les empreses públiques d'aigua de Palma i de Calvià: Emaya i Calvià 2000. Els governs central i autonòmic aprovaren el passat mes de maig un conveni que estableix el finançament d'obres hidràuliques a les Illes per part de l'Administració central per valor d uns 20.000 milions de pessetes.\nAigua depurada i de franc\nTota la infraestructura d'arribada d'aigües depurades a les finques no costarà res als pagesos, però el que encara no està clar és si se'ls aplicaran tarifes de consum. Segons declarà el conseller d'Agricultura, ara en funcions, Josep Juan Cardona, «la nostra intenció és que l'ús de l aigua sigui gratuït, però, si no pot ser, procurarem que es pagui el menys possible». Les hectàrees beneficiades són 3.872, de les quals 2.424 són de Mallorca, 481 de Menorca i 967 de les Pitiüses. Només a Campos es regaran 1.200 hectàrees amb una inversió de 4.300 milions de pessetes. Si sumam el conveni hidrològic i el d'aprofitament d aigües depurades per al reg, Madrid invertirà a les Illes per aquests conceptes uns 30.000 milions de pessetes.


Desembre de 2014 – Les Veus de la República\nLVdR1. La Crònica de la Mireia\nEl passat dimecres 3 de Desembre es va inaugurar a la Casa Orlandai un espai de debat sobre Política, i Societat que s’ha batejat com Les Veus de la República jugant amb l’etimologia de la paraula República (Res publica, que vol dir la cosa pública en llatí).\nL’objectiu principal d’aquestes xerrades és debatre i presentar conceptes clau que de vegades donem per entesos; fugint dels llocs comuns podrem fonamentar les nostres opinions de manera més sòlida i al mateix temps activar-nos com a ciutadans. És clar que vivim en un moment de trànsit i que ens dirigim cap a quelcom nou i desconegut, el que plantegem doncs és: que ens agafi ben preparats (o si més no documentats)!\nLa sessió del passat dimecres duia per nom Vella i nova forma de fer política? Partits Polítics, moviments socials i nous lideratges i va comptar amb la col·laboració de Joan Subirats – catedràtic en Ciència Política de la Universitat Autònoma de Barcelona i que darrerament ha donat suport a Guanyem Barcelona – i Beatriz Rilova – Biòloga, professora i membre del Consell Ciutadà de Podemos a Catalunya. La xerrada va subratllar la profunda crisi envers la credibilitat dels polítics mentre els moviments socials, organitzats de forma transversal, creixen exponencialment els últims anys.\nLa ponència de Subirats, de caire més teòric, va destacar sobretot el naixement d’una consciència per part de tots en que es pot fer política d’una altra manera; la gent se sent cada cop més apoderada i confia menys en delegar la seva capacitat de decisió. La crisi del funcionament de la política ha derivat en una consciència col·lectiva que vol canviar les coses de forma activa. D’aquesta consciència neixen tots els moviments que s’anomenen ells mateixos en primera persona del plural (sóm, podemos, guanyem) que ens duen a parlar de la segona ponència, amb un objectiu més pràctic: explicar qui és Podemos i què és el que fan. Segons Rilova, Podemos és la materialització de la voluntat de poder de la gent de la que ens parlava Subirats; és la mostra que les coses es poden fer d’una altra manera. Ara bé, quina és la manera d’organitzar-se per tal d’aconseguir un equilibri entre la participació i l’eficàcia? Les receptes que ens plantegen son viables? Com aconseguiran no convertir aquesta nova proposta en quelcom ple dels vicis de l’antiga manera de fer política?\nTots aquests dubtes i molts d’altres es van plantejar a la sessió de la setmana passada, que va ser molt activa per part dels veïns i les veïnes. Esperem trobar-vos a tots i totes a la propera sessió, que serà el 4 de febrer i tractarà el tema de la corrupció.\nL’activitat es planteja de forma mensual i, tot i que ja tenim algunes de les xerrades programades, estem oberts a les vostres propostes i idees, que de ben segur enriquiran el nostre programa i el farà créixer. Si teniu res a dir-nos, podeu escriure’ns a lesveusdelarepublica@gmail.com o consultar i fer comentaris en el bloc lesveusdelarepublica.wordpress.com\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 20 Desembre 2014 2 Minutes\nEn agraïment als ponents …\nFet per Montse Roldós www.montseroldos.com\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 13 Desembre 2014 13 Desembre 2014 1 Minute\nLVdR1. Les fotos\nFotos realitzades per la Mònica Bertran\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 8 Desembre 2014 20 Desembre 2014 1 Minute\nLVdR1. El cartell\nLes Veus de la República\tGeneral\tDeixa un comentari 2 Desembre 2014 8 Desembre 2014 1 Minute


Museus y jardins l Festes l Gastronomia l Rutes i excursions\nMuseus y jardins\nMuseu amb exposicions del patrimoni cultural l'àrea del Montseny\nJardins de Can Badés\nAquests jardins formen part dels millors llocs de la natura pròpia que conforma el paisatge del Montseny i que van ser motiu d'inspiració del pintor Santiago Rossinyol, qui va dedicar vuit quadres a aquest paisatge.\nEs tracta d'un jardí on podrem trobar gran varietat de plantes, algunes d'elles, exemplars únics.\nPujar al menu\nFesta tradicional d'interès nacional on els carrers es decoren amb catifes de flors. Es celebra diumenge anterior a Corpus.\nFesta del poble de diversos dies de durada que recull diferents activitats amb cinema al aire lliure, teatre, música, esports, etc… té lloc al final de juliol.\nFesta que es celebra el quart diumenge de setembre.\nFesta dedicada a la recuperació d'un instrument simbòlic i tradicional català amb tallers de construcció, balls i concerts. Es celebra a principis de novembre.\nFestival de Música Independent PopArb\nFestival de Música dedicat a donar a conèixer grups i solistes de Catalunya amb projecció artística independent. Es sol celebrar durant el mes de juliol.\nTracta de diferents aspectes de l'aigua. Té lloc l'últim cap de setmana d'abril.\nAquesta fira inclou trobades de cercadors de bolets i mostra d'oficis tradicionals, així com activitats vinculades al bosc i productes artesanals.\nDurada: 8.5 KM / 3 hores\nSortida de la “Plaçeta del Castell d’Arbucies”.\nSeguirem pel Carrer Maüs fins a trobar la “Font del Ferro”, passant per “Ca Frau Vell” i “Ca Callís” fins a “Ca Ribera”.\nPrendrem drecera fins a trobar el “Camí de la Plana”, creuant el “Sot de l’Ánima” o “Calç Call”. Seguint per la pista que puja a “Ca Torrent” i seguint l'indicador, prenem una drecera que trobarem a mà esquerra i baixa fins al Sot “Cremat”, creuant-ho i pujant fins als Prats del Morer”.\nTravessarem els “Prats del Morer” fins a arribar al camí que uneix les cases del “Morer “ i les cases del “Replà”.\nPassada la casa, deixarem endarrere dos camins a mà dreta i seguim la pista fins a l'encreuament del “Quintà Nou”; prenem el camí que gira al costat dret.\nSeguint per aquest camí, seguim fins a trobar la casa “Ca Pendó”. Seguim per la mateixa pista fins a creuar el “Sot del Call de Castellar” on trobarem una bassa d'aigua i un antic safareig.\nAquest camí s'uneix amb la pista de Ca Buix, que deixarem al costat esquerre del nostre camí.\nUna mica més endavant, girarem per la banda dreta fins a trobar un indicador que ens informarà que ens trobem als peus del turó de Montsoriu.\nDuració: 8 KM/2 hores\nSortida des del carrer Segimon Foguerolas d'Arbícies i seguirem fins a trobar la carretera de Viladrau.\nSituats en la urbanització “La Joia del Montseny”, seguim per un camí forestal ubicat a mà dreta que segueix al marge esquerre de la riera fins al Sot “del Palau”.\nMés endavant veurem una corba molt pronunciada fins a les ruínas de “Ca Fonoll” (situades al costat esquerre” i pujarem al bosc que se'ns presenta fins a arribar a la casa del Castillo on veurem un encreuament de camins, dels quals prendrem el que hi ha a mà esquerra (assenyalat com a camí particular).\nSeguirem per aquest camí fins a trobar l'encreuament de “Ca Banyeres”. En aquest encreuament prendrem el camí de la dreta i seguint per aquest mateix camí, travessarem un sot fins a llear al “Pla del Vern”. En seguida veurem la casa de “Ca Ferrer” i molt a prop, ja podrem observar també la capella romànica de Sant Pere d’Esplà.\nPel que fa a la tornada, quan estiguem situats a l'encreuament de “Ca Banyeres”, girarem a la dreta per poder agafar la drecera de Gran Recorregut GR-3. continuant per aquest camí, quan arribem al “Sot del Monplet”, arribarem a una bifurcació; seguirem pel carrer situat però a l'esquerra, baixant per “Ca Sila” I “Ca Garriga” fins a arribar novament a la urbanització “La Joia del Montseny”\nDurada: 8 Km des del centre d'Arbúcies + 3.9 Km des del desviament de la pista forestal.\nLa sortida es realitza des de el quilòmetre 3 de la carretera d'Arbúcies a Viladrau.\nAgafarem el desviament situat a mà esquerra a la banda esquerra que baixa per un camí forestal que comunica l'antic veïnat de “Liors” i del “Regás” amb el nucli de la població de la vil·la.\nContinuant per aquest camí, travessarem el pont sobre el “Sot de l’Olivar”. En el mateix camí, creuarem la riera d'Arbúcies a través d'un pont. Seguim pel camí anterior fins a topar amb el pont que travessa el “Vaig moldre dels Feixes”, arribant així a les “Escoles Velles de Liors”.\nSi seguim caminant, veurem una bifurcació de la planta embotelladora, que deixarem a mà esquerra i pujarem per la pista que ens portarà al “Gran Casal del Regás”, una masia del segle XIII.\nEl camí que voreja la casa per la part d'endarrere, contínua cap a amunt enmig de boscos.\nCaminarem un tram pel reg del “Regàs” durant 10 minuts aproximadament fins a trobar un camí a mà dreta.\nArribarem al “Sot de la Bassa” i seguirem pel mateix camí, passant per una densa població de castanys fins a arribar al cap de 10 minuts a l'ermita de “Santa Maria de Liors” i “El Crous, el casal que hi ha construït a costat de l'església.\nSi volem caminar una miqueta més amunt, podrem trobar la font del “Crous”.


Redacció 31 de gen. 2022 pactes Bloco Cósta Partit Comunista Partit Socialista de Portugal\nimatge: Revista Forum\nMentre els comentaristes i analistes polítics espanyols tenen la mirada posada al que pugui passar als comicis de Castella Lleó, els resultats de les eleccions celebrades ahir a Portugal poden ser un avís per a navegants.\nEl socialdemòcrata Costa aconseguia la seva primera majoria absoluta, gràcies a l’esfondrament del Partit Comunista i el Bloco d’esquerres. La fortalesa dels fins 2019 socis esquerrans del Partit Socialista a nivell municipal i als moviments socials ha servit de poc en un ambient on la inestabilitat política per la manca de suport als pressuposts ha alimentat la sensació d’incertesa de la ciutadania, que ha castigat aquests partits, a qui també ha passat factura la desmobilització social d’ençà que va començar la pandèmia. Un missatge clar de les urnes, que juntament amb el resultat de les darreres eleccions, convida a estabilitzar les coalicions d’esquerres allà on són possibles, i a gestionar-ne la pluralitat de la millor manera possible, sense sacrificar els acords de govern.\nAra, Costa podrà governar en solitari amb un programa moderat, i està per veure quin serà el nivell d’influència de l’extrema dreta, que ha esdevengut tercera força política. És evident que els ultres de Chega, l’equivalent al VOX espanyol, marcaran l’agenda política i, com aquí, comptaran amb bones dosis de suport econòmic i mediàtic.


Detinguda una banda que havia robat a Molins de Rei quan fugia cap a Geòrgia\nViu Molins de Rei • 09/12/2015\nEls Mossos d’Esquadra han detingut una banda que havia robat en pisos de diferents poblacions catalanes, entre les quals es troba Molins de Rei, quan intentava fugir cap a Geòrgia.\nImatges dels objectes robats per la banda // Mossos d’Esquadra\nSis homes i una dona han estat detinguts entre el passat 30 de novembre i l’1 de desembre per presumptes autors d’un total d’onze robatoris en diferents poblacions del Vallès, Barcelonès, Osona i Baix Llobregat, entre les quals es troba Molins de Rei.\nLa investigació ha estat possible gràcies a un veí de Ripollet, qui va fotografiar part de l’organització criminal, especialitzada a robar pisos i cases de particulars, quan intentaven forçar el pany d’una porta. Els Mossos d’Esquadra han investigat a partir de les imatges recollides per aquest veí, esbrinant que el nucli dur de la banda de lladres era de nacionalitat georgiana – sis dels set detinguts són de Geòrgia – i que també tenien còmplices de nacionalitat espanyola.\nEl modus operandi d’aquest grup de delinqüents era estudiar els edificis en els quals podien entrar per establir un dia i un horari per poder cometre els seus delictes. Sempre que robaven, un dels membres es quedava fora per vigilar el terreny. Accedien als pisos utilitzant rossinyols o tècniques com el bumping o la radiografia. Utilitzaven vehicles amb matrícula de diferents països per desplaçar-se per intentar despistar les forces de seguretat.\nFugint cap a Geòrgia\nLes investigacions van esbrinar que alguns dels criminals volien fugir cap a Geòrgia el 30 de novembre. Davant d’aquest fet, els Mossos van procedir a la detenció i al registre de dos domicilis de Rubí, on vivien alguns dels detinguts. Van trobar aparells electrònics, rellotges, joies, bosses de mà i moneders entre altres coses, com els estris per entrar als habitatges.\nEls detinguts han passat a disposició judicial i s’ha decretat l’ingrés a presó per tres d’ells, quedant els altres tres en llibertat amb càrrecs. Per la seva banda, la dona ha quedat en llibertat després de declarar. La investigació continua oberta a hores d’ara. La gran quantitat d’objectes recuperats fa pensar que els detinguts podien haver participat en més fets delictius.\nEtiquetes:banda banda criminal detenció Georgia lladres Mossos d'Esquadra organització criminal seguretat ciutadana


Hotel Shamrock International Raipur Índia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOpposite New Bus Stand Behind Jai Hind Hosiery Market, Pandri , Pandri, Raipur, Índia, 492004 - Veure al mapa\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Hotel Shamrock International es troba a la zona de Pandri de la ciutat de Raipur. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 01.00 Km, i normalment només es triga 23 minuts per arribar a l'aeroport. També són a fàcil accés Chhattisgarh City Center Mall, Nagar Ghadi, Mahakoshal Art Gallery.\nHotel Shamrock International ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, estació de càrrega elèctrica per a cotxes, botiga de conveniència.\n35 habitacions que es distribueixen sobre 03 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com massatge, karaoke. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Shamrock International no troba competidors en cap categoria.\nCost de l'esmorzar (a menys que estigui inclòs al preu de l'habitació): 209 INR


Transició Ecològica reforça la protecció de la Posidònia amb un decret que regula els usos i redueix les amenaces sobre les praderies | Valencia Extra\nLa Conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica reforça la protecció de les prades de Posidònia Oceànica amb un decret que redueix les amenaces i regula i compatibilitza les activitats amb la seua conservació.\nLa consellera d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Mireia Mollà, ha presentat el decret en un acte a l’Oceanogràfic en el qual també han participat el director de Control i Gestió del centre, Francisco Torner; l’alcalde de Xàbia, José Chulvi; el conseller de Medi Ambient i Territori d’Illes Balears, Miquel Mir, i la secretària autonòmica d’Emergència Climàtica i Transició Ecològica, Paula Tuzón.\n“Les prades de Posidònia són vertaders boscos mediterranis i extraordinàries aliades contra el canvi climàtic”, ha assegurat Mollà, que ha repassat alguns dels beneficis d’aquestes fanerògames marines: captadores de CO₂, bioindicadors de la bona qualitat de l’aigua, barrera natural enfront de l’erosió i regressió de la costa i font de biodiversitat marina que dona recer a més de 1000 espècies de fauna i 400 plantes aquàtiques.\nLa consellera ha anunciat una partida en els pròxims pressupostos per a millorar les poblacions de Posidònia i la creació del Servei de Vigilància Marina que té entre els seus objectius l’acompanyament, la divulgació i l’efecte dissuasiu de males pràctiques per a vetlar per l’estat del fons marí i el seguiment de les espècies protegides.\nValors mediambientals en els quals també ha incidit Francisco Toner, que ha indicat que la Comunitat Valenciana és la segona a escala estatal en superfície de Posidònia, només per darrere d’Illes Balears. El director de Control de Gestió de l’Oceanogràfic ha avalat tota iniciativa de protecció d’una espècie endèmica i vulnerable amb una progressió molt lenta d’expansió.\nTuzón ha desgranat les principals línies del nou marc regulador sobre la Posidònia, una espècie reconeguda i protegida per la Directiva Europea d’Hàbitats, que requereix un enfocament més concret i adaptat a la realitat de la costa valenciana. El decret contempla en primer lloc mapear la presència de prades de Posidònia amb una cartografia actualitzada i sobre aqueixa base controlar els fondejos incontrolats i la pesca d’arrossegament, així com elevar la vigilància sobre les amenaces com les fonts de contaminació o els canvis de salinitat.\n“Resulta prioritari conéixer quin és l’estat de les prades en les nostres costes per a aplicar les mesures de manera eficient i precisa. Volem compatibilitzar, no prohibir si no és necessari”, ha argumentat.\nLa secretària autonòmica ha explicat la necessitat d’un pronunciament sobre l’impacte d’infraestructures projectades sobre prades de Posidònia com per exemple els emissaris, així com la definició del fondeig de baix impacte, un ús compatible amb la conservació.\nEl Govern d’Illes Balears ha participat en la presentació pel seu paper pioner en l’elaboració d’un marc autonòmic de protecció aprovat en 2018. Miquel Mir ha agraït la invitació i celebrat el nou decret que permetrà desplegar una aliança entre territoris per la conservació de la Posidònia i de la mar Mediterrània.\nPer la seua part l’alcalde de Xàbia, José Chulvi, ha defensat el model de gestió aplicat en el municipi, fonamentat en la conscienciació i el suport dels diferents sectors vinculats amb la mar, que ha conjugat “un model de negoci sense comprometre una manera de vida”.\nLa nova normativa també ordena què fer amb les restes de Posidònia que arriben a les platges. La recomanació, amb caràcter general, és reincorporar-la al substrat perquè actue de barrera natural contra l’erosió, amb especial èmfasi en aquelles platges afectades greument per la regressió o els temporals.\nEn el cas de retirada autoritzada s’aposta per l’economia circular destinant el seu ús al compostatge, alimentació animal o fins i tot trasllat per a la seua reutilització en altres platges.\nL’educació ambiental és un ressort per al potenciar la lluita contra el canvi climàtic en tots els seus vessants, així que es planteja sensibilitzar a la població i a la resta de personal que treballa a la platja sobre la importància de la Posidònia.\nLa consellera ha assenyalat que el decret és una mostra del “treball d’harmonització i actualització que estem desenvolupant en la gestió del Medi natural. Una política conjunta que deixa de veure el nostre patrimoni natural com una suma d’elements aïllats per a dissenyar una planificació integral”.\nFinalment, ha conclòs que “conservar la Posidònia és assegurar la continuïtat de Mediterrani, afavorir la protecció de les nostres costes i mitigar el canvi climàtic fent-nos més resilients amb la naturalesa i el Planeta”.


Mor el músic valencià Carles Santos – Revista Digital Notas De Paso\n13 diciembre, 2017 RevistaDigitalCSMV Noticias, Revista 006 0\nEl compositor, pianista i artista polifacètic de Vinaròs Carles Santos va morir el passat dilluns 4 de desembre als 77 anys\nNascut a Vinaròs l’any 1940, Carles Santos ha estat reconegut com un dels músics valencians més importants en les darreres dècades. Era fill de l’esperit\nVALENCIA15/1/01 © MIGUEL LORENZO\navantguardista que estava en l’atmosfera de les obres de Joan Miró i Joan Brossa, dos dels seus grans referents artístics que van deixar una important empremta en la seua particular forma de viure i expressar-se.\nUna vida dedicada a la música i a l’art\nCarles Santos s’inicià en el camp de l’educació musical institucional al ‘Conservatori Superior de Música del Liceu’, tot just abans d’anar-se’n a realitzar estades a París i a Suïssa, on va continuar els seus estudis.\nEn la dècada de 1960 va començar la seua carrera com a pianista i compongué el Concert irregular, una obra de Joan Brossa que traspassà les fronteres i va arribar a interpretar-se l’any 1967 a Nova York. Als Estats Units va ampliar la seua formació musical gràcies a una beca de la Fundació Juan March. Allí va conèixer d’altres compositors prestigiosos, com per exemple John Cage.\nDurant les dècades de 1970 i 1980 va treballar en un nombre important d’esdeveniments i espectacles musicals com són, entre d’altres: la Musicalia de Milà, la biennal musical a San Juan de Puerto Rico, el festival Zürcher del teatre musical de Londres o el Festival de Tardor a París. L’any 1992, en motiu dels Jocs Olímpics de Barcelona, va ser l’encarregat de dirigir i compondre la fanfara de la cerimònia inaugural de les olimpíades.\nLa crítica ha caracteritzat les seues composicions musicals com a grans espectacles de provocació conscient, amb certes dosis d’erotisme. Així mateix, se l’ha reconegut per haver traspassat els límits imposats dels sons institucionalitzats, en definitiva, com a un transgressor nat. A més a més, l’humor constituí un dels seus punts claus: la seua intenció era que l’oient es qüestionés la pròpia música i els esquemes mentals prèviament establerts, la qual cosa provocava al seu públic una sorpresa continua.\nPer una altra banda, més enllà de les seues creacions en el camp musical, també va cultivar obres en l’esfera fotogràfica i cinematogràfica, cosa que li va valdre l’etiqueta d’artista multidisciplinari.\nPremis, reconeixements i obres\nCarles Santos va rebre diversos guardons i reconeixements, entre els quals cal destacar un total de 12 Premis Max a les arts escèniques, la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya, el Miquelet d’Honor de la Societat Coral ‘El Micalet’ de València, la Medalla d’Or del Crículo de Bellas Artes, la Medalla de la Universitat de València, el Premi Nacional de Música del Ministeri de Cultura i els Premis Nacionals de Composició i Teatre de Catalunya.\nEntre les obres més importants, cal subratllar les següents: en el terreny de la discografia, Perturbación inesperada (1986), La porca i vibràtica teclúria (1995) i Flor d’escarabat de Carles Santos i altres cançons (2007); en el camp dels espectacles escènics, Té Xina, la fina petxina de la Xina (1983) i La Pantera Imperial (1996); i com a realitzador de curtmetratges, L’àpat (1967) i El pianista i el conservatori (1977).


el blog de la prèvia: Val-derrama (una tocada de collons)\nTot i que ja s'aprovà en l'anterior assemblea de socis, celebrada el mes de maig, un dels temes principals tractats en la d'aquest dilluns passat fou l'aplicació de la famosa "derrama" amb la que la Junta Directiva ha decidit "castigar" al soci vilafranquí sense que en tingui cap culpa.\nDesprés de comprovar la poca (o nul·la) predisposició de la massa social a abonar una quantitat superior al que marca la quota anual, la Junta decidí que cadascú de nosaltres tindríem un tracte personalitzat un per un i que rebríem la visita, a casa nostra, d'una persona del club que valorarà la disposició i la quantitat a pagar mirant de no perjudicar en cap moment al soci.\nAmb aquesta enquesta personalitzada, la idea del club és veure el grau d'implicació del soci vilafranquí.\nAquesta sí que es bona. Grau d'implicació? Més encara? No us sembla prou implicació pagar religiosament el carnet cada any sense "dir ni mu" i haver d'aguantar temporada rere temporada els disbarats esportius, econòmics i socials? I si se'm tornen a emprenyar, que s'emprenyin! Pero segueixo considerant que el tracte envers el soci no és el correcte ni el més adient. Pocs que som, cuidem-los!!!\nI la prova evident de que no els interessa fer nous socis és aquesta idea que s'han tret de la màniga de crear el carnet d'abonat (100 €, donant dret a assistir a tots els partits del Vilafranca al Municipal) com a contrapartida al carnet de soci (200 €, que a banda de l'esmentat anteriorment, dóna dret a tenir veu i vot). Pagar per pagar, la majoria (o tothom) optarà per lo barat (i més en temps de crisi). Per tant, es pot ben dir que la Junta prioritza lo econòmic a lo personal i que quan menys gent els "molesti" en les Assemblees millor!\nGran Reserva: Haver superat ja, des de la seva creació a finals de juliol del 2006 fins ara, els 3000 comentaris al blog. Gràcies a tots per la vostra col·laboració.\nVi picat: Que entre els àrbitres que han ascendit a 3a Divisió hi ha els 3 col·legiats de l'Anoia que tant ens han perjudicat enguany (Ávalos Barrera, Sales Font i Ávalos Martos). Mirem-ho pel cantó positiu: ja no ens xiularan més aquesta temporada.\nPublicat per La prèvia a les 17:59\nQuan creus que hauria de jugar el Vilafranca els seus partits a casa?\nQuina línia creus que s'ha reforçat millor per a aquesta temporada?\nPorteria = 37 %\nDefensa = 18 %\nMitja = 27 %\nDavantera = 18 %\nno creus que tanta queixa l'hauries d'exposar a l'assemblea i no al teu blog? l'assemblea és on els socis podeu exposar els milions de crítiques que teniu i que setmanalmentparleu en aquest blog. En un mes heu tingut 2 assemblees i com a borregos ho aproveu tot, jajajaja. Sense una massa social forta no som res, per tant a aquantar-se i punt. I sinó moció de censura o a presenmtar-se a les eleccions de l'any vinent. És molt fàcil crear divisió.\nPerò bé cadascú té el seu estil. Per cert, si l'any vinent et presentes com a president coneixo diversos socis que t'apoyaran.\nÀnims prèvia que tu pots!\nAh, una pregunta, a la votació de la derrama, quants vau votar en contra?\nHola anònim, o no vens a les assemblees, o no ets soci o jugues al "despiste" perquè tal qual ho he exposat al blog ho vaig exposar allà. El que passa és que ja me n'he adonat que no serveix de res.\nMira, t'explico: un alt percentatge de la massa social del Vilafranca és gent gran i la majoria d'ella no acudeix a les assemblees. La mostra clara és que en aquesta última que es va fer van assistir només 23 socis dels 160 aproximadament que hi ha (entre aquests, evidentment, també compto els membres de la Junta Directiva). Quin és el problema? Doncs que, a banda dels "quatre" socis incondicionals de sempre, allà hi ha gent (afi a la Junta...) que no veus durant l'any pel camp de futbol i que fa uns pocs anys no eren ni socis. Llavors, és clar, si entre la Junta i els seus "amiguets" sumen ja més de la meïtat del quorum, què vols reclamar? És perdre el temps.\nPer tant, et dono la raó en que el soci en aquest club no és res. Malhauradament, ha de callar i aguantar.\nSobre el que dius de presentar-me l'any vinent a les eleccions, no em facis riure... Primer, veurem qui és el "valent" que es decideix a agafar les regnes del club quan en Pere Montserrat es cansi i el deixi com un "solar" i segon, se't veu una hora lluny que el comentari està fet amb ironia, "mala baba" i ressentiment. No passa res, tranquil, tothom té dret a baixar-se del barco si no es veu amb cor d'arribar a bon port o es mareja damunt d'ell...\nAh, lo de les votacions... Però si moltes vegades no es fan ni a mà alçada! Si quasi sempre s'aprova tot per "silenci" dels assistents!\nR5 ha dit...\nanonim quina planchada t´ha fotut la previa, al menys ell dona la cara sempre. jo estic am tu previa!\nsiham ha dit...\nprevia et recordo que sense els arbitres no hi haurien els partits o et veus suficientment calificat fisicament,tecnicament i psiquicament per dirigir un partit cualsevol o un primera catalana?(m'agradaria veuret i llavors tots opinar aqui al blog)que et sembla??\ntot es un cami de roses desde la grada i del blog critican als petits en akest cas els 3 de negre per diru aixi i treure pit quan es crida, critica i menysprea a qualsevol que aguanta suporta i intenta feru el millor possible setmana rere setmana desde dintre del terreny de joc i als examens tecnics i fisics.\nsi han ascendit a tercera divisió serà perque estan molt ben cualificats,entenen molt de reglament(cosa que molta gent k crida insulta i menysprea n enten ni una quarta part)hi han passat els requisits medics i psicologics per ser els millors arbitres de catalunya i per suposat del seu colegi arbitral com és l'anoia.\nque sapigues que per valorar un arbit n'has de saber i molt i tmb dels assistents.el partit dura 90 minuts i n es pot recriminar una accio sino fer un balanç global\nexisteix una cosa al mon entre les persones que s'en diu respecte nose si la coneixes.\npasen los años que pasen\nlos malos siempre seremos los mismos..\nandujar oliver ha dit...\njajajaja siham no me hagas reir, a ke viene tu defensa aferrizada a los arbritos? eres de este grupillo o es ke eres de la directiva y estas tan resentido con la previa ke aprobechas este tema para criticarlo.\nPregunta entre tus colegas de directiva a ver si le tienen respecto a los arbitros. Recuerda en benaven!!!!!! Al menos la previa no agrede, da su punto de bista y es muy respetable, tanto como el tuyo. O kizas es ke te kieres meter a administrar las arcas del colegio de arbitros?????\nHola LA PREVIA mi propuesta es que pudiéramos hacer una encuesta en el blog de que jugadores de la cantera de la función podrían ser validos la próxima campaña ,yo por mi parte colocaría los debutantes este año mas alguno con buena proyección.esta es mi propuesta como socio ya que me gusta el fútbol pero también me agradaría que los jugadores fueran de casa si no todos algunos.por otra parte abrir los ojos a la junta que aquí también hay buenos jugadores si se les cuida y se les valora como los de fuera\nHola siham, suposo que et refereixes al Vi picat, oi? Fixa't que esmento només aquests tres àrbitres i no pas als altres que han ascendit, els quals crec que són molt bons col·legiats: Sauleda Torrent (Mataró), Martín Varas (Barcelona), Barceló Roca (Girona) i Rodríguez Enrique (Barcelona). I si repasses les actuacions de tots tres aquesta passada temporada podràs veure que han muntat cada "show" de l'alçada d'un campanar! (I no només en els partits del Vilafranca, eh).\nJo estic d'acord en que xiular és molt difícil i que jutjar veient els "toros" des de la barrera és molt fàcil. Hi ha certs "tics" però, que tenen alguns àrbitres, que no m'agraden com són la prepotència o l'abús d'autoritat. Un es pot equivocar, però mai actuar de mala fe. I, per exemple, el partit a Masnou va ser un clar exemple del que és anar a massacrar un equip sense cap mena d'escrúpols. És igual, deixem-ho perquè no enes entendríem.\nandujar oliver, no em recordis lo de Benavent... que aquella "gracieta" li va costar una multa al club i tot!!\nM'apunto la teva proposta anònim. No sé si formularé exactament així la pregunta però si que valoraré quin paper ha de tenir la cantera aquesta temporada que ve en properes enquestes.\nuna cosa es aixo que dius de que personalment no t'agradi la prepotencia i l'abús de l'autoritat. digam tu com controlaries als 22 homes mes la banqueta i soportar la pressio ambiental dels estadis sense algu0n d'aquest dos factors? n hi han jugadors xulos? n hi han entrenados que abusen d'autoritat d'entrenadors i s'acceleren ben rapid?amb ells mai sels i reprotxa oi perque segurament ho fagyn tot b..\npero d'aqui a jutjar i dir que han muntat molts shows quan alguns partits ho has llegit i no ho has vist;tu pots creure perque potser veritat o mentida pero segueixo pensant que per tenir potestat en temes arbitrals nas de saber i molt de reglament\nmala o bona..\nandujar te camelo pincis\nMolt bo el títol d'avui! Aquesta derrama portarà cua, ho veig a venir. Suposo que si al final s'acorda amb cada soci una quantitat d'acord amb les possibilitats de cadascú, el President i molts dels seus amics que són empresaris pagaran molt més que nosaltres que som simples treballadors, no? Es farà públic el que pagui cadascú?\nDesprés, la persona que ens visiti, suposo que portarà acreditació, a veure si ara fomentarem el "timo de la derrama" com aquells inspectors del gas que et fan pagar i no pertanyen a la companyia.\nSobre el tema arbitral, d'acord que és molt difícil de xiular, i que hi ha jugadors i entrenadors que són xulos i per a això se'sl pot expulsar, en canvi un àrbitre difícilment quan es posa xulo se'l sanciona, al contrari se'l puja perquè al final són els que engreixen la tresoreria de la Federació. També és casualitat que sempre siguin els mateixos els folloneros.\nla previa et puk fe una pregunta. aqui molta gent et critika i t'ofen, despres t'ho diuen a la cara, perque voc molt cobard aqui al blog. i n u dik per los dels arbits sino en general\nfas un mol bon treball la previa a vegades pots fallar po sempre estas al peu del canyo felicitats\nmol b anonim de les 21.38 aixi magrada que tamaguis, com un cobard, tens raó!!! o no ets tan anonim com ens vols fer creure, deu ni do kina colla, previa jo de tu obligaria als integrants del blog a registrarse o qualsevol pot entrar i dir el que vulgui !\nA veure si ens vindran com els venedors d'enciclopèdies o com a comerciants d'aquestes empreses de telecomunicacions que ofereixen internet a 2 duros i després no navegues ni amb veles.\nS'haurà d'invitar(pels socis) al cafetó i galetes al representant del club? I si em vull fer soci, els puc trucar per què vinguin a casa meva i m'atenguin?Prèvia,tens algun número de contacte del club?\nHola pirata, seria lo ideal que tothom que opinés estés registrat; el que passa és que el blog no només el pot seguir gent del Vilafranca sinó també d'altres equips de 1a Catalana. I és clar, aquests, per un dia aïllat que opinaran, no es registraran pas. Per tant, això de limitar els comentaris a usuaris registrats és un tema una mica complexe.\nSuposo que quan comenci lo de la travessa (i sigui obligat estar registrat per a participar-hi) guanyarem credibilitat en els comentaris de gent asidua al blog. A més, sempre queda la opció de no fer gaire cas als comentaris que s'amaguen en l'anonimat dels autors.\nReferent als àrbitres, no vull opinar gaire més. Crec que ha quedat clara la meva postura. Només afegir que respecto la seva feina, valoro lo difícil que és però també considero que el nivell arbitral no és molt alt i que hi ha massa interessos creats per afavorir a uns clubs o altres segons convingui.\nvil4fr4nqu1 i javindreu, tinc poca idea sobre com anirà lo de la "derrama" però dedueixo que abans que comenci la Lliga ha d'estar resolt. Suposo que sí, que serà algun directiu identificat amb el carnet conseqüent. Lo de les "galetes" i el "te o café" ja va a gust de cadascú, però no ho feu tothom, que sinò qui vingui acabarà l'estiu com un bacó!!!\nPer fer-vos soci podeu trucar, segons diu al web del club, al 620 21 31 31 o enviar un correu electrònic a fcvilafranca@fcvilafranca.com.\nELS NOUS FITXATGES (X)\nRaúl MEDINA Gil\n28 anys - Davanter\nTrajectòria: Sitges, Olímpic Can Fatjó, Roda Barà, Montañesa\nEstadístiques 08/09: 28 PJ - 10 gols\nCollons veig que el patí està esberadet, bé és normal quan les coses no es fan bé...\nLes coses es poden fer bé, regular i malament, aquí hi ha coses que s'intenten fer més que malament\n-Fer un carnet amb dret a vot i un altre que no ho trobo de les coses més berroeres que s'han fet darrerament i mira que se n'han fet.\n- L'assistencia a les assembles, jo no he pogut assistir a cap de les dues darreres per temes laborals però és que darrerament també estic més que desil.lusionat.\n-Siham parles dels arbitratges, mira que la previa parla directament d'uns àrbitres en concret, jo vaig assistir al partit davant el Vilassar que xiulava un d'aquests, i quan veus que xiulen amb mala bava ell sabria perquè, doncs crec que tens dret a queixar-te, xiular és díficil, xiular per tocar els collons és ser un impresentable.\n-Que no continui el jugador més creatiu per mi de la temporada anterior, Àlvar Mascaró, per mi és molt trist.\n-Respecte a Jordi Pujol, pel poc que el conec crec que és una persona correctíssima i amb les idees clares, i en aquests moments era força imprescindible veient el que queda.\nBé de moment continuarem navegant rumbo a lo desconocido.\nBones Raimon 4 barres, no et conec personalment suposo, pero gracies per els teus comentaris, que no continui amb el Vilafranaca aquest any es nomes per 1 sol motiu, NO VALOREM LA GENT QUE TENIM A CASA i pensa que la gent de la comarca que aquest any formarà par de la plantilla del vilafranca\n(majoritariament gent jove) no estan valorats pero tenen la ilusió de jugar a 1ª catalana per aixó es queden, espero que el nou tecnic almenys els hi doni oportunitats pq de qualitat en tenen i de sobres. Pero no et possis trist que segurament algun fitxatge d´aquest que anuncieu serà 1 bona peça i conseguirà marcar molts gols amb la samarreta del Vilafranca.\nEncara que no continui seguiré baixant al municipal a veure els partits com he fet sempre encara que preferiria jugar-los, pero les coses són així.\nGracies de nou per els teus comentaris.\nPrevia lo de la quiniela estaria molt be jo hi participaria segur.\nHola raimon4barres, has anomenat la paraula clau per a definir el sentiment actual dels socis del Vilafranca: desil·lusió. Parlis amb qui parlis, tothom et diu el mateix. I és que, independentment de si es jugui millor o no, es guanyi o es perdi, a la gent lo que li agrada és identificar-se amb un equip i uns jugadors. I que si dilluns al matí te'l trobes per la Rambla comentar la jugada amb ell, per exemple. Ja sé que a vegades és difícil fer un equip majoritàriament amb gent de casa (perque no tothom té el nivell) però si no es posen les bases per fer-ho, ni demostres que realment creus en aquest tipus de projecte, la gent acaba decebuda.\nNomés faig que llegir als diaris iniciatives de tots els clubs per a portar gent als camps i enganxar-los amb el club de la seva ciutat. Aquí no. Aquí els fem pagar el doble! És igual...\nALVAR, està molt bé que, tot i no continuar a la disciplina del Vilafranca, segueixis l'actualitat i opinis del blog. Per a que després diguin que no t'identificaves prou amb aquest club... Compto amb tu per a la travessa. Recorda que caldrà registrar-se. Una abraçada, crack!\nHola Previa, je estic registrat.\nELS NOUS FITXATGES (XI)\nTrajectòria: Poble Sec, Vilassar Dalt, Rubí, Premià\nEstadístiques 08/09: 24 PJ - 2 gols\nELS NOUS FITXATGES (XII)\nALEIX Cunillera Capsir\nTrajectòria: Marianao Poblet, Pubilla Casas, Hospitalet Atlètic\nEstadístiques 08/09: 28 PJ - 0 gols\nHola bloggers, la incògnita sobre el destí definitiu del MiApuesta Vilajuïga (tal com s'anomenava fins la temporada passada) sembla haver arribat a la seva fi. Segons publica El 9 Esportiu, el club es traslladaria a l'Hospitalet per passar a ser una espècie d'equip filial del conjunt que milita a 3a Divisió.\nUs deixo la notícia sencera:\nEL VILAJUÏGA ES CONVERTIRÀ EN UN FILIAL DE L'HOSPITALET\nEl futur del Vilajuïga s'està aclarint. Si no hi ha cap contratemps d'última hora, es traslladarà per tercera vegada de municipi, i aquesta podria ser la definitiva, ja que el president de l'Hospitalet, Miguel García, ha negociat amb Enric Flix la compra de la societat limitada que posseeix el 51,6% de les accions del Vilajuïga, i se l'enduria cap a l'Hospitalet de Llobregat. Allà, el nou club seria una espècie de filial o equip assimilat de l'Hospitalet, de tercera divisió. L'interrogant que ara mateix hi ha sobre la taula és la identitat d'una tercera persona que, segons sembla, també estaria interessada que aquesta negociació tirés endavant.\nL'operació es podria tancar en les properes hores, i més tenint en compte que el notari que ha de donar fe de la compravenda és una persona propera a Miguel García.\nCom a tal, l'Hospitalet mai ha tingut un filial estricte. Sí que va tenir, en canvi, un equip vinculat ara fa uns cinc anys, la Fundació Esportiva Hospitalet Atlètic, que va vendre la plaça de primera catalana al Marianao Poblet.\nÀlvar, no, no ens coneixem perquè tot i que sóc soci del Vila no sóc de Vilafranca, això sí, tenim alguna amistat en comú. Quan un aficionat va a veure un partit el primer que demana dels seus jugadors és entrega, si a sobre posen futbol de qualitat doncs millor que millor, i jo crec que tu ho has fet, per tant gràcies a tu.\nPrèvia, jo considero important que hi hagi jugadors de casa, però si no ho són i són bons doncs cap problema, a mi ja m'agradava que el porter fos el Marc Ramirez per posar un exemple, jo crec que més haviat jo demanaria una estabilitat de plantilla, no és normal que cada temporada pràcticament canviis tots els jugadors, no t'identifiques amb els jugadors siguin o no siguin de la comarca.\nHola raimon4barres, una vegada més (i ja en van unes quantes...), corroborar el que dius. T'ho dic de debó. Els teus comentaris enriqueixen aquest blog per la coherència i la imparcialitat amb es que es fan. Tots n'hauríem d'aprendre.\nHola bloggers, nova incorporació per al FC Vilafranca. Segons ha informat el club, de manera oficial, el defensa central Palau (procedent del CF Olesa Montserrat) jugarà aquesta propera temporada amb el degà penedesenc a les ordres de Puchi.\nUs deixo les seves dades personals i trajectòria:\n24 anys - Defensa\nTrajectòria: Olesa Montserrat, Balaguer, Gramenet B, Vilanova, Caprabo, Europa (FB)\nEstadístiques 08/09: 18 PJ - 0 gol\ncagarrito ha dit...\nprevia einard torrents ha estat jugant a tercera, a disputat fase d'ascens de segona b sense exit i esta negociant amb un equip que militara a la 2 b\nHola bloggers, Us deixo la opinió sobre el nou fitxatge. Robert Palau. La veritat es que quan va estar a Vilanova, Palanca no va confiar en ell però per motius obvis. En els partits de pre-temporada quan va gosar de més minuts, va fer un parell de badades de les garrafals i això el va condemnar a la suplencia. Des de la grada no se'l veia molt segur tampoc. Per dir-ho d'alguna manera ningú dels socis i aficionats vam criticar la seva suplencia... Per mi, en aquella època no era jugador per tercera divisió. Però d'això en fa 3 anys si no recordo malament. S'ha foguejat al Caprabo B (filial de l'Europa) i al mateix Europa. Condicions i físic en tenia i en té, però li fa falta creure-s'ho.\nNomés és la meva opinió i el meu granet de sorra al blog.\nSalut des de Vilanova!!\n@previa nomes dria un apunt sobre els colegiats de la comarca de l'anoia l'arbitre avalos martos aqesta temporada será la segona que xiula a segona b


RedGlobe Notícies - Som un poble defensant la democràcia\nConsiderem que Catalunya viu un estat d'excepció, una suspensió dels drets humans fonamentals i de les garanties democràtiques, completament inacceptable. Exigim al govern espanyol l'aturada immediata de les agressions contra la població. Exigim la dimissió del president Rajoy com a màxim responsable de la repressió feixista que pateix avui la ciutadania a Catalunya. Sol·licitem la solidaritat internacional davant la repressió brutal contra el poble de Catalunya.\nFem una crida al poble de Catalunya a resistir pacíficament, a omplir els carrers de manera cívica, a exercir el seu dret a votar, com a mostra de la repulsa davant les agressions feixistes de l'estat espanyol i en defensa de la nostra dignitat democràtica.\nPel dret a votar i a decidir, per la llibertat!


Flamenc a Catalunya - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEl flamenc a Catalunya va començar a professionalitzar-se fa més d'un segle als cafès concert de Barcelona. Molt abans que emergissin grans figures del cante i de la guitarra com Mayte Martín, Miguel Poveda, Juan Manuel Cañizares i Juan Gómez Chicuelo, entre altres, de Catalunya també va sorgir la primera gran revolucionària del gènere: la bailaora Carmen Amaya.\nEl cantaor Miguel Poveda en escena\n1.1 Primeres manifestacions flamenques\n1.2 Durant la Renaixença\n1.3 Carmen Amaya\n1.4 Anys 20 i 30\n1.6 Primeres penyes\n1.7 Els 70\nPrimeres manifestacions flamenquesModifica\nLa primera manifestació flamenca a Catalunya va ser l'estrena de l'obra La Gitanilla, al Teatre de la Santa Creu de Barcelona l'any 1827. El 1847, el Gran Teatre del Liceu va inaugurar temporada amb un final de festa on es van ballar rondeñas, malagueñas i jaleos. Hi ha documents que acrediten els recitals d'África Vázquez, La Peceña, al Café de la Alegría i el Café de la Unión i l'èxit dels concerts de Juan Breva acompanyat pel guitarrista català Miguel Borrull l'estiu del 1909.\nEn aquells anys, els lligams entre l'escena flamenca andalusa i catalana eren força evidents, com ho demostra l'obertura a Sevilla d'un Eden Concert, que sota la direcció de Juan Márquez organitzaria espectacles similars als de Barcelona. La Casa Macià, al carrer Arc del Teatre, que a partir del 1916 va canviar el seu nom pel de Villa Rosa, el Café Fornos al carrer Tallers, el Café de la Bolsa, el Café de la Mezquita i altres de més petits a la Barceloneta com el Café del Port, són alguns dels múltiples espais de Barcelona per on es prodigava el duende flamenc.\nMés enllà de la capital catalana, altres ciutats petites i grans d'arreu del país com Tarragona, Sabadell i Santa Coloma de Queralt, entre altres, van mostrar-se receptives i van ajudar a difondre els espectacles flamencs.\nDurant la RenaixençaModifica\nEn plena Renaixença, pintors, escultors i músics catalans com Isidre Nonell, Ricard Canals, Josep Llovera, Ramon Casas, Felip Pedrell i Robert Gerhard van manifestar el seu interès per aquell art apassionat i visceral. Molts d'ells ho van plasmar en la seva obra i el poeta Joaquim Bartrina, fins i tot, va plantejar un estudi sobre els cants andalusos.\nCom passava amb el jazz a l'altra banda de l'Atlàntic, els més puritans, defensors de la moral més integrista, consideraven el flamenc una expressió perversa que incitava al vici i a la degradació. D'altra banda, la intel·lectualitat més nostrada i conservadora s'expressava, a través de la publicació La Renaixença, en termes de conflicte bèl·lic: «Els bells cants de la terra han de ser l'arma principal per combatre el flamenquisme.»\nLes campanyes antiflamenquistes, però, no van fer més que arrelar encara més el flamenc a Catalunya. Així, el 2 de novembre de 1913, va néixer a Barcelona una gitana que ben aviat es convertiria en la bailaora més genial de tots els temps: Carmen Amaya.\nArticle principal: Carmen Amaya\nCriada a la vora del mar al barri de barraques del Somorrostro, Carmen Amaya va demostrar de ben petita que tenia un gran talent. Captivava tot aquell que la veia ballar i tots els cafès, bars i locals musicals de la ciutat se la disputaven, perquè el seu nom era garantia d'èxit. El seu art, que no coneixia rival, va conquerir el món, fins i tot Hollywood, que es va rendir als seus peus. Una de les seves últimes actuacions va ser a la pel·lícula Los Tarantos de Francesc Rovira-Beleta. L'any 1963 va morir d'una llarga malaltia que l'havia anat consumint. Amb la seva mort a la vila costanera de Begur, el flamenc s'acomiadava d'una de les més grans icones de filiació catalana.\nDurant els anys vint i trenta del segle xx, Barcelona es va convertir en la ciutat amb més locals i activitats flamenques després de Madrid. El gruix de la indústria discogràfica va decidir fixar la seu a la capital catalana i la mateixa tradició operística de la ciutat va donar una acollida molt especial a la modalitat de l'òpera flamenca. Empresaris escènics i els mateixos artistes van organitzar festivals i espectacles que acollien els millors artistes del gènere, des de José Cepero i Niño de Marchena fins a Manolo Caracol i Pastora Pavón, La Niña de los Peines. Cronistes com Josep Maria Planes, Ramon Pei i, sobretot, Sebastià Gasch, van deixar testimoni amb els seus escrits del fervor flamenc en què es trobava immersa la ciutat.\nEscultura a Carmen Amaya als Jardins de Joan Brossa de Barcelona\nL'esclat de la Guerra Civil Espanyola, l'any 1936, no tan sols va dividir la societat catalana sinó que va implicar una dolorosa fractura en la relació entre el flamenc i Catalunya. El règim franquista va voler imposar la cultura flamenca com a símbol de la identitat espanyola. Fruit de la manipulació i el reduccionisme a què el va sotmetre l'ideari franquista, el flamenc va quedar reduït a una expressió folkloriconacionalista. L'objectiu de la dictadura era crear una imatge que diferenciés Espanya, cada vegada més aïllada, de la resta d'Europa. Durant els anys de la postguerra, bona part del bàndol perdedor, igual que els derrotats de la resta de l'estat, no van poder evitar associar tot allò que emanés aires flamencs amb l'opressió i la manca de llibertat.\nA mesura que el dictador no tenia més remei que obrir-se a Europa i abandonar les seves pretensions autàrquiques, es van començar a veure petites escletxes, que diferents col·lectius populars aprofitaven per recuperar unes senyes d'identitat que havien estat segrestades i, en molts casos, capgirades. Pel que fa al flamenc, Catalunya va veure com naixien les primeres penyes. Aficionats i estudiosos del gènere tenien molt clar que el flamenc era un art que no tenia res a veure amb el franquisme, sinó més aviat amb la capacitat d'uns artistes –cantaores, guitarristes i bailaores– per transmetre emoció i sentiment. El flamenc era una tradició nascuda a Andalusia que havia esdevingut un art universal.\nAl caliu de les penyes, els concursos i els festivals van ressorgir a Catalunya amb la voluntat decidida que la ultratjada cultura flamenca recuperés la dignitat. Va emergir una nova escena que va donar fruits de forma aclaparadora durant l'últim quart de segle i fins ben entrat el XXI. És del tot indiscutible l'important paper que va exercir el fenomen de la immigració del sud cap al nord. Durant la dècada dels cinquanta i seixanta, més d'un milió d'andalusos es van instal·lar al territori català amb el propòsit de trobar feina. Es van trobar un país on es parlava una llengua diferent, però amb una cultura farcida d'elements comuns que els van facilitar la vida i la integració en una nova realitat. Entre tots aquests elements hi havia un pòsit de cultura flamenca, que havia seguit el seu propi camí des de mitjan segle xix i que estava a punt d'engendrar alguns dels més exquisits nous valedors del gènere.\nQue el flamenc havia calat fins i tot entre els joves va quedar palès amb el moviment contracultural i llibertari que es va aplegar a l'entorn de l'anomenat so laietà. Músics com Toti Soler, que no dubtaria a marxar un temps a les coves de Jerez de la Frontera per rebre les lliçons en viva veu del mestre Diego del Gastor, i que poc després gravaria amb els germans Amador, Diego i Raimundo, el disc Lonely Fire. Van sorgir grups com Música Urbana, que combinava fragàncies flamenques dins el seu concepte de fusió, i músics com Carles Benavent que, una vegada integrat dins el sextet de Paco de Lucía, va incorporar la nova sonoritat del baix elèctric al so flamenc. Tots ells establien un nou i modern enllaç del flamenc amb Catalunya. Un lligam que tindria la seva escenificació al Canet Rock del 1975, que es va fer un lloc dins el cartell, amb l'actuació de la parella flamenca Lole y Manuel.\nAquest vincle ha arribat fins als nostres dies amb un elenc d'artistes flamencs de primera línia de totes les modalitats. Nascuts a Catalunya, s'han alletat de la cultura flamenca des del bressol. Cantaores com Mayte Martín, Miguel Poveda, Montse Cortés, Blas Córdoba, Ginesa Ortega o Duquende, guitarristes com Rafael i Juan Manuel Cañizares, Juan Gómez 'Chicuelo', Juan Ramon Caro o Pedro Javier González i bailaoras com La Tani són alguns dels noms que en l'actualitat mantenen viva i activa la flama flamenca, que dona llum i esplendor a la cultura catalana.\nUna flama que també ha incitat músics inquiets d'essència flamenca a fixar la seva residència a Catalunya, com és el cas del gadità Chano Domínguez i del seu concepte integrador de jazz flamenc. A banda de destacar noms i personatges, cal mencionar especialment la tasca que ha desenvolupat una escola com el Taller de Músics de Barcelona, que ha exercit de plataforma i planter de la majoria d'aquests artistes. El seu programa d'estudis desmitifica la idea que el flamenc és un art que només es pot transmetre per via genètica i racial.\n↑ 1,00 1,01 1,02 1,03 1,04 1,05 1,06 1,07 1,08 1,09 1,10 1,11 1,12 1,13 1,14 «Flamenc a Catalunya». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: Abril 2013].\n"El flamenc a Catalunya", GenCat - (català), (castellà), (anglès), (occità), (francès). Accedit 2016-01-21.\n"El Flamenc a Catalunya", entrada a Flamencoteca. Flamenc a les Biblioteques. Accedit 2016-01-21.\n"El Flamenc a Barcelona i Catalunya" Arxivat 2016-04-18 a Wayback Machine., a Flamenco.cat (català), (castellà), (anglès). Accedit 2016-01-21.\n"L'IRL projecta al món Mayte Martín i el flamenc de Catalunya", Nació Digital, ACN, 17 de gener del 2013. Accedit 2016-01-21.\n"Els gitanos catalans, el català dels gitanos i les llengües dels gitanos catalans", GenCat - (català), (castellà), (anglès), (occità), (francès). Accedit 2016-01-21.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Flamenc_a_Catalunya&oldid=27651914»


Pla d'obertura de Centre 2020 - Santapau-Pifma\nPla d’obertura de Centre 2020\nEl centre SANTAPAU-PIFMA té la intenció d’obrir les seves portes el dia 8 de juny, en el moment en què Barcelona passi a FASE 2 de desescalada.\nTant la titularitat com la Direcció del CENTRE, han mantingut reunions setmanals amb totes les/les professors/es, s’han hagut de revisar programacions, s’han realitzat diverses reunions de coordinació, de tutors, de claustre, d’avaluació per poder realitzar un bon seguiment del curs 2019-2020. Aquestes reunions setmanals ens han servit per mantenir un contacte directe amb la plantilla i veure com estan portant el confinament, tant a nivell de salut com a nivell emocional.\nEls/les professors/es del centre són persones molt implicades i en un període de temps molt curt ja s’havien organitzat la programació en un entorn totalment virtual, cal dir que ens han ajudat molt les diferents plataformes que hem utilitzat. Es tractava d’aconseguir que els/les nostre alumnes no perdessin el contacte amb el centre i amb els/les seus/ves professors/es i ho hem aconseguit així com el seguiment de l’activitat formativa.\nEn la sessió d’avaluació dels alumnes de 2on de Batxillerat es parlà, que de forma opcional s’havia de fer un horari presencial per poder treballar amb els alumnes que es presenten a les PAU, sense descartar l’ aprenentatge no presencial, com han fet fins ara.\nAquesta formació presencial s’iniciarà en el moment que entrem en FASE 2. Es farà un horari de dilluns a divendres de 9-12h.\nEs realitzarà una planificació en quant a horaris i nombre d’alumnes que hi assistiran a les classes de preparació PAU, tenint en compte que el màxim d’aforament serà de 15 alumnes.\nEls alumnes que hagin confirmat l’assistència, hi assistiran seguint estrictament les normes de seguretat sanitària.\nMARYLIN MERIN :Directora.\nYOLANDA FERNÀNDEZ: Cap d’estudis.\nLUIS MIGUEL GUERRA: Professor d’història.\nXAVI GUIXÉ: Professor de física i matemàtiques.\nLOURDES MARTÍNEZ: Professora de llengua castellana.\nANAÏS LOZANO: Professora d’anglès.\nTot el personal haurà signat el seu document de declaració responsable respecte al seu estat\nde salut actual.\nCada dia, abans d’entrar al centre, el personal es prendrà la temperatura. Un cop dins del centre, es rentaran les mans, i rebran els alumnes d’un en un, controlant la temperatura, netejant soles de les sabates i neteja de mans, tot abans d’entrar a l’aula, allà seuran en un lloc assignat prèviament pel professor i que sempre serà el mateix.\nCada professors/a tindrà al seu abast mascaretes quirúrgiques i una pantalla protectora\nassignada a cadascun, que haurà de portar al llarg de la seva jornada.\nLa previsió a dia d’avui serà al voltant de 30 alumnes, així que haurem de fer grups de 15, en el cas de les matèries comunes i grups més reduïts pel que fa a la majoria de matèries específiques, així doncs podem tenir grups de 15 i grups de 5, 8….alumnes.\nEls espais per a grups (fins a 15 als ensenyaments post-obligatoris) s’analitzaran a partir dels principis següents:\na. La mesura bàsica de referència és 4m² per alumne.\nb. En el cas d’espais que permetin l’ocupació per més d’un grup d’alumnes, aquests hauran d’estar clarament separats entre si.\nc. Si la superfície dels espais no permeten acollir la ràtio establerta respectant els 4m² per alumne, caldrà adequar la seva ocupació.\nAula grup (Aula C i D)\nLes aules es ventilaran abans d’entrar els estudiants a l’aula, i a la sortida.\nEls estudiants realitzaran 3 hores seguides de preparació PAU, així que no hem de preveure l’esbarjo.\nEls alumnes accediran per la porta principal.\nQuan els alumnes accedeixen a l’escola, sempre hi haurà una persona donant la benvinguda (MARYLIN MERIN o YOLANDA FERNANDEZ). En aquest moment, se’ls prendrà la temperatura amb un termòmetre digital i se’ls donarà les instruccions pel que fa al rentat de mans incorporació a l’aula i al lloc assignat. L’alumne abans d’entrar a l’aula es netejarà les soles de les\nsabates amb la dissolució que disposarà el centre. Tot i així, hi haurà una catifa amb dilució amb lleixiu per netejar-se la sola de les sabates.\nTOTS ELS ALUMNES HAURAN DE VENIR AMB MASCARETA AL CENTRE\nLes dimensions de les nostres aules permetran que els/les estudiants estiguin separats per 4m² entre ells.\nPrèviament a l’obertura del centre, les aules s’hauran netejat i desinfectat a fons, així com aquelles instal·lacions que poden usar.\nEs garantiran totes mesures preceptives per tal es compleixin les normatives establertes pel protocol marcat pel PROCICAT.


El Sónar assoleix record històric amb 98.000 assistents, un 60% dels quals públic estranger\nEl digital dels que votaran Sí. N. 2209. Dimecres, 22 de maig de 2013 03:03 h\nDissabte, 16 de juny de 2012 19:10 h\nBarcelona (ACN).- Rècord històric de participació. Des de dijous i fins aquest dissabte, i només tenint en compte espais de concert, l'organització del 19è Sónar calcula que 98.000 persones han passat per les instal·lacions del CCCB, de dia, i de Gran Via 2, de nit, per sentir els referents de la música avançada. El 60% dels assistents són estrangers -suposa un increment del 8% més que l'anterior edició-, provinents principalment de països com Alemanya, França o Anglaterra però amb augments considerables de punts com Estats Units, Amèrica Llatina o els països asiàtics. "És la millor edició", reconeixia Ricard Robles, un dels codirectors del Festival Internacional de Música Avançada i New Media Art. Enviar


Vallsgenera treu a concurs el servei de gestió de la Unitat d'Escolarització Compartida | EL PORTAL NOU\nHome Educació Societat Vallsgenera treu a concurs el servei de gestió de la Unitat d'Escolarització Compartida\nVallsgenera treu a concurs el servei de gestió de la Unitat d'Escolarització Compartida\nPortalNou Valls dimarts, de juliol 18, 2017 Educació , Societat\nVallsgenera ha licitat per 151.200 euros el servei de gestió de la Unitat d'Escolarització Compartida (UEC) per als cursos escolars 2017-2018 i 2018-2019 amb possibilitat de prorrogar-lo un curs més. L'objectiu del contracte la contractació d'una empresa adjudicatària per prestar serveis d'atenció educativa complementària en UEC a alumnat d'educació secundària obligatòria que presenta problemes de comportament i conductes agressives, absentisme i rebuig escolar, trets d'inadaptació social i risc de marginació.\nLa gestió de la UEC inclou l'execució de tota l'activitat educativa que se'n deriva; programació, direcció i control de les activitats de l'alumnat amb l'objectiu d'afavorir l'assoliment de les competències bàsiques de l'etapa i obtenir el graduat en educació secundària obligatòria, així com la responsabilitat sobre la persona dels alumnes o dels possibles danys o perjudicis corporals o materials que aquests puguin causar durant el temps que estigui sota la seva tutela.\nLes característiques inicials del servei són l'atenció d'un màxim de 14 alumnes procedents dels diferents centres públics i privats concertats de Valls i l'Alt Camp. No obstant això, al llarg del curs escolar aquest nombre es podrà adaptar a les necessitats reals del servei. Les activitats es desenvoluparan als espais i instal·lacions de l'Institut Municipal de Desenvolupament Local Vallsgenera.


Més imatges del Tintín de Spielberg\nEl director ha creat una adaptació d''El secret de l'unicorn' en 3D, a mig camí entre els dibuixos animats i els personatges reals\nRedacció Barcelona Actualitzada el 12/07/2011 12:42\nDesprés de quatre anys de treball, comencen a sortir a la llum els resultats de l'adaptació cinematogràfica de Tintín en 3D per Steven Spielberg. Les aventures de Tintín: el secret de l'unicorn arribarà a les pantalles el 28 d'octubre i serà la primera de tres adaptacions del clàssic d'Hergé. A Catalunya arribarà doblada al català.\nDarrer del personatge ros amb tupè no hi haurà un personatge real; Jamie Bell ( Billy Elliot) serà Tintín, mentre que Andy Serkis (el Gollum d' El senyor dels anells) interpreta el capità Haddock. També hi actuaran Daniel Craig (James Bond) com a Rackham el Roig i Simon Pegg i Nick Frost són Dupont i Dupont.\nEls personatges han estat realitzats amb ordinador, però els resultats estan a mig camí entre dibuixos animats i personatges reals. El secret de l'unicorn serà la primera pel·lícula d'una trilogia capitanejada per Spielberg i seguida en la segona seqüela per Jackson. El tercer director és una incògnita.


TOT FET A CASA: 01/04/13\nUn naixement sempre és motiu d'alegria. Aquesta tardor una amiga ha sigut mare, i totes les altres components del grup ens vam posar en marxa per tal de fer-li un regal a la nouvinguda. Però va costar posar-nos d'acord, que si robeta, que si unes arracades, que no que això ho regala la padrina, que si que així podrà variar, que si li fa falta alguna cosa, que no que ja ho té tot i a més com que ja és la segona filla i han nascut a la mateixa temporada aprofita molta cosa... En fi, no hi havia manera.\nUna de nosaltres va dir: A la mare li encanten els reportatges de fotos!!! Podem recollir calerons i fer-li un val per a un reportatge!\nLa idea va ser acceptada i vam recollir els diners, però... no li donarem un sobre i ja està, que "soso" que quedarà... (que en som de complicades les dones, els homes són més pràctics, segur que ells no haguessin ni anat a buscar el val, li haguessin donat els diners i punt).\nAl final algú va afegir: podem posar el sobre en un Pastís de Bolquers, Neus el faràs tu, no? I jo vaig pensar no ho has entès bé, un pastís de què? Sí, sí un pastis de bolquers. En ma vida ho havia sentit, i això com es fa? amb farina, mantega i ous? Doncs no, es fa amb bolquers!!!\nDe seguida vam buscar imatges per internet i es clar, jo em vaig procurar un tutorial per veure com havia d'enganxar els bolquers i que el pastís no es desmuntés, perquè molt xulo però com està enganxat?\nTotal, que vaig anar a la botiga de xinesos (en sóc una bona clienta, jo crec que un dia em faran descompte i tot) i vaig comprar una safata de pastís d'aquestes de cartró amb la blonda de la mida més gran que vaig trobar, paper de cel·lofana, gomes elàstiques (de les de pollastre) i llaços.\nA part vaig procurar-me uns quants ninotets bufons i un parell de tubs reciclats de paper de cuina. Faltaven els bolquers. Feia uns 13 anys que no en comprava, i en la meva època eren de nen o de nena, a part de les mides, que ja tenia clar que no podia comprar els més petits perquè les criatures creixen molt ràpid i aviat no li anirien bé. Al final vaig haver de demanar assessorament a la dependenta!!! i amb els bolquers en mà ja ho tenia tot per a muntar el pastís.\nNo és que sigui complicat, però si volem que quedi maco hem de mirar que tots els bolquers estiguin enrotllats en la mateixa direcció, si són de diferents colors classificar-los una mica, és a dir, que estèticament quedi bé.\nVa sortir un pastís de 3 pisos (vaig posar-hi tots els bolquers d'un paquet) i amb els ninotes posats feia força goig.\nPer acabar i per tal de que no s'omplís de pols mentre no feien servir els bolquers, el vaig embolicar amb la cel·lofana i els llaços. I entre mig hi vam posar el val pel reportatge fotogràfic.\nQuè us sembla? Feia goig oi? A més és un bon recurs quan es fa un regal en grup. I segur que s'aprofita!\nEtiquetes de comentaris: bolquers, brico-manualitats, nadons, pastissos


Rebaixes! Rebaixes en ple mes d’abril! Si sou d’aquells que no enteneu com es pot pagar per córrer –fins a 84 per a la marató!–, aquesta és la vostra. La cursa dels rècords torna el 6 d’abril, com sempre, amb perfil propi. Des de la distància –s’afegeixen 766 metres de propina als 10 quilòmetres habituals– al recorregut, gens planer. No penseu a fer la millor marca, sinó a sentir-vos herois per un dia corrent sobre la pista de l’Estadi Olímpic. Serà l’únic moment de l’any que ho podreu fer sense haver d’escoltar els One Direction.\nAmb quina campanya ens sorprendran aquest any els de l’ala de la deessa victòria? El 13 d’abril, un exèrcit de samarretes llampants col·lapsarà de nou el centre de la ciutat. Comercial per definició, s’ha de reconèixer que aquesta cursa és una de les que ha acompanyat l’explosió runner a la ciutat. A més, aquest any la marca d’Oregon vol incloure els participants en la comunitat de corredors més gran del món. Si us hi apunteu, podeu registrar els vostres entrenaments –l’organització de la cursa en munta set cada setmana– a l’smartphone\nVinga, valents: què us sembla una mitja marató –de muntanya, és clar? Poca cosa? Va bé. Igualem l’aposta i fem saltar la banca amb una marató, un long trail de 69 quilòmetres i un ultra trail de 100. Qui dóna més? Potser no som als Pirineus, però aquí no van de farol: la prova reina –amb 4.500 metres de desnivell positius– comença a Begues, es pot completar en un màxim de 24 hores i és puntuable per a l’Ultra Trail du Montblanc, una de les grans cites annuals de la disciplina.\nEsclar, després d’un Ultra Trail això no serveix ni d’aperitiu, però la Milla, als peus de la basílica, és una de les cites en què podreu córrer al costat –o, millor dit, mirant com s’allunyen mica en mica– dels professionals. Un recorregut ràpid, i una ocasió per recordar figures mítiques com Roger Bannister o l’actual rècordman mundial –des del 1999–, Hicham El Guerrouj.\nCityTrail Barcelona és una cursa de 11,5 quilòmetres amb 200 metres de desnivell per parcs, escales, carrers i racons de la ciutat. Comença a les 9.30 h des de la Font Màgica d Montjuïc i acaba a l'avinguda de Maria Cristina.\nBarcelona és una de les 35 ciutats d’arreu del món –des de Bèlgica fins a l’Índia– on els atletes es posaran en marxa exactament a les 12 del migdia del 4 de maig. Els ingressos es destinaran a la investigació de les lesions de mèdul·la espinal. El format és molt original: simplement, no hi ha línia d’arribada. Trenta minuts després de la sortida, un cotxe es posarà en marxa. Si t’atrapa, se t’ha acabat la cursa. Teniu, per exemple, una hora i 10 minuts per completar els 10 quilòmetres, 1h52’ per la mitja marató o 3h08’ per la marató –si aguanteu més enllà, ens treiem el barret–.\nTranquils, que no us perdreu. No hi ha ni una curva en el recorregut. Sí, això és possible a Barcelona. On? A la Diagonal, que creuareu de punta a punta, des de la facultat d’Enginyeria Industrial fins a tocar del mar. Pel camí, un sol carrer us oferirà tantes atraccions com les que explica en Miquel Pucurull al seu blog.\nI no s’acaba mai! Córrer des de Sarrià fins al parc d’atraccions us obligarà a utilitzar tots els trucs imaginables per a superar el defalliment. Són nou quilòmetres per camins de muntanya, amb 500 metres de desnivell positiu. Els quatre primers quilòmetres ja us posaran a to. Aneu ben hidratats, perquè només hi ha un avituallament, i és a la línia d’arribada.\nLes pistes de Can Dragó han estat companyes de l’entrenament de molts atletes, i acullen cada any una de les proves més bèsties de la ciutat, les 24 hores. En aquesta ocasió, seran testimoni de l’arribada dels corredors després de deu quilòmetres per la xarxa de carrers del districte.\nNascuda a Estats Units fa dos anys, The Color Run ja se celebra a 30 països i més de 200 ciutats en un esdeveniment en què es mesclen color, diversió, esport i música. La cursa consisteix a recórrer 5 km sense medir el temps final dels participants. L'única premissa per participar-hi és anar vestit de blanc, i en cadascun dels punts quilomètrics els corredors rebran una pluja de colors que convertiran als participants en un autèntic arc iris a la seva arribada. A més, un cop acabada la cursa la festa continua amb diferents dj's i animadors.


Quan la infantesa no és un regal – Gaudir la Cultura\nQuan la infantesa no és un regal\nPost date 15 Juliol 2020\n2 comentaris a Quan la infantesa no és un regal\nMarina Espasa va dir al diari Ara: Si hi ha llibres que fan lectors de per vida, aquest n’és un. I justa la fusta. És com una fuetada, però tot i axí t´hi agafes sabent que aquest manual de supervivència al qual t´enfrontes, no tindrà compassió del lector.\nEscrita amb un estudiat distanciament, amb una deliberada fredor de glacera Agota Kristof ens presenta la vida d’aquests bessons en tres novel·les, que s’editen juntes (Libros del Asteroide i Amsterdam) perquè es necessiten, com es necessiten ells. Amb una tècnica difícil de descriure en poques paraules, perquè és francament notòria, i també molt fàcil d’assimilar, estem davant d’una història portentosa i cruel. Guerra, postguerra, dictadura, guerra freda, la identitat i la misèria humana descrites des d’un allunyament precís i també concís, és important. Demolidora i addictiva. Hi ha moments que s’ha d’agafar aire, però resulta una lectura fabulosa i molt sorprenent.\nLi responc que provo d’escriure històries reals però que, en un moment donat, la història esdevé insuportable precisament pel seu realisme, i que, aleshores, em veig forçat a canviar-la. Li dic que provo d’explicar la meva història, però que no puc, no sóc prou valent, que és massa dolorosa per a mi […]\n← Una república com si… → El Tercer Reich\n2 replies on “Quan la infantesa no és un regal”\n24 Juliol 2020 a les 11:48 am\nSegona diada de Sant Jordi / 23 juliol 2020\nDos bessons, que mal viuen amb l’avia. Obligats a desenvolupar el seu propi sistema moral d’autocontrol per sobreviure, durnat l’ocupació i el transcurs de la II G.M.\nLectura impactant i dura, que a través dels dos bessons, personatges sense sentiments, intel.ligents, cruels i a la vegada amables i o inhumans. L’autora, crec que, narra les seves experiencies terribles envers la cruenta guerra, que determinen la seva personalitat reflectida amb les vivències dels dos joves protagonistes mancats de tota afectivitat i que ens mostra els sentiments e instins més primaris de crueltat, indiferència i de supervivència. Dins d’un context de guerra, terror i por. Els dos germans s’on capaços de desenvolupar una actitut, barreja d’audacia, intel.ligència, autocontrol, autoapreantatge, fortalesa personal. Capaços de resistir el sofriment, la gana, la bogería, la mendicitat, l’enduriment físisc, la indiferència. Capaços de superar el dolor, la destrcucció, la crueltat de la guerra i de la societat que els ha tocat viure. Ple d’una violència descarnada….\nL’escritura de la primera part és concisa directe, de frases curtes i concretes, mostrant les necessitats i experiencies dels personatges, sense dilacions ni vaguetats, on ells mateixos es dicten unes regles i normes que seran infranquejables per la seva subsistencia, enfront de la vida i la crueltat de la guerra. EL GRAN QUADERN.\nLa segona part, ens narra la separació dels dos germans, a través de les vivències d’en Lucas, qui és el que es queda dins del poble fronterer ocupat a partir de la postguerra i durant un llarg període de més de 25 anys. LA PROVA.\nLa tercera part és desconcertant, que m’ha descol.locat, i entro en fora de joc. Crec que s’aparta de la trilogía. Però com ve diu part de la crítica, es un molt bon llibre, i tenir.lo sobre de la tauleta de nit, fins que en espais separats de temps, llegir.lo de nou en llibres o parts per separat, i no en una lectura única i seguida, com jo he fet en dos dies. LA TERCERA MENTIDA\nI molt feliç segon Sant Jordi / pandémic.\nMolt bon resum, Ferran, molt bé, gràcies. Veig que l’has devorat. Jo vaig estar 4 dies. I el darrer llibre desconcertant, tant, que encara no sé perquè ho fa com ho fa, però és igual, els dos primers són grandiosos.


Bar Jordi | Petits Grans Plaers\nTast fet el 24 desembre 2012\tper panxampla\nEs tracta d’un indret ‘de tota la vida’, un local gran i amb dos pisos, la plata baixa fa de bar amb un gran barra i unes quantes taules i la segona s’utilitza com a menjador.\nAmb dos preus de menú, pels feiners i els dissabtes i festius, els plats son cassolans, com fets a la cuina de casa i molt ben preparats i servits. També haig de donar punts de satisfacció al cambrer que ens va atendre, molt amable, molt educat i amb sentit de l’humor.\nErem dos i vam demanar de primers una ensaladilla russa i uns ‘callos a la madrilenya’. És curiós, però podria dir que això és la única cosa relacionada amb la capital del país veí que m’agrada… (foto de portada). Aquests en especial no estàven gaire forts ni de gust ni de picor. El tall també molt fi i tendre. Gens greixòs en general.\nPels segons un bistec a la planxa molt tendre i amb una bona guarnició de patates fregides i pebrots per una banda; i una galta guissada per l’altra. Aqui va fallar una mica, doncs encara que la galta era força gran i amb molta xixa i realment gustosa, no va acabar de convencer-me. Tota la carn estava en un dels costats, com si s’haguès buidat expressament la part contraria. Home, això pot ser de gran ajuda per molta gent, menys feina a l’hora de rosegar l’os. Però trobo què és perd la gràcia.\nPels postres vam demanar dos d’arrós amb llet. Molt ben fet i en el put just de dolçor. I uns cafès per acabar.\n10,50 euros per persona.\nNi tenen web ni fb. No el puc enllaçar.\nCategoria: Bar, Cassolà, Menú\tTags: barcelona, biste, callos, cassolà, ensaladilla, galta, guinardo, vilapicina