LA PANXA DEL BOU: EL MÓN RURAL TORNAT A VISITAR\nEL MÓN RURAL TORNAT A VISITAR\nAcabo de llegir una novel·la que ha tingut un cert èxit, considerant la situació literària actual i que fins i tot ha estat traduïda a aquest idioma tan majoritari que és el castellà. L'he llegit pel fet que va ser triada en el Grup de Lectura de l'Editorial Meteora, sobre el qual ja he escrit en diferents ocasions. Es tracta de La nevada del cucut, de Blanca Busquets i premi Llibreter. No sé què em passa però la majoria dels Premis Llibreters no m'han fet gens el pes, bé ja sabem que ningú no és infal·lible. Aquest llibre, de tota manera, sembla que ha agradat a molta gent i no voldria que les meves consideracions fossin interpretades com una crítica o un consell, com Txèkhov només conec un criteri, m'agrada o no m'agrada. Encara més, m'agrada o no m'agrada ara i aquí.\nEl llibre no m'ha acabat d'agradar, tot i que té un començament interessant. Juga amb el passat i el present a través de la vida de dues dones. La del passat m'ha semblat més o menys ben explicada. La del present grinyola força. L'autora introdueix de forma insistent i una mica excessiva referències a Víctor Català, Solitud i els Drames Rurals i el seu estil evoca Rodoreda i sembla que sigui difícil escapar-se del segell rodoredià, que ha creat escola. Rodoreda avui, com Gaudí en un altre camp, sembla inqüestionable però això també és obra dels mandarinatges culturals vigents. En el seu moment no desvetllava tantes incondicionalitats.\nAra bé, admiro la valentia d'una autora capaç d'utilitzar mites nostrats i cites catalanes d'obres clàssiques, ja que sembla que molts joves autors cerquin a posta cites d'autors de culte, minoritaris i que no coneix ningú i, si pot ser, les fan en anglès i tot. O si la història passa pels nostres verals hi introdueixen amb calçador personatges cosmopolites.\nFa anys hi va haver una mica de polèmica sobre el tema de la novel·la rural que es va posar de moda. El tema rural sempre estarà de moda pel fet que tots, més enllà o més aquí, tenim les arrels a la pagesia. Els privilegiats, a més, hi tenen casetes heretades. Avui la gent més jove ja es troba molt allunyada d'aquell món. De vegades el desconeixement genera errades de percepció, cosa que passa en el llibre. Per exemple, em sobta que en plena República es condemnés una dona maltractada que havia mort el marit a cadena perpètua i encara gràcies. Precisament hi va haver un cas molt sonat d'una senyora que va matar al Paral·lel el seu maltractador i se'n va sortir molt bé.\nLa novel·la cau en algun anacronisme, com ara fer sortir la policia quan en aquell moment, a pagès, era la Guàrdia Civil qui tenia cura del tema. La guerra passa de puntetes per la vida de la protagonista, cosa estranya considerant que la violència va ser molt més gran, proporcionalment, a pagès que no pas a les zones urbanes. És clar que això pot ser també una virtut ja que estem una mica empatxats de guerra civil, postguerra i la resta, hores d'ara.\nDe tota manera no és gens estrany que les persones de les noves generacions tinguin interès per esbrinar aquells passats i les vides tristes de les dones d'abans. La novel·la que comento crec que parteix d'idees ben intencionades però resulta excessivament breu i poc profunda, poc madurada. Al final cau una mica en el fulletó amb un munt de casualitats lligades a herències i fets cíclics. També resulta estrany veure com la protagonista de la nova generació, que ha superat més o menys els traumes adolescents motivats per un assetjament típic i tòpic a l'institut triomfa literàriament i amorosa en un tres i no res, però, vaja, hi ha qui té sort i qui no en té, en aquest món de les lletres nostrades i dels amors sobtats. Els personatges secundaris estan molt poc treballats i, en canvi, són interessants i podrien haver tingut més grapa. La novel·la ha tingut una promoció adient mentre que d'altres que m'han agradat més han passat sense pena ni glòria ni ressenyes de cap mena per aquest món una mica resclosit dels llibres, els llibreters i les llibreries.\nPosar etiquetes com ara novel·la rural o d'altres als llibres és tan absurd com allò de la novel·la juvenil. Les novel·les tracten dels homes i les dones i és ben igual que siguin gent del passat com del present o del futur o que pel mig hi hagi crims o situacions que facin riure. I en el fons, també, tot és present, car des del present llegim el passat i pensem el futur i per més que ens hi esforcem no ens podem escapar de la nostra pròpia història personal ni del nostre imaginari ni d'això que en diem cultura i que ningú no sap ben bé què és.\nAquí l'enllaç amb el comentari que va fer Allau al seu blog, sobre el llibre.\nEtiquetes de comentaris: Blanca Busquets, La nevada del cucut, literatura catalana, novel·la, novel·la rural\nNo lo he leído, veremos de darle una ojeada ¡\nJúlia, la novel.la potser és coixa, però el teu comentari s'aguanta dret, vull dir que està molt ben fet.\nEn el seu dia ja vaig comentar que aquesta novel·la em semblava molt fluixeta per rebre premi qualsevol; però sembla ser que va agradant a qui es conforma que li expliquin una història (o més aviat dues).\nAllau, ho recordo, he posat l'enllaç. Ni l'hauria buscat de no ser perquè l'hem llegit en el grup de Meteora i m'ho passo molt bé fent safareig sobre llibres en aquell grup.\nEls premis Llibreter, en general, no m'han agradat mai gaire i no entenc massa els criteris utilitzats.\nEl més curiós és que he llegit comentaris fets per gent que em mereix un cert crèdit lloant el llibre fins a l'ensabonada sense matisos,potser és que tenen amistat amb l'autora, això també compta. Si no tens amics periodistes o blogaires, i encara, no et comenta ningú.\nDels premis, siguin els que siguin, me'n refio ben poc, la veritat, però, vaja, si te'l donen benvingut sigui, encara més si també va amb calerons i promoció adjuntes.\ncuriosament aquest matí un exclient a qui solc visitar els dissabtes, lletraferit de mena, m'ha parlat d'aquesta novel·la i m'ha dit l'havia trobar molt fluixeta pretenciosa.\nAixò de certs premis votats popularment m'ha fet desconfiar sempre. Una de les raons és la falta de criteri respecte de la bona literatura. La gent es conforma amb anar passant.\nLa segona és que la promoció fa bons alguns escriptors i el ramat segueix el pastor-mandarí.\nFrancesc, és que és així però quan va sortir es van escriure molts panegírics i això del Premi Llibreter ja va ser el súmmum.\nOlga, jo crec que les relacions i les promocions hi fan molt, avui el sector és de la generació de l'autora, que són els qui remenen les cireres editorials, molts d'ells amb vinculacions a diaris, ràdios i teles. I, sí, cada dia més ramat, tots plegats. I que no entenc en què es basen els criteris de qualitat que se suposen.\nCom el tema del darrrer premi Ramon Llull... en fi.\nSobre els pobles (podem dir món rural si volem) sovint en les novel·les del tema (al XIX, però també al XX)hi ha una insistència en la pagesia i un oblit d'altres oficis. Com si no existissin els fusters, els paletes, els botiguers, els cadirers, els ferrers..., una sèrie de gent que tenien el camp a la vora però que el trepitjaven relativament poc si bé és veritat que la majoria tenien algun tros que conreava algun jornaler.\nAl segle XXI, als pobles, encara hi ha molta me´s gent que dels camps en sap ben poca cosa. Avui, mentre tornàvem de dinar d'un poble de la vora, el meu cunyat, que ha viscut tota la vida al seu poble, en veure uns arbres florits m'ha preguntat què eren; jo tampoc no els he pogut identificar, potser algú de ciutat ens hagués dit el nom.\nI ara no sé perquè ho dic tot això.\nMIquel, als pobles, al menys fa alguns anys, la gent coneixia els arbres 'utilitaris', els que conreava i per la resta no hi tenia gaire interès, el mateix pels cims propers on anàvem els excursionistes més 'urbans', ells hi pujaven per algun aplec i encara. Avui de tota manera ha canviat la cosa, el jovent va a estudiar a Barcelona, es va amunt i avall amb una gran facilitat i també a l'inrevés però sembla que els tòpics fan fortuna com també els relatius a Barcelona, Can Fanga i la resta, encara fa pocs dies sentia gent jove que amb motiu de la crisi ha anat a treballar a fora parlant de la deshumanització urbana i la resta, tots aquests acostumen a durar quatre dies 'a pagès'.\nCosta desmuntar tòpics, a més, un poble és ben diferent d'un altre i poden ser veïns.\nSobre els arbres florits de la temporada, avui mirant internet des d'on sigui se soluciona aviat la curiositat si se'n té.


Exposició - Introversions: Aspectes de la Col·lecció | MACBA Museu d'Art Contemporani de Barcelona\nAquesta va ser la primera ocasió en què el MACBA va presentar una part de la seva Col·lecció d’una manera temàtica, amb l'objectiu de mostrar la diversitat de lectures contingudes en una mateixa obra i la varietat d'aspectes que les poden articular. Es tractava d'obres que compartien arrels vinculades al surrealisme i a l'expressionisme, entesos no tant com a moviments artístics, sinó com a formes d'aproximació a l'obra d'art.\nArt i vida es fusionaven en aquestes peces, impregnades d'elements reflexius i autoreferencials. La sensibilitat envers el món íntim i personal de l'artista, element característic de bona part de l'art actual, revelava un interès compartit pel subjecte, per el seu sentir i pensar.\nLes peces seleccionades reflexionaven sobre conceptes vitals –com el naixement, l'existència, la vida o la inexorabilitat de la mort–, alhora que analitzaven la naturalesa de la pròpia obra –tractant qüestions de representació, realitat o ficció– i convidaven l’espectador a involucrar-se emocionalment i a revisar les seves pròpies conviccions. Frederic Amat, Joseph Beuys, Christian Boltanski, Louise Bourgeois, Antony Gormley, Anish Kapoor, Eva Lootz, Juan Muñoz, Michelangelo Pistoletto, Joan Rom, Kiki Smith, Susana Solano, Jana Sterbak, Rosemarie Trockel, Jan Vercruysse i Bill Viola van ser alguns els artistes presentats.\nComissària: Antònia Mª Perelló, Conservadora i Cap de la Col·lecció MACBA\nPer primera vegada, el MACBA va presentar part de la Col·lecció de manera temàtica, amb l’objectiu de mostrar la diversitat de lectures contingudes en una mateixa obra i la varietat d’aspectes sota els quals pot ésser presentada.\nIntroversions naixia de l’evidència que algunes obres d’art contenen un batec de vida, una pulsió gairebé física. Són obres que, des d’evocacions d’estadis germinals de vida fins a la seva absència, ens parlen del seu caràcter efímer, de la seva fragilitat, del transcórrer del temps. Són obres que comparteixen arrels vinculades al Surrealisme i a l’Expressionisme, entesos no només com a moviments artístics sinó com a formes d’apropament a l’obra d’art.\nEn aquesta exposició es presentaven obres que, utilitzant una gran varietat de recursos, reflexionaven sobre conceptes vitals (naixement, existència, vida, mort), o sobre la pròpia obra (qüestions de representació, ficció, realitat etc.). Es perseguia que l’espectador s’hi trobés reflectit i qüestionat, interpel·lat. La possibilitat d’establir o no límits entre vida i art, la comunicació o ficció de comunicació entre individu—artista i individu—espectador, les formes de representació, la presència—absència…, eren alguns dels aspectes que l’exposició Introversions abordava.\nFrederic Amat, Tonet Amorós, Joseph Beuys, Christian Boltanski, Louise Bourgeois, Antony Gormley, Ramon Guillén-Balmes, Anish Kapoor, Eva Lootz, José Maldonado, Ángeles Marco, Pedro Mora, Reinhard Mucha, Juan Muñoz, Michelangelo Pistoletto, Juan Carlos Robles, Joan Rom, Kiki Smith, Susana Solano, Jana Sterbak, Rosemarie Trockel, Jan Vercruysse, Bill Viola… eren alguns dels artistes presentats en aquesta exposició. Es tractava d’una mostra en la que, paradoxalment, l’intimisme de moltes de les obres trobava el seu contrapunt en la força expansiva que desprenien els conjunts creats.\nIntroversions: Aspectes de la Col·lecció, vista de sales


Aperitius d'Estiu de Mercadona - Mercadona\nPer a una tarda amb els amics, per abans de sopar amb la família o per gaudir d'un pícnic qualsevol dia... Els Aperitius d'Estiu que trobaràs a Mercadona són ideals per a qualsevol situació i, sobretot, per compartir.\nT'oferim algunes propostes d'aperitius, perquè aquests mesos d'estiu gaudeixis amb els teus de deliciosos snacks i plats originals, per a tots els gustos.\nFruita seca Hacendado\nGaudeix dels snacks d’Hacendado, creant una barreja perfecta de sabors. Tria entre les ametlles fregides, les nous pelades i els festucs torrats.\nUn aperitiu deliciós per picar a qualsevol hora del dia.\nCrudités amb salsa de iogurt Hacendado\nUna proposta original i refrescant per a aquest estiu. Combina tires de fruita amb la deliciosa Salsa de Iogurt d’Hacendado. Sorprendràs els teus convidats!\nCrea les teves crudités amb tires de pebrot, cogombre i pastanaga, que trobaràs frescos i de temporada a Mercadona. Serveix-los en un plat amb la Salsa de Iogurt Hacendado al centre, per acompanyar cada mos.\nBroquetes de fruites d'estiu\nAprofita les saboroses fruites de l'estiu per crear unes broquetes úniques. Un aperitiu original i molt saborós.\nEscull a la Fruiteria de Mercadona síndria, meló i kiwi. Talla’ls a trossets de mida similar. Col·loca una o dues peces de cada fruita a cada broqueta de fusta. Serveix les teves Broquetes de Fruites ben fresques!\nFilets d'Anxova i Musclos en Escabetx d’Hacendado\nUna combinació irresistible. El sabor dels deliciosos Filets d'Anxova millora encara més quan els combines amb els Musclos en Escabetx d’Hacendado.\nServeix-los en plats individuals perquè els convidats escullin al seu gust i amb una mica de pa per acompanyar cada peça. Seran els aperitius preferits de l'estiu!\nSnack de formatge cruixent\nUn snack diferent i deliciós. L’Snack de Formatge Cruixent Enfornat té com a únic ingredient el formatge.\nServeix-lo en un plat individual, per acompanyar les amanides o les cremes, tant fredes com calentes, en forma de crostons.\nS'ofereix en còmodes bossetes individuals de dosi única de 24 g, perquè només les hagis d’obrir i servir com a snack en qualsevol moment del dia. A més és sense lactosa i sense gluten.\nGelats Mini Bombó Assortits\nL'assortiment de gelats perfecte per acabar la vetllada. Aprofita els 12 mini bombons amb 4 sabors diferents de xocolata, perquè cada convidat esculli el seu preferit.\nEls Gelats Mini Bombó Assortits t'ofereixen un mos dolç i deliciós, ideal per a les nits d'estiu. Estan disponibles en xocolata amb llet, xocolata negra, xocolata blanca i xocolata i ametlla.\nPer acompanyar cada mos dels deliciosos Aperitius d'Estiu de Mercadona, una opció refrescant i per a tots és la Cervesa Steinburg 0,0 % sense gluten, apta també per a persones celíaques.\nSi busques més opcions per sorprendre els teus convidats, els Aperitius de Mercadona estan boníssims i són ideals per a les teves reunions amb la família o els amics.\nIdees d’Aperitius de Nadal: tastets individuals i deliciosos\nNadal és molt a prop. Malgrat les circumstàncies, segueixen sent dates entranyables i no hi ha res millor que reunir-nos al voltant d'uns aperitius de Nadal, fàcils i vistosos. Si vols conèixer les nostres propostes, segueix llegint!\nQuins són els Aperitius de Mercadona per a aquest Nadal?


Valverde: "Sempre has fet cas al teu pare quan t'ha dit que no vagis de festa?" - CATzona\nValverde: “Sempre has fet cas al teu pare quan t’ha dit que no vagis de festa?”\nErnesto Valverde ha atès el mitjans abans de la visita d’aquest diumenge al Wanda Metropolitano (21 h), un partit que ha pronostica dur tan “físicament com tàcticament” i ha recordat la importància del triomf tant pel que suposaria gaunyar un rival directe en la lluita pel títol com pel reforç anímic que suposaria. El tècnic ha lamentat la baixa per lesió de Dembélé, que no tornarà a jugar fins el febrer, i ha afirmat que comptaran amb jugadors del filial, en referència a Ansu Fati i Carles Pérez.\nTot i la importància del duel contra l’Atlètic de Madrid, una de les qüestions que ha sobrevolat la sala de premsa ha sigut l’estrena de la sèrie documental ‘Matchday’, que narra des d’un vessant personal els partits més transcedentals de la temporada passada. En el primer capítol, en un ambient distés en un sopar amb el propietari de Rakuten, Mikitani, Piqué li explica que, durant la gira de Nova York, van reunir-se fins a cinc cops amb Valverde per sortir de festa, el tècnic no els hi va donar permís, però els jugadors van sortir igual. “No he vist el documental ni la frase de Piqué, però sempre has fet cas al teu pare quan t’ha dit que no vagis de festa? Segura que mai ho has fet, no siguis un mentider”, ha despatxat el tècnic, bromejant, la qüestió del periodista.\nValverde també ha refusat explicar perquè, dijous, no van assitir ni ell ni els jugadors a l’estrena oficial del documental al teatre Liceu.


Sagalés estrena nous busos híbrids per a Mollet i Granollers — Amics del Bus Magazín\nSagalés estrena nous busos híbrids per a Mollet i Granollers\nRedacció, 08 desembre 2015 11 desembre 2015\nL’empresa Sagalés ha estrenat recentment tres nous autobusos amb tecnologia híbrida. Es tracta de busos MAN Lion’s City híbrids, vehicles cada cop més presents al territori català. Els nous autobusos s’han repartit entre els serveis urbans de Mollet del Vallès i Granollers.\nEl vehicle destinat a Mollet ha estat numerat com a 890, i porta una decoració específica per al servei. A més, es dóna la circumstància de que aquest és el primer autobús de 12 metres que prestarà servei urbà regular en aquesta població.\nEls altres dos busos han estat destinats a TransGran, la marca mitjançant la qual Sagalés opera el servei urbà de la conurbació de Granollers, i han rebut les calques 893 i 894. Circulen principalment a les línies L21 i L22, però també podrien circular a altres línies com la L1, la L3 o la L20.\nLion’s City és la gamma de vehicles de MAN que aquest 2015 ha estat guardonada amb el premi “Bus of the Year 2015“. Tota la gamma actual compleix l’estricta normativa Euro 6, i pot funcionar amb els sistemes dièsel, GNC i híbrid.\n5 thoughts on “Sagalés estrena nous busos híbrids per a Mollet i Granollers”\n16 maig 2016 a les 02:35\nNo se si estarà fent serveis, pero el 890 porta dies durmint a la base de Granollers.\n16 maig 2016 a les 15:27\nHo desconeixem si realitza servei a Mollet, pot ser que estigui en una revisió o hagi petat.\n16 maig 2016 a les 17:18\nFa un parell de setmanes el vaig veure a la 396, pel que sorpren que dormi a Granollers. Porta un vinil nou de BUS HIBRID. No se si per quedar-se a Granollers (per Mollet és massa cotxe) o estava per reforçar la Fira de l’Ascensió.\n16 maig 2016 a les 17:54\nA Mollet l´hibrid es quedava gran i li costava girar en alguns carrers. Ho desconec si feia l´especial de Fira de l´Ascensió.\nEsperem que torni a Mollet o per el contrari, Sagalés pugui trobarli un nou destí.\nVíctor Mollet ha dit:\n28 maig 2016 a les 11:00\nEl bus és definitivament per a Mollet, crec que va dormir a Granollers perquè el vidre de l’última porta es va trencar. A Mollet feia molta falta un bus gran per substituir el més petit que no podia amb tot el passatge en hora punta. Ara ja no li costa girar a cap lloc, el mateix va passar fa quatre anys amb els de 10m.


Vinculat al Fons Especial Dona, la biblioteca ha fet una selecció de contes i d'altres documents que tracten la igualtat de gènere i d'oportunitats a través de la literatura infantil, en contraposició a la literatura tradicional que sovint ha mostrat una visió del món que ha afavorit el sexisme. Els documents d'aquest centre d'interès estan dirigits al públic familiar (nens i nenes, pares i mares) i a qualsevol persona vinculada al món de l'educació o estigui interessada en el tema i els trobareu ubicats a l'àrea infantil.\nEls documents d'aquest centre d'interès es distingeixen per un picto que es troba al llom del llibre amb la imatge d'un nen i una nena agafats de la mà. Aquesta imatge és símbol del trencament dels estereotips mitjançant l'intercanvi de joguines tradicionalment destinades al seu sexe. Mitjançant el color del picto s'identifiquen les diferents temàtiques en què el centre d'interès està organitzat, i que seguidament expliquem amb detall:\nCanvi de rols (color verd): revisió d'estereotips i rols de gènere d'adults, especialment en la representació del model familiar\nDiversitat afectiva (color blau): mares lesbianes i lliure identitat sexual de les nenes\nRevisió d'estereotips (color rosa): revisió d'estereotips i rols de gènere entorn del món de nens i nenes\nDrets de les dones (color lavanda): reivindicació dels drets de les dones, denúncia de la violència de gènere i/o les seves condicions mitjançant la pressa de consciència dels protagonistes\nProtagonistes excepcionals (color lila): noies o dones protagonistes, actives i independents, lluny de models tradicionals "femenins": (submissió, bellesa, ingenuïtat, volubilitat, debilitat, etc.)\nDones excepcionals (color taronja): biografies i/o relats de noies i dones que han destacat per les seves fites en el moment que van viure\nLa imatge de la dona tradicional (color groc): paper tradicional de la dona, dedicada a la maternitat i la llar; en contraposició a l'home, que és qui té l'autoritat i l'autonomia econòmica i laboral\nTemas: Moviments socials drets humans feminisme ecologisme gais-lesbianes..., Desigualtat social\nEtiquetas: sexisme, nens, gènere


Fins o finalitats | Fundacio Familiar Catalana\nPer al compliment de les seves finalitats la fundació pot dur a terme, entre d’altres, les activitats següents:\nCrear centres d'ensenyament, especialment universitaris, independents i autònoms o adscrits a altres centres, públics o privats.\nMantenir relacions culturals i científiques amb centres d'educació superior de tot el món, i signar els acords adequats per col·laborar en programes d’interès mutu.\nEstablir i patrocinar programes pilot o experimentals en qualsevol àmbit, col·laborar amb centres acadèmics i altres institucions, tant públiques com privades, per a desenvolupar-los i implantar-los, mitjançant els convenis de col·laboració oportuns.\nCol·laborar amb altres entitats que tinguin els mateixos interessos.\nEditar i publicar textos de caràcter formatiu, docent, cultural, divulgatiu i de recerca.\nConcedir tota classe d'ajuts o préstecs que ajudin a introduir i aplicar els mètodes moderns de comunicació, ensenyament i recerca a tot tipus d'institucions docents, culturals i socials.\nConcedir tota classe de beques, subvencions, ajudes o préstecs a intel·lectuals, professionals i estudiants, per a la formació, millora i recerca. D'aquesta manera podran col·laborar en tota mena de projectes, seminaris, cursos i ensenyament de qualsevol grau o nivell, fins i tot no regulats, del país o de l'estranger, i es podran relacionar amb altres institucions educatives, formatives o docents, mitjançant cursos o intercanvis.\nPromoure conferències, simposis, estudis, cursos, taules rodones, congressos, trobades, jornades o actes d'aquest tipus especialment en els camps educatius i dels mitjans de comunicació actuals i futurs.\nCol·laborar i participar, directament o indirectament, de manera minoritària o majoritària, en entitats privades de caràcter no personalista i de responsabilitat limitada, la finalitat i objectius de les quals siguin anàlegs o coadjuvants a les finalitats i objectes de la Fundació i que compleixin en tot cas els requisits legals.


L'accident es va produir este mes de desembre\nRonda de la Magdalena, a on s'ha produït l'atropellament | Google Maps\nACTUALITZAT 03/01/2020 a les 08.45 hores. La xica detinguda fa unes setmanes en Castelló per l'atropellament mortal en la Ronda de la Magdalena ha quedat en llibertat provisional. La conductora té 30 anys, amb les inicials R.S.F. i de nacionalitat espanyola.\nSegons informa 'Mediterráneo', la implicada conduïa el cotxe de sa mare i, minuts abans del tràgic fet, circulava per la ciutat a gran velocitat, com és el cas del camí de la Plana, expliquen alguns testimonis. En un dels carrers de la capital de la Plana creuava un home de 43 anys d'origen paquistaní, que va morir en ser atropellat per la detinguda, que va pegar a fugir.\nLa xica, després de quedar en llibertat provisional, haurà d'acudir fins als jutjats de la ciutat cada 15 dies per a signar, segons ha ordenat la justícia com a mesura cautelar després de declarar davant del jutge.\nACTUALITZAT 19/12/2019 a les 07.25 hores. La Policia ja ha donat amb l'ama del cotxe que atropellà mortalment a un home, de 43 anys i nacionalitat pakistanesa, el passat dilluns en Castelló. Es tracta d'una dona, de més de 70 anys, que compartix pis amb cinc persones més.\nSegons informa 'Mediterráneo', algunes de les cinc persones que viuen amb l'ama del cotxe ja han sigut investigades abans per altres delictes, pel que la Policia els té fixats. Ara, resulta clau la declaració de l'ama del cotxe, que és qui pot aclarir qui conduïa el vehicle la nit de l'atropellament amb un final tràgic.\nLa Policia científica ja ha arreplegat pistes del vehicle, que va ser trobat aparcat en un bado, amb la lluna trencada i un gran bony en un dels costats este mateix dimarts, només un dia després del succés, gràcies, en part, al fet que estava aparcat en un bado. L'autor de l'atropellament mortal s'enfronta, com a mínim, a un delicte d'homicidi imprudent i un altre d'omissió d'auxili.\nA més, alguns testimonis han afirmat haver vist el vehicle implicat, un Peugeot 2016 de color gris, circular a una gran velocitat minuts abans de l'accident pel camí de la Plana, en direcció prohibida per alguns carrers i també saltant-se algun semàfor en roig.\nACTUALITZAT 18/12/2019 a les 07.07 hores. La Policia Local de Castelló ha localitzat al propietari del cotxe, que pegà a fugir després d'atropellar mortalment a un vianant la nit d'este passat dilluns en la ronda de la Magdalena. Tot i això, han pogut saber que esta persona viu amb cinc persones més, pel que ara hauran d'investigar qui de tots conduïa en eixe moment o si va deixar-li el cotxe a algú.\nSegons avança 'Mediterráneo', els agents de la Policia van trobar, a última hora de la vesprada de dimarts, el vehicle implicat amb la lluna mig trencada i un gran bony en un dels costats. Açò els va permetre conéixer qui n'és el propietari, encara que les càmeres que gravaren l'accident no permeten diferenciar molt bé qui conduïa.\nMor un vianant atropellat en Castelló\n17/12/2019 a les 10.12 hores. Un home, de 43 anys, ha mort este dilluns, després de ser atropellat per un cotxe en la ronda de la Magdalena de Castelló de la Plana, segons informa el Centre d'Informació i Coordinació d'Urgències (CICU) de la Generalitat.\nEls fets es van produir cap a les onze de la nit, quan el CICU va rebre l'avís. En eixe moment, es van mobilitzar cap al lloc dels fets una ambulància del Servici d'Ajuda Mèdica Urgent (SAMU) i una de Suport Vital Bàsic (SVB).\nL'equip mèdic del SAMU no ha pogut fer res per salvar la vida del vianant, de 43 anys, i només ha pogut confirmar la seua mort.


«No s’ha consolidat un marxisme català, però això és general en el context espanyol» - El Temps\nSi la incidència política del marxisme fou considerable i forma part indestriable de la història contemporània del país, una altra cosa és el desenvolupament teòric. Molt fluix en general. Per exemple, la traducció sencera al català d’El Capital, a cura de Jordi Moners, va ser molt tardana, dels anys vuitanta. Un projecte d’edició de les Obres de Marx i Engels (en castellà) encetat a Barcelona i dirigit per Manuel Sacristán quedà interromput. No s’ha consolidat una cosa així com un marxisme català, però això és un fenomen bastant general en el context espanyol. Ara bé, hi ha hagut figures importants. En destacaria sobretot Joaquim Maurin, Joan Comorera, Andreu Nin, Rafael Campalans, Emili G. Nadal. I més recentment sobretot, i amb molta més volada teòrica, Manuel Sacristán i Josep Fontana. Aquests darrers i un seguit de deixebles o seguidors sí que aconseguiren donar consistència al marxisme a casa nostra. Cal tindre també presents els coetanis, com ara Joaquim Sempere, Ernest Garcia, Paco Fernández Buey i altres. En l’època de la transició hi hagué una veritable inflació de marxismes de tots colors, però de cop i volta això quedà en no res. Una experiència que fa pensar...\nEn la política nostrada, el marxisme ha esdevingut més una arma llancívola contra els partits hereus d'aquest corrent que no pas una reivindicació ideològica, llevat de poques excepcions com la CUP o els sectors més ortodoxos d'Esquerra Unida, que se'l fan seu. Per què aquest distanciament?\nNo sé si és ben bé així... Em pense que avui, des de la dreta, l’atac contra els partits hereus en alguna mesura del marxisme va per altres camins. Sí, de tant en tant se’ls retreu de manera forçada simpaties amb Cuba o Veneçuela. Però l’acusació de simpaties marxistes als partits socialistes és a hores d’ara tan ridícula que no s’utilitza gaire. Més aviat, al País Valencià o a les Illes, se’ls acusa -també estúpidament- de simpaties catalanistes o de fer el joc al separatisme. I a Catalunya, a hores d’ara, no se’ls acusa de res, per raons òbvies... Amb Esquerra Unida, Iniciativa, els Comuns, la CUP o Podem -que no són ni de lluny el que era el Partit Comunista al seu temps-, igual: que si Cuba, que si Veneçuela... però tot és una mica absurd i poc eficaç, perquè estan en una altra ona. L’anticomunisme no ha mort amb el comunisme, però el sobreviu a males penes. La realitat actual és una altra.\nPerquè el Partit Comunista obeïa a unes condicions determinades, tenia un tipus d’organització, una cultura política i un programa que aspiraven a la coherència. Massa i tot, per cert. Totes aquestes forces -i altres de coloració nacionalista no esmentades- són magmàtiques i no s’acaben d’assentar. Però és que millor així, perquè també podran avançar millor amb el mètode de prova i error. Davant una realitat complexa i canviant, com acabe d’apuntar, no hi ha receptes tancades ni fórmules definitives. Ni disciplina de partit que valga. Per exemple, cal estar atents a les inflexions de Die Linke a Alemanya o al nou significat de l’anomenat populisme d’esquerres...\nSiga com siga, i amb les excepcions corresponents, els partits hereus del marxisme han eliminat gairebé en la seua totalitat el discurs anticapitalista i opten per un capitalisme amb intervenció estatal, per promocionar l'energia verda i per altres mesures que contraresten els efectes indesitjables de l'estricte lliure mercat. Es pot dir que gran part dels hereus de Marx han acabat assumint el sistema contra el qual sempre han lluitat?\nFins a quin punt la caiguda del Mur de Berlín va obrir la porta a les formes més salvatges de capitalisme? Abans, aquest sistema mirava de contrarestar la seducció soviètica combinant-se amb majors garanties socials per als treballadors a través de l'Estat de benestar. Des que no hi ha alternativa política -exceptuant països amb poc pes i constantment assetjats pels mitjans de comunicació-, sembla com si el capitalisme tinguera via lliure per estendre la seua pitjor versió.\nEl neoliberalisme salvatge de Reagan i Thatcher és anterior a la caiguda del Mur de Berlín. El capitalisme de lliure mercat sense restriccions ni regulacions -excepte la protecció dels drets de propietat i la llei i l’ordre- ha estat de sempre l’aspiració dels teòrics neoliberals de l’Escola de Viena com Friedrich von Hayek i Ludwig von Mises, o de Chicago com Milton Friedman. De la Mont Pelérin Society i per descomptat de grups econòmics poderosos que no accepten interferències i que voldrien estendre la lògica del benefici a tots els àmbits de la vida. L’esgotament del keynesianisme cap a final dels anys 70 donà credibilitat a aquesta tendència. I la implosió de la URSS va refermar-la encara més. A partir d’aleshores vingué una fase de capitalisme triomfant. Però el 2008 això s’acabà i ara estem en un nou temps: crisi de la globalització, desigualtat creixent, crisi de la política, populisme i auge de l’extrema dreta en alguns països. I alhora, autoritarisme i dirigisme a Rússia, capitalisme florent a la Xina, trasllat d’eixos econòmics cap al Pacífic, declivi d’Europa, el desconcert que provoca Trump...\nAra hi ha també el debat sobre la conveniència o no d'aplicar rendes garantides universals. Alguns sectors econòmicament liberals aproven això perquè aquesta renda substituesca l'Estat de benestar. És l'enèsima prova com el capitalisme s'adapta a totes les circumstàncies que el poden incomodar?\nMalgrat els greuges que ha generat, darrerament el capitalisme no s'ha vist greument amenaçat per cap alternativa. Per què?\nEl capitalisme o millor les relacions socials basades en la propietat privada dels mitjans de producció, cada vegada més concentrada en poques mans, ha passat èpoques de gran desprestigi a ulls de sectors socials molt nodrits. Els anys trenta fou un d’aquests períodes. També els anys setanta. En ambdós moments històrics sorgí una reacció furibunda, el primer amb el feixisme, el segon amb el neoliberalisme. No s’hi val a simplificar, perquè intervenen altres factors crucials, la geopolítica, el xoc entre Estats, les dinàmiques internes, els conflictes internacionals... Però d’alguna manera el rerefons fou això. A hores d’ara cal estar atents a variables globals, com el canvi climàtic, que susciten un panorama de gran complexitat, però que també podrien ser ocasió d’una reorientació de conjunt.


UE Sant Andreu 1 – CD Olímpic de Xàtiva 0 – UE Sant Andreu\nUE Sant Andreu 1 – CD Olímpic de Xàtiva 0\nL’equip ha acomiadat la temporada a casa amb una victòria per celebrar la permanència aconseguida poques hores abans amb les derrotes de Valencia B i Prat. Un gol d’Ander i un penal aturat per Morales porten el Sant Andreu a la millor ratxa de la temporada.\nTres victòries en quatre partits i 10 punts sumats dels darrers 12 possibles. D’aquesta manera arriben els homes de Martí Cifuentes al desenllaç de la lliga, en la dinàmica de resultats més positiva en vuit mesos. El Narcís Sala, que ha registrat la millor entrada d’aquesta temporada a la lliga (3.182 esp.), ha pogut agraïr als seus l’esforç fet per complir l’objectiu marcat.\nRebuts amb un gran tifo al Gol Nord on es podia llegir “Qüestió d’honor”, els quadribarrats han saltat a la gespa alliberats de pressió. La salvació estava consumada i només quedava gaudir davant d’un rival que tampoc s’hi jugava res més que la victòria. Tot i així l’Olímpic ha sortit decidit a fer un bon partit i de seguida ha inquietat la porteria d’un Morales molt encertat. En un partit molt obert, les arribades s’anaven succeïnt a banda i banda sense que el marcador es mogués. La més clara dels valencians ha arribat des del punt de penal a la mitja hora de joc, quan Morales ha vist les intencions d’Alex Vaquero i ha blocat llençant-se a la seva esquerra. La resposta andreuenca ha estat fulminant i Ander Vitoria ha aprofitat un mal control defensiu dins l’àrea per enviar la pilota a la xarxa. La primera meitat s’ha tancat amb una acció més a cada porteria, sense encert per cap dels dos conjunts.\nA la represa la intensitat ha decaigut i els dos equips han arribat menys a les àrees. Les més clares han arribat de les botes de Víctor, per part andreuenca, i de Samu pels visitants, amb una pilota que ha impactat al travesser. Amb la victòria i la permanència a la butxaca, els jugadors s’han acostat a l’afició per agraïr el suport rebut durant tota la temporada. El futbol de Segona B al Narcís Sala tornarà d’aquí gairebé quatre mesos.\nCD Olímpic de Xàtiva 0\nUE Sant Andreu: Morales, Xapi Arnau, Mozó, Azparren, Rubén, Ibon, Ton Alcover, Guzman, Gabri (Víctor 57′), Ander Vitoria (Matas 85′) i Aarón Bueno (Xavi Jiménez 72′).\nCD Olímpic de Xàtiva: Francis, Pablo Revert, Belda, Kike, Mendoza, Samu, Dani Gómez, Alex Vaquero, Pau Franch (Christian 32′), Mareña (Toni Vela 72′) i Jhon Edison (Pifarré 64′).\nGols: 1-0 Ander Vitoria (33′).\nÀrbitre: Melián Socorro, del col·legi de Las Palmas. Ha mostrat la groga als locals Aarón Bueno i Xapi Arnau i al visitant Bleda.\nPrimera victòria del Juvenil A (2-5)\nPremsa22 de setembre de 2019


BDBH - 16 OCTUBRE 2018 | Nova Ràdio Lloret\nBDBH – 16 OCTUBRE 2018\nAvui informem que Lloret de Mar se suma a una xarxa estatal de destinacions turístiques intel·ligents. Juntament amb més de 70 municipis d’arreu de l’Estat espanyol, ha participat de la constitució d’aquesta xarxa, el passat dijous a Madrid, que pretén ajudar els destins a posicionar-se com a ‘smart destination’.\nSegons fonts estatals, la finalitat de l’esmentada xarxa és facilitar el procés dels destins en el procés de conversió a destinacions intel·ligents a través d’assessorament, recerca de finançament i solucions tant tecnològiques com d’estratègia. Així mateix, la xarxa pretén fomentar la col·laboració i l’acció conjunta dels destins que la formen, com és el cas de Lloret. També es volen buscar sinergies i intercanviar experiències.\nEntrevista a Albert Robert, regidor de Noves Tecnologies, per explicar els detalls de pertànyer a la xarxa estatal de destinacions turístiques intel·ligents.\nEntrevista a Anna Fuentes, cap de Patrimoni Cultural, perquè una mica més de 3.800 visitants és el resultat de les Jornades Europees de Patrimoni, celebrades el passat cap de setmana. Lloret s’hi ha sumat obrint les portes i fent visites guiades gratuïtes a sis punts d’interès de la destinació.\nEntrevista a Meritxell Casacuberta, responsable de la jornada de donació de sang prevista per aquest divendres al teatre i al centre cívic del Rieral, es fa una crida als veïns perquè facin la seva aportació i ajudin, així, a millorar les reserves a hospitals i centres sanitaris, que estan en nivells molt baixos.\nEntrevista a Cristina Pané, presidenta de la secció local de l’associació Catalunya contra el Càncer, ja que el proper 19 d’octubre és el Dia Contra el Càncer de Mama. Per aquest motiu, aquest mateix divendres s’instal·len taules informatives a dos indrets de Lloret: a la plaça de l’Església i a la plaça París.\nEntrevista a Joana Blázquez, directora d’infermeria i processos assistencials de la Corporació de Salut del Maresme i la Selva, sobre que l’hospital comarcal de la Selva, a Blanes, hi ha canvis. L’Hospital del Dia es trasllada a la planta zero per incrementar el nombre de llits per a malalts aguts.


Experts critiquen posar la segona dosi de Pfizer als vacunats amb AstraZeneca - Regió7\nExperts critiquen posar la segona dosi de Pfizer als vacunats amb AstraZeneca\nLa consellera Vergés reitera que Salut és partidària de completar el cicle amb el vaccí d’Oxford\n20·05·21 | 06:25\nInjeccions preparades per administrar la vacuna de Pfizer | ARXIU/MIREIA ARSO\nLa Societat Espanyola de Farmàcia Clínica, Familiar i Comunitària (SEFAC) ha assenyalat que la decisió del Ministeri de Sanitat d’administrar una segona dosi de la vacuna de Pfizer en lloc d’AstraZeneca per immunitzar contra la covid-19 als pacients pendents de completar la seva pauta «reincideix en l’error de no recolzar-se en l’evidència científica disponible i no té el consens necessari».\nSEFAC, com ja va exposar el mes d’abril passat, com altres societats científiques, considera que «no existeixen raons ni evidències científiques que aconsellin demorar més la vacunació dels col·lectius afectats i molt menys fer-ho amb una vacuna diferent de la inicialment administrada, en aquest cas la vacuna d’AstraZeneca». Aquesta opinió també va tenir suport en el seu moment de l’Agència Europea del Medicament (EMA).\nTambé el professor de Farmacoepidemiologia de la Universitat d’Oxford Daniel Prieto-Alhambra ha considerat «un despropòsit» dir que barrejar una primera dosi de la vacuna d’AstraZeneca amb una segona de Pfizer basant-se en una mostra de 600 pacients. Prieto-Alhambra ha criticat l’estudi de l’Institut de Salut Carlos III, que conclou que els vacunats d’una primera dosi d’AstraZeneca en poden rebre una segona de Pfizer de manera eficaç i segura i que ha servit perquè el Govern espanyol opti per aquesta opció per als menors de 60. L’investigador apunta que l’estudi té 600 participants i veu «una bogeria» concloure que la segona dosis amb Pfizer és eficaç. Argumenta que l’estudi «no té potència per mirar ni eficàcia ni seguretat».\nPer la seva banda, a Catalunya la consellera de Salut, Alba Vergés, va avisar ahir que per als propers dies podrien quedar aturades prop de 90.000 cites per rebre la primera vacuna de Pfizer si es confirma la decisió de Sanitat de posar la segona dosi d’AstraZeneca amb aquest primer vaccí. En aquest sentit, Vergés va reiterar que Salut és partidària de tancar el cicle i posar la segona dosi amb la vacuna d’Oxford a les persones que encara no l’han rebuda perquè s’ha demostrat que «la seguretat hi és».\nAltres comunitats autònomes també han advocat per administrar AstraZeneca als vacunats de menys de 60 anys que ja en tenen una primera dosi, entre les quals Cantàbria i Castella-la Manxa.


«Has vist com l'ha passat Palau?» - Empordà\n«Has vist com l'ha passat Palau?»\n?L'Spar Citylift Girona es desfà del Bembibre per mantenir-se líder de Lliga Femenina-1 davant més de tres milers d'espectadors abans de rebre dijous el potent Fenerbahçe turc, primer classificat de l'Eurolliga ?L'equip del Bierzo, cuer de la Lliga, planta cara fins al final\nMarc Verdaguer 16.12.2019 | 06:30\n«Has vist com l'ha passat Palau?» girona\nLaia Palau penetra cap a dins la zona i, quan moltes jugadores haurien intentar acabar anotant elles mateixes, o estavellant-se contra les pivots rivals, la base barcelonina passa la pilota sense mirar María Araújo, que, encarant sola la cistella, fa pujar el 47-38 al marcador.\n- «Has vist com ha passat la pilota la Laia Palau?\n- «Sí, és increïble; com sabia que l'altra jugadora estaria allà?», respon, i tot seguit repregunta la filla al pare d'una de les nombroses famílies que aquesta temporada van cada vegada més dies a Fontajau.\nPartits com els d'ahir contra el Bembibre, cuer de Lliga Femenina, desposseïts de l'emoció, i també de bona part de la qualitat dels grans duels d'Eurolliga dels dijous, també deixen petits detalls com les assistències de Laia Palau als seus ja 40 anys. La passada a María Araújo del 47-38 va tancar una sèrie de tres assistències consecutives de la base barcelonina en un dels moments més compromesos del partit.\nDesprés d'una notable posada en escena (16-5 en 6 minuts), l'Uni no va saber acabar de trencar un partit que guanyava per 10 punts al descans (33-23) i de només un pocs minuts després quan Butina posava del 36-35 des del triple. Fontajau s'anava silenciant a poc a poc. Però amb Laia Palau a l'equip, els silencis duren menys. La base barcelonina va tenir clar que era el seu moment i els següents atacs gironins van acabar amb cistelles d'Elonu, Mendy i Araújo sempre després de les respectives assistències de Palau, només interrompudes per un triple de Quirante des de vuit metres.\nAmb el 47-38 en el marcador, i Laia Palau anant a descansar a la banqueta pensant en el partit de dijous contra el Fenerbahçe, semblava que el públic de Fontajau es podria dedicar a gaudir amb calma del final del partit amb una nova aparició de Sonja Vasic, que abans del descans havia fet els seus primers 8 punts amb la samarreta gironina, i amb el joc alegre de Rosó Buch i Helena Oma. Però quan ningú s'ho esperava, el Bembibre va tornar a ressuscitar.\nSense cap referència interior potent, els tirs de Llorente, la belga Nauwelaers o Quirante van servir per mantenir l'equip del Bierzo dins del partit fins a gairebé el final. Un bàsquet de la jove María Gascón va tornar a posar les visitants a només dos punts, però, amb Laia Palau a la banqueta, Surís no la va voler tornar a treure i va apostar que sense ella també es guanyaria. I així es va fer. Rosó Buch, Sykes i Mendy van mantenir la calma per buscar bons tirs (l'escorta de Mataró va fer un triple clau just després d'un de Nauwelaers) i, sobretot, van saber trobar Coulibaly dins la zona, on físicament el Bembibre només la podia aturar amb falta, per acabar guanyant per 14 punts (62-48).


Lleida registra 3 víctimes mortals i 32 nous positius de covid-9 - Teleponent\nInici Coronavirus Lleida registra 3 víctimes mortals i 32 nous positius de covid-9\nLleida registra 3 víctimes mortals i 32 nous positius de covid-9\nCatalunya registra 1.174 casos nous de covid-19 confirmats per PCR i 16 defuncions. El risc de rebrot continua estancat en un nivell alt\nLa regió sanitària de Lleida, hi ha acumulats 9.081 casos confirmats per PCR, 32 més que el dia anterior, segons Salut. Són 9.706 si es tenen en compte totes les proves. 279 persones han mort per coronavirus des de l’inici de la pandèmia (tres en les darreres hores).\nPel que fa al risc de rebrot a la RS de Lleida, després que la setmana passada baixés per primera vegada des de finals de juny de 300, ara se situa en 226,69 (232,17 en l’interval de set dies anterior). La velocitat de propagació és de 0,95, per sota d’1 des de fa dies. La taxa de confirmats per PCR del 12 al 18 d’agost és de 112,90 per 100.000 habitants. Hi ha 48 pacients ingressats, 16 a l’UCI.\nLa ciutat de Lleida ha registrat un total de 4.449 casos confirmats per PCR, 16 més que en el darrer balanç; 4.624 amb totes les proves. Hi han mort 147 persones. El risc de rebrot a la capital del Segrià segueix disminuint i se situa en 175,88.\nEl nivell és alt, però queda lluny dels valors superiors a 1.000 que a mitjan juliol va registrar la ciutat, que porta dos mesos en la zona vermella. La velocitat de propagació del virus baixa a 0,75.\nArticle anteriorBaixen les temperatures a tota la demarcació\nArticle següentRaimat instal·la 70 plaques solars en 18 habitatges per a autoconsum


Álvaro Nadal i el populisme elèctric\nEl sector elèctric necessita un revulsiu, però convé no passar-se de frenada\n06 de de febrer del 2018. Actualitzada 07 de de febrer del 2018 a les 16:02\nEl ministre d’Energia, Álvaro Nadal, ha treballat amb Mariano Rajoy durant prou anys com per estar convençut de saber interpretar correctament els seus desitjos. A més, és ambiciós i somia amb un ministeri de més rang. Teòricament liberal, va fer pinya amb Cristóbal Montoro enfront de Luis de Guindos al principi de la primera legislatura de Rajoy quan el dilema era apujar l’IRPF o l’IVA. Fins i tot hi ha qui li atribueix la paternitat de la idea, que al final es va imposar, que era més efectiu augmentar impostos directes que indirectes.\nNadal –i tampoc Rajoy– no passaria mai per un populista. Alt funcionari de l’Estat –tècnic comercial– és brillant, erudit i poliglot, però seria una temeritat considerar que entre els seus punts forts figura el de despertar passions entre les multituds o entre els votants. No obstant, el ministre d’Energia s’ha llançat a una mena de croada, enrevessada i molt tècnica, contra les «odiades elèctriques», que desperta més que un cert favor popular i que inquieta l’oposició, que fins i tot hi veu segones intencions.\nRajoy i els seus governs han sigut els més distants amb les grans empreses en dècades, potser des de l’època d’Adolfo Suárez, que tampoc es va entendre mai amb els senyors dels diners. Les elèctriques no són tan detestades com els bancs, però la mínima pujada del rebut de la llum, per petita que sigui –algunes són mínimes en termes absoluts– desperta animadversió. Per això, qualsevol moviment contra aquestes companyies sempre és acollit amb una alegria general.\nNadal vol canviar les regles del sector elèctric que, sens dubte, necessita una reforma com admeten les mateixes empreses. El ministre, no obstant, ha anunciat, pel seu compte, reajustaments en els preus regulats que cobren elèctriques i gasistes per transport i distribució d’energia. A penes són 160 milions d’euros sobre una suma de 9.000 milions. El conflicte sorgeix perquè Nadal planteja modificar les regles a mig partit i es preveuen tisorades més doloroses. Pot ser molt popular, però també posa en perill la seguretat jurídica i això, en un sector amb abundants inversions estrangeres, pot ser una cosa seriosa. Tenir com a enemic empreses amb beneficis importants pot ser rendible per a alguna carrera política. Si, a més, sobre algun dels líders del sector pesa la sospita d’haver recolzat inicialment Albert Rivera, molt millor.\nEl sector elèctric necessita un revulsiu, però convé no passar-se de frenada. El futur d’una energia a preus raonables també passa per inversions permanents que han de ser rendibles i amb menys costos ocults –subvencions a tercers– a la tarifa. El problema té solució, però potser no sigui tan populista com alguns voldrien. Mentrestant, l’erudit Nadal recorda aquella frase de Winston Churchill: «¿Vostè té enemics? Està bé. Això significa que ha defensat una idea en algun moment de la seva vida». Aplicable, és clar, a populistes i no populistes.\nÁlvaro Nadal Electricitat La pujada de la llum\nAltres articles de Jesús Rivasés\n'Cherchez la femme' i els temps de Rajoy\nEl 'llop' Di Caprio torna a Wall Street\nBancs Amundsen i bancs Scott


Som* presenta Clàssics, el nou festival per reivindicar els clàssics de tots els temps - som.cat\nSom* presenta Clàssics, el nou festival per reivindicar els clàssics de tots els temps\nMúsica, teatre, il·lustració, cinema, poesia i més arts reflexionen al voltant d'un concepte: La bellesa.\nAquest matí, Som* ha presentat Clàssics, el festival d’arts contemporànies i pensament a l’Aula 1 del CaixaForum que tindrà lloc en diferents espais emblemàtics de Barcelona del 18 d'octubre al 28 de novembre i que ha estat impulsat per La Casa dels Clàssics.\nEl Clàssics presenta 7 propostes d'artistes de diferents disciplines i 3 activitats exclusives, resultat d'un intens any de feina. Aquestes creacions neixen a partir de la conferència sobre la bellesa i els clàssics que l'escriptor Alessandro Baricco va fer la passada tardor a Barcelona, i a partir de la qual els artistes han estat treballant per tal d’articular un relat propi i genuí sobre què és, per a ells, la bellesa.\nLa intensió d’aquest festival és apropar els clàssics al públic general i reivindicar la vigència dels temes que es desprenen dels clàssics de la literatura. “La Casa dels Clàssics volem reivindicar la importància dels clàssics, fer activisme sobre els clàssics com si es tractés d’una espècie en perill d’extinció, volem que surtin del món lletraferit i que parlin a tothom; volem posar els clàssics al centre de la cultura perquè ens ajudin a pensar el present amb profunditat i ens inspirin de cara al futur”, ha apuntat Sira Abendoza, directora de La Casa dels Clàssics.\nOriol Soler, director general de Som*, ha assegurat que davant de tots aquests anys d’incerteses sobre el futur de la indústria cultural té tot el sentit del món impulsar projectes com aquest. “Volem un festival que vagi acumulant sentit i que acabi sent un festival de referencia a la nostra ciutat”, ha assegurat.\nEn aquesta primera edició del festival, trobem iniciatives tan singulars com el concert que Sílvia Pérez Cruz, acompanyada del ballarí Andrés Corchero, farà a la sala de la cúpula del MNAC, envoltada d’obres de la col·lecció del museu triades per ella mateixa. També comptarà amb la proposta de les germanes Clara i Ariadna Peya (Les Impuxibles) al CCCB, un espectacle que qüestiona els cànons de bellesa i com aquests s’imposen sobre el cos femení. “Nosaltres tractarem la bellesa a través del cos ja que creiem que es una eina molt política. Farem un poemari en viu que barrejarà música i moviment amb projeccions”, ha avançat Ariadna Peya.\nÀlex Rigola i Heartbreak Hotel presentaran una instal·lació teatral participativa, on l’espectador serà també actor d’una experiència única, i crearà la seva pròpia idea de bellesa. “Volem que les persones que passin tinguin una experiència al voltant de la bellesa, per tant, es donarà la possibilitat al públic de fotografiar-la a partir d’un cos”, ha afirmat Rigola.\nTambé reflexionaran sobre la bellesa Josep Pedrals i David Soler, que oferiran un espectacle que combina música i poesia inspirat en Gargantua i Pantagruel, a la Biblioteca de Catalunya. El músic Roger Mas i la poetessa Maria Cabrera es mouran entre el misticisme i la bellesa al Teatre Romea. La pintora Paula Bonet presentarà una nova col·lecció d’olis i gravats inspirada en Baudelaire a la Galeria dels Àngels; i el crític Àlex Gorina comissionarà un cicle de cinema sobre les pel·lícules més belles de la història, al CaixaForum.\nEl Clàssics comptarà també amb diverses activitats paral·leles, com els Passejos peripatètics sobre la Bellesa; el curs Història literària de la Bellesa, que s’impartirà a La Central, on s’explorarà la idea de la bellesa dels llibres clàssics en què els artistes s’han inspirat per al festival —des de Baudelaire a Llull—; o les activitats d’El Meu Clàssic, a la Biblioteca de Catalunya - amb la col·laboració de la Institució de les Lletres Catalanes - , on diferents autors reflexionaran a partir de textos clàssics que ells mateixos han triat, des de Rodoreda a La Ilíada.\n“Ens sentim còmodes de revisar els clàssics i posar-los a la vida contemporània amb la intenció no nomes de conèixer els clàssics, sinó que sigui una eina pel desenvolupament de la creativitat”, ha comentat Valentí Ferràs, director del CaixaForum, col·laborador del festival Clàssics.\nAmb aquest nou festival, La Casa dels Clàssics vol posar els clàssics al centre de les energies creatives d'avui; promovent el diàleg amb el passat per donar força i profunditat a la cultura contemporània; i impulsant relectures dels clàssics que ens emocionin i que ens ajudin a pensar sobre preocupacions essencials de la humanitat, com la bellesa. Com bé ha esmentat Miquel Cuaranta a la roda de premsa “qualsevol expressió cultural contemporània acaba bevent dels clàssics”.


Un centre multicultural per a la Model | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nBarcelona 18 SET 2017 - 08:17\tCEST\nPrimera exposició, al juliol, després del tancament de la presó Model. MASSIMILIANO MINOCRI\nL’Ajuntament de Barcelona no tindrà les claus de la presó Model, tancada al juny, fins l’any que ve. Però ja treballa en la definició de l’espai. Els equipaments que ocuparan el recinte es decidiran en un procés participatiu. Una altra qüestió és la museïtzació. El govern, sota el guiatge d’entitats, projecta un centre multicultural de memòria. Un espai que tingui una part que s’ocupi d’explicar l’edifici i la seva història; i altres d’obertes a entitats veïnals i memorialistes, estudiosos i tot tipus d’activitats de debat, artístiques o formatives. En cap cas vol un museu tancat amb una col·lecció permanent, sinó un espai on hi hagi activitat constant, que pugui acollir des d’una visita escolar o turística, fins a un cicle de cinema o un congrés.\nL’Ajuntament ja ha mantingut reunions amb la Plataforma Ciutadana Fem nostre l’espai de la Model, en les quals han participat responsables del districte i de les àrees d’Urbanisme i el comissionat de Memòria. La proposta és que el centre s’anomeni La Model Espai Memorial - Centre d’Interpretació dels Moviments Socials i la Repressió. L’ideal seria mantenir tota l’estrella perquè romangui el 100% de la petjada patrimonial. Però el criteri per decidir si s’enderroquen o mantenen galeries dependrà també de si és viable situar equipaments als braços.\nPer a l’espai memorial la idea és mantenir el panòptic, la quarta galeria (on van estar la majoria dels presos polítics i on hi ha les pintures d’Helios Gómez), una part del pati i els tallers. No és clar si serà possible mantenir els locutoris, a l’entrada del recinte.\nQuant al contingut, està pensat en quatre potes. La primera, l’espai que s’ocuparà d’explicar l’edifici, no amb una exposició permanent, sinó “amb una política permanent d’exposicions temporals” i amb explicacions als principals espais, ha traslladat l’Administració als responsables de les entitats. Un segon espai estarà dedicat a la investigació, l’estudi i el debat sobre la memòria. I els dos restants seran per a les entitats del barri i les memorialistes. En els dos casos, gestionats per les associacions.\nEl projecte, que encara no se sap quin pressupost tindrà, és ambiciós. Tal com està pensat requerirà uns fons que permetin sostenir-lo en el temps. La idea que no es basi en una exposició permanent és la clau, però la programació temporal i mantenir l’espai obert és molt més car. Un altre risc és el debat polític: el que passi entre la idea i el que acabi sent en funció de qui governi la ciutat en el futur. Una altra incògnita és si el Memorial Democràtic de la Generalitat hi tindrà algun paper.\nEl destí d’altres grans presons tancades ha estat molt variat. Hi ha presons mítiques, com Alcatraz, a San Francisco (Califòrnia, Estats Units), que rep milers de turistes; o el penal de l’illa de Robben, on va estar pres Nelson Mandela davant de Ciutat del Cap (Sud-àfrica), convertit en un icona de la lluita contra l’Apartheid. En altres casos, el destí ha estat ben diferent. Punta Carretas (Montevideo, Uruguai) va ser una presó que s’ha convertit en un centre comercial. A la mateixa ciutat, el penal de Miguelete és un centre d’art.\nBarcelona mantindrà la Model, però ha esborrat el rastre d’altres presons que va tenir, com la de les Corts, de dones.\nEl director de l’Observatori Europeu de Memòries, Jordi Guixé, considera que a la gran presó de Barcelona “hi hauria de tenir un gran pes la memòria patrimonial i cultural, i hi haurien de passar coses que defugin del relat permanent, parlar del que ens ha passat, de com són les presons avui…”. “Hauria de ser un espai transnacional dins d’un relat internacional, no es pot tancar en el relat local”, defensa i aposta per prendre nota d’altres museïtzacions. Guixé assenyala que sobre la Model “hi ha consens en el fet que va haver-hi presos de tot arreu, de tot tipus i fins i tot dones”. “Seria un error donar més protagonisme a uns o altres”, adverteix. Els que segueixen són exemples que Guixé esmenta com a referents de pràctiques que cal considerar, siguin més o menys encertades.\nVentotene (Itàlia). En aquesta illa va estar tancat durant la Segona Guerra Mundial Alberto Spinelli, l’autor del Manifest per una Europa Lliure i Unida. Guixé creu que l’espai traspassa la memòria italiana, per la qual cosa podria millorar “repensant el missatge a partir dels valors europeus sorgits de la lluita contra la barbàrie totalitària i vinculant-lo amb l’Europa d’avui”.\nTerror House, Budapest (Hongria). És, segons Guixé, “un exemple de com es pot dictar la memòria de dalt cap a baix”. L’expert la situa com a exemple de “com els nacionalismes utilitzen espais per crear una visió d’orgull patriòtic [explicant les dues ocupacions d’Hongria], ignorant la responsabilitat dels polítics dels seus estats”.\nAljube, Lisboa (Portugal). És un museu recent que ha aconseguit que aquesta presó i centre de detenció es converteixi en un arxiu de presos polítics de tot l’Estat, un museu i lloc de memòria amb una àmplia programació.\nMontluc, Lió (França). Guixé la cita com a exemple de memorial nacional francès que parla de la Segona Guerra Mundial, de deportats, de nens i dones entre els presos, resistents, nazis… En la seva opinió eludeix altres memòries “incòmodes per al relat nacional, com la guillotina”.\nEL-DE-Haus (Colònia). És un edifici que va ser la seu de la Gestapo a la ciutat i s’ha convertit en el Centre de Documentació sobre el Nacionalsocialisme. Guixé subratlla que a Alemanya s’ha dut a terme una de les polítiques de memòria més desenvolupades del món.\nEscuela Mecánica de la Armada (Buenos Aires). Va ser un dels centres clandestins més grans de detenció, tortura i extermini de la dictadura argentina. Des del 2004 es visita com a espai per a la memòria i la defensa dels drets humans. Hi ha un centre cultural, una escola d’art, teatre, arxiu...\nO Vello Cárcere (Lugo). Oberta el març pel nou govern municipal, “és frontissa entre la memòria i l’activitat cultural, i evita crear narratives tancades sobre el passat”. La reforma ha respectat les cel·les i inscripcions que van fer 6.000 presos a les parets d’aquesta presó franquista.\nFuerte San Cristóbal, mont Ezkaba (Pamplona). Aquí va haver-hi l’evasió més important d’Espanya: el 1938 en van fugir gairebé 800 presos republicans i 221 van morir a trets. És de l’Exèrcit i només es visita amb cita prèvia malgrat estar catalogat com a espai de memòria.


Chambres et Table d'Hôtes Les Trois Marquets Hucqueliers França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n10, rue de Belval , Bourthes, Hucqueliers, França, 62650 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Chambres et Table d'Hôtes Les Trois Marquets\nDissenyat tant per oci com per negoci, Chambres et Table d'Hôtes Les Trois Marquets està situat idealment a Bourthes; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Chambres et Table d'Hôtes Les Trois Marquets asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix instal.lacions de barbacoa, biblioteca, lloguer de bicicletes, cuina compartida per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, nevera, plat de dutxa, cafetera/tetera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent parc infantil, ping pong, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Bourthes, faci de Chambres et Table d'Hôtes Les Trois Marquets la vostra llar.


Com utilitzar endolls de Andorra a Jordània\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Andorra a Jordània en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Andorra a Jordània sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


L'home que va perdre la visió d'un ull l'1-O presenta una querella contra\nL'home que va perdre la visió d'un ull l'1-O presenta una querella contra tres agents de la Policia Nacional\nUn mes després dels fets segueix amb dolor i marejos mentre s'adapta a una nova vida\nper Guillem Bargalló dimarts, 14 de novembre 2017 - 13:08h | Actualitzat a 17/10/2018 11:07h\nRoger Español va rebre l'impacte d'una pilota de goma a l'ull dret durant la carrega policial del passat 1 d'octubre a l'escola Ramon Llull de Barcelona. Malauradament, tot i que el van traslladar ràpidament a l'hospital i li van fer una reconstrucció de l'ull, ha perdut la vista i mai més la podrà recuperar.\nPer això, més d'un mes després, ha presentat una querella contra tres agents del cos policial per un delicte de lesions que ha causat la inutilitat d'un òrgan principal. En concret, la querella va dirigida contra l'agent que el va disparar, que encara està pendent d'identificar, i els dos comandaments de l'operatiu.\nSegons ha pogut saber aquest mitjà, Español ha presentat l'escrit al jutjat d'instrucció número 7 de Barcelona, que va obrir una investigació per aclarir si l'actuació policial en 26 col·legis de Barcelona va ser «proporcionada». De fet, la setmana passada aquest mateix jutjat va rebre cinc querelles per part del Centre Irídia en representació de set persones que també denunciaven agressions durant les càrregues policials de l'1-O.\nEn el cas de Roger Español, la seva querella aporta vídeos del moment enregistrats per diverses persones i on es pot veure el moment en que l'agent de la Policia Nacional dispara i la pilota de goma impacta al seu ull.\nAquest dilluns, el Centre de Drets Humans Irídia ha publicat un vídeo on Español explica el seu cas i com li ha canviat la vida perdre la visió d'un ull. Explica que, tot i que ha passat un mes, encara depèn de la medicació per no tenir dolors ni marejos i que ara està vivint un procés d'«adaptació a nivell cognitiu». «Fer les feines de casa o afaitar-me és molt complicat», lamenta.\n«La veritat és que tinc una mica de pressa per acostumar-me, potser massa, i el que més greu em sap és que no sóc només jo el que passa per tot això. Hi ha molta gent que m'envolta, que han estat molt preocupats per mi, a sobre meu. I amb això estic intentant recuperar-me, adaptar-me a la nova situació i res, intentant tornar a viure de nou», assegura.


Crònica de Cerdanya: El Turisme Rural de Cerdanya manté un nivell d'ocupació similar al de l'estiu passat\nEl Turisme Rural de Cerdanya manté un nivell d'ocupació similar al de l'estiu passat\nLes xifres d’ocupació d’aquest estiu a les cases de Turisme Rural de Cerdanya s’ha mantingut a un nivell similar al de la temporada anterior. Segons Concatur, la Confederació Catalana d’Agroturisme i Turisme Rural, l’ocupació al conjunt de Catalunya ha caigut un 3%, però a Cerdanya s’ha mantingut amb xifres que ronden el 90 i el 95% d’ocupació. A la comarca, a més, el mes de juliol ha estat més bo del previst.\nEl que sí que ha notat el sector, és que les estades dels visitants cada cop són més curtes. D’altra banda, un fenomen que ja van detectar l’any passat i que aquest any s’ha repetit és que cada cop més, la gent reserva a última hora.\nPel que fa a la procedència de clients, el mes de juliol algunes cases de turisme rural de la comarca han notat una considerable afluència de visitants del Nord d’Espanya, especialment de Navarra i el País Basc. El mes d’agost, en canvi, el client ha estat més proper, bàsicament de Catalunya.\nPublicat per Crònica de Cerdanya a 17:35\nAnònim 16 de setembre de 2010 a les 19:52\nOHHHHH!!! quina gran noticia... potser millor que això fer de cambre a un burdel de carretera!\nturisme cerdanya 14 de febrer de 2012 a les 9:04\nDoncs són unes xifres molt bones! La Cerdanya cada cop enamora a més visitants que acaben quedant-se per gaudir de la seva bellesa.


Activitat de síntesi | Projecte Eines\nEn l’activitat de síntesi, l’alumnat ha de posar en moviment tot allò que ha anat aprenent al llarg de la unitat didàctica. Es tracta, en la majoria dels casos, d’una activitat d’expressió oral, escrita o audiovisual centrada en el gènere discursiu que ha actuat com a eix de la unitat. Ens trobem en un moment central del procés d’aprenentatge i de desenvolupament de la competència comunicativa, la recontextualització, sense el qual les teories actuals remarquen que és molt difícil que es produeixi un aprenentatge significatiu. Per tot això, les propostes de síntesi:\na) Suposen un repte comunicatiu per a l’alumnat, de manera que no solen ser activitats evidents o senzilles sinó que demanen una atenció, una dedicació i un repàs de tot el que s’ha après.\nb) Parteixen d’una instrucció complexa, en la qual no només es dóna l’enunciat genèric sinó que es proposen condicions obligatòries de realització vinculades amb les eines lingüístiques treballades en l’apartat anterior. Aquestes indicacions conviden el professorat a matisar o concretar aquelles característiques que consideri més encertades per al seu context.\nc) Proposen una sèrie d’activitats prèvies amb l’objectiu de preparar o planificar l’activitat d’expressió. Tot i que entenem que el camí cap a l’escriptura pot ser molt personal i individual, molts alumnes agraeixen aquestes guies i orientacions. Cada professor haurà de valorar quines són més útils en el seu context.\nd) Unes pistes per a la millora, la reescriptura o la densificació dels textos. Si entenem l’escriptura com a procés, hem de formular activitats i deixar un espai a classe perquè els alumnes es familiaritzin i donin importància a aquest recorregut. S’han d’acostumar a tornar a escriure com a única forma d’entendre l’escriptura.\nEn aquest sentit, en el llibre trobarem activitats de diferents tipus:\n1. Abans de lliurar-ho, pautes de reescriptura o idees de millora en les quals es fomenta aquesta millora contínua del text. És molt important tenir en compte que aquestes activitats no cal fer-les sempre després d’una primera correcció del professorat. Som conscients que corregir suposa una feina ingent del professor de llengua i que, per tant, l’ha d’amortitzar al màxim. En els grups on hi hagi una certa autonomia, pot aprofitar totes aquestes pautes per fer reescriure el text abans de revisar ell mateix, remarcant el paper de l’aprenent en la reescriptura. D’altra banda, sembla més adequat dur a terme aquestes activitats a classe per donar la possibilitat a l’aprenent de consultar a l’expert allò que li sembli més oportú.\n2. Criteris i rúbriques d’avaluació destinades a un paper múltiple: guia de l’alumnat abans, durant i després de la producció; pauta fer fomentar l’autoavaluació i la coavaluació, i una eina per a orientar l’avaluació del producte per part del professorat. Com en el cas anterior, aquestes eines d’avaluació posen l’accent en l’avaluació formativa de l’alumnat i cerquen, per damunt de tot, que sàpiga com serà avaluada la seva producció i que s’apropiï els criteris. El professorat en podrà fer l’ús que consideri més oportú: uns cops, com a simple guia dels criteris, d’altres, com a base de l’avaluació formativa i sumativa.\nPer acabar aquest apartat, volem remarcar la importància de deixar un temps de reflexió a classe després de la correcció de les activitats de síntesi per part del professorat, per compartir la intencionalitat de les marques que s’hagin utilitzat. La forma lògica d’acabar aquest procés és una última versió de l’alumne o de l’alumna on demostri si ha entès el que se li indicava\nTal com desenvoluparem en l’apartat d’avaluació, entenem que aquesta activitat de síntesi ha de tenir un pes significatiu en l’avaluació de la unitat didàctica.


Solucionem l’alfabetització | FÒRUM.ad\n← El PS pregunta a Govern per les polítiques d’habitatge i pel canvi d’oferta televisiva a Andorra Telecom\nDissenyar una oficina a casa →\n20/09/17 7:42 Roser Rodríguez Viu la Vida Leave a reply\n8 de setembre de cada any, a tot el món sota el tema Alfabetització. Serà una oportunitat de recordar una simple veritat: l’alfabetització canvia la vida i pot arribar fins i tot a salvar-la, com afirma en un missatge la directora general de la UNESCO, Irina Bokova.\nQuina és la seva definició de la paraula “alfabet”? pregunto Jo. Una persona de saber llegir i escriure i la vostra contestació pot ser ¿Segur? I us torno a preguntar Esteu totalment segur? sí segur, segueixen vostès, però dubtant una mica.\nLa paraula “alfabetització” s’utilitza, en sentit ampli, per fer referència a les habilitats lingüístiques i cognitives necessàries per a l’ingrés al món dels coneixements, de la ciència, l’art i els llenguatges simbòlics i matemàtics, que la humanitat ha produït a llarg de la seva història. Diverses definicions sobre l’alfabetització coincideixen que estar alfabetitzat avui és disposar d’un continu d’habilitats de lectura i escriptura, càlcul i numeració aplicats a un context social que les requereixi, com la salut i la justícia, el treball i l’educació. També coincideixen que, independentment del context social que les demani, aquestes habilitats s’aconsegueixen després de dotze anys d’escolaritat.\nDes de la teoria i la pràctica de l’alfabetització és analfabeta pura la persona que no pot llegir i escriure els textos necessaris per exercir-se en els àmbits abans esmentats. No obstant això, en aquests contextos, l’ortografia, la incomprensió o la comprensió fragmentària de l’escrit i la incapacitat de gestionar la pròpia escriptura, que són alguns dels descriptors de l’analfabetisme funcional, equivalen igualment al fracàs del projecte alfabetitzador de l’escola, fracàs escolar i marginació social. L’alfabetització inicial posa les bases per a l’apropiació del sistema de la llengua escrita i les habilitats de lectura i escriptura en el primer cicle de l’escolaritat obligatòria. L’alfabetització avançada consolida els coneixements adquirits i, en instal·lar estratègies autogestionàries respecte de lectures i escriptures diverses, extenses i complexes, preveu l’analfabetisme per desús. Al nostre país conviuen comunitats amb llengües, cultures i tradicions diferents. En aquest sentit, partim del plantejament que fa la UNESCO al Desafiament Mundial de l’Alfabetització, el qual ha estat definit en un sentit molt restringit com l’habilitat per llegir i escriure. No obstant això, el concepte d’alfabetització ha evolucionat com a resultat de canvis en els patrons de comunicació i les exigències laborals.\nL’alfabetització no és només una pràctica social sinó també una eina de transformació social, entenent aquesta com un procés formatiu que, a més de generar aprenentatge, individual i comunitari amb enfocament de ciutadania, convivència i democràcia cap a la participació en el desenvolupament local, regional i global amb noves i millors bases pel que fa a coneixement i la seva apropiació per al desenvolupament humà.\nLa societat actual es troba immersa en grans canvis a tots els nivells: econòmic, polític, social, laboral, cultural i educatiu. Es viu una lluita per estar millor preparats, i emergeix una nova forma de comprendre, assimilar, captar i entendre els nous coneixements. En aquesta ocasió, la informació aflora com l’element clau de la societat, indispensable per a la creació i distribució del coneixement.\nLa informació s’ha convertit en un dels recursos més importants a nivell planetari per al desenvolupament i sosteniment de la humanitat. És important que les persones sàpiguen reconèixer que la informació és necessària per resoldre els problemes de la vida; de la mateixa manera, és indispensable que sàpiguen localitzar, avaluar, seleccionar i aplicar la informació adequada i pertinent. Saber treballar amb la informació i utilitzar les tecnologies són elements importants d’evolució cap a una societat de la informació, i la seva importància es pot veure justificada, entre altres raons, per l’alta desigualtat que hi ha entre les persones i en cada país en aquest sentit.\nLa humanitat no pot abandonar els seus esforços per garantir l’alfabetització tradicional que encara requereix atenció prioritària a causa dels alts nivells d’analfabetisme existents en gairebé totes les parts del món i es realitzen altres esforços per enfrontar, en l’anomenada societat de la informació, nous tipus de analfabetismes que originen el desenvolupament de les tecnologies per a l’accés, consum i distribució de la informació, i com a resultat de la multiplicitat de recursos nous d’informació que es generen diàriament.\nGràcies a l’alfabetització, cada ésser humà es fa més home i dona en si mateix i mateixa i respecte dels altres, i també per als altres; gràcies a ella pot arribar a desenvolupar totalment a nivell cultural i material, i aprendre a posseir aquesta riquesa fonamental, desenvolupar-la i disposar sempre d’ella per al seu bé i el de la comunitat.


Reactivació econòmica: Imatges de la reunió del Pacte per la Reactivació que aborda el Pla d’Inversions Estratègiques de les Illes Balears 2030\n1 octubre 2021Presidència\nReactivació econòmica: Imatges de la reunió del Pacte per la Reactivació que aborda el Pla d’Inversions Estratègiques de les Illes Balears 2030 NNota Informativa\nLa presidenta de les Illes Balears, Francina Armengol, presideix avui la reunió del Pacte per la Reactivació de les Illes Balears que aborda el Pla d’Inversions Estratègiques de les Illes Balears 2030, a Can Balaguer.\nPer part del Govern participen també el vicepresident i conseller de Transició Energètica i Sectors Productius, Juan Pedro Yllanes; el conseller de Medi Ambient i Territori, Miquel Mir, i el conseller de Fons Europeus, Universitat i Cultura, Miquel Company. A més, hi asisteixen les conselleres de Presidència, Funció Pública i Igualtat, Mercedes Garrido, i d'Hisenda i Relacions Exteriors, Rosario Sánchez.\nEn representació dels agents socials hi són presents la presidenta de la CAEB, Carmen Planas; el president de PIMEB, Jordi Mora, i els secretaris generals de CCOO a les Illes Balears, José Luis García, i d’UGT a Balears, Lorenzo Navarro.\nA la reunió hi intervenen també la presidenta del Consell de Mallorca, Catalina Cladera; la presidenta del Consell de Menorca, Susana Mora, i el conseller de Presidència del Consell Insular d’Eivissa, Vicenç Roig. També hi són presents el batle de Palma, José Hila, i el president de la FELIB, Antoni Salas.\nAixí mateix, hi participen representants del PSIB-PSOE, Unides-Podem, Més per Mallorca, Ciudadanos i El PI.\nEn acabar la reunió, es farà la presentació del Pla d’Inversions Estratègiques de les Illes Balears 2030, al pati de Can Balaguer.


La Petita Llibreria: Entrevista Ramón Solsona\nEntrevista Ramón Solsona\nAra és el torn de les opinions i visions dels habitants de Cardós que van viure les obres hidroelèctriques.\nA Allò que va passar a Cardós trobem un marc històric teixit amb rigor i respecte per la historia i uns personatges diversos i particulars que ens conviden a ficar-nos a la trama d’un salt.\nTenim la sort de poder donar-li veu a l’autor i ens ve molt de gust poder saber més coses tant d’ell con de la seva novel·la.\nQuan va sentir que el món de les lletres l’estava esperant? Mai. És una motivació interior, una necessitat d’expressar-se literàriament.\nPer vostè la paraula “escriptor” es refereix més a una professió o a una vocació? Les dues coses. No estan pas renyides.\nQuina és la qualitat que més aprecia en un escriptor? La qualitat literària. Pots semblar una obvietat, però no sempre es compleix.\nImagini que pogués fer un viatge en el temps i l’espai i\norganitzar un àpat amb un grapat d’escriptors. Quins serien? Com seria l’àpat? Què els preguntaria? M’interessen especialment els autors del segle XIX que van impulsar la novel·la realista a tot Europa. També els catalans, però aleshores anàvem una mica endarrerits.\nQuin consell li donaria a un jove escriptor que comença? Que llegeixi. I que estripi molt, que no s’enamori de la seva pròpia creació.\nVostè és un gran defensor de la nostra llengua i de la seva importància per poder escriure i expressar-se adaptant-se al moment de la narració. Creu que la literatura en català va per bon camí? Sí. La consideració social de la llengua i la seva fortalesa. No. Però la producció literària en català té un bon nivell actualment.\nQuè el va motivar a escriure sobre aquest període històric en concret? Que unes obres gegantines siguin avui pràcticament desconegudes.\nCom va ser el procés de documentació sobre les obres hidroelèctriques de Cardós? Hi ha passat alguns dies? Llarg, laboriós, però era necessari per fer versemblants les històries.\nQuè sent com autor quan tenint la seva novel·la a les mans llegeix: “... té l’èpica dels personatges humils i la grandesa literària d’un clàssic”? És agradable llegir-ho, però això ho escriuen terceres persones. Jo em “limito” a escriure la novel·la.\nCreu que l’obra hidrològica seria comparable a la construcció faraònica? per descomptat, mantenint les distancies en el temps però no en l’esforç humà. Tant com faraònica, no, però sí gegantina.\nEn aquest llibre torna a ser la veu dels que ja no poden explicar la historia. Creu que la memòria és el passat que vol seguir esdevenint present? No deixa de ser una novel·la històrica, encara que se situï fa només cinquanta anys.\nLa dictadura és narrada des de diversos punts de vista. Per vostè quin creu que és el gran punt negatiu i si hi ha, quin el positiu? Una dictadura no té cap aspecte positiu. Cap, ni un. Es destructiva i contrària a la llibertat per naturalesa.\nEls anys seixanta són llum o ombra? Totes les èpoques tenen llums i ombres.\nPer vostè quin és l’objecte més representatiu dels anys seixanta? El bikini? Els nous ritmes? Sí, el twist i els Beatles. I la tele. I el turisme.\nQuina creu que seria la banda sonora de “Allò que va passar a Cardós”? Té una música pròpia, la que escoltaven i la que cantaven els treballadors andalusos, sobretot.\nTé algun personatge preferit en aquesta obra tan coral? Quin seria el motiu? Tots els personatge són fills meus. Els bons i els dolents, els bonics i els lletjos, els simpàtics i els antipàtics.\nA l’actualitat hi ha molts escriptors mediàtics o d’altres que ni tan sols són ells els qui escriuen els seus llibres. Creu que els escriptors de veritat com vostè, aquells que en lloc de sang tenen tinta, s’han de justificar massa sobre la feina que fan? Jo no distingeixo ni justifico ni m’adsric enlloc. No jutjo els altres. Prou feina tinc a escriure tan bé com sé.\nCreu que ser escriptor avui en dia és més fàcil doncs gràcies a les xarxes socials hi ha més interacció amb els lectors? No ho he experimentat.\nVostè valora més les critiques professionals o les del seu públic lector? Valoro les anàlisis en profunditat, tant si es diuen crítiques com no.\nCom s’imagina la Diada de Sant Jordi d’enguany? Sabem que falta molt, però apostem per la seva novel·la i la seva gran qualitat narrativa. No hi penso gens, en Sant Jordi. Ara em preocupa més centrar-me en la propera novel·la.\nSi li prohibissin escriure... a què es dedicaria? A escriure d’amagat.\nQuin va ser el seu primer llibre, el més antic que recorda? Tilín-tilín primera parte, que era el llibre de lectoescriptura amb què ens ensenyaven a llegir i a escriure al parvulari. Un llibre pedagògicament molt bo, per cert.\nMoltíssimes gràcies pel seu temps i li desitgem l’èxit que es mereix amb aquesta grandíssima obra.


50 anys de la prova del taló a Catalunya. Com funciona? - Teleponent\nLa Paeria crearà un grup de treball per reconèixer el ‘garrotín’…\nDetenen un ciclista per Lleida amb més d’1,6 quilos de marihuana…\nL’Audiència de Lleida ordena reobrir el cas contra tres policies espanyols…\nL’alcalde de Lleida demana disculpes per ser en un restaurant més…\nMulten un restaurant de Lleida on estava sopant l’alcalde més tard…\nInici Salut 50 anys de la prova del taló a Catalunya. Com funciona?\n50 anys de la prova del taló a Catalunya. Com funciona?\nEl cribratge neonatal identifica malalties poc freqüents que poden ser mortals o comprometre molt la qualitat de vida\nAquest any 2019 es compleixen 50 anys del primer cribratge neonatal fet a Catalunya. Des que l’Institut de Bioquímica Clínica de Barcelona ho fes per primera vegada al 1969, tots els nadons que neixen a Catalunya se sotmeten a una punxada al taló per detectar precoçment determinades malalties poc freqüents que poden comprometre molt seriosament la seva qualitat de vida.\nDes de llavors, i fins l’any passat, el Cribratge Neonatal a Catalunya s’ha fet en un total de 2.788.179 nadons. D’aquests, s’han detectat fins a 1.955 casos de malalties endocrino-metabòliques, tractades en unitats especialitzades per a millorar notablement la qualitat de vida d’aquestes persones al llarg de la seva vida. En aquest sentit, la prova del taló permet detectar precoçment determinades malalties poc freqüents, que poden estar presents en el nadó des del naixement encara que no en tingui símptomes.\nEl programa de detecció precoç neonatal de Catalunya s’ha anat ampliant amb el pas dels anys i actualment inclou fins a 24 malalties minoritàries i integrades en més de 7.000 condicions clíniques que tenen una baixa incidència en la població.\nEl cribratge va arrencar, en els seus primers anys, podent detectar la fenilcetonúria -una malaltia genètica hereditària-, i va ampliar-se als anys 80 amb l’hipotiroïdisme congènit –el tractament precoç del qual evita discapacitats greus-, i, l’any 2000, amb la fibrosi quística -que provoca alteracions digestives i respiratòries-.\nAl 2013 es va incloure la detecció d’un grup de 19 malalties metabòliques i al 2015 la malaltia de cèl·lules falciformes; finalment, al 2017, el sistema sanitari públic català va esdevenir el primer d’Europa en poder detectar la immunodeficiència combinada greu, una malaltia genètica del sistema immunitari que cada any podria afectar a Catalunya entre 1 i 4 nadons, els coneguts com a ‘nens bombolla’.\nEn els darrers 10 anys, des del 2009, la majoria de malalties detectades han estat l’hipotiroïdisme congènit (369 casos), i la fenilcetonúria (126); de fet, aquestes dues malalties concentren el 70% de tots els casos detectats des de 1969.\nCom funciona la prova?\nLa prova del taló habitualment es duu a terme al centre maternal on neix cada nadó. El moment idoni per a la presa de la mostra és 48 hores després del naixement de l’infant.\nLa prova consisteix en una punxada superficial en un dels talons del nadó per extreure’n unes gotes de sang i deixar que impregnin un paper absorbent homologat per ambdues cares. El paper s’envia a un laboratori especialitzat per a l’anàlisi de la sang. Juntament amb la recollida de la sang impregnada en paper es recullen les dades de la família i el nadó en una fitxa que, posteriorment, s’utilitzaran per enviar els resultats obtinguts.\nLa majoria dels nadons no tenen cap malaltia de les incloses en el Programa i, en aquests casos, s’envia al domicili de les mares i els pares una carta comunicant el resultat normal de la prova del taló. En canvi, si la prova de detecció esdevé positiva, el laboratori de Cribratge Neonatal comunica el cas a la unitat de referencia diagnòstica (URD) que trucarà als pares per visitar al nadó i descartar o confirmar el diagnòstic.\nEn el cas de que el diagnòstic es confirmi, la URD informa els pares sobre tots els aspectes de la malaltia del nadó, i s’inicia el tractament el més aviat possible. També se’ls dona consell genètic i se’ls cita de nou per fer el seguiment de l’infant i comprovar la idoneïtat del tractament.\nDesprés del cribratge, les mostres de sang s’emmagatzemen durant uns anys en el laboratori central del cribratge neonatal de Catalunya, per si poguessin ser d’utilitat per a la realització de noves anàlisis, en benefici del mateix infant. Cal recordar que actualment, excepte la Immunodeficiència combinada greu i la malaltia de cèl·lules falciformes, la resta de les malalties genètiques incloses en el Programa de Cribratge Neonatal no tenen cura però un tractament precoç permet controlar-ne i disminuir-ne el risc de danys greus que l’evolució de la malaltia produiria sobre els nadons afectats.\nArticle anteriorJoan Queralt sobre el CAAC: “S’ha parlat de maltractament i de malnutrició. Això no és cert”\nArticle següentComencen els treballs de sanejament del camí d’accés al santuari d’Arboló\nEls partits sobiranistes demanaran al Congrés que derogui les injúries a la Corona\nEl risc de rebrot baixa a Lleida de 350 a 197 en una setmana\nInstal·len una rampa d’evacuació per a animals al canal de Térmens\nteleponent - 13 maig, 2021 0\nDetingut un veí de la Seu d’Urgell per robar en una caseta de l’ONCE\nSalut anuncia quan vacunarà la franja 40-49 i els menors de 40


Sant Màrius, 13 – 08022 BARCELONA (España)\nRegistre Mercantil de Barcelona, Tom 32157, Foli 17, Fulla B208770, Inscripció 12\nLa informació proporcionada en aquest lloc web ha estat acuradament revisada i actualitzada fidelment, servint únicament com a propòsit d’informació general. Wireless & Network Cybersecurity, S.A. no garanteix que la informació continguda en tot moment estigui actualitzada, sigui correcta o completa i no accepta cap responsabilitat pels danys que puguin emanar directament o indirectament de l’ús d’aquest lloc web o de la descàrrega d’arxius o dades continguts en aquest lloc web. El lloc web de Wireless & Network Cybersecurity, S.A. conté enllaços a altres llocs web; Wireless & Network Cybersecurity, S.A. no ofereix cap certesa del seu acompliment i no accepta cap responsabilitat per qualsevol contingut il·legal d’aquests llocs o altres infraccions de la llei. En cas de discrepància entre la informació continguda en el lloc web i el contingut en paper, es considerarà vàlid aquest últim. Wireless & Network Cybersecurity, S.A. es reserva el dret a modificar els continguts de la pàgina web sense previ avís.\nA Wireless & Network Cybersecurity, S.A. tractem la informació que ens facilita per tal d’oferir el servei sol·licitat o enviar-li la informació requerida. Les dades proporcionades es conservaran mentre no ens demani el cessament de l’activitat. Les dades no es cediran a tercers excepte en els casos en què hi hagi una obligació legal. Vostè té dret a obtenir informació sobre si a Wireless & Network Cybersecurity, S.A. estem tractant les seves dades personals, pel que pot exercir els seus drets d’accés, rectificació, supressió i portabilitat de dades i oposició i limitació al seu tractament davant Wireless & Network Cybersecurity, S.A., C/ Sant Màrius, 13, 08022 Barcelona o a l’adreça de correu electrònic info@norma-wnc.com, adjuntant còpia del seu DNI o document equivalent. Així mateix, i especialment si considera que no ha obtingut satisfacció plena en l’exercici dels seus drets, podrà presentar una reclamació davant l’autoritat nacional de control dirigint-se a aquests efectes a l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, C/ Jorge Juan, 6, 28001 Madrid.\nAixí mateix, a través del nostre formulari de contacte, sol·licitem la seva autorització per respondre consultes, enviar-li publicitat relacionada amb els nostres productes i serveis per qualsevol mitjà (postal, correu electrònic o telèfon) i convidar-lo a esdeveniments organitzats per l’empresa.\nIdentitat: Wireless & Network Cybersecurity, S.A. – NIF: A62112487\nDirecció postal: C/ Sant Màrius, 13, 08022 Barcelona (España)\nCorreu electrònic: info@norma-wnc.com\nUna cookie és un petit arxiu que s’emmagatzema a l’ordinador del usuari i permet que Wireless & Network Cybersecurity, S.A. el reconegui. Les cookies ens ajuden a millorar la qualitat del nostre lloc web, permetent-nos identificar les pàgines que els nostres usuaris troben útils i quines no.\nLes cookies són essencials per al funcionament d’Internet, aportant nombrosos avantatges en la prestació de serveis interactius, simplificant la navegació i usabilitat del nostre lloc web. Recordeu que les galetes no perjudicaran al seu ordinador i, al seu torn, les que estiguin habilitades ens ajudaran a identificar i resoldre possibles errors.\nTot seguit, indiquem les principals cookies emprades al nostre lloc web:\nCookies estrictament necessàries, és a dir, aquelles que proporcionen una correcta navegació, o aquelles galetes que permeten executar serveis sol·licitats per l’usuari de la pàgina web, o galetes que asseguren que el contingut de la pàgina web es carregui de manera eficient.\nLes cookies analítiques amb finalitats de manteniment periòdic i amb l’objectiu de donar el millor servei possible a l’usuari. Els llocs web solen utilitzar cookies analítiques per recopilar dades d’activitat estadística.\nPropòsit / Més informació\nGoogle Analytics _ga Emprada per a distingir usuaris 2 anys\nLanguage cookie _icl_current_language Usada per emmagatzemar el idioma del usuari 2 anys\nGARANTIES ADDICIONALS I GESTIÓ DE COOKIES:\nCom a garantia addicional a l’anterior, el registre de les cookies es troba sota l’acceptació de l’usuari al instal·lar o actualitzar el navegador emprat; a més, aquesta acceptació es pot cancel·lar en qualsevol moment mitjançant les opcions de configuració de contingut i privacitat. La majoria dels navegadors permeten canviar a un “mode privat” on les cookies sempre s’esborren després de sortir de la pàgina web. Depenent de cada navegador, aquest mode pot tenir diferents noms.\nLlegiu atentament la secció d’ajuda del seu navegador per saber més sobre l’activació del “mode privat”. Pot seguir visitant el nostre lloc web amb el seu navegador en “mode privat”, encara que la navegació pel nostre lloc web pot no ser òptima i algunes utilitats podrien no funcionar.\nWireless & Network Cybersecurity, S.A. executa i gestiona el lloc web a Espanya d’acord amb la legislació espanyola vigent.


GT Prevenció i Intervenció en Psicologia de l’Esport (Girona)\nGT Prevenció i Intervenció en Psicologia de l’Esport (Girona)Secció de Psicologia de l’Esport\nPromoure l’interès i difondre el treball de la psicologia en l’àmbit de l’activitat física i l’esport.\nPotenciar la recerca i activitats formatives, jornades i tallers pràctics que vagin dirigits a tècnics, entrenadors, esportistes, i altres agents implicats que intervenen en les diferents etapes esportives.\nOrganitzar trobades (2/any) per compartir coneixements i intercanviar experiències amb la resta de grups interessats en la psicologia de l’esport.\nAmb la visió de poder organitzar un congrés sobre psicologia de l’activitat física i l’esport\nAprofundir en el treball psicològic que es realitza en totes les etapes esportives dels joves: esport base, tecnificació i alt rendiment.\nTreballar en les variables psicològiques que sovint marquen la diferència entre esportistes, i que tenen a veure amb la prevenció i recuperació de lesions, i la prevenció del dopatge.\nPotenciar la recerca i activitats formatives, jornades i tallers pràctics que ens puguin ajudar a entendre millor i difondre aquest treball.\nFomentar l’esport com eina d’inclusió social.\nTreballar en la línia d’elaboració d’un programa que incideixi en la formació esportiva, la igualtat, els hàbits saludables i la inclusió de les persones.\nFomentar l’esport entre la (dis)capacitat.\nPotenciar la recerca i activitats formatives, jornades i tallers pràctics que ens ajudin a visualitzar i difondre els beneficis de l’activitat física en persones amb (dis)capacitat.\nEVA COLLELL PIJOAN Coordinador/a


Preinscripcions i matrícula CFGM SMX | Institut Can Margarit\nLa formació professional dual és una modalitat de l’FP en què l’estudiant també esdevé aprenent, de manera que combina la formació en el centre educatiu amb l’activitat en una empresa. Durant l’estada formativa l’alumne porta a terme tasques acordades entre l’empresa i el centre educatiu.\nhttp://educacio.gencat.cat/ca/tramits/tramits-temes/9420-FP-grau-mitja?category=74447ed8-a82c-11e3-a972-000c29052e2c&moda=1 (disponible quan comenci el termini).\nEl codi del nostre centre és 08064003\nExisteixen dues possibilitats,\nFer la sol·licitud electrònica:\n2. Fer la sol·licitud en suport informàtic,\nUn cop enviada la sol·licitud de preinscripció rebràs un resguard per correu electrònic. No cal que presentis físicament la preinscripció al centre. Recorda: Només es pot presentar una sol·licitud de preinscripció per alumne o alumna.\nUn cop enviades les dades es pot obtenir el comprovant de presentació de la sol·licitud; en aquest resguard hi consta si encara falta alguna documentació que cal presentar (s’aconsella guardar-ne una còpia).\nUn cop enviada la sol·licitud sigui electrònica o en suport informàtic, i durant el termini de presentació de sol·licituds, es podran modificar les dades relatives als criteris de prioritat al·legats, així com dels ensenyaments i centres sol·licitats, si és necessari. En aquest cas les dades vàlides seran les de la darrera modificació. Un cop modificades les dades i enviades, caldrà imprimir el resguard.\nDifusió de l’oferta: 7 de maig\nPeríode de presentació de sol·licituds (electrònica o suport informàtica): De l’11 al 17 de maig\nPublicació de les llistes de sol·licituds amb puntuació provisional: 8 de juny. Informa si cal presentar documentació per no haver-se pogut creuar dades (període de reclamació)\nTermini per presentar reclamacions: del 9 al 15 de juny.\nPublicació de les llistes amb la puntuació definitiva: 18 de juny.\nPublicació llistes ordenades: 23 de juny.\nPublicació de les llistes d’alumnat admès: 9 de juliol\nPeríode de matriculació ordinària : de l’12 al 16 de juliol\nPublicació amb places vacants 2a fase d’admissió: 1 de setembre\nAmpliació de sol·licituds 2a fase d’admissió de participants en la preinscripció al mig sense plaça : de l’1 al 3 de setembre\nPublicació de les llistes d’alumnat admès: 6 de setembre\nPeríode de matrícula 2a fase: del 7 al 10 setembre\nNo s’ha de presentar cap paper al centre durant la preinscripció. Cal escanejar o fotografiar tots els documents demanats per ambdues cares i tenir-los disponibles en el dispositiu que utilitzareu per emplenar el formulari de preinscripció, ja sigui un ordinador, una tauleta o un telèfon intel·ligent, per tal de poder-los adjuntar.\nCal presentar :\nEl Número d’afiliació a la Seguretat Social (NUSS) (si el tenen)\nLa documentació que acredita el compliment dels requisits d’accés.\nOriginal i fotocòpia del DNI, NIE o passaport. Si es tracta d’estrangers comunitaris, document d’identitat del país d’origen. Si l’alumne és menor original i fotocòpia del llibre de família i Original i fotocòpia del DNI de la persona sol·licitant (pare, mare o tutor/a o guardador/a de fet).\nCertificat número identificador de l’alumne/a del Registre d’alumnes\nPer 2n. curs: Últim butlletí de notes de 1r curs.\nMés informació: Web del Departament d’Educació : https://preinscripcio.gencat.cat/ca/estudis/fp-grau-mitja/inici/\nLa falsedat o el frau en les dades al·legades o en la documentació aportada comporta la invalidació dels drets de prioritat i fins i tot, si escau, la pèrdua de la plaça assignada; si és el cas, el Departament d’Educació comunica a l’autoritat competent el fet perquè s’adoptin les mesures oportunes en relació amb la responsabilitat que correspongui.


Per què Cotarelo s'esborra de JxCat\nBarcelona. Divendres, 29 de març de 2019. 13:34\nActualitzat Divendres, 29 de març de 2019. 14:01\nEl politòleg Ramon Cotarelo ha assegurat que ja no vol formar part de la llista de JxCat a Girona. En un fil a Twitter el politòleg ha explicat els motius pels quals "s'esborra" de Junts per Catalunya.\nCotarelo indica que fa uns dies va acceptar tancar la llista independentista per Girona perquè l'hi havia demanat "el secretari general de la Crida en nom de Puigdemont". Tot i això, el politòleg s'ha quedat perplex després de veure la llista oficial, que va sortir publicada ahir al BOE, ja que apareix com a primer suplent.\nCotarelo apunta que el que li ha molestat és que no "li han preguntat res" i no pas el fet de "ser elegit o no". "Queda clar que cap dels dos llocs té possibilitats", afegeix.\nPer què em esborro de la llista de JXC.\nFa uns dies vaig acceptar anar l'últim en aquesta llista perquè m'ho va demanar el secretari general de la Crida en nom de Puigdemont. Ells ho van proposar i jo vaig acceptar encantat.\nArribats a aquest punt el suplent de JxCat no pot evitar de preguntar-se: "Si no són capaços de mantenir la paraula davant els de la seva pròpia llista, què faran amb la que donen als electors?". Si més no, Cotarelo ha subratllat que tot i el cop "continuarà votant independentista i la llista del president".\nSi no són capaços de mantenir-la davant els de la seva pròpia llista, què faran amb les que donen als electors?\nPer descomptat, seguiré votant independentista i la llista del president malgrat la llista mateixa, perquè és el meu president i vull la independència.\nFinalment Ramon Cotarelo matisa que el partit li ha dit que es tracta d'un error i que "ho arreglaran". Fins que no arribi aquest moment Cotarelo no es considera part de la llista independentista.\nllaços grocs Cotarelo: "Sí, es pot. I Torra ho ha fet: desobeir" El Nacional\nLlaços grocs Què vindrà ara, segons Ramón Cotarelo El Nacional