Notícies - El Pot Petit omple de colors el Teatre-Auditori en la festa del seu 10è aniversari\nEl Pot Petit omple de colors el Teatre-Auditori en la festa del seu 10è aniversari\nEls més menuts han gaudit del bo i millor del repertori del grup, que ha exhaurit entrades en els dos passes a l'equipament santcugatenc\nel 24/nov/19 Clara Bardají Cultura PDF\nPetits i grans han mogut l'esquelet aquest diumenge per celebrar amb El Pot Petit els seus 10 anys fent música. Amb entrades exhaurides a les dues sessions que s'han fet al Teatre-Auditori, una al matí i l'altra a la tarda, la Jana, el Pau i la Melmelada band han portat a Sant Cugat un concert que recull el bo i millor del seu repertori. 'Els pirates', 'El pirata despistat' i 'El lleó vergonyós' són només algunes de les cançons que el grup infantil ha cantat en aquesta festa d'aniversari. L'espectacle, pensat especialment per als més menuts de la casa, ha combinat música, dansa i, fins i tot, els artistes han interactuat amb el públic.\nAl final del concert, els nens i nenes han tingut l'oportunitat de conèixer la Jana i el Pau, els cantants d'El Pot Petit, i endur-se de record una fotografia i un disc o un llibre signat per ells.\nGairebé 2.000 persones han passat aquest diumenge pel Teatre-Auditori, o bé al concert de dos quarts d'una del matí o bé al de les sis de la tarda, i han pogut celebrar els 10 anys d'El Pot Petit cantant i ballant junts les seves cançons.\nEn Gael és un dels guanyadors del concurs de Cugat Mèdia / Foto: Cugat Mèdia\nCugat Mèdia també ha celebrat el 10è aniversari del grup infantil amb un sorteig de dues entrades i un lot dels tres primers CD's d'El Pot Petit. L'Emma i en Gael han sigut els guanyadors del concurs i han tingut l'oportunitat de rebre el premi de la mà dels cantants, la Jana i el Pau.\nEl Pot Petit al Teatre-Auditori / Foto: Cugat Mèdia


Les empreses Velamen i Vintset ajuden a la Residència Pare Vilaseca en la lluita contra el COVID-19 | CSSI - Consorci Sociosanitari d'Igualada\nLes empreses Velamen i Vintset ajuden a la Residència Pare Vilaseca en la lluita contra el COVID-19\nGràcies a la col·laboració i l’experiència de l’empresa tèxtil Velamen i d’un dels seus tallers col·laboradors, Vintset, d’Igualada, la Residència Pare Vilaseca pot comptar amb bates quirúrgiques rentables i reutilitzables per protegir els seus treballadors mentre duri la lluita contra el coronavirus COVID-19. Aquesta ajuda ha arribat en un moment clau ja que s’han esgotat les bates quirúrgiques d’un sol ús que tenia el centre, i que amb la situació actual són molt difícils d’aconseguir ja que se’n gasten moltes.\nLa pandèmia COVID-19 és una situació sense precedents que ha plantejat un nou escenari i nous reptes per a Velamen i els seus tallers col·laboradors. El primer dels quals ha estat la voluntat de col·laborar d’una forma o altra en la crisi sanitària que pateix el nostre país. L’empresa ha reorientat la seva activitat cap a la fabricació de productes sanitaris, el que ha representat una ajuda inestimable per a nombrosos hospitals i residències. Així, ha ajudat a resoldre un dels problemes del món sanitari, que és la dificultat de disposar de tots els equips de protecció individual (EPIs) necessaris per evitar el contagi de COVID-19.\n← La manca de tests és la principal preocupació per al Consorci Sociosanitari d’Igualada\nCarta oberta dels professionals del Consorci Sociosanitari d’Igualada →


Moncofa aprova la posada en marxa de la dessalinitzadora - À Punt\nMoncofa aprova la posada en marxa de la dessalinitzadora\nEl consistori ha arribat a un acord amb Acuamed segons el qual només haurà de pagar pel consum d'aigua actual.\n20 de març 2019 - 21:15\nMoncofa ha aprovat aquest dimecres en el plenari la posada en marxa de la dessalinitzadora d'aigua a través d'un acord entre el consistori i l'empresa Acuamed. La mesura ha tirat endavant amb 10 vots a favor (5 dels populars, 2 dels socialistes i 3 dels no adscrits) i 3 en contra (2 de Compromís i el de Ciutadans).\nMoncofa i Xilxes han arribat a un acord amb Acuamed segons el qual només hauran de pagar pel consum d'aigua actual. Així mateix, han aconseguit una moratòria de cinc anys per a amortitzar el cost de la infraestructura, de 55 milions d'euros.\nAra Xilxes i Moncofa esperen que altres poblacions contigües es connecten a aquesta gran dessalinitzadora planificada per a abastir a més de 30.000 persones.\nD'aquesta manera, el consistori evitarà tornar les ajudes de la Unió Europea de 16 milions d'euros destinades a la construcció de la infraestructura.\nDe les cinc instal·lacions construïdes en territori valencià dins del Pla d'Aigua dissenyat pel govern de Rodríguez Zapatero, només la de Torrevella està en marxa. La resta té fins al 31 març per a arribar a un acord amb Acuamed.


TREBALL SOCIAL: 02/2009\nAcció Social i la Creu Roja implanten un localitzador de persones malaltes d’Alzheimer\nEl Departament d’Acció Social i Ciutadania i la Creu Roja implantaran aquest any conjuntament un servei de localització de persones que pateixen malalties degeneratives cognitives com ara l’Alzheimer. Així ho recull el conveni que aquest matí han firmat la consellera Carme Capdevila, el president de la Creu Roja a Catalunya, Josep Marquès, i la presidenta de la Federació d’Associacions de Familiars d’Alzheimer de Catalunya, Immaculada Fernández.\nEl Sistema Intel·ligent de Monitorització d’Alertes Personals (SIMAP) és un servei posat en marxa per la Creu Roja que consta d’un dispositiu mòbil amb un receptor GPS i un mòdem GSM. El malalt porta l’aparell a sobre i, per tant, se’l pot tenir localitzat de manera permanent i detectar les situacions potencialment perilloses en què es pugui trobar.\nAquest servei també permet que la família o el cuidador pugui veure sempre que sigui necessari els moviments de la persona malalta a través de diverses tecnologies. Entre aquestes hi ha el Centre de Coordinació de la Creu Roja a Catalunya, el servei d’atenció a través del web —d’accés personal i restringit—, el servei d’atenció SMS a través del telèfon mòbil, o el servei d’MMS per a telèfons multimèdia on s’indica la ubicació del malalt en un mapa.\nEl localitzador s’experimentarà inicialment amb 535 usuaris que se seleccionaran a través de la xarxa de serveis socials bàsics i de les entitats i associacions de familiars d’Alzheimer. Actualment, a Catalunya hi ha unes 75.000 persones majors de 70 anys amb demència, 51.000 de les quals pateixen símptomes definitoris de l’Alzheimer.\nEl pressupost que es destinarà aquest any per implantar el localitzador és de 312.244 euros, dels quals el Departament d’Acció Social i Ciutadania n'aportarà 90.000. Aquests diners serviran per pagar la meitat de les quotes d’alta i mensuals de les persones beneficiàries, abaratint així l’accés al servei. El Departament també sufragarà els costos del material que es faci servir per difondre el projecte.\nLa Creu Roja, de la seva banda, aportarà 222.244 euros procedents de la subvenció del 0,52% de l’Impost de la Renda destinada a fins d’interès social. L’entitat s’encarregarà d’adquirir els equips de telefonia mòbil i els GPS. També coordinarà i gestionarà el projecte.\nEl Departament d’Acció Social i Ciutadania promou més d’una trentena de taules locals a Catalunya per prevenir la mutilació genital femenina\nLa consellera Carme Capdevila ha inaugurat avui una nova mesa de treball a Premià de Mar\nEl Departament d’Acció Social i Ciutadania ha impulsat en el darrer any més d’una trentena de taules locals arreu de Catalunya, en col·laboració amb ajuntaments i consells comarcals, amb l’objectiu de prevenir les mutilacions genitals femenines (MGF). Són el resultat de les recomanacions de la segona edició del “Protocol d’actuacions per prevenir la mutilació genital femenina” que la consellera Carme Capdevila va presentar ara fa un any. Una de les principals propostes d’actuació que marca aquest Protocol és el treball en xarxa i tranversal entre els diversos agents implicats. En aquest sentit, des de mitjans de 2008 s’han posat en funcionament 21 meses locals en diversos punts del territori, especialment a les comarques gironines i al Maresme on hi ha una presència més notable de menors en possible situació de risc, ja que pertanyen a famílies procedents de països on es practica l’extirpació dels genitals femenins. Al llarg d’aquest 2009 caldrà afegir deu taules més que es concretaran properament.\nAquestes reunions permeten un treball coordinat entre els professionals dels serveis públics que estan en contacte directe amb la població que podria ser practicant. Es vol facilitar així la prevenció i la detecció precoç de possibles situacions de risc. S’estableix també un protocol d’actuacions a escala local, que inclou el seguiment de casos concrets i les mesures a emprendre des del primer moment en què hi hagi alguna sospita. Les actuacions se centren en l’acció comunitària per detectar grups de risc i d’influència. En tot cas, val a dir que aquest treball en xarxa passa molt especialment per la col·laboració i la implicació de les associacions que treballen per la prevenció i, sobretot, de les persones de la pròpia comunitat com a agents actius que afavoreixen les dinàmiques de sensibilització entre les famílies.\nEls agents que formen part d’aquestes taules transversals són:\ntreballadors/treballadores socials d’atenció primària\ntècnics/tècniques de polítiques migratòries\ntècnics/tècniques de polítiques per a dones\ndirectors/directores de centres educatius\nmetges/metgesses i responsables de Centres d’Atenció Primària\nrepresentants dels Mossos d’Esquadra\nrepresentants de la Policia Local\nrepresentants d’Equips d’Atenció a la Infància i a l’Adolescència\nActualment, les 23 taules de treball que s’han concretat a través d’ajuntaments o consells comarcals són:\nPineda - Calella (Alt Maresme)\nProperament està previst que es constitueixin a:\nPrimera sessió a Premià de Mar\nCoincidint amb el Dia Mundial contra les MGF que se celebra cada 6 de febrer, la consellera d’Acció Social i Ciutadania, Carme Capdevila, ha inaugurat aquest matí la taula de treball de Premià de Mar acompanyada per l’alcalde Miquel Buch i la regidora de Serveis Socials, Mercè Gisbert. Capdevila s’ha felicitat per la constitució d’aquesta mesa i ha animat als professionals de diversos àmbits que en formen part a treballar conjuntament. En concret, Premià compta amb un percentatge de població de nacionalitat estrangera inferior a la mitja catalana que supera el 15 % i dos dels col·lectius més nombrosos són el gambià i el senegalès, ambdós amb probabilitat de ser practicants.\nPel que fa al conjunt de Catalunya, segons dades provisionals de la Secretaria per a la Immigració a 1 de juliol de 2008 no oficials, hi ha 14.497 dones empadronades als ajuntaments procedents de països on es practica la MGF. D’aquestes, 5.223 són menors de 20 anys. A Catalunya hi ha moltes famílies que van arribar com a practicants i defensores de la tradició i que avui l’han abandonada, però també és una realitat que hi ha famílies que, per diferents raons, encara la defensen i que si no es posen els mitjans oportuns, si no es fan les tasques de sensibilització pertinents i es prenen mesures, les possibles víctimes poden quedar desemparades. Es tracta d’una pràctica mil·lenària prèvia al naixement i expansió de les grans religions, que depèn més de les ètnies practicants que no pas del país del que provenen les famílies.\nAmb iniciatives com el Protocol i sessions com les de Premià també es promou l’actuació de les dones africanes com a principals protagonistes en el procés d’eradicació de les mutilacions genitals femenines, perquè són elles les principals afectades. En aquest sentit, el treball desenvolupat pel Govern juntament amb la nova legislació està introduint elements de reflexió a les pròpies comunitats i està fent canviar la seva percepció.\nLa MGF és el nom genèric que es dóna a les pràctiques consistents en l’extirpació total o parcial dels genitals externs femenins o d’altres agressions als òrgans genitals. Es dóna en el si de comunitats que ho justifiquen per diverses creences errònies: per tradició, per controlar la sexualitat, per funcions reproductives, per higiene, per estètica o per motius religiosos. És habitual a diversos països de l’Àfrica i del Pròxim Orient (veure mapa).\nEl 20 de juny de 2001 el Parlament de Catalunya va aprovar una resolució sobre l’adopció de mesures contra la pràctica de les MGF. Aleshores es va constituir un grup interdepartamental que va desembocar en l’edició del primer Protocol el juny de 2002. La segona edició, de desembre de 2007, recull l’experiència dels primers cinc anys de la comissió de seguiment integrada pels departaments d’Acció Social i Ciutadania, Educació, Salut i Interior. A més a més, s’adapta a la legislació que ha anat endurint i perseguint cada vegada més aquesta pràctica execrable, com la modificació del Codi Penal, de la Llei Orgànica del Poder Judicial i la Llei contra la violència masclista.\nMapa. En groc, zones on la MGF consisteix en suprimir tots o parts dels òrgans genitals i en suturar l’obertura vaginal [JPG - 149 KB]\nPublicat per Moisès Rial Medina a 8:40 p. m. Cap comentari:\nEl CIRE i la Creu Roja faran el seguiment de reclusos que entren al mercat laboral\nEl projecte té per objectiu fomentar la reinserció amb un acompanyament dirigit a consolidar el manteniment del lloc de treball\nLa Creu Roja i el Centre d’Iniciatives per a la Reinserció (CIRE) fomentaran la reinserció sociolaboral de reclusos mitjançant un conveni de col·laboració, signat avui entre el gerent del CIRE, Adolf Cabruja, i el president de Creu Roja a Catalunya, Josep Marquès. El Centre d’Iniciatives per a la Reinserció (CIRE) és l’empresa pública del Departament de Justícia dedicada a la reinserció de persones privades de llibertat, mitjançant la formació professional ocupacional i el treball productiu.\nEl conveni té com a objectiu la realització conjunta d’accions per tal de millorar l’ocupació, inserció i posterior manteniment del lloc de treball de les persones privades de llibertat.\nEn concret, el projecte, que rebrà per nom APROP, va dirigit a promoure el manteniment en el mercat de treball ordinari de persones sota mesures penitenciàries i es desenvoluparà en el marc del Pla de Treball per a Col·lectius Vulnerables de Creu Roja, cofinançat pel Fons Social Europeu.\nEls reclusos que hagin aconseguit una feina a través de la Borsa de Treball del CIRE, i que participin en el projecte, rebran un seguiment tutelat per part de Creu Roja. L’entitat farà un acompanyament dels presos que hagin aconseguit una feina per tal d’ajudar-los en el manteniment del seu lloc de treball. En especial, es farà un seguiment dels primers mesos de contractació, els més crítics alhora de consolidar un treball, però també amb posterioritat.\nA més, Creu Roja es compromet a oferir beques i ajudes per als interns que requereixin d’un suport complementari per a desenvolupar el seu itinerari d’inserció sociolaboral.\nEl projecte es desenvoluparà a la província de Barcelona durant tot aquest any i tindrà continuïtat el 2010. L’acte de signatura del conveni ha comptat també amb l’assistència del secretari de Serveis Penitenciaris, Rehabilitació i Justícia Juvenil, Albert Batlle.\nLa Borsa de Treball del CIRE és el pont entre el món penitenciari i el món empresarial i va dirigida als interns dels centres penitenciaris i educatius catalans que estan en semillibertat.\nPublicat per Moisès Rial Medina a 4:54 p. m. Cap comentari:\nAcció Social i la Creu Roja implanten un localitza...\nEl Departament d’Acció Social i Ciutadania promou ...\nEl CIRE i la Creu Roja faran el seguiment de reclu...


Paramount Vantage, Netflix, Vudu i FandangoNow\nculpa, repressió, trauma psíquic, passar comptes amb el passat, deliri i homicidi\nPremi Ignotus a la Millor Producció Audiovisual (2005)\nTrevor Reznik és un treballador en una fàbrica, que pateix un insomni sever el qual el torna cada vegada més demacrat. El seu aspecte inquietant i el seu comportament estrany fa que se separi dels seus col·legues. Finalment, es tornen contra ell després d'estar implicat en un accident que provocarà la pèrdua del braç esquerre del seu col·lega Miller Trevor, distret per un col·lega anomenat Ivan, responsable de l'accident. Ningú no coneix Ivan i no hi ha cap pista d'ell com a empleat. Trevor només sembla trobar la pau als braços de Stevie, una prostituta que desenvolupa una autèntica afecció per a ell, o en companyia de Maria, una criada a l'aeroport on passa totes les seves nits blanques: afirma no haver dormit des de fa un any.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=El_maquinista&oldid=26166130»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 gen 2021 a les 17:41.


El Centre de Normalització Lingüística de Reus commemora els aniversaris de Manuel de Pedrolo i Ovidi Montllor\n– 13 novembre 2015Categories: Notícies, Països Catalans L’any 2015, i dins el programa de Llengua, cultura i cohesió, el Consorci per a la Normalització Lingüística organitza activitats per commemorar l’aniversari de les morts de Ramon Muntaner, Guillem d’Efak, Manuel de Pedrolo i Ovidi Montllor.\nAquesta tardor, i per homenatjar la figura del polifacètic escriptor Manuel de Pedrolo, el Centre de Normalització Lingüística (CNL) de Reus Miquel Ventura proposa a l’alumnat la lectura de la seva novel·la negra Joc brut. A més, el convida a participar en la trobada de clubs de lectura que sobre aquest llibre ha preparat la Biblioteca Xavier Amorós per al dia 20 de novembre i a Mai no és de nit, composició poeticomusical basada en poemes de Manuel de Pedrolo a càrrec de Jaume Calatayud i Vicente Monera que es podrà veure el 10 de desembre també a la Biblioteca. Prèviament havia fet difusió de l’estrena i projecció del film Segon origen, la pel·lícula basada en el Mecanoscrit del segon origen.\nQuant a Ovidi Montllor, i gràcies a un acord amb el Consorci del teatre Bartrina, els alumnes de català poden gaudir d’un 20% de descompte i les parelles lingüístiques d’un 2×1 en els espectacles Faré vacances! Una visita a Ovidi Montllor que Feliu Ventura presenta el 27 de novembre i anteriorment a Gràcies, Ovidi! un concert d’homenatge amb Arturo Gaya, Paco Prieto i Kike Pellicer que es va poder veure el 18 d’octubre.\nA Falset també es podrà veure l’espectacle Gràcies, Ovidi! el 28 de novembre, i hi haurà altres activitats com una exposició sobre l’artista al Castell del Vi de Falset durant tot el mes. El 14 de novembre hi haurà un recital poètic, Tastets d’Ovidi, a càrrec de Marta Llorens al Casal Carrasclet i una sessió del discjòquei SDK, Ovidi en cançons i versions. Finalment, el 20 de novembre Josep Vicent Frechina farà la xerrada Parlem de l’Ovidi, amb tast de vi inclòs.\nAbans de l’estiu el CNL ja va començar a treballar aquest autor i l’alumnat va trobar a les aules fotografies, poemes i cançons d’Ovidi Montllor per anar-les descobrint poc a poc.\nAl juny, un espectacle protagonitzat per l’alumnat que portava per títol De Muntaner a Montllor: un fil de llengua que ens uneix va ser l’eix de l’acte de cloenda dels cursos de Reus. Les actuacions de l’alumnat van permetre descobrir l’obra de les quatre figures de la literatura i la música catalanes de qui enguany se celebra l’aniversari.


La piscina de la Mola obre dissabte i la del Complex d’Encamp tanca dues setmanes - Altaveu el diari digital d'Andorra\nLa piscina de la Mola obre dissabte i la del Complex d’Encamp tanca dues setmanes\nLa zona aquàtica del centre esportiu romandrà sense funcionar fins al 10 de juliol per fer l’aturada tècnica i els seus usuaris podran a anar als de Sant Julià, Escaldes o Canillo\n23/06/2022 (13:50 CET)\nPiscina del Poliesportiu d'Encamp. ARXIU\nLa piscina descoberta de la Mola iniciarà la temporada d’estiu dissabte. La instal·lació romandrà oberta fins al 4 de setembre. La posada en marxa coincideix amb l’aturada tècnica de la zona aquàtica del Complex Esportiu i Sociocultural d’Encamp. Aquesta s’allargarà fins al 10 de juliol.\nEn concret, la parada afectarà les dues piscines interiors, la gran i la lúdica, així com els solàriums. Durant aquests dies, els usuaris podran anar a altres piscines comunals: Canillo, Escaldes i Sant Julià. Per fer-ho caldrà fer reserva prèvia i mostrar un document acreditatiu.\nA banda d’altres centres comunals, els usuaris del Complex també podran emprar la piscina descoberta de la Mola, que obre, justament, dissabte. Ho farà durant el cap de setmana entre deu del matí i vuit de la tarda. Fins a l’1 de juliol, de 12 a 20 i, ja fins al 4 setembre, novament de deu a vull.


Grècia encara la sisena retallada\nEls ministres de Finances de l'Eurogrup discuteixen avui si tornen a obrir l'aixeta a Atenes\nEl govern grec ha presentat un nou paquet d'austeritat que li ha de servir per rebre més crèdits. No queda clar si el podrà ratificar al Parlament. Un dels socis del govern ja s'ha desmarcat de l'acord.\nCRISTINA MAS / LAIA FORÉS BARCELONA / BRUSSEL·LES 31/10/2012 00:00\n260x366 AL CARRER CONTRA L'AUSTERITAT Treballadors del sector bancari manifestant-se davant el Parlament a Atenes durant una protesta contra les reformes planificades pel govern que afectarien el seu fons de pensions. Un soci de l'executiu del primer ministre conservador, Andonis Samaràs, va anunciar ahir que no donaria suport a l'austeritat exigida per la troica. / JOHN KOLESIDIS / REUTERS AL CARRER CONTRA L'AUSTERITAT Treballadors del sector bancari manifestant-se davant el Parlament a Atenes durant una protesta contra les reformes planificades pel govern que afectarien el seu fons de pensions. Un soci de l'executiu del primer ministre conservador, Andonis Samaràs, va anunciar ahir que no donaria suport a l'austeritat exigida per la troica. / JOHN KOLESIDIS / REUTERS\nEl primer ministre conservador grec, Andonis Samaràs, va anunciar ahir un acord amb la troica (la Comissió Europea, el Banc Central Europeu i el Fons Monetari Internacional) per desbloquejar els crèdits internacionals a Atenes, a canvi d'un nou paquet d'austeritat. Samaràs va assegurar que té llum verda dels creditors internacionals, però no pot dir el mateix del seu propi Parlament, que s'enfronta a votar la sisena retallada de salaris, pensions, prestacions socials i serveis públics des del febrer del 2010. El Parlament grec ha de votar aquest dimecres el pressupost per al 2013, coincidint amb una videoconferència dels ministres d'Economia de l'Eurogrup per decidir si alliberen els 31.500 milions d'euros de l'últim tram de crèdits del primer rescat del país. Els sindicats majoritaris han convocat per avui una protesta al davant del Parlament contra la retallada.\nDe fet, el primer ministre no té ni el suport dels seus socis de govern per a la nova retallada, que s'ha de votar la setmana que ve, un cop aprovat el pressupost. Els progressistes d'Esquerra Democràtica (Dimar) van anunciar el seu vot contra el paquet d'austeritat. El govern, que té una majoria de 176 diputats en un Parlament de 300, podria aconseguir el vistiplau del Parlament sense els 16 vots de Dimar, però alguns diputats del tercer soci, el socialdemòcrata Pasok, també han expressat objeccions. Analistes polítics grecs explicaven ahir que Samaràs ni tan sols pot garantir el vot unànime dels diputats del seu propi partit. Els que no acatin la disciplina de vot ja estan amenaçats d'expulsió. L'esquerra alternativa de Syriza, la primera força de l'oposició (76 diputats), va anunciar un rebuig contundent a unes mesures que "ni s'han de ratificar [al Parlament] ni han de ser aplicades si s'aproven".\nAusteritat o caos\nSamaràs, que s'havia negat amb vehemència a donar suport a les retallades quan era a l'oposició, va optar pel recurrent missatge d'austeritat o caos. "El problema no és aquesta mesura o una altra. El problema és què pot passar si no es ratifica l'acord i el país és arrossegat al caos, no només des d'un punt de vista econòmic, sinó també polític". El primer ministre va apel·lar a la "responsabilitat" de cada partit i "individualment de cada diputat".\nTot i l'acord dels partits grecs amb la troica , la reunió telefònica dels ministres de Finances de l'eurozona d'avui no desbloquejarà l'entrega de 31.500 milions d'euros a Grècia. Segons fonts comunitàries, "queden encara coses pendents per negociar". Els socis de l'euro valoren també si donen al país dos anys més per sanejar els comptes i debaten com reconduir el seu deute públic. El més probable és que les decisions es prenguin en el pròxim Eurogrup, el 12 de novembre, o fins i tot es podria convocar una altra reunió extraordinària la setmana que ve. El setmanari Der Spiegel s'ha fet ressò aquesta setmana dels debats sobre una possible reestructuració del deute grec que afecti aquest cop els països socis de l'euro que han donat crèdits a Grècia.


Pere Aragonès, primer maresmenc investit president de la Generalitat de Catalunya | Ràdio Calella Televisió\nPere Aragonès durant el ple d'investidura al Parlament\nEl pinedenc Pere Aragonès ha estat elegit aquest migdia 132è president de la Generalitat de Catalunya després de tres mesos de negociacions i dues votacions fallides. Aragonès ha estat investit per majoria absoluta amb 74 vots a favor, corresponents als diputats d’Esquerra Republicana, Junts per Catalunya i CUP-G, i 61 en contra, els del PSC, Comuns, Ciutadans, PP i Vox. El pinedenc, que dilluns prendrà possessió del càrrec i anunciarà els noms dels membres del seu govern, es converteix així en el primer maresmenc a ostentar l’honor del càrrec.\nEn el seu primer discurs després de ser elegit president de la Generalitat de Catalunya, Pere Aragonès, ha manifestat que “és un honor i una gran responsabilitat” i que governarà “per a tothom i posant sempre per davant el servei i la ciutadania de Catalunya“.\nAixí mateix, Aragonès ha recordat i agraït la confiança d’Oriol Junqueras, que ha demanat un permís penitenciari per poder assistir al debat d’investidura, i ha tingut unes paraules en memòria del primer regidor d’ERC a Pineda de Mar després del franquisme, Pere Horta, que ha qualificat com “un referent polític i personal” i que va morir fa tres anys.\nPere Aragonès s’ha compromès a exercir el càrrec amb humilitat i determinació democràtica i ha recalcat que estarà “sempre al servei de la ciutadania de Catalunya“.\nEm comprometo a exercir el càrrec de president de la Generalitat de Catalunya amb tota la humilitat personal però amb tota l’ambició col·lectiva, amb la mà estesa, determinació democràtica, esperit de servei i valors republicans.\nDes de 1936 amb Lluís Companys no s’investia al Parlament un president d’Esquerra Republicana.\nSegüent Carles Ferrer (ERC) celebra la investidura de Pere Aragonès\nAnterior L’ATSOC tornarà a pujar l’escenari per celebrar la nit dels museus\nEndesa ha substituït el centre de transformació avariat de la plaça Bertomeu Barceló


La gran baixada by emboscall - Issuu\nPrima Materia, 85\nLA GRAN BAIXADA SEGONA EDICIÓ PRÒLEG DE XAVIER SOLER EPÍLEG DE JOSEP-RAMON BACH\n© Ricard Mirabete i Yscla © del pròleg: Xavier Soler © de l’epíleg: Josep-Ramon Bach © del colofó: Jesús Aumatell edita: emboscall www.emboscall.com\nDipòsit legal: B 15202-2014 ISBN: 978-84-92563-69-2 Primera edició: maig de 2004 Segona edició: juny de 2014\nDel seu primer llibre s’ha dit que es tracta del “recorregut vital d’algú que passeja per la ciutat, de nit, i sorteja la caiguda dels estels; a voltes interroga els records i els indrets que l’han vist néixer i, alhora rememora l’instant que resta després d’allò viscut”. Aquests mateixos mots són els que ens permeten parlar d’un escriptor amb una trajectòria vital molt particular. Vestit de manera informal i despreocupat pel que es pugui dir, Ricard Mirabete i Yscla passeja pels carrers de la Barcelona cosmopolita de finals del segle XX i observa. El seu tarannà inquiet li fa contemplar amb delectació qualsevol nimietat que pugui passar per alt a la gent estressada que deambula per la ciutat a qualsevol hora del dia i de la nit. Ha après des de ben jove a anar per la vida sense presses i sense més angoixes que les interiors. Amic dels seus amics, sap encomanar aquesta serenor i tranquil·litat a aquells que li fan ombra. Estudiant filologia catalana a la UAB, va començar a escriure a la revista universitària “M’han dit que sí!” crítiques d’espectacles i de cultura, i continuà vinculat al món del periodisme com a encarregat de la secció de música de “L’infor matiu de Sants”. Les seves col·laboracions al món del periodisme i de la literatura han estat diverses, no només com a redactor sinó també com a corrector. No obstant, les seves primeres tentines caldria buscar-les en les composicions musicals que realitzava 5\npel seu grup musical “Tocats pel foc”. Aquesta tasca de composició –redacció, correcció i revisió de lletres de cançons– suposa per a Ricard un primer esbós de la tasca que a partir d’ara realitza com a poeta. Escoltant Radio Futura o Kiko Veneno, i llegint Baudelaire, Verdaguer, Carner, Riba, Marià Manent, Brossa… adquireix prou recursos per trenar els seus poemes amb unes directrius molt concretes i dotar-los d’un ritme encertat. El 1999 obté el Premi Amadeu Oller amb el seu llibre Última ronda abans ressenyat. El premi comporta la publicació del recull a Edicions de la Magrana i per al filòleg i poeta suposa el trampolí per a posteriors publicacions. La gran baixada, recull escrit el 2003, procura iniciar una ascensió en la seva producció literària i no una davallada com suggereix el mateix títol, que coincideix amb el d’un poema del llibre Fogall de sonets (1943-1948) de Joan Brossa. El poeta avantguardista experimental català es converteix d’aquesta manera en el referent immediat de Ricard Mirabete. Precisament la cita que encapçala el llibre és brossiana: “L’home ha de sobreviure a les rondalles.” A La gran baixada, el poeta de Sants palesa un distanciament voluntari en el seus versos per tal que les experiències que poetitza es puguin fer extensibles a les de qualsevol lector. Segons Josep Romeu: “Còsmica i planetària, la poesia brossiana és concebuda sobretot com un sistema de situacions en l’espai, amb una acusada autonomia res6\npecte a la fluència temporal”.1 De la mateixa manera, Ricard Mirabete plasma en els seus poemes unes situacions, més concretes o més abstractes, que tenen validesa actual i futura, i ho justifica a la cita abans referida amb el verb “sobreviure”. La literatura és transitòria, però les experiències humanes que s’hi retraten poden tenir una vàlua universal.\nLa gran baixada El llibre presenta una distribució molt evident. El primer i el darrer poemes són clarament narratius i fragmentats en dues parts o capítols. En el darrer, a diferència del primer, hi ha dos epígrafs per delimitar el contingut de cada apartat: Enigma i Rèquiem. Aquests dos poemes emmarquen 19 poemes breus, de contingut més líric i descriptiu, on s’exhibeixen situacions i vivències “observades” pel poeta en la mateixa realitat que l’envolta o en el seu imaginari. D’aquí rau precisament l’ús d’imatges surrealistes, en la línia brossiana, que no dificulten la comprensió, però no permeten una interpretació unívoca dels poemes. El primer poema homònim al títol del poemari –La gran baixada–, evidencia alguns trets característics de la seva poesia ja emprats a Última ronda. L’estil planer, Nota editorial a Joan Brossa, Fogall de sonets (1943-1948), Eds. 62, Barcelona.\ncol·loquial, quasi dialogat en alguns fragments, denota una poesia entenedora i assequible per al lector. El parlar dels objectes de la Quimeta, l’herbolària, o d’un homenet que empaita coloms amb una carreta, per una banda, ens evidencia la voluntat del poeta de parlar de circumstàncies quotidianes o rutinàries, però d’altra banda, ens reflecteix l’atemporalitat que constatava Romeu parlant de la poesia de Brossa: el carreter no té nom, és un carreter qualsevol d’un espai i un temps qualsevol; però la Quimeta, tot i tenir nom, és també una herbolària qualsevol, d’un temps i un espai qualsevol. Ambdós quadres estan units per un tret comú, “el carrer”, un carrer urbà amb unes connotacions de fredor i tristor. El poeta, a més, hi fa esment del seu “altre jo”, que té ànsies de “sortir del laberint”. Ja des dels primers versos constatarem la intenció del poeta de presentar-se com el “despert entre els dormits” maragallià, que pot contemplar la “nocturnitat” urbana i sortir-ne a través d’imatges oníriques que no tenen cabuda en la vida “diürna”, rutinària de les situacions que descriu. Giorgio Colli, parlant de Nietzsche, comenta: “Més que com una tensió i una harmonia entre apol·lini i dionisíac, la tragèdia grega es pot entendre com el pathos, la repercussió d’un enigma, d’un jeroglífic.” 2 Després de la lectura dels poemes,\n2 Giorgio Colli, Després de Nietzsche (1974), traducció de l’any 1978, Editorial Anagrama, Barcelona. 8\nel lector pot adonar-se que l’harmonia apol·línia i la tensió dionisíaca es lliguen i s’entortolliguen en els versos del recull, fent dels poemes un tot laberíntic i enigmàtic: “[…] Besllums de la vida moderna en un harem fet de molles de pa i plors de difunts” No cal obviar que el darrer poema del recull conté l’epígraf “Enigma”. Aquest aspecte dóna al llibre un caràcter cíclic evident. Un punt de contacte que trobem entre aquest primer poema del llibre i els poemets curts que el segueixen és la preocupació formal del poeta de dotar els seus versos d’un aspecte que per Carner suposava la base del seu distanciament poètic, de l’objectivitat que es proposava a l’hora de convertir els seus poemes en “objectes autònoms”: l’ús del vers decasíl·lab de rima consonant molt marcada (en la majoria dels casos). En la majoria de poemes, els versos apareixen agrupats en quartets. Fins i tot en algun cas, fa ús del sonet: Un crim d’ocells.\nEls títols dels primers poemes curts ens permeten adonar-nos del caire pessimista que fondeja en els interliniats dels versos: En laberints estranys, Jardí tancat, Pou neguitós, El mur dels sortilegis. El jo poètic es troba immers en una situació de desengany i 9\npenúries, i qualsevol intent de sortir-ne és en va. Precisament en el darrer poema dels esmentats, la natura personificada adquireix una agressivitat dionisíaca que frapa el lector: “L’heura daurada del capvespre/ escup sang en l’aigua enfosquida / que regalima pel mur pètals/ de sorts músties de flor pansida”. I com al primer poema, són els efectes taumatúrgics o sortilegis il·lusoris els que permeten continuar avançant en mig de tanta decrepitud. Darrere de l’heura, la flor pansida i les fades, s’hi amaga un cert decadentisme d’annunzià. Amb el següent poema, Amb les mans al fanal , objectiva el neguit interior en el bullici exterior d’un dia de mercat, a ple hivern, a la plaça Gran, on trenca amb la quotidianitat, al més pur estil caldersià presentant “la dona que du plegat/ el cap en una paperina”. I a Ignomínia arriba fins i tot a assassinar al jo líric, encara que sigui de manera ambigua, possiblement en somnis. El crim premeditat és anunciat al lector per la recurrència del número “dotze” que, a part d’apuntar la mitjanit, acompanya la fatalitat: dotze són els membres d’un jurat que a l’hora de l’ajusticiament decideixen sobre el nostre fatídic destí. El poema es clou amb un vers colpidor: “Desperto mentre dormen sense càrrecs”. En els següents poemes –Camí de ferro, Esbós d’una pluja, La ciutat interior, Un crim d’ocells, Nocturn, Somni en via morta, Els afores de la ciutat– se’ns presenta el jo líric com un ésser turmentat, quasi agonitzant, en un espai hostil, l’espai urbà, amb neguits i angoixes que remeten als primers poemes –enmig d’un 10\nlaberint, “clos en un pou de gel grisós”, “de la nit inclement del mur glaçat”– i evidencia la necessitat de sortir, de fugir d’aquest espai. Li cal un “tren”, una via d’escapatòria, cap a indrets més esperançadors. En aquests poemes hi ha contínues referències a elements de la natura –aire, foc, aigua– que simbolitzen la renovació, la regeneració o la purificació: “Atrotinat, sense confins, la fugida serà l’oreig del vespre quan m’absol” “I faig del foc interior la cremor que apaivaga el neguit de ser enigma” “en la terra erma. I m’aferro a una pluja, a un ver consol” En determinats versos s’albira una espurna de pau interior en el món nocturn del somni. A través d’imatges oníriques, i fins i tot surrealistes –“Les banyes/ d’una cabra gegant és l’aparell/ sonor amb què espanto mosques estranyes/ fora de la cuina dels meus ocells […]–, el poeta busca l’evasió de la realitat circumdant que no li és plaent. Però s’adona que es tracta d’un Somni en via morta. La vida urbana, marcada “per la tenebra dels rellotges” i “per la pobresa de cada glopada d’aire”, suposa un ofec diari. Somnia una possible reconstrucció, una alliberació… però quan desperta només pot constatar “el seu rostre malmès” en “un mirall trencat”. 11\nExemples d’objectivitat poètica els trobem en el poema Cariàtide mística trobada a l’arena de l’any 1940, on el poeta es val de recursos propis del registre periodístic, presentant el títol com si es tractés d’un titular de notícia, o Acta judicial, on es val d’un registre jurídic formular. En el primer poema, poetitza una experiència religiosa i qüestiona el fet de ser creients; en el segon, més prosaic que poètic, reprodueix un cas judicial amb l’estil propi d’una crònica. Estructura aquest segon poema en tres parts: un exordi i un epíleg idèntics, on es personifiquen la ‘Prudència’ i l’‘Autoritat’, i una acta central on s’exposen els avatars funestos d’un ‘Empresari’ amb la justícia de manera molt subtil i irònica. Destaca en el poema l’ús del vers lliure que reprendrà en el darrer poema del recull, i per la visió particular que té el poeta de la justícia. En el poema Un dia més (de versos apariats de rima consonant molt marcada) ratifica usar una altra visió de la justícia més sarcàstica. Per la seva forma peculiar, cal fer esment al poema Fil musical, on el jo poètic enumera un seguit de grups i referències musicals, sense pràcticament puntuació ni majúscules –en la línia avantguardista– però poèticament molt suggeridors. Finalment, els poemes Del silenci extrem i Destrucció clouen els poemes breus del recull amb què el poeta vol donar a entendre al lector la seva voluntat de canvi i la impossibilitat d’aconseguir-ho:\n“El sentit de tot allò viu és el silenci de la pèrdua i el guany, de Déu i l’art esquiu” Renuncia a l’intent de sublimar certes experiències de manera poètica, i tanca el poemari amb un llarg poema narratiu, escrit en vers lliure: L’inútil sac d’ossos que deixa la vida, on palesa ja des del títol la frustració vital. A la primera part, amb el subtítol d’Enigma, presenta, a partir d’una situació sòrdida nocturna entre el jo poètic i una dona en un bar, un reguitzell d’impressions i records viscuts que malauradament no han tingut una explicació massa lògica per al poeta. I a la segona part, Rèquiem, vaticina amb un to profètic un futur pòstum. El llenguatge emprat, amb connotacions religioses, en un to més solemne i sentenciós, contrasta amb l’estil viu i accelerat de la primera part on es barregen expressions molt col·loquials amb frases llatinitzants. Perquè, en definitiva, el que es pot comprovar, en la lectura del recull, és l’habilitat del poeta a l’hora d’emprar diferents registres i recursos poètics, i el seu propòsit de respectar el decòrum. La seva predisposició per conservar deteminats aspectes mètrics –que en la majoria de poetes actuals es rebutgen o menyspreen– dota la seva poesia dels trets distintius del gènere poètic. Ricard Mirabete, d’acord amb el seu temperament, opta per trencar amb vincles més conceptuals que formals. En relació al seu primer llibre també es deia: “Quan sorgeix 13\nel desencís, una opció és la fugida, però el poeta no ignora que podem canviar de país però no pas d’ànima”. En aquest segon llibre és el mateix poeta qui confessa que “La meva vida és només l’esperança de poder sortir d’aquest laberint. […] Desafio la llunyania i tot el que m’és rar i fugisser entre la ciutat i la teologia”. (La gran baixada)\nXavier Soler i Llopis Montesquiu, 6 de març de 2004\nLâ€™home ha de sobreviure a les rondalles. JOAN BROSSA\nI M’atanso al mirall de l’aparador d’objectes inútils de la Quimeta: capses de cors amb forats de tardor on cauen fulles i esquers de profeta que insten a fer-nos la vida millor. Remeis d’herbolària, consells astrals d’un cec amb calidoscopi desviat provant de destriar xarops magistrals entre més d’un licor avinagrat i tisanes d’amor per a malalts. “Bon dia, Quimeta –li dic sense por– prepari’m un bon tast d’herbes d’oblit que la sort és lluny i a l’adorador de vostè li cal per aquesta nit una poció de cent grams de foscor”. Entre la fressa de la gent de fora i el meu altre jo que no calla mai no dormo gens, no somnio, i ben d’hora m’alço del llit amb ràbia i el desmai de qui no viu, ans al contrari enyora la dona, el seu gos, el temps i l’espai. “Jove, acosta’m el ramell bord del centre del mostrador que el posaré al fogall on et cremaré els mals esperits, mentre el fum d’oblit entelarà el mirall”. La Quimeta em llegeix l’art d’encanteri. 17\nLa llum del sol, i el foc dels llamps, m’abriga l’ànima i m’allunya als núvols, eteri: sóc qui vetlla en la rosa i en l’espiga. Ara tinc el cor embriac de confiança, la crec sense veure-la, visc morint. La meva vida és només l’esperança de poder sortir d’aquest laberint. La poció de la vella em duu al carrer aplomat. Desafio la llunyania i tot el que m’és rar i fugisser entre la ciutat i la teologia.\nNOTES AL PEU DE LA BAIXADA Parar un radar que capti les imatges impossibles i el brogit sibilant d’una realitat confusa. Trepitjar carrers amb els passos blaus del mariner indecís. Mirar de reüll les parets escantonades, on el misteri hi deixa l’empremta del seu dilema. Mesurar el grau de talent que separa l’èxtasi d’una realitat dictada. Rodolar per la gran baixada i abraçar la sorpresa al final del trajecte. Omplir de sal les cicatrius del silenci i esperar que el lament incendiï la resposta. A l’última ronda, repartir copes d’un nèctar delirant amb guants de seda blanca i armilla de manobre. Perdre’s per les ciutats ocasionals i endevinar que la diversitat és el propi refugi. Res no és absent de l’escena humana, ni cap panorama fa oblidar els altres paisatges de la memòria.\nFondre en un vers la crueltat d’una vida a l’aresta fosca dels carrers. Modificar les ulleres, no per a veure-hi millor, sinó per endinsar-se allà on el secret es vesteix de majordom. Ordenar a l’instint que premi el diccionari fins que traspuï sang. Preguntar als amics de la paraula fins on estan disposats a morir per un ideal poètic. Desitjar la vida per una obra que encara resta amagada entre els plecs deliciosos del futur. Travessar el riu de l’amor amb els peus descalços i el magí agonitzant. Esborrar el discurs dels cretins i maleir les realitats paral·leles. Ser lliure davant tota acadèmia i escriure amb el desig obert i les parpelles closes. Obrir-se al poema és aprendre a delinquir i a estimar sense pietat el desordre. Escriure sota la llum és acceptar la mirada plana. Velar l’atreviment al caire de l’abisme.\nViure sempre en la foscor mĂŠs perversa i desaprendre davant la imminent arribada del miracle. Ser un digne habitant del naufragi.\nJosep-Ramon Bach Barcelona, 15 de juny de 2014\nÍndex PRÒLEG, PER XAVIER SOLER\nLA GRAN BAIXADA I II EN LABERINTS ESTRANYS JARDÍ TANCAT POU NEGUITÓS EL MUR DELS SORTILEGIS AMB LES MANS AL FANAL IGNOMÍNIA CAMÍ DE FERRO ESBÓS D’UNA PLUJA LA CIUTAT INTERIOR UN CRIM D’OCELLS NOCTURN SOMNI EN VIA MORTA ELS AFORES DE LA CIUTAT CARIÀTIDE MÍSTICA TROBADA A L’ARENA DE L’ANY 1940 FIL MUSICAL UN DIA MÉS ACTA JUDICIAL EXORDI ACTA EPÍLEG DEL SILENCI EXTREM\n17 17 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 36 36 37 38\nDESTRUCCIÓ L’INÚTIL SAC D’OSSOS QUE DEIXA LA VIDA I ENIGMA II RÈQUIEM\n39 40 40 48\nNOTES AL PEU DE LA BAIXADA, PER JOSEP-RAMON BACH\nLa primera edició de La gran baixada, obra origial de Ricard Mirabete, es va imprimir a Vic el maig de 2004. Aquesta segona edició impresa s’ha enllestit a Tordera el mes de juny de 2014.\nObra de poesia de Ricard Mirabete, publicada originalment en edició convencional l'any 2004.


Baralla de carrer a l'Hospitalet acaba a trets\nVan resultar tres persones ferides lleus i tres detinguts\ndilluns, 1 de juliol 2019 - 16:04h\nUna discussió per un robatori en una botiga va acabar amb tres persones ferides lleus i tres detinguts fa unes tres setmanes a l'Hospitalet de Llobregat | MNAnoticies\nUna baralla de carrer a l'Hospitalet de Llobregat va acabar amb trets a l'aire dels Mossos per aturar-la, tres ferits i tres detinguts. Tot va començar en una botiga, quan dos nois menors d'edat van voler entrar-hi a robar, segons informa 'El Caso'. Els propietaris de l'establiment van aturar-los, però més tard van tornar a anar-hi, aquesta vegada acompanyats de familiars majors d'edat.\nTot va desencadenar en una baralla de carrer amb dos grups confrontats, en què van fer servir matxets, cinturons i pals, tot en una gran violència. Davant el rebombori, els veïns van avisar els Mossos d'Esquadra. Un agent va aparèixer a la baralla, vestit de paisà i armat, demanant als participants que aturessin la baralla. Sense èxit, el mosso va acabar fent ús de l'arma reglamentària, efectuant un tret a l'aire. Segons 'El Caso', cap persona va resultar ferida per aquest tret.\nTres detinguts i tres ferits lleus\nFinalment, els Mossos d'Esquadra van detenir tres persones, dos de nacionalitat algeriana i una de siriana, per la seva implicació en la baralla, que van ser detinguts i imputats per delictes de lesions i amenaces. D'altra banda, tres persones van estar evacuades pel SEM, ja que van resultar ferides lleus de la baralla.\nDesarticulen una banda dedicada a la pornografia infantil\nL'Hospitalet de Llobregat Mossos d'Esquadra Detingut Barcelonès


Fontaine Marcousse, Puisserguier – Preus actualitzats 2019\nOfertes al Fontaine Marcousse (Apartament), Puisserguier (França)\nApartament Fontaine Marcousse\n6 Rue Pasteur, 34620 Puisserguier, França – Mostra el mapa\nFontaine Marcousse treballa amb Booking.com des del 9 de gen. de 2019.\nQuan vols allotjar-te a Fontaine Marcousse?\ncafé des arts Cafeteria o bar\nfran prix Supermercat\nmarché hebdomadaire du vendredi Mercat\nmediterranée Mar o oceà\nInstal·lacions de Fontaine Marcousse\nLlegeix-ho Fontaine Marcousse accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nNecessitem com a mínim 5 comentaris per calcular la puntuació. Si reserves i deixes un comentari, ajudaràs el Fontaine Marcousse a aconseguir-ho.\nEl millor de Puisserguier Clica aquí per veure més allotjaments a prop de llocs d'interès populars de Puisserguier\nEstalvia't fins a un 50% a Puisserguier


(In)Fusión Flamenca 2013 ~ SANT GAUDENCI Rumba Catalana\n27 d’octubre 2013 by Sant GaudenciNo comments\nEl prestigiós Cilcle de Flamenc del Besós, (In)Fusión Flamenca, ja ha presentat el cartell d'aques any, en el que hi trobem a La Màlaga el dia 8 de novembre, primer divendres del cicle.\nEl Centre Cívic Besòs consolida el seu projecte singular de flamenc, que fa 11 anys que ve treballant a partir de 3 línies clares: la formació (cursos i tallers), el foment i suport a la creació (residències artístiques) i la difusió cultural (programació d’espectacles).\nAquest novembre volem celebrar amb tota la família flamenca aquesta nova edició amb un ampli ventall d’activitats per a tots els públics, on destaquen els tallers de Juan Carlos Lérida, Costi “El Chato” i David Leiva; l’exposició Color Canela de Núria Rodríguez; les actuacions d’artistes com la Cia. Arrieritos, Chico Ocaña, Agustí Fernández, La Màlaga entre molts d’altres!\nEl proper dilluns dia 14 d’octubre, donarem a conèixer tots els actes i activitats del cicle via infusionflamenca.cat i xarxes socials. Hem cregut oportú, envia’ls-hi prèviament el dossier de premsa, per si estan interessats en fer difusió del cicle. Des de l’organització estem oberts a entrevistes o reportatges, així com la possibilitat de que puguin cobrir el cicle des del seu mitjà. Si és així, no dubtin en contactar amb nosaltres.\nRambla Prim, 87-89 - 08019 Barcelona 93 256 49 01\nAl centre s’hi pot arribar en transport públic: Metro L4 (estacions Besòs i Besòs Mar); TRAM T5 (Besòs i Alfons el Magnànim) i TRAM T4 (Maresme– Fòrum); Bus (36 – 43 – 56 – 60 – 141 – B21 – B23 – N6) i Bicing (número 147, Rambla Prim 79), així com en transport privat motoritzat (sortida 24 Ronda Litoral).\nMostra més notícies sobre Concerts, La Màlaga


Els colors de la terra: Poblat morisc dels Benialins.Alcalà de la Jovada.La Vall d'Alcalà. La Marina Alta\nPoblat morisc dels Benialins.Alcalà de la Jovada.La Vall d'Alcalà. La Marina Alta\nDespoblat de Benialí. Alcalà de la Jovada. La Vall d'Alcalà. La Marina Alta.\nLa caminada del Camí per les Valls de la Marina, i en concret l'etapa per la Vall d'Alcalà va ser una continua vivència de la història. Notar el bategar de les pedres sobre les runes dels murs i com la sagnant tràgèdia encara encarna les restes d'aquelles cases. Com varen ser arrancades injustament aquells homes i dones de la seua llar i portades al port de Dénia per enviar-los de la seua terra.\nRecórrer els seus racons, pujar les seues escales que fa 400 anys ells i elles corrien amb normalitat em glaçava el cor, per això l'expulsió dels moriscos el 1609 va deixar sense casa a milers de persones. Les seues cases encara resten per al record, cargolades per l'heura i la vegetació que intenta inocentment guarir i amagar les nafres de la història.\nEscala d'na de les cases del poblat\nEn un alteró, a uns 660 metres d'altitud vora el barranc de la Parra es toba el despoblat de Benialí, ocupa la zona sud del terme municipal d'Alcalà.\nPublicat per Joan Ramon a 16:36\nEtiquetes de comentaris: Alcalà de la Jovada, despoblat, El Camí a les Valls de la Marina, La Vall d'Alcalà, Patrimoni, Patrimoni de la Marina Alta, poblat morisc


TMB vol impulsar una planta de biogàs a Catalunya que faci més verda la xarxa d'autobusos\nEl conseller delegat de TMB, Gerardo Lertxundi. © TMB\nPer Cristina Martín Valbuena | 08 Mar 2021\nEl principal operador de transport públic de Catalunya treballa en diferents línies per avançar cap a una mobilitat sostenible, com l'electrificació de la flota i la construcció d'una hidrogenera amb Iberdrola. Ara, vol sumar el biogàs i està buscant productors que li puguin subministrar.\nLa reducció de les emissions que emet la flota d’autobusos és una de les obsessions de l’equip de Transports Metropolitans de Barcelona (TMB), que treballa per fer que tots els seus vehicles siguin sostenibles, però també per servir d’exemple als ciutadans i incentivar un canvi social cap a una mobilitat més respectuosa amb el medi ambient. La transició verda que està liderant TMB passa per l’electrificació, adquirint només vehicles nets, i la creació d’una planta d’hidrogen verd a la Zona Franca, que subministrarà aquest nou combustible a busos i indústries del polígon que vulguin incorporar-lo.\nL’empresa pública dirigida per Gerardo Lertxundi vol sumar una via més per a la consolidació d’energies netes en la seva operativa amb el biogàs, que s’obté de residus com purins, fems, fangs de depuradores o residus d’escorxadors, i serveix per obtenir calor i electricitat. Juntament amb l’hidrogen verd, el biogàs es presenta com un substitut no contaminant per als vehicles i ha de facilitar a TMB complir el seu compromís d’arribar a la neutralitat d’emissions en l’horitzó 2030. A França, l’ús del biogàs comença a estar generalitzat gràcies a les ajudes públiques rebudes, que han permès que resulti rendible per als operadors.\nSegons explica Lertxundi en una entrevista amb The New Barcelona Post, l’esquema a seguir per la introducció del biogàs a TMB és similar al que s’ha impulsat per a la construcció de la primera hidrogenera d’ús públic a Espanya, a la Zona Franca, i de les primeres d’Europa. “Per aquesta planta hem parlat amb productors d’hidrogen: el produeixen i ens el subministren. Amb el biogàs volem fer el mateix”, exposa Lertxundi.\nEn el cas de la planta d’hidrogen, Iberdrola serà l’encarregada de desenvolupar-la i s’espera que comenci a funcionar el novembre d’aquest 2020. Permetrà carregar els autobusos en pocs minuts i els vehicles disposaran d’una autonomia molt alta en temps i kilòmetres. TMB només pagarà a Iberdrola per l’hidrogen verd utilitzat.\nPel que fa a la de biogàs, Lertxundi concreta que el subministrament no cal que es faci des de Barcelona. La producció pot estar ubicada en qualsevol punt de Catalunya, tenint en compte que aquest combustible es pot traslladar a través de canonades fins a les cotxeres.\nA banda de buscar possibles fabricants, TMB està incloent com a requisit en la compra de nous autobusos que sigui possible la utilització de biogàs com a combustible. Així mateix, l’operador s’està adreçant a les administracions perquè donin ajudes que facilitin la incorporació d’aquesta nova font d’energia a la xarxa de busos, en línia amb el suport que rep a França.\nImatge virtual de la futura hidrogenera d’Iberdrola a la Zona Franca.\nProjecte europeu per testejar la producció de biogàs\nDes d’octubre de 2020, TMB participa en un projecte de recerca europeu, Life Nimbus, que converteix els fangs d’una depuradora d’aigües residuals en gas metà —el biogàs està format bàsicament per metà—. El producte obtingut en aquest experiment servirà com a combustible d’un autobús urbà de la flota de l’operador barceloní, de la cotxera de la Zona Franca, que el farà servir per al seu circuit diari.\nEn concret, l’estació depuradora d’aigües residuals (EDAR) del Baix Llobregat, situada al Prat i gestionada per Aigües de Barcelona, és des d’on s’està provant aquesta manera de revalorar residus i reutilitzar-los a la xarxa de busos. El projecte compta amb socis com el Centro Tecnológico del Agua (Cetaqua), que el lidera; la companyia Labaqua, i la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB), a més d’Aigües de Barcelona i TMB.\nAquest projecte europeu s’està fent des de l’estació depuradora d’aigües residuals (EDAR) del Baix Llobregat, situada al Prat.\nL’impuls dels fons europeus a la seva aposta per les energies verdes\nCom moltes altres administracions i empreses, TMB està acabant de concretar quins seran els projectes que vol presentar per optar als fons europeus. “Són projectes en els quals ja estàvem treballant des de TMB i que encaixen perfectament”, exposa Lertxundi. “Serem molt ambiciosos”, afegeix.\nSegons el conseller delegat de TMB, els recursos europeus poden servir per accelerar l’electrificació de la seva flota i l’adopció de nous combustibles com l’hidrogen, fent que el seu ús sigui més barat. També està sobre la taula la finalització de l’L9, tal com va anunciar el Govern, a qui correspon la inversió en l’execució del tram central d’aquesta infraestructura. “És un projecte que transformarà la mobilitat de la ciutat i de l’àrea metropolitana. És estratègic”, remarca. Però TMB també està pensant en altres línies de metro. “Hi ha més línies que han de millorar, en oferta i en trens, i estem parlant d’unes quantes: l’L1, l’L4 i l’L5”, indica.\nEls fons europeus poden servir per millorar l’oferta a les línies L1, L4 i L5, a més de per acabar de construir el tram central de l’L9. © Mariona Gil\nImpacte de la covid-19: caiguda d’ingressos i desplegament d’una oferta històrica\nLa pandèmia ha tingut un clar impacte en la mobilitat i el transport públic. Les restriccions han suposat una caiguda sense precedents dels desplaçaments, sobretot en els mesos més durs del confinament. A l’abril de l’any passat TMB va arribar a registrar una caiguda del 91,5% dels passatgers. Però la covid-19 també ha suposat la implantació de noves mesures de seguretat per evitar els contagis. “El transport públic no és un focus d’infeccions”, emfatitza Lertxundi, avalat per “molts estudis que han dit que és segur i cap que digui el contrari”.\nL’operador ha reforçat els sistemes de ventilació i neteja, ha facilitat gel hidroalcohòlic i mascaretes als usuaris, ha col·locat mampares per aïllar els conductors i ha prohibit el pagament en metàl·lic als autobusos. També ha ampliat la seva oferta, arribant a la xifra més alta de tota la seva història. “Això no és gens fàcil de fer. Suposa un gran esforç organitzatiu i de gestió perquè ens obliga a treballar sense xarxa: en hora punta no tenim cap metro en manteniment, els tenim tots circulant”, detalla el conseller delegat.\n“El transport públic no és un focus d’infeccions”, emfatitza Lertxundi, avalat per “molts estudis que han dit que és segur i cap que digui el contrari”\nAmb la caiguda de passatgers, dels 623 milions d’usuaris el 2019 als 333 milions el 2020, els ingressos de TMB han disminuït proporcionalment, fins i tot una mica més per la pèrdua dels turistes, que paguen tarifes més altes. Si l’any abans de la pandèmia, TMB va ingressar 392 milions d’euros, espera tancar el 2020 amb una baixada del 50% de la facturació.\nLes administracions han aprovat diversos fons de rescat per sufragar les pèrdues dels operadors i Lertxundi assenyala que s’ha pogut cobrir així gran part de la caiguda d’ingressos de TMB registrada el 2020. El suport públic que necessitaran aquest 2021 s’espera que sigui menor, però continuarà fent falta. “És necessari que s’aposti pel transport públic. Són fons absolutament necessaris per a la sostenibilitat, el medi ambient i la vida de les persones que viuen a les ciutats”, conclou Lertxundi, esperant també que el Congrés aprovi finalment una llei de finançament del transport públic, una de les assignatures pendents a Espanya des de fa temps.\nLa mobilitat s’ha vist greument afectada per la pandèmia i s’han pres mesures com el reforçament dels sistemes de ventilació i la neteja per garantir la seguretat dels usuaris. © Mariona Gil


La FSMCV i el Palau de les Arts inicien aquest cap de setmana el cicle “Bandes als Arts” 2021 – RiberaTV\nLa FSMCV i el Palau de les Arts inicien aquest cap de setmana el cicle “Bandes als Arts” 2021\nAquest programa permet anualment oferir concerts de les Societats Musicals federades dins de la programació del Palau de les Arts.\nLa Societat Musical Amics de la Música de Benifaraig inaugurarà el cicle amb un concert a les 12:00h al qual li seguirà la Societat Renaixement Musical de Vinalesa aqueixa mateixa vesprada a les 17:00h.\nLa Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana (FSMCV) i la Fundació de la Comunitat Valenciana Palau de les Arts Reina Sofia iniciaran demà dissabte 15 de maig el cicle “Bandes als *Arts”, que aconsegueix la seua novena edició, i que s’adaptarà per a complir amb la normativa vigent en matèria COVID-19 i les corresponents restriccions d’aforament.\nEl cap de setmana inaugural del cicle comptarà amb les actuacions de la Societat Musical Amics de la Música de Benifaraig, demà dissabte 15 en sessió matinal a partir de les 12.00, al qual li seguirà la Societat Renaixement Musical de Vinalesa aqueixa mateixa vesprada a les 17.00. Ja el diumenge, la jornada arrancarà a les 12.00 amb un concert a càrrec del Centre Instructiu i Musical de Massanassa i conclourà amb l’actuació de la *Societat Musical Lira i Casino Carcaixentí a les 17:00h.\nEl cicle continuarà el pròxim 4 de juliol amb les actuacions de la Societat Musical “La Marinense” de Marines, a les 12, i la Va unir Musical Centre Històric de Valéncia, que oferirà el seu recital a partir de les 17.00.\nAquest programa permet anualment oferir concerts de les Societats Musicals federades dins de la programació del Palau de les Arts, en virtut del conveni subscrit entre la FSMCV i la Fundació Palau de les Arts. Per a participar en aquest cicle, les Societats Musicals interessades han presentat un projecte en el qual s’ha valorat tant la qualitat de la proposta com la integració del repertori dins de la programació lírica de l’auditori, coincidint amb els compositors programats en cartell corresponents a cada data de concert triada. Al costat d’això, s’han tingut en compte altres factors com l’interés musical del repertori complet, la innovació de la proposta i l’aportació de valors associats a la igualtat de gènere, la *intergeneracionalidad, l’atenció a la discapacitat o a col·lectius amb el risc d’exclusió social.\nLa FSMCV i el Palau de les Arts inicien aquest cap de setmana el cicle “Bandes als Arts” 2021 added by Ribera Televisió on 14 maig, 2021


«Els mestres haurien d’ensenyar paraulotes» - El Periòdic d'Andorra\nFiorela Malía Sociolingüista\n«Els mestres haurien d’ensenyar paraulotes»\nPublicat el Dissabte, 20 de gener de 2018 | 09:15 h\nNacuda a Tacna (Perú), la sociolingüista Fiorela Malía va invertir tres anys per reflexionar sobre la funció de les paraulotes en el llenguatge i en la societat. Els exemples del seu primer llibre ¡Viva el Perú, carajo!, publicat el mes passat, són presos del seu país d’origen però ja està treballant en una adaptació al context català, mentre que insisteix que la teoria de la seva tesi no entén ni d’idiomes ni de geografia. Aviat la veurem de gira per llibreries catalanes i andorranes per presentar-lo.\n–D’on li ve l’interès per la sociolingüística?\n–El diccionari i la gramàtica ens diuen què és correcte i que no ho és, la sociolingüística descriu el que es parla realment al carrer. Els propietaris de les llengües som els parlants, no l’acadèmia que fa el diccionari.\n–Em pot explicar el títol (i la portada) del seu llibre?\n–El Perú s’ha classificat pel mundial de futbol després de molt de temps sense fer-ho. Com a conseqüència, al Facebook de tots els peruans veiem expressions com ¡Viva el Perú, Carajo!, ¡Gol, carajo! o ¡Vamos, carajo!, però la majoria no saben que carajo vol dir penis, tot i que la primera accepció del diccionari ho deixa clar.\n–D’acord, però aquí no s’estan referint a cap membre viril.\n–Exacte. El llibre presenta una tesi per diferenciar quan les grosseries són obscenes o no. Ho són quan es refereixen a una temàtica sexual o escatològica. Vés a la merda! no és el mateix que Merda, m’he fet mal! La segona és només una interjecció per donar-li força a l’expressió.\n–Quina funció tenen les paraulotes en el llenguatge?\n–Ens ajuden a expressar els nostres sentiments de còlera i d’odi, per exemple. No és només una funció lingüística sinó també d’interrelació social, si les anul·léssim hi hauria més nivell de violència física a la societat. En lloc de dir «Ets un tal», ens aniríem directament a les mans.\n–Per tant, és dolent no dir paraulotes?\n–A moltes llars, els pares volen que els nens no diguin paraulotes, els hi diuen «això no es diu» i a l’escola tampoc s’ensenya a utlitzar aquestes paraules i a entendre-les.\n–I vostè no hi està d’acord?\n–En absolut. Cal ensenyar-les! Hauria d’estar dins del currículum del Ministeri d’Educació de tots els països. S’ha de saber com, quan i on utilitzar-les, tenen la seva funció. Són importants, existeixen i són part del llenguatge quotidià. Els mestres han d’ensenyar aquestes paraules també perquè els nens parlin de manera correcta.\n–Com va aconseguir donar base científica al seu particular treball acadèmic?\n–Vaig utilitzar diversos autors però com que és un llenguatge marginal, no ha estat fàcil.No hi ha treballs acadèmics sobre paraulotes, sí que hi ha de comparació de paraules de país a país, però el meu és diferent i això és el que el fa interessant.


Saps com simplificar la gestió de dades en la teva empresa? participa a un nou eWorkshop de #Digitalitzat\nAEBALL/UPMBALL, amb la col·laboració de Foment del Treball i el suport del Departament d'Empresa i Treball, organitza un nou eWorkshop, en el marc del programa #Digitalitza't, per tractar la simplificació i optimització de dades i de la distribució dels certificats de materials en el sector metal·lúrgic.\n#Digitalitza't és un projecte impulsat per Foment del Treball i subvencionat pel Departament d'Empresa i Treball, que acompanya les empreses, especialment les pimes, en el camí cap a la transformació digital.\nA la sessió es vol visualitzar les necessitats existents en les empreses sobre la gestió i tractament de les seves dades, es proporcionarà una idea clara de la importància de la planificació estratègica de la informació en diferents tipus de processos (productius, industrials, administratius, tècnics) i, a més, es respondran les preguntes i s'orientarà en els dubtes.\nTambé es plantejarà els avantatges de les aplicacions personalitzades i evolutives, i es mostrarà el cas d’èxit de CarbinoxServeis, empresa del sector del metall en l'aplicció de certificats de materials accessibles des de la web.amb relació a la gestió administrativa dels certificats de materials.\nL'eWorkshop comptarà amb la participació de Roger Farssac: CEO a appOrigen, empresa tecnològica associada de serveis professionals per a la Digitalització Empresarial, el Desenvolupament d’Aplicacions Cloud i l’organització de les Dades de l’entorn de l’empresa.


Revisió beta: Reddcoin Social Wallet Amb la integració de xarxes socials | Catalan.Lamareschale.org\nCom a membre actiu de la comunitat Reddcoin, així com algú que sovint ha escrit articles sobre Reddcoin i és Desenvolupaments, em van donar accés a la versió beta d'aquesta nova cartera. Ara que he tingut l'oportunitat d'usar-lo durant força temps, i m'agradaria compartir la meva opinió sobre el que fa la dreta, i el que és insuficient.\nDescripció general de la Cartera Social Reddcoin Característiques\nTwitter a la cartera Reddcoin Social\nCom Reddcoin és molt activa a Twitter, aquest és un gran pas. Actualment hi ha dues pestanyes relacionades amb Twitter, i cada un té un propòsit únic:\n1. La pestanya "anunci", per als anuncis oficials Reddcoin\nAquesta pestanya mostra els últims tweets d'@Reddcoin, i per tant ofereix als usuaris una manera fàcil de veure el que es diu per l'equip oficial Reddcoin. En fer clic en un tweet s'obrirà el navegador web d'un usuari directament a aquest tweet, donant així la possibilitat de llegir les respostes, retweets, o respondre a si mateixos. He agafat a mi mateix en fer clic en això molt sovint, i que sens dubte ha augmentat la quantitat dels Tweets de Reddcoin que he llegit.\n2. La pestanya "Notícies", dels tweets generals #Reddcoin\nLa pestanya News té dues opcions, una de Reddit, i una altra per a Twitter. Quan se selecciona Twitter, es mostren Tweets més recents que inclouen #Reddcoin. Per a una moneda social, això ajuda a donar una idea del que la comunitat està parlant, i un cop més ho aplaudeixo.\nEn general, la integració de Twitter és bastant transparent, i porta a terme exactament el que sembla que ho faria. El producte està en fase beta, per la qual cosa estic segur d'aquestes característiques seran més concretar-se a terme a mesura que passa el temps, però estic impressionat pel desenvolupament fins al moment.\nReddit a la cartera Reddcoin Social\nIgual que amb Twitter, la integració Reddit dóna a l'usuari accés directe a la subreddit Reddcoin. Aquest accés es troba a la pestanya "Notícies", juntament amb les notícies Twitter #Reddcoin. Això proporciona accés als missatges més recents en el subreddit, i segueix juntament amb el tema de la fitxa Twitter "Notícies", com a comunitat de Reddcoin es concentra sobretot a Reddit i Twitter. No hi ha molt més a dir sobre aquest tema, ja que crec que la següent imatge parla per si mateix.\nXat IRC a la cartera Reddcoin Social\nDe moment, la major atracció, i la característica més impressionant d'aquesta cartera és que és la integració amb el canal Freenode #Reddcoin Xat IRC. Quan es fa clic a la pestanya Xat, apareix una pantalla que sol·licita a l'usuari que introdueixi un sobrenom per al xat. No obstant això, si l'usuari opta per ometre que, pren per defecte un nom numerat a l'atzar "Reddlet".\nUn cop Connect es fa clic, l'usuari es deixa caure al canal d'IRC Reddcoin, i pot xatejar lliurement. El canal Reddcoin està sempre ple de gent, però de vegades pot ser una mica lent. No obstant això, espero que canviarà una mica una vegada que aquesta cartera fulles beta i es converteix en la cartera estàndard per Reddcoin. Amb tants usuaris que es presenten a través del xat IRC, sense la necessitat de fer res més enllà de fer clic dos botons dins la seva cartera, IRC per Reddcoin és probable que sigui bastant animat.\nFora de les diverses característiques que porta aquesta cartera, aquest se sent el més complet. Realment dóna Reddcoin la sensació d'estar "la moneda social."\nInterfície al Moneder Reddcoin Social\nLes funcions de cartera Reddcoin perfectament bé, però es veu gairebé exactament la mateixa que la cartera genèric per a centenars d'altres monedes. El nou disseny de la cartera Reddcoin social és elegant, i porta una mica de personalitat a la Reddcoin Marca. Per exemplificar això, aquí estan algunes de les pantalles actualitzades en comparació amb les pantalles de la cartera clàssics.\nReddcoin quadre de comandament\nReddcoin "Rebre" pantalla\nFuncionalment, aquests canvis fan molt poc. No obstant això, són molt agradables estèticament, i podrien desenvolupar-se per donar funcionalitat addicional que no està present en les carteres model estàndard.\nEls meus sol·licituds de característiques Wallet Reddcoin Socials\nTotes les addicions a la cartera Reddcoin Social són grans en la meva opinió, però alguns podrien millorar-se una mica. Per descomptat, aquesta cartera està en fase beta, i sé que un bon nombre de característiques que s'afegeixen en el futur, però aquí estan els canvis que m'agradaria veure:\nEn lloc de requerir un navegador per obrir Twitter o missatges de Reddit, ha de tenir la capacitat d'obrir les pàgines dins de la cartera.\nEls usuaris també han de ser capaços d'iniciar sessió en els seus comptes de Twitter o Reddit través de la cartera.\nFacebook ha de integrar-se.\nEn lloc de limitar-se a Reddcoin pàgines, donar als usuaris la possibilitat de veure els perfils d'altres, hashtags, subreddits, etc. Sé que sona contrari a la intuïció a un equip que està tractant de construir una marca, però una vegada que un usuari utilitza la cartera, que ja estan interessats en Reddcoin. Més llibertat d'aquesta manera donarà als usuaris una veritable raó per usar-lo com el seu centre de xarxes socials, i no només per Reddcoin.\nLa propina ha de ser implementat per a totes aquestes xarxes socials, i al canal d'IRC. Al canal de xat IRC, seria comprensible si inflexió va ser limitat als usuaris que utilitzen la cartera social, ja que això li donaria una manera de lligar un usuari a una cartera, sense la necessitat d'un intermediari tipbot.\nPer descomptat, fins i tot sense aquestes addicions, el nou Moneder Reddcoin social és lligues per davant de la competència. Estic molt impressionat amb ell, i que va a treballar brillantment amb el canvi a POSV. Si bé és possible que tingui característiques que m'agradaria veure afegit, que no seria més que la guinda del pastís.\nUn cop més, a Laudney, Hoppipoppipolla (el creador de la cartera), i la resta de l'equip Reddcoin, et aplaudeixo. Gran obra. Seguir endavant, i romandre un pas per davant de la competència. Si vostè pot gestionar això, llavors espero veure Redd existit des de fa força temps.


Política de Cookies - Fenghuang - de la Xina\nPer poder-te oferir la millor experiència possible, Phoenix Melody Inn fa servir cookies pròpies i de tercers al web amb finalitats tècniques, analítiques i de màrqueting. Si segueixes navegant pel nostre web, significa que acceptes l'ús que fem de les cookies. Per a més informació, mira't el nostre Avís sobre les cookies.\nAquest avís sobre les cookies aplica a www.fenghuangmelody.com, que és propietat i està operat per Phoenix Melody Inn, i descriu com fem servir les dades personals que recopilen les cookies i altres eines, com ara els píxels, (en endavant "Cookies") al nostre web www.fenghuangmelody.com (en endavant "Web").\nSi en el teu cas vols que es deixin de fer servir Cookies amb les finalitzats que es descriuen aquí i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del navegador), posa't en contacte amb 975673432@qq.com .\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir algun dels drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: 975673432@qq.com . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


Un Lemon Pie ple de sabor i deliciós presentat en un elegant i atemporal pot de vidre que a més, ajuda a la seva conservació.\nEl Lemon Pie o pastís de llimona, és unes postres molt típic per terres americanes. que aqui a nova gamma li tenim molt ben agafada la mesura. Un postre que refresca el paladar amb el seu sabor intens a llimona suavitzat amb l’aroma de la vainilla. Presentat en un elegant i original pot de vidre, que a més, ajuda a conservar les seves propietats orgamolepticas. Un Lemon pie que t’encantarà a tu, i als teus comensals.\nSucre, farina, clara d’ou pasteuritzada, rovell d’ou pasteuritzada, mantega, sucre glass, suc de llimona, aigua, midó de blat de moro, ratlladura de llimona, aroma de vainilla i sal.


Monestirs - Santa María la Real de Nájera\nEl monestir de Santa María la Real de Nájera es va fundar en època de Garcia Sanxes III el de Nájera (1020?-1054). Segons s’explica, aquest monarca va trobar, mentre caçava, una cova on hi havia una imatge de la Mare de Déu amb un ram de flors i una campana. A causa d’aquest fet extraordinari, el rei va decidir aixecar una església, que es va consagrar el 1052 amb presència del propi fundador, Garcia el de Nájera, i altres monarques: Ferran I de Lleó, Ramir I d’Aragó i el comte Ramon Berenguer I de Barcelona.\nEn aquell mateix moment el rei hi va fundar una col·legiata, que va dotar de molts béns i privilegis pel seu sosteniment. El 1079 aquest monestir va passar ser un priorat cluniacenc, i una comunitat benedictina es va afegir a la dels canonges que hi residien des de la fundació. Aquesta situació es va mantenir fins el 1228, quan es van separar les dues comunitats.\nEntre els segles XIII i XIV la casa va viure un període de decadència, tant pel que fa a l’estat material de les construccions, com per la seva situació espiritual.\nDurant el segle XV el monestir va passar per un període de puixança i hom va començar la reconstrucció dels edificis i del seu mobiliari. Des del 1486 s’havia independitzat de Cluny i el 1513 va passar a formar part de la Congregación de San Benito de Valladolid.\nDurant la Guerra del Francès, el monestir fou ocupat i saquejat; el 1835, amb la desamortització, els monjos el van abandonar i fou víctima de més saqueigs. Després el lloc va passar a tenir diversos usos. Des del 1895 el lloc és ocupat per una comunitat de franciscans.\nEl monestir conserva una llarga sèrie d’enterraments de personatges il·lustres, des dels fundadors (Garcia el de Nájera i la seva esposa Estefania de Foix), el seus fills Sanç Garcés IV (i la seva esposa Placencia), Ramir de Navarra (?-1083) i Ramon de Navarra (?–1079?). Sanç Garcés II de Pamplona (935?-994) i la seva esposa Urraca de Castella (935?-1007?). Blanca de Navarra (1135?-1156). Beremund III de Lleó (1017-1037). Sança de Castella (1130?-1177). Sanç VI el Savi, de Navarra (1132-1194).\nMare de Déu gòtica, a la cova\nEs conserva la cova excavada a la roca, la part més antiga del conjunt i que seria l’escenari de la història de la fundació de l’església. Aquí es conserva una imatge gòtica de la Mare de Déu.\nDavant aquesta cova es troba el Panteó Reial, amb els sepulcres dels monarques esmentats anteriorment, obra del segle XVI. El conjunt es complementa amb una àmplia sèrie d’enterraments de nobles. Cal destacar el sepulcre de Blanca de Navarra, obra del segle XII, esplèndidament decorat.\nL’església, de tres naus és obra del segle XV. Conserva un retaule barroc del segle XVII que conté l’antiga imatge romànica de Santa María la Real. També es conserva en bon estat el cadirat del cor (1493-1520).\nEl claustre és una obra de grans dimensions, iniciat cap el 1517. Aquí es conserven els sepulcres de Diego López de Haro i la seva esposa. A la galeria de llevant hi ha la porta De los Reyes, que comunicava amb el refetor i la sagristia. També des del claustre es pot accedir a la capella de la Veracruz, amb més enterraments.\nSepulcres de Diego López de Haro i la seva esposa\nPorta De los Reyes\nPortal del monestir en una fotografia d'època\nFragment de retaule de Hans Memling procedent de Nájera, ara al Museu Reial de Belles Arts d'Anvers\nImatge de: www.aiwaz.net\n- Rosa Monterrubio del Pozo. Santa María la Real de Nájera. Edilesa. Lleó, 2001 Enllaç\n- Monasterio de Santa María la Real\nEl monestir es troba al centre antic de la ciutat de Nájera\nBaldiri B. - Novembre de 2011


El lliurament de la Venus d’Honor a Ninetto Davoli es farà dilluns 22 d’octubre a les 19 hores\nLa 44a edició de FILMETS, que es farà del 19 al 28 d’octubre, presentarà 210 curtmetratges en competició en 24 sessions internacionals\nFILMETS dedicarà una sessió al cinema italià, país convidat aquest any, projectant la pel·lícula muda de 1911 ‘Pinocchio’ acompanyada de música electrònica en directe, així com una sessió de curtmetratges dirigits per Pier Paolo Pasolini\nL’actor italià Ninetto Davoli, un dels intèrprets preferits del director Pier Paolo Pasolini, rebrà el Premi Honorífic del FILMETS Badalona Film Festival. El lliurament de la Venus d’Honor serà dilluns 22 d’octubre, a les 19 hores, en el decurs d’una sessió especial de Cinema Històric en la que es podran veure 4 curtmetratges dirigits per Pasolini. Ninetto Davoli rebrà aquest guardó per la seva llarga trajectòria artística tant en el cinema com a la televisió i al teatre.\nLa 44a edició del Filmets Badalona Film Festival s’ha presentat aquest migdia en roda de premsa en un acte que ha comptat amb la presència del tercer tinent d’alcalde i regidor de l’Àmbit de Govern i Territori de l’Ajuntament de Badalona, Rubén Guijarro; del conseller delegat de Badalona Comunicació, Josep Viñeta Balsells; i del director del festival, Agustí Argelich.\nL’endemà dilluns 22, Ninetto Davoli serà a Badalona per presentar la sessió de ‘Cinema Històric: Pasolini’, en la que es projectaran 4 curtmetratges del controvertit director italià i on rebrà el Premi Honorífic de FILMETS.\nEn el seu parlament, el tercer tinent d’alcalde i regidor de l’Àmbit de Govern i territori, Rubén Guijarro, ha dit que “durant uns dies Badalona serà la capital europea del curtmetratge, una cita anual imprescindible per qui estimi el cinema, i és que no s’ha d’oblidar que els curts són impactes que potencien les emocions”.\nPer la seva banda el conseller delegat de Badalona Comunicació, Josep Viñeta Balsells, ha destacat la vessant professional del festival “perquè FILMETS serà punt de trobada de productores cinematogràfiques que buscaran acords, especialment amb el clúster audiovisual de la regió italiana de l’Apúlia. Volem que FILMETS també sigui un festival de referència en el món professional”.\nFinalment, el director del festival FILMETS, Agustí Argelich, ha volgut posar de manifest “la gran qualitat dels curts que es projectaran perquè com el lema del festival indica, el cinema mai és massa curt, els curtmetratges no són cinema de segona divisió. Els curts són cinema en majúscula”.


by: fawda - abril 4th, 2019\nTot comença a finals de març de 2012, quan al caliu del Moviment 15-M i seguint l’exemple del moviment llibertari de la dècada dels 90, una trentena de joves van reapropiar-se d’una alqueria abandonada. Aquesta havia sigut propietat d’una família, que l’havia utilitzada com a local de la seua floristeria. Tanmateix, els processos d’especulació urbanística a l’horta de València amenaçaren el futur del negoci i comportaren que la família es desfera d’ella en l’any 2003. Més tard, va ser ocupada per una família en situació de vulnerabilitat i també per altres joves, fins que l’assemblea del CSOA l’Horta va decidir “treure la parcel·la del gueto, portar-la a primera línia política i crear un espai d’autonomia i resistència”, recorda Adrià Emili, membre i llaurador als horts urbans del centre social.\nAmb el pas del temps, s’han anat sumant molts projectes i activitats, les quals es troben “lliures de tota pressió productiva”, expliquen des de l’assemblea del CSOA l’Horta, ja que per a les seues membres, la importància radica en el procés de creació, d’aprenentatge, d’impacte en l’entorn i en una mateixa, així com en el potencial transformador de les activitats “teixint xarxes de suport mutu”. Cada iniciativa funciona a través de la seua pròpia assemblea, de manera autònoma, tot i que també existeix una assemblea general de gestió del centre social. El principal motor d’autogestió del CSOA són les cafetes, que se celebren cada dijous, i s’organitzen sopars vegans, concerts o activitats culturals.\nDes del col·lectiu, recalquen que “ningú guanya diners per les activitats que es desenvolupen al centre” i, per tant, “no es tracta de cap negoci”. D’aquesta manera, volen legitimar la seua lluita contra el sistema capitalista.\nDes del col·lectiu, recalquen que “ningú guanya diners per les activitats que es desenvolupen al centre” i, per tant, “no es tracta de cap negoci”. D’aquesta manera, volen legitimar la seua lluita contra el sistema capitalista. “Un dels grans perills de la monetització de la vida és que també es monetitzen el temps i el pensament i, per tant, es tendeix a funcionar per objectius pràctics i a buscar productivitat”, denuncia Ramona, qui és membre del centre social i forma part dels projectes dels horts urbans i de la Biblioteca Anarquista de l’Horta. I afegeix: “Un dels reptes dels moviments anticapitalistes és desmuntar el capitalisme que tenim dins, en les formes de pensar i funcionar”.\nEn l’actualitat, s’organitzen tallers gratuïts per a aprendre a tocar la guitarra o la dolçaina, fer ioga, cuinar pastisseria vegana, practicar boxa, fer samarretes, o aprendre a reparar bicicletes. També conviuen moltes iniciatives, com La Casita de la Huerta, un projecte d’educació llibertària i autogestionada; l’Anti-Tenda, és a dir, una tenda de roba gratuïta, en què qualsevol persona pot agafar peces de vestir i només cal col·laborar aportant roba en bon estat; o la Biblioteca Anarquista de l’Horta (BAH), que forma part de la Xarxa de Biblioteques Socials, on també es troben biblioteques com l’Ateneu Llibertari Altozano a Alacant, la Biblioteca Social Contrabando al barri del Cabanyal de València, o la Biblioteca Popular Espontània al barri Poble Sec de Barcelona. La BAH ofereix més de 650 llibres i, a més a més, les seues membres també impulsen clubs de lectura i de debat. “La biblioteca va nàixer amb l’objectiu de socialitzar els llibres, compartir coneixements, generar un coneixement col·lectiu i aprendre a autogestionar-nos dia a dia. Per això, els llibres ens han d’ajudar a crear una cultura de resistència”, matisa Ramona.\nEmili també destaca el projecte dels Hortets, que es va posar en marxa un any després de l’ocupació de l’alqueria en una esplanada desèrtica. Tal com recorda aquest llaurador, aquests terrenys “eren uns dels més fèrtils de l’horta”, però s’havien convertit en una superfície completament àrida, a causa dels enderrocs que s’acumulaven en la zona, i l’assemblea del CSOA va decidir començar a treballar la zona per a recuperar-la. “Es va fer un repartiment de la terra parcel·lari, amb la finalitat de què qualsevol persona poguera cultivar la seua parcel·la i així donar suport al veïnat”, subratlla Emili. Avui en dia, hi ha un total de 84 parcel·les, que conformen una superfície de 8.000 metres quadrats.\n“Set anys construint utopies”\nLes diferents assemblees del CSOA l’Horta fa set anys que recuperen sabers populars, ofereixen un espai per a la reflexió i l’acció col·lectiva, donen suport a les lluites del territori i s’enfronten a la realitat capitalista. L’assemblea del CSOA l’Horta arrenca demà les jornades de celebració que ha organitzat amb motiu del seu aniversari. Un dels actes que han destacat des de l’assemblea és la projecció del documental Fer i x fer, on es fa un recorregut dels últims 100 anys de moviments socials a Carcaixent (Ribera Alta). També hi haurà actuacions musicals, com la de Los Malditos, o les cantautores Lorena Bonet i Kike Tormenta; així com tallers, activitats esportives i sopar populars vegans.\nL’assemblea del CSOA l’Horta arrenca demà les jornades de celebració que ha organitzat amb motiu del seu aniversari. Un dels actes que han destacat des de l’assemblea és la projecció del documental Fer i x fer, on es fa un recorregut dels últims 100 anys de moviments socials a Carcaixent.\nLes xerrades també estan presents a la programació. En concret, el dissabte, a les sis de la vesprada, s’ha programat la xerrada titulada “Sistemes de desprotecció”, on, a càrrec del moviment en defensa dels drets de les menors tutelades per l’Estat, es debatrà sobre el sistema de protecció que hi ha a l’Estat espanyol i “la violència institucional que sofreixen tant els pares com els fills quan els menors passen a estar en mans de l’Estat”, puntualitza Ramona. El col·lectiu Les filles de la Coma, format per veïnes del barri de la Coma de Paterna, que reivindiquen una millora de la qualitat dels serveis del barri, contaran el diumenge, a les 19.00 hores, les seues experiències d’exclusió social. La jornada del diumenge finalitzarà amb la companyia teatral Dunatacà, que representarà les obres Voces i Lo inevitable.\nDurant els tres dies, hi haurà una exposició participativa, “Memòria col·lectiva del CSOA l’Horta”, al final del carrer Diógenes López Mecho, junt a la plaça de les Tretze Roses. Es tracta d’un projecte de recuperació de la memòria del centre social, en què tot el món que vulga participar pot aportar fotografies, cartells o gravar els seus relats i vivències al voltant de les experiències viscudes a l’espai.\n“És emocionant veure com ja han passat set anys de lluita i de ser bressol de lluites”, manifesta Emili. Per a aquest membre del CSOA l’Horta, el més important d’aquests set anys és tot l’esforç i voluntat que s’ha dedicat per informar “sobre feminisme, autogestió, suport mutu, anarquisme,… i, sobretot, per demostrar que l’autogestió funciona i que és possible enfortir un espai llibertari”. “La persona que entra a l’Horta, ja porta en el seu cor una futura horta, un futur alliberat i una futura lluita”, sentència.\nEl PAI de Benimaclet soterraria el CSOA l’Horta\nEl diumenge, a les 13.00 h, el col·lectiu Cuidem Benimaclet, nascut per lluitar contra els interessos especulatius del Programa d’Actuació Integrada (PAI) de Benimaclet, oferirà una xerrada informativa sobre aquest PAI, a través del qual la constructora Metrovacesa contempla construir 1.345 habitatges, zones verdes i dotacions per a ús públic en una superfície de 169.000 metres quadrats. Aquest projecte d’expansió urbanística afecta de manera directa a l’alqueria del CSOA l’Horta, que, junt amb els horts urbans, quedarien soterrats sota l’asfalt.\n“L’alqueria de l’Horta la demolirien per construir un vial d’asfalt i els horts desapareixerien amb l’edificació dels apartaments”, explica Emili, qui, a més a més, denuncia que el projecte ubica una nova zona d’horts en una àrea que en l’actualitat està cimentada. “Es veu que no han entés el que és el CSOA l’Horta, ni el que són els horts urbans ni els espais comunitaris, lliures i verds”, lamenta. A banda de la destrucció dels 10.000 metres quadrats que ocupa el centre social, segons dades de la plataforma València no està en venda, també implicaria la destrucció “del teixit social del barri, perquè desapareixerien els menuts comerços i les associacions que ara treballen junts”, afegeix Ramona.\nUn dels objectius dels CSOA l’Horta és fer seues les lluites del barri i de la ciutat de València. Per això, per exemple, han donat suport social i econòmic al col·lectiu Per l’Horta, en la seua campanya per aturar la construcció de la Zona d’Activitats Logístiques (ZAL) de la Punta de València. La gentrificació és un altre dels processos contra el qual també han lluitat les membres del centre social, que tenen clar que el CSOA ha jugat un paper essencial en el desplaçament de la població original del barri i, en conseqüència, de l’augment del preu de vida, això com de la instauració de nous comerços i serveis en funció de les necessitats d’un nou veïnat amb un nivell adquisitiu major. “Nosaltres no som els habitants de tota la vida del barri, ni tampoc som un projecte nat de Benimaclet. És important fer autocrítica en aquest sentit”, postil·la Emili.\nDirectori d’okupes a la península ibèrica:\nestat espanyol: https://radar.squat.net/ca/groups/country/ES/squated/squat\nPaís Basc: https://radar.squat.net/ca/groups/country/XE/squated/squat\nDirectori de grups (centres socials, ateneus, okupes) a la península ibèrica:\nestat espanyol: https://radar.squat.net/ca/groups/country/ES\nPaís Basc: https://radar.squat.net/ca/groups/country/XE\nEsdeveniments a la península ibèrica:\nestat espanyol: https://radar.squat.net/ca/events/country/ES\nPaís Basc: https://radar.squat.net/ca/events/country/XE\nEster Fayos, La Directa https://directa.cat/el-csoa-lhorta-celebra-set-anys-daccio-collectiva-i-de-construccio-dutopies/\n<< Manresa: Antidisturbis dels Mossos desnonen una família que espera un pis d’emergència des de fa més de sis mesos\nBarcelona: L’1 de Maig deixa quatre nous blocs okupats >>


Burjassot se suma a la celebració del Dia Mundial sense Tabac – Ajuntament de Burjassot\nBurjassot se suma a la celebració del Dia Mundial sense Tabac\n30 maig 2017|Burjassot\nDes de 31/05/2017 fins a 31/05/2017\nEl dimecres 31 de maig es celebra el Dia Mundial sense Tabac. L’Ajuntament de Burjassot vol sumar-se a aquesta celebració, amb una iniciativa impulsada des de la Unitat de Prevenció Comunitària en Conductes Addictives (UPCCA) de l’Ajuntament, en col·laboració amb els centres de salut del municipi. Amb el lema “Menos cajetilla i más zapatilla”, la UPCCA vol celebrar els deu anys que porta celebrant els tallers de deshabituació tabàquica dirigits a la població de Burjassot, uns tallers gratuïts que han aconseguit que nombrosos ciutadans i ciutadanes hagen abandonat el mal hàbit de fumar.\nAixí, el dimecres a partir de les 18h, en el Centre Socioeducatiu Díaz Pintado, la UPCCA ha organitzat un berenar de celebració al qual acudiran prop de 40 exalumnes d’aquests tallers que, probablement, ja estan lliures de mals fums. També acudirà la regidora de Serveis Socials, Olga Camps Contreras.\nprevenció, Dia Mundial sense tabac, servicios sociales, serveis socials, taller, upcca, prevención, Día Mundial sin Tabaco


Saturday, 1 de June de 2019 - 10:30\nDescripció: un desafiament en el qual les persones participants experimentaran alguns episodis pels quals habitualment passa una persones refugiada i havent de superar nombrosos obstacles per a sobreviure.\nLloc: Plaça Huertos Sogueros (Castelló)\nSaturday, 1 de June de 2019 - 11:00\nDescripció: dins del Benicàssim Blues Festival, els més xicotets hauran de creuar una passarel·la plena de obtstacles y animals perillosos de cartó en l’espectacle infantil de Méter ManoRara.\nDescripció: espectacle infantil a càrrec de Méter. Més informació en Nomepierdoniuna. Lloc: plaça de la Constitució (Benicàssim). Hora: 11.00. Edat: tots els públics. Preu: entrada lliure.\n'Trolls' (Mike Mitchell, Països Baixos, 2016)\nSaturday, 1 de June de 2019 - 12:00\nDescripció: Pel·lícula infantil dins del II Festival de Cinema i Música de Castelló (Festival CIM) . Més informació en Nomepierdoniuna. Lloc: Teatre de la Raval de Castelló Hora: 12.00 Edat: tots els públics Preu: entrada lliure\n“Descripció: Pel·lícula infantil dins del II Festival de Cinema i Música de Castelló (Festival CIM) . Més informació en Nomepierdoniuna. Lloc: Teatre de la Raval de Castelló Hora: 12.00 Edat: tots els públics Preu: entrada lliure”


Aquest és el paquet de mesures impulsat per l'Ajuntament del Vendrell davant del coronavirus - Ràdio Televisió El Vendrell\nAquest és el paquet de mesures impulsat per l’Ajuntament del Vendrell davant del coronavirus\nL’Ajuntament del Vendrell activa un paquet de mesures per prevenir el contagi del COVID-19 i que arriba just l’endemà que s’hagi diagnosticat el primer cas al municipi, en una dona de 39 anys que es va contagiar al seu lloc de treball a Barcelona. S’ha activat el protocol d’atenció a les persones de l’entorn de la primera pacient, que s’han sotmès a les analítiques per determinar si tenen el coronavirus. També hi ha dues persones més estrangeres que es troben hospitalitzades al Vendrell i que provenien del nord d’Europa. Les mesures que aplicarà a partir d’aquest mateix dijous l’Ajuntament es centren en vuit àmbits. A grans trets hi ha la suspensió de la major part d’activitats extraescolars i culturals, el tancament de museus i del Teatre Àngel Guimerà i el tancament dels esplais d’avis i del Centre de Dia Anna Serra. Se suspenen els mercats setmanals de la Riera i de Coma-ruga tot i que es mantenen les parades de fruita al centre. Finalment es recomana utilitzar la via telemàtica pels tràmits administratius.\nPodeu consultar-les amb detall aquí.\nAnna Palacín Auditori Pau Casals coronavirus mesures Oficina d'Empadronament