Intervencions de Joaquim Aloy i Salvador Redó, de l’Associació Memòria i Història de Manresa - Bagencs de la “Lleva del Biberó”\nIntervencions de Joaquim Aloy i Salvador Redó, de l’Associació Memòria i Història de Manresa\nIntervenció de Joaquim Aloy (Associació Memòria i Història de Manresa)\nBona tarda. Bona tarda, estimats biberons. Aquests biberons que ja teniu 99 anys!!:\nTomàs Dalmau i Colom, benvingut\nSalvador Farrés Oliveras, benvingut\nJosep Herms Mateu, benvingut. A punt ja de fer-ne 100! El dia 11 de gener! Felicitats!\nAntoni Vives i Masip, benvingut\nEstem encantats que sigueu aquí. Rebeu la nostra cordial salutació i benvinguda.\nD’altres biberons tenien moltes ganes de venir però no han pogut. Tanmateix, el seu pensament i el seu esperit hi són.\nAutoritats, amics, senyores i senyors. Moltes gràcies a tots per la vostra assistència. Som l’Associació Memòria i Història de Manresa, responsable del portal de webs www.memoria.cat, i som aquí per presentar el nostre últim treball, el web “Bagencs de la Lleva del biberó”.\nUn web que neix de l’homenatge que es va fer ara fa un any, el 2 de desembre, al saló de plens de l’Ajuntament de Manresa, a iniciativa de Víctor Feliu i Joan Cals, del Consell de les Persones Grans de Manresa i del Bages\nVa ser un acte solemne com es mereixien els biberons, que va comptar amb el ple suport de l’Ajuntament, i la col·laboració del Consell Comarcal i de la nostra Associació.\nUn acte molt emotiu, de plena justícia, d’homenatge als centenars de “biberons” de la comarca del Bages, que als seus 17 anys van haver de deixar casa seva, la família, els amics, la seva feina o els seus estudis per anar ni més ni menys que al front de guerra, per al qual ni estaven preparats ni havien d’estar preparats. Tenien 17 anys.\nAlguns es van emboscar, d’altres van tenir molta sort i els va tocar fer feines auxiliars, però a molts els va tocar anar a primera línia de foc.\nSense a penes instrucció militar, sense l’armament adient, amb unes condicions terribles, davant d’un exèrcit poderosíssim… Van veure i viure horrors, fins i tot l’afusellament de companys pel propi exèrcit de la República. Van patir situacions extremes. Van haver de suportar combats i bombardeigs duríssims. Molts hi van deixar la vida. De Manresa -que tinguem identificats- 67 joves. 67 manresans de la lleva del biberó van perdre la vida al front.\nMolts “biberons” quedaven ferits al camp de batalla, però ningú no els podia assistir. No és estrany que en aquells moments de desesperació molts cridessin: “mama, mama!”.\nEren vides joves, segurament plenes de projectes i il·lusions propis de l’edat, que quedaven trinxades en una guerra absurda, omplint de dolor les seves famílies i els seus amics. Són víctimes innocents d’una guerra que ells no havien provocat. Una guerra iniciada a conseqüència del cop d’estat feixista del juliol del 1936 contra el govern legítim de la República.\nLa història de la lleva del biberó produeix una enorme ràbia i una profunda tristesa. No hi ha dret que els robessin la vida d’aquella manera.\nA la majoria d’ells, la mort sempre els va rodejar. Sovint la mort era una loteria i va tocar a qui va tocar. Aquest Pere Calvet que escriu aquesta carta al famós Josep Vila Closes, que acabem d’escoltar, i on plorava la mort dels amics al front, poc després desapareixia al front de l’Ebre.\nVal la pena tenir sempre presents aquestes paraules de Pere Calvet: “De la guerra, Josep, digue’n sempre mal… La guerra no és més que fam, destrucció i tot el mal que hi pugui haver”\nPer als supervivents, els patiments no es van acabar finalitzada la guerra. Molts van ser conduits en trens de càrrega en condicions infames cap als camps de concentració franquistes, on van patir vexacions i humiliacions de tot tipus. I després, per si no n’hi havia prou, el servei militar.\nHavien marxat de casa als 17 anys i no van tornar-hi fins al cap de 6 o 7 anys. Els van robar els millors anys de la seva joventut.\nI, tanmateix, l’experiència de la guerra i la postguerra els va fer molt forts per afrontar els diversos embats de la vida i van poder constatar la força de la solidaritat, el companyerisme, l’amistat i tants i tants valors encomiables que van descobrir-consolidar en aquells anys tan durs. A través de l’Agrupació de Supervivents de la Lleva del Biberó, impulsada per Antoni Quintana Torres, sense cap ressentiment, i amb el lema “Amor, Pau, i Germanor” van fer un treball exemplar amb l’objectiu que mai més no es repetissin aquests fets tràgics.\nPodrem escoltar algunes de les vivències de biberons bagencs en la lectura dels textos que ens llegiran els actors.\nTots els “biberons”, els que van morir al front i els que van sobreviure es mereixien l’homenatge celebrat l’any passat. I tots ells es mereixen aquest web modest que presentem avui.\nDe fet, la iniciativa d’aquest web sorgeix immediatament després de l’acte de fa un any parlant amb l’Ajuntament de Manresa. Una proposta d’entrevistar els biberons supervivents, de conservar el seu testimoniatge. Nosaltres de seguida veiem que les entrevistes han d’estar integrades en un web que, també expliqui, entre altres coses, què va ser la lleva del biberó, què va ser l’Agrupació de Supervivents de la Lleva del Biberó i que recollís el màxim de testimonis escrits que poguéssim tenir dels biberons del Bages.\nTeníem molt clar com havia de ser aquest web, teníem la documentació suficient, però ens faltava la persona que en pogués assumir la realització efectiva, que fes les entrevistes i redactés els textos. I aquesta persona la vam trobar. I aquestes persona ara és al meu costat. Es diu Salvador Redó i Martí. Va dir que sí de seguida que li vaig proposar i ha estat un plaer treballar amb ell. S’hi ha implicat de ple i això és molt d’agrair\nCal agrair també la feina de l’autor dels enregistraments de les entrevistes en vídeo i del treball d’edició, Xavier Gil, i l’autor de la maquetació del web, Jordi Griera-Cors. Tots han demostrat una gran professionalitat i una eficàcia extraordinària.\nI, naturalment, agrair el suport de l’Ajuntament de Manresa, que ha fet possible l’elaboració d’aquest web, que ara tot seguit us explicarem.\nIntervenció de Salvador Redó (Associació Memòria i Història de Manresa)\nRosendo Badia i Trullàs, Joan Casellas i Soler, Tomàs Dalmau i Colom, Salvador Farrés i Oliveras, José Fernández i Olmo, Josep Herms i Mateu, Jaume Navarro i Torras, Miquel Pecanins i Fainé, i també Ramon Barons i Borrellas i Antoni Vives i Masip que hem entrevistat aquesta setmana i que incorporarem a la web un cop tinguem editats els seus vídeos.\nSón aquí, en aquesta sala, el Tomàs Dalmau, el Salvador Farrés, el Josep Herms i l’Antoni Vives. Hem de lamentar que durant aquest procés d’elaboració de la web ens han deixat el Rosendo Badia, fa uns mesos, i el Joan Casellas aquesta mateixa setmana. Una abraçada molt forta a les seves famílies que sí que ens acompanyen avui.\nPer les circumstàncies inherents a l’edat no ens poden acompanyar la resta de “biberons”, però també hi tenen representació familiar.\nEls familiars, tots, han estat imprescindibles en aquesta feina de recerca, al fer possible les entrevistes. Han estat el punt de contacte i el pont amb els pares o avis. Tant el Xaviel Gil, càmera i muntador dels vídeos, com un servidor, ens hem sentit molt acollits per tots.\nEl procés d’aquest treball ha estat molt fàcil en la seva gènesi i una mica més complicat en la seva postproducció. Les gravacions s’han fet a raig i, òbviament, a l’hora de donar-hi forma, s’ha hagut d’eliminar tot el material accessori per poder dotar els testimoniatges d’un discurs atractiu que faci que, qui els vegi, tingui ganes d’arribar fins el final. Crec que, modestament, ho hem aconseguit.\nAquests dies, diem sovint que la vida d’aquests joves de la guerra és una lliçó d’història. Ens ha sortit la casuística més diversa: els que van fer tota la guerra des que els van mobilitzar durant el mes d’abril del 1938, els qui van ser al front però que al cap d’un parell de dies ja els havien fet presoners, els que ho van viure a la rereguarda, els emboscats. Hem vist que una guerra és la suma de les guerres particulars.\nHem vist com d’important és la “sort de cadascú”. Un centímetre més amunt o més avall que fa que la bala et toqui o no, una hospitalització abans de la batalla, una decisió personal presa en el moment adient, l’auxili d’un company… Fins i tot la voluntat de l’enemic d’engegar-te o no un tret mortal quan en té la possibilitat, que també hi ha algun cas d’això. Aquestes casuístiques són la frontera entre la vida i la mort. La suma de tot plegat constitueix una narració fidel del que passà en aquella guerra i de les interioritats del combat.\nLa idea motor d’aquest treball era poder recollir els testimonis orals i també els escrits de les vivències dels nostres biberons i ens hem trobat que un cop escoltats i llegits, hi ha una veritat dolorosa que desmunta tota èpica. En tot cas, si hi ha una èpica, és la viscuda per cada un dels protagonistes en el desastre col·lectiu al qual van ser duts. La crida a files dels 30.000 vailets va ser una operació a la desesperada dels militars i polítics republicans en un moment en què la maquinària de guerra franquista, amb l’auxili del nazisme alemany i del feixisme italià, passava per sobre de qualsevol línia de defensa republicana amb el cost de milers de morts.\nNo us vull fer cap avançament del que veureu a la web, només us llegiré alguna de les coses que ens han dit els entrevistats.\nDel Jaume Navarro Torras\n«De la guerra, no tinc cap record pitjor, tots els trobo dolents». «Havia tingut la mort allà, i una por tremenda de morir no l’havia tinguda mai. Pensava: et mataran, però desesperat, mai».\nDel Joan Casellas Soler\n«Quan et fan presoner, no ets ningú».\nDel José Fernández Olomo\n«Estuve 6 años. No sé porqué el Franco tenia tantas quintas movilizadas».\nDel Josep Herms Mateu\n«En un principi, la vida valia poca cosa». «A Pamplona ens deien: rojos separatistas y perros catalanes»\nDel Miquel Pecanins Fainé\n«La retirada va ser desordenada, a nosaltres ens van amenaçar amb pistoles perquè deixàvem els ponts». «Em van donar un fusell amb el percutor trencat, allò no podia funcionar, i em van dir: tu seràs enllaç»\nDel Rosendo Badia i Trullàs\n«Allà, només senties crits i els camillers anar traient ferits, allò era terrible».\nDel Salvador Farrés Oliveras\n«A Sanahüja fèiem la instrucció amb escombres, a Sanahüja no teníem armes».\nTot i aquestes vivències, en els entrevistats hem trobat molta serenor. L’experiència de la vida, probablement els ha ajudat. De fet, un cop passat el que van passar només els quedava mirar endavant. Però no han oblidat. No han volgut oblidar i ens hem trobat que tots, i mira que ha estat l’atzar el que ens ha posat en contacte, tots, han transmès els seus records de guerra a les generacions posteriors. Els apuntaments que feien les famílies mentre gravàvem i els àlbums de fotografies i els documents curosament conservats, ens ho revelaven. I transmetre aquesta memòria és el combustible d’aquesta web, d’aquestes entrevistes.\nNomés em resta agrair-vos-ho. No sabeu pas el que hem après i esperem, segur vaja, que hi haurà molta gent que aprendrà d’això que vosaltres heu conservat amorosament, malgrat que no fos precisament l’amor sinó la condició humana més vil la que us va empènyer a haver de canviar els carrers i les places del vostre rodal pel camp de batalla, els amics pels desconeguts companys soldats, les il·lusions de futur pròpies de nois de disset anys per un horitzó vital immediat sotmès a les bombes i a les ràfegues de metralladora, l’aixopluc de la família pel despotisme dels comandaments propis, primer, i per la ferotgia dels guanyadors després.\nHa estat tot un privilegi haver-vos conegut i tractat.\nFinal de l’acte. Intervenció de Joaquim Aloy\nMoltes gràcies als actors que han llegit fragments de les memòries dels biberons: Àlex Locubiche, Biel Mora i Pol Bastida.\nMoltes gràcies a Sílvia Sanfeliu per la direcció artística i per la seva generositat.\nMoltes gràcies a vosaltres per la vostra assistència.\nI, sobretot, moltes gràcies, biberons, per la lliçó de vida i la lliçó de dignitat que ens heu donat tots aquests anys.\nI creiem que la millor manera d’acabar l’acte és aplaudir molt i molt fort els quatre biberons que han pogut venir avui, Tomàs Dalmau, Salvador Farrés, Josep Herms i Antoni Vives. Aplaudint-los a ells aplaudirem tots els biberons de la comarca de Bages que van ser cridats a files als 17 anys, tant els que van tornar com els que dissortadament no van tornar. Per a tots ells, el nostre record i homenatge.\n© 2021 Bagencs de la “Lleva del Biberó”. All rights reserved


"Fem el millor periodisme del món"\nCarles Capdevila 20/05/2012 00:00\n260x366 Jill Abramson Jill Abramson\nJill Abramson, la primera dona de la història que dirigeix The New York Times (des del setembre de 2011) em rep al seu despatx al Midtown, la Vuitena Avinguda amb el carrer 41. És dimecres 9 de maig: de tres a quatre tenim l'entrevista i a les quatre podré assistir a la reunió de portada. Just aquell migdia Obama anuncia en una entrevista a l'ABC el seu suport als matrimonis gais. Això converteix la tarda en molt més interessant i estressant en una redacció com aquella (108 premis Pulitzer pesen), on tot i això els centenars de periodistes treballen molt silenciosament. I com més s'acosti l'hora de tancar més silenci hi haurà, em diuen quan ho faig notar. La notícia del dia i de la setmana i de la campanya farà que la reunió del consell de redacció (45 minuts, unes 35 persones, pantalla gegant amb el web obert, projecció de fotos per triar les de la primera pàgina, connexions telefòniques amb Washington) serveixi entre altres coses per debatre quantes columnes mereixerà a portada l'anunci d'Obama. Un dels assistents es llança i proposa obrir a sis, però la directora no té cap dubte. No way . És un anunci important, un dia històric, però no tant. Guardem les sis columnes per al dia que hi hagi un canvi legislatiu. Seran quatre, titular a dues línies. I amb foto.\nAbans de tot això, l'entrevista. Arriba deu minuts tard, s'excusa amb Obama -és bastant irrefutable l'argument-. Mentre l'espero comprovo via Twitter i aplicació iPhone si ho estem donant bé a la web de l'ARA, on de seguida ja hi ha el vídeo de la declaració televisada. El món global, el periodisme apressat. Arriba, m'atén amablement, li ensenyo alguns exemplars de l'ARA com l'edició de Joan Miró, li explico l'acord pel qual compartim els seus continguts des del primer dia, m'avisa que haurà d'atendre alguna trucada (només serà una) i parlem de la seva nova vida des que el setembre va substituir Bill Keller al capdavant d'aquesta capçalera.\n___ Fa vuit mesos que la van nomenar directora del New York Times . Suposo que no es penedeix d'haver agafat aquesta feina.\n___ No ho crec. Seria un pecat penedir-me de res, perquè és la feina més emocionant i el repte més desafiador que puc imaginar. I de fet és molt divertit.\n___ Seria correcte dir que és la millor feina del món, dirigir el mitjà de més prestigi, però en el pitjor moment, en la crisi més gran del sector?\n___ És un moment difícil, però això ho fa més interessant en molts aspectes. Som al centre del creixement explosiu del consum digital de les notícies. I estem fent tots els esforços que podem per fer arribar el nostre periodisme de la manera més potent en tantes plataformes com sigui possible: els mitjans de comunicació socials, de vídeo o multimèdia o gràfics. La paraula impresa és només el començament. Però jo vinc del mon del periodisme d'investigació i veig totes aquestes àrees com a vies per aprofundir en el que fem, que és explicar històries.\n___ El principal repte és la digitalització? El procés que aquí anomenen digital first ?\n___ No m'agrada el debat sobre si paper primer o digital primer. Jo intento ser l'editora executiva d'un mitjà que quan té una història a punt la publica en la plataforma més adequada que té disponible en aquell moment. Això suposa un gran canvi, no un canvi que comença amb el meu nomenament, sinó que ja l'estava liderant abans de ser directora.\n___ Creu que el New York Times està en el punt correcte del procés, o encara té feina endarrerida? L'hi dic sabent que abans de ser nomenada per al càrrec va passar sis mesos estudiant altres digitals.\n___ Sí, vaig passar mig any concentrada només en la digitalització, analitzant la nostra web, entenent la nostra estratègia de negoci digital, el model de pagament, i quins canvis calia fer a la redacció i sobretot en la manera com està organitzada per ser capaços de publicar les històries quan estiguin a punt. I tenint els millors caps de cada àrea entenent que no podien guardar les notícies esperant l'edició de paper de l'endemà.\n___ Li queda molta feina a fer internament?\n___ La redacció ja està totalment integrada. Tothom treballa per al paper i la web.\n___ Quin futur li veu al vídeo?\n___ Miri, quan l'he fet esperar deu minuts és perquè Obama acabava d'anunciar el seu suport als matrimonis gais, i jo encara no he començat a pensar què farem demà, estava assegurant-me que hi havia el vídeo a la web, que en temps real, en directe, anàvem afegint tots els elements i documents, sense esperar els terminis del passat, els horaris de tancament de la rotativa.\n___ Què ha canviat en els primers vuit mesos a la redacció.\n___ Tinc molts caps d'àrea nous ajudant-me, el de local, el nacional, el d'internacional, un nou cap de delegació a Washington. L'equip ha canviat bastant. L'antic responsable a Washington ara és la meva mà dreta a la redacció per a les notícies. Estic ajudant a integrar molta gent nova a l'organització al mateix temps que m'estic ubicant en el meu nou càrrec.\n___ Ser la primera dona que dirigeix el New York Times en els seus 160 anys d'història li posa encara més pressió?\n___ N'estic molt orgullosa. No sé si em posa més pressió. Em satisfà molt ser la primera dona que té aquesta feina. Un aspecte molt positiu d'aquesta novetat, d'aquesta fita, és que ha fet sentir realitzades moltes dones, fins i tot algunes que no es dediquen al periodisme, això ho trobo molt important. Pel que fa a la pressió, me'n poso tanta jo mateixa que no sóc capaç de dir si alguna part és pel fet de ser la primera dona.\n___ I té alguna explicació de per què ha costat 160 anys que una dona fos directora?\n___ A les dones els ha costat molts anys anar prosperant cap als càrrecs directius de les redaccions. Jo he treballat al Wall Street Journal i altres redaccions, i crec que el que cal plantejar-se no és per què ha costat tant que una dona arribés a dalt de tot, sinó quantes n'hi ha molt a prop que la puguin succeir si per alguna raó se la rellevés del càrrec.\n___ Creu que té una manera de liderar diferent?\n___ No sóc la persona adequada per respondre-l'hi.\n___ Com sap, l'ARA té un acord amb The New York Times i diem als nostres lectors que gràcies a aquest acord publiquem el millor periodisme del món. Diem la veritat?\n___ Sí, penso que fem el millor periodisme.\n___ Està preocupada pel futur del periodisme?\n___ Molt, en general, no pel nostre cas específic, però sí quan penso en la possibilitat real de fer periodisme de qualitat, especialment cobertura internacional i investigació, que són molt cars i comencen a ser difícils de mantenir per un tema de costos. Que alguns mitjans en prescindeixin no és gens saludable per a la societat.\n___ La inquieten models com The Huffington Post, i el model d'agregar notícies d'altres mitjans?\n___ És un dels models per crear continguts en una web, i en certa manera que les nostres històries s'agreguin i es promocionin en altres mitjans de manera destacada ens beneficia i ens genera problemes alhora. El principal problema és si ho fan de manera que s'aprofiten del contingut i l'espremen i satisfan la curiositat principal del lector. Encara que ho facin dins dels límits legals de dret a reproducció, encara que reprodueixin poques paraules, si són suficients perquè el lector ja es quedi allà, ens perjudica. Nosaltres volem que vinguin a la nostra web i llegeixin la història original, i sencera, i part del trànsit ens ve d'això, és com un intercanvi.\n___ Ahir em vaig reunir amb el president de ProPublica. Que hi hagi una fundació que es dediqui a fer periodisme d'investigació i oferir-lo de franc als mitjans vol dir que està realment amenaçat?\n___ Jo estic al consell de ProPublica i li he de dir que no és un substitut del periodisme d'investigació.\n___ Però indica que els mitjans no poden pagar-lo i ha de viure de donatius privats.\n___ Per a molts diaris, i gràcies a Déu el New York Times no n'és un, és impossible tenir reporters contractats i invertir tot el temps i l'esforç en aquest tipus d'històries. En aquest sentit, ProPublica fa una feina vital. Però nosaltres tenim un equip intern d'investigació que fa poc va descobrir el cas de corrupció de Wal Mart, que ha tingut molt ressò. N'estem molt contents.\n___ El repte que tenim els mitjans en l'era digital és convèncer que els continguts s'han de pagar?\n___ Exactament. Nosaltres estem convençuts que el nostre contingut és d'una qualitat tan elevada que els lectors entenen que l'han de pagar, i estem molt animats pels resultats del nostre pla de subscripcions digitals. Gairebé mig milió s'hi han apuntat només en el primer any: és un èxit impressionant.\n___ Parlem de la crisi. Com veuen Europa des d'aquí?\n___ En aquests moments el principal focus d'atenció és Grècia. Hem dedicat també molts articles a Espanya, que té una situació preocupant. Hem parlat dels efectes de l'elevat atur, la frustració dels joves, la baixada de natalitat... No li sabria dir si les coses milloraran o empitjoraran, que vol dir que es mantindrà la crisi, i que s'obre un període impredictible, de reptes transcendents. Ens interessa molt la part política, aquesta oposició a les polítiques d'austeritat en molts països.\n___ ¿I als Estats Units com viuen la crisi?\n___ És molt difícil de saber. Els primers mesos de l'any semblen més forts i ara potser s'ha encallat. Pot ser un error jutjar les coses per dades parcials, però el que és cert és que els últims mesos la creació de llocs de treball ha anat bé.\n___ Un amic periodista em va dir que seran les eleccions més desagradables i brutes. Hi està d'acord?\n___ És molt possible perquè hi haurà més diners que mai en la campanya. Cap candidat té diner públic, tot és privat, en quantitats il·limitades, algunes de donants que no se sap qui són, i això generarà un munt de diners gastats en anuncis de televisió que seran negatius, i la cursa per desacreditar l'oponent abans que ell et desacrediti a tu serà molt bruta, ja està passant ara.\n___ O sigui que les primeres eleccions que cobrirà dirigint el diari tampoc seran fàcils.\n___ Jo vinc de la informació política, és on vaig començar, m'encanta, estic fascinada per la cobertura de les campanyes i les eleccions.\n___ Coneix bé els passadissos de Washington.\n___ Hi he treballat més de vint anys. Era la cap de la delegació a Washington. Conec bé l'ambient, i en aquesta campanya he cobert les primàries, vaig viatjar a Iowa amb els candidats, ho he vist amb els meus propis ulls. He anat a moltes convencions.\n___ Ho troba a faltar, fer periodisme polític?\n___ Ho trobaria a faltar si no el fes, però ja intento mantenir-me el màxim de connectada per no perdre l'instint per les notícies, i per fer això hi has d'anar personalment, viatjar al costat dels periodistes que ho estan cobrint.\n___ Per què serà recordat Obama?\n___ Per qui és. Per haver sigut president durant una era molt partidista en què les relacions entre el poder executiu i el legislatiu han estat molt tenses. Legislativament caldrà veure què decideix la cort sobre el seu pla de salut, i aquest seria un dels temes pels quals seria recordat.\n___ Quines opcions creu que té de ser reelegit?\n___ Seran unes eleccions ajustadíssimes. És el que estem preparats per cobrir.\n___ Això és bo per als periodistes.\n___ Sí, per mantenir la tensió narrativa és perfecte.\n___ El seu diari dóna suport a un candidat. Com ho fan?\n___ Jo no hi tinc res a veure. És una decisió editorial, del consell editorial i de l'empresa, totalment separat de la redacció, i encara no ho han decidit. No em demanen la meva opinió ni em consulten res i si ho fessin no els hi donaria perquè trobo que és bàsic poder cobrir la informació amb ganes de ser sorprès, amb la ment oberta a tots els punts de vista i sense prejudicis.\n___ Com a directora no ha de donar opinió?\n___ No he de donar la meva opinió sobre res.\n___ Vostè és novaiorquesa. Com veu la ciutat onze anys després de l'11-S?\n___ És una ciutat vibrant, no només Manhattan, que és molt excitant en termes culturals i d'activitat, també Brooklyn i Queens són barris que estan en ebullició de manera molt interessant i són pioners en tendències. La política és molt dinàmica aquí. La ciutat ha de lluitar amb molts problemes semblants als de la resta del país, però no penso que passi per un període especialment delicat, com per exemple als anys setanta.\n___ Si torno d'aquí cinc anys trobaré el seu diari encara en versió paper?\n___ Crec que sí.\n___ I d'aquí deu anys?\n___ No em faci entrar en una subhasta. El que veig és una audiència per al paper molt saludable. Tenim 850.000 subscriptors que demanen el diari cada dia a casa, i molts d'ells renoven per dos anys. Al paper li encara queda molta vida.


Ciutadans (C’s) de Sabadell lamenta que s’hagi desestimat la seva proposta per a la inscripció gratuïta de mascotes\nEscrit a 03 Gener 2017 .\nEl regidor del Grup Municipal de Ciutadans (C’s) a l’Ajuntament de Sabadell, José Luís Fernández, ha lamentat que el quatripartit hagi desestimat que “les inscripcions de mascotes fetes voluntàriament pel propietari en el cens municipal siguin gratuïtes”. La formació taronja havia proposat aquesta mesura com a al·legació a la modificació de les ordenances fiscals i reguladores de preus públics, en concret a la 3.19 de taxes per als serveis relacionats amb animals de companyia. La proposta de C’s pretenia que “el cost econòmic no fos una trava” perquè els amos de gossos, gats i fures regularitzessin la situació dels seus animals en el Registre Municipal d’Animals Domèstics i de Companyia (RADC)\nLa inscripció d’una mascota en el cens municipal és actualment obligatòria i costa 23,40 euros. També els amos d’aquests animals estan obligats a posar-los el xip identificatiu. Segons ha explicat l’edil de C’s, l’equip de govern ha considerat que “el problema és tenir animals incontrolats dels quals es desconegui el seu estat de salut i si suposen algun tipus de perill per a ells o pels altres”. En qualsevol cas, el control en un registre facilita i agilitza els tràmits de recuperació de l’animal en cas de pèrdua o robatori.\n<< < Gener 2017 > >>


Notícia històrica - PREMSA - Detecten senglars en zones urbanes de la Roca, Lliçà de Vall i Gualba - Federació Catalana de Caça\nDETECTEN SENGLARS EN ZONES URBANES DE LA ROCA, LLIÇÀ DE VALL I GUALBA\nEn els darrers mesos, els Agents Rurals han tingut constància de la presència de senglars de zones urbanes de diversos municipis de la comarca. Ha passat en un parell d’ocasions a la Roca, quan es van veure senglars prop de la deixalleria i al barri de Can Borrell. També a Gualba, prop del càmping Aqua Alba. A Lliçà de Vall, fa unes setmanes, es va detectar un porc senglar a la zona del passeig de l’Església. També passejant-se pels jardins propers a l’església. La Policia Local va ser alertada per la presència de l’animal.\nSegons la regidora de Medi Ambient, Núria Banegas, fins ara no s’havia detectat la presència de senglars a prop de l’església. Al poble, on la caça està totalment prohibida, sí que se n’havien trobat a prop de torrents i també travessant per algun punt de la carretera de Granollers a Sabadell. També es produeixen de manera habitual danys a l’agricultura o a parcel·les amb horts. “Quan hi ha moltes queixes contactem amb els Agents Rurals, i ells valoren si és convenient fer alguna batuda”, diu.\nAmb tot, segons els Agents Rurals es tracta de situacions excepcionals. “El porc veu molta gent i comença a perdre la por. Molta gent que va a caminar veu senglars i ells no marxen com passava abans”, explica Joan Guillamon, president de la Societat de Caçadors de Santa Eulàlia.\nPere Clos, president de la Comunitat de Regants de Vallfornès, assegura que els porcs s’estan acostumant a viure a prop de les zones on troben aliment amb facilitat, com, per exemple, els camps on es conrea blat de moro. “Els agrada més el menjar dels camps que el de la muntanya. Tornen a zones de bosc embardissades però a prop dels camps”, diu.


La importància de menjar bé | Interès Mutu\nPublicat el 16 Octubre, 2017 per Revista Interès Mutu\nEls nostres hàbits alimentaris determinen en gran mesura el funcionament del nostre organisme. Una bona alimentació adaptada a les nostres necessitats nutricionals promou la salut i prevé les malalties. Com influeix l’alimentació en la nostra qualitat de vida?\nPerò què és una alimentació correcta?\nUna dieta equilibrada en nutrients, la clau per a la salut\n– Les proteïnes són les encarregades de la formació i la regeneració del teixit muscular. També enforteixen les nostres defenses davant d’infeccions i d’agents externs i són les encarregades de transportar altres tipus de nutrients, com ara els greixos.\n– Els greixos i els hidrats de carboni tenen la funció principal d’obtenir l’energia necessària perquè l’organisme pugui realitzar funcions vitals com ara el bombament de la sang, el funcionament pulmonar o el manteniment correcte de la temperatura corporal.\n– Les vitamines i els minerals regulen els processos de l’organisme perquè funcionin correctament i s’evitin possibles trastorns i malalties.\n– La fibra promou el bon funcionament dels sistemes d’evacuació de residus de l’organisme.\nEn qualsevol cas, sempre és recomanable consultar amb un especialista en nutrició per conèixer com seria la nostra dieta més adequada segons les nostres característiques personals i el nostre estil de vida.


L'aura estètica i salut/Corporal\nA l’aura estètica i salut sabem que cada cos és diferent i que cada un respon i metabolitza d’una manera diferent, per això, apostem per la alimentació personalitzada i per això mateix apostem pels test genètics.\nAmb els tests genètics que t’oferim al nostre centre descobriràs definitivament i per tota la vida quina és la teva alimentació ideal.\nNutriGen Diet Complete\nés un complert estudi genètic que analitza les causes de l’obesitat o sobrepès i estableix un Pla dietètic personalitzat per perdre pes, específicament dissenyat a partir del teu ADN (mètode d’extracció d’ADN: Saliva). Aquest pla inclou la següent informació:\nResponse: Determina la dieta més efectiva per aprimar-te, saludable i personalitzada que ofereix una pèrdua de pes 3 cops major que amb qualsevol altre tipus de dieta no genètica.\nFatburner: s’analitza el perfil metabòlic de crema de greixos amb l’objectiu d’accelerar saludablement el seu efecte. Cremaràs el greix més ràpid i sense posar en risc la teva salut.\nObesitat: s’analitza la predisposició genètica a la obesitat. Afrontaràs d’arrel qualsevol problema de sobrepès o obesitat d’una manera sana, amb una dieta saludable i específica pel teu ADN.\nVitamines: s’analitza la deficiència en les principals rutes metabòliques de les vitamines, i quines vitamines necessita el teu cos per funcionar correctament. El dèficit de vitamines pot generar desregulacions com anèmia, esgotament crònic, arítmies, erupcions o osteoporosis entre d’altres símptomes.\nAppetite Control: s’analitzen les cuses genètiques d’un augment de la gana o ansietat en la ingesta de menjar per aprendre a frenar-ho. Combatràs el problema d’ansietat alimentaria d’una manera sana, amb una dieta saludable i específica pel teu ADN.\nDiabetis tipus II: Es mesurarà la predisposició genètica a desenvolupar Diabetis Tipus II. Es generarà una dieta personalitzada capaç de prevenir i reduir, de manera saludable, el risc a patir diabetis tipus 2 i totes les conseqüències que provoca aquesta malaltia.\nMetabolisme lipídic: Es mesurarà la teva predisposició a tenir nivells alts d’HDL-Colesterol. Es podrà crear una dieta personalitzada capaç de prevenir i reduir, de manera saludable, els nivells alts de colesterol.\nA Intolerance Test hi trobem diferents tests:\nIntoleràncies alimentàries: 135 anàlisis de 120 aliments i 15 additius.\nIntolerància a la Lactosa: mitjançant una mostra de saliva.\nGluten Intolerance Celiaquia: Test instantani d’intolerància al gluten per detectar, a partir d’un dispositiu d’un sol ús, la sensibilitat al gluten i la malaltia celíaca. (Proba ràpida no genètica).\nGluten Intolerance Celiaquia Genètica: Mitjançant una proba de laboratori s’aconsegueix una major precisió per conèixer el risc genètic a desenvolupar la intolerància al gluten i a la malaltia celíaca.\nEls tests d’intolerància al gluten inclouen l’anàlisi dels anticossos transglutaminasa tissular i antigliadina.\nLa gama de tests genètics Intolerance Test, es serveixen de l’únic mètode científicament validat: l’assaig d’anticossos a partir d’una gota de sang. S’utilitza tecnologia exclusiva validada per l’agència americana FDA (Food & Drug Administration) i permet una elevada especificació i sensibilitat a partir d’una única gota de sang.\nLes intoleràncies alimentaries son, sovint, la causa d’una sèrie de trastorns que tenen els seu origen en la incapacitat de les persones per processar correctament alguns aliments.\nLes macro-molècules dels aliments que no han sigut completament digerides travessen la paret intestinal, depositant-se sobre varis òrgans i teixits, activant processos d’inflamació.\nQUINS SÍMPTOMES OCASIONA UNA INTOLERÀNCIA?\nEntre d’altres, els principals símptomes son:\nGasos, inflor, restrenyiment, fatiga, insomni, augment de pes, cansament, sobrepès, pesadesa, males digestions, mal de cap, dolor abdominal, espasmes, nàusees i vòmits.\nAquestes proves genètiques son no invasives, 99,99% fiables i eficaces, dissenyades específicament per la cura i la salut de les persones, útils per aconseguir una alimentació sana i equilibrada i vàlides per a tota la vida.\nPer més informació sobre la malaltia celíaca, visiti la web de la Federació d’Associacions de Celíacs d’Espanya.\nPer saber més sobre la sensibilitat de a lactosa, visiti la web de l’Associació d’intolerants a la Lactosa Espanya i Lliure de Làctics.\nGenoSport és la gama de tests genètics esportius més complerts per establir una rutina d’exercici físic i dieta personalitzada segons l’ADN. Si vols millorar l’entrenament, tenir més energia, menys fatiga, rendir millor en l’esport o, inclús, cremar greixos i carbohidrats ràpidament, amb els nostres tests genètics esportius aconseguiràs els teus objectius d’una manera més fàcil i sense arriscar la teva salut física.\nDins aquesta gama hi trobem diferents tests:\nGENOSPORT ENTRENAMENT que inclou:\nRecuperació post-entrenament: coneixeràs la predisposició genètica a desenvolupar un hipertròfia cardíaca (cor d’atleta) i que indica la fatiga muscular durant l’exercici i la capacitat de recuperació dels músculs després de l’entrenament.\nResistència: coneixeràs els teus nivells de VO2 màxims, la capacitat aeròbica/anaeròbica, la resistència genètica que tenen els músculs i la predisposició de força/velocitat. Amb aquest estudi podràs augmentar entre un 10% i un 40% la capacitat aeròbica després d’un entrenament específic.\nAnabolisme: coneixeràs la resistència i vasodilatació muscular durant l’exercici físic i l’increment de massa muscular després de l’entrenament.\nCatabolisme: s’analitza l’estrès oxidatiu que pot produir micro-lesions a nivell cel·lular i, per tant, reduir la recuperació muscular després de la pràctica de l’exercici físic.\nCardio: coneixeràs la regulació de la pressió arterial i evitar sobreesforços cardíacs durant l’exercici.\nEficiència Muscular + Tipus de Fibra: s’analitza l’eficiència genètica muscular i el comportament de les fibres musculars (de resistència o força) durant l’exercici físic.\nGENOSPORT LESIONES que inclou:\nEstudi genètic preventiu de lesions musculars i articulars de no contacte. Alteracions com rampes, inflamacions, salut òssia i la necessitats d’aportacions extres de col·lagen.\nEstabilitat Articular: Analitza l’estabilitat del col·lagen de les articulacions i les fibres muscular del teu cos per a prevenir les lesions.\nLesions Específiques Aquil·les + Quàdriceps: Anàlisis del risc genètic a patir lesions en la zona del taló d’Aquil·les i en el quàdriceps per planificar un entrenament i dieta que t’ajudin a enfortir i prevenir qualsevol dany i dolor.\nLesions Específiques d’espatlles + Lligament Creuat Anterior: Per tractar la prevenció de lesions en la zona de les espatlles i del lligament creuat anterior. T’ajudarà a planificar un entrenament i una dieta per evitar el desgast de les articulacions i l’aparició d’artritis, entre d’altres símptomes.\nGENOSPORT CARDIO inclou:\nGenoSport Cardio Complet test genètic enfocat a la prevenció de las principals causes de malalties cardíaques associades a la mort sobtada, amb el que planificar un entrenament per no sobrecarregar el sistema cardiovascular.\nLas causes genètiques analitzades en el test genètic GenoSport Cardio son la miocàrdia hipertròfica, el síndrome de QT llarg, el síndrome de Brugada, la displàsia arritmogènica y la miocardiopatia dilatada.\nGENOSPORT NUTRICIÓ inclou:\nDescobriràs com respon el teu cos a l’exercici físic, s’analitza com crema greix i com metabolitza els hidrats de carboni i es planificarà una dieta para rendir millor en l’esport.\nFatburner: s’analitza el perfil metabòlic de crema de greixos per establir el millor mètode que, segons l’ADN, s’ha de seguir per eliminar de manera més ràpida i saludable l’excés de greix del cos i aconseguir els objectius esportius.\nEffective: s’analitza la resposta del cos davant un increment lleu de l’exercici físic. Es pot generar un pla dietètic i esportiu eficaç, sense sobrecarregar d’esforç al cos i, així, rendir més en l’esport.\nMetabolisme Lipídic: s’analitza el perfil metabòlic de crema de greixos, termogènesis y la capacitat aeròbica de cada persona. Aconsegueix els teus objectius esportius sense fatigar-te, amb una ràpida recuperació física i, a més, cremar greixos més ràpid de manera saludable.\nCarbohidrats: s’analitza el perfil metabòlic de crema d’hidrats de carboni (carbohidrats). Aconseguiràs cremar hidrats més ràpid i de manera saludable per aconseguir els objectius marcats.\nVitamines: s’analitza la deficiència en las principals rutes metabòliques de las vitamines i les necessitats vitamíniques amb l’objectiu d’incorporar en la dieta la quantitat adequada de vitamines per que el cos rendeixi millor durant l’exercici esportiu.\nEl teu cos és un temple de la natura.\nConserva’l sa i respecta’l.


‘Cinema Lliure’ una finestra d’exhibició de documentals | Cooltura FM\nCooltura FM > Cinema > ‘Cinema Lliure’ una finestra d’exhibició de documentals\nCinema Lliure a la Biblioteca és una finestra d’exhibició de documentals produïts a Catalunya, les Balears i Occitània (l’Euroregió Pirineus Mediterrània) que narren fets propers de temàtica universal. El documental que encetarà el cicle d’hivern 2020 del Cinema Lliure a la Biblioteca serà City for Sale (2018), dirigit per Laura Álvarez i de producció catalana (Bausan Films). Serà el dilluns 3 de febrer, a les 19.00 hores, a la Biblioteca Sant Gervasi – Joan Maragall.\nRemember Spain. Spanish Refugee Aid (2006), de producció occitana (Les Films du Sud) i dirigit per Isabelle Millé, és el segon documental programat. El documental de producció balear Els ulls s’aturen de créixer (2018), del director Javier G. Lerín, s’exhibirà el dilluns 17 de febrer, a les 19.00 hores, a la Biblioteca Sant Gervasi – Joan Maragall. La pel·lícula captura la trajectòria vital i musical del cantautor contemporani mallorquí Miquel Serra, visceralment lligada a la figura del seu germà Joan, mort prematurament.\nEl mes de març és el torn, entre altres, de Singled [Out] (2017), de producció catalana (Suricata Stories i Un Capricho de Producciones). Coincidint amb el mes en què se celebra el Dia de la Dona, Cinema Lliure a la Biblioteca ha decidit projectar aquest documental que explica la història de cinc dones solteres de diferents llocs del món: la Manu (Barcelona), la Jules (Melbourne), la Shu i la Yang (Shanghai) i la Melek (Istanbul).\nA més d’Els ulls s’aturen de créixer, el cicle d’hivern 2020 presenta un altre documental de producció balear: Baltasar Samper. El ritme amnèsic (2018), de la directora balear Victòria Morell Salom, és un viatge musical per la història del músic i compositor mallorquí Baltasar Samper (1888-1966) que descobreix el buit cultural que va provocar la Guerra Civil Espanyola i l’exili posterior de més de mig milió d’espanyols i espanyoles.\nEn algunes sessions es preveu que hi hagi col·loquis en què participin membres de l’equip de la pel·lícula o bé associacions o professionals relacionats amb el tema tractat als documentals.\nTags:cinema, Cinema Lliure a la Biblioteca, cultura, documental, Exhibició


Caldera de biomassa HERZ firestar\nLa solució ideal per a una confortable i còmoda calefacció amb llenya\nfirestar, calefacció amb llenya, còmoda i confortable. Fins a vuit hores d'autonomia. Diferents models segons les necessitats entre 20 kW i 40 kW. D'aplicació en habitatges, unifamiliars, cases rurals, etc.\nEls principals avantatges de la HERZ firestar:\nCombustió de baix consum gràcies a la cambra de combustió de doble vòrtex.\nNeteja automàtica d'intercanviadors de calor, sense necessitat de cap tipus de treball manual.\nAlt nivell d'eficiència.\nRetirada simple i senzilla de les cendres de combustió i volàtils des de la part frontal - sense obertures de neteja laterals.\nReduïda producció de cendres a causa d'una òptima combustió.\nCombustió que estalvia energia mitjançant sonda Lambda.\nModulació de potència.\nDescarregar catàleg Herz firestar\nPotències: 18/20/30/40 kW\nClasse eficiència enegètica A +. La tecnologia més innovadora per al combustible més natural.\nfirestar Lambda: Regulació per dipòsit d'inèrcia, modulació de potència, vàlvula mescladora i bomba.\nfirestar de Luxe: Regulació T-CONTROL amb pantalla tàctil que controla, a més del funcionament de la caldera, el circuit de calefacció, ACS, dipòsit d'inèrcia i instal·lació solar.\nLa revolucionària cambra de combustió de doble vòrtex assegura la barreja òptima dels gasos de combustió amb l'oxigen. La flama es distribueix a través de dues cambres i, per tant, assegura una combustió d'alta eficiència. L'ampli volum de la cambra, per troncs de fins a mig metre, permet una llarga combustió - de fins a 8 hores a màxima potència.


Home cinema: Harry Potter y las Reliquias de la Mu\nEl final ha arribat. El Harry, l'Hermione i el Ron han de recuperar l'espasa de Gryffindor per trobar i destruir els últims horricreus. Mentrestant, Lord Voldemort està a punt d'apoderar-se del tot de Hogwarts i d'aconseguir el seu objectiu: matar Harry Potter. L'única esperança del Harry és trobar els horricreus abans que Voldemort el trobi a ell. Buscant pistes, descobreix una antiga història: la llegenda de les relíquies de la mort, que podrien donar a Voldemort el poder definitiu. Però el futur del Harry està escrit i inclou una missió per la qual s'ha estat preparant des que va arribar a Hogwarts: la batalla definitiva contra Lord Voldemort.\nHome cinema: Sin salida\nNathan Harper és un jove que un dia troba la seva foto en una pàgina de persones desaparegudes, de manera que comença a qüestionar-se la seva veritable identitat. Quan comença a investigar, es veu perseguit per la policia, agents del govern i assassins a sou.\nFalete e Isabel\nL'últim especial del programa compta amb una saga familiar com a padrins VIP: el cantant de flamenc i cobla Falete i la seva mare Isabel Rojas. La competició per alçar-se amb la victòria i guanyar els 100.000 euros en joc té com a protagonistes dues parelles de concursants. D'una banda hi ha la Lina i el Jorge, mare i fill de la localitat madrilenya d'Arganda del Rey que desitgen aconseguir un bon premi per comprar un cotxe per al Jorge i fer un viatge. D'altra banda hi participen la Mar i el Sergio, una família de Castelló de la Plana que espera poder pagar-se una volta al món en un creuer per a la Mar i el desig del Sergio d'independitzar-se en una altra ciutat. Així mateix, Karina, una de les grans icones musicals dels anys 60 i 70, i Miguel Joven, actor que va encarnar l'entranyable personatge de Tito a la icònica sèrie Verano Azul, són els protagonistes de dues pistes vives del concurs. (Últim programa de la temporada.)


Aquesta novel·la gràfica mostra, tant a través de les il·lustracions com dels diàlegs, les situacions en les que es troba una noia que pateix bullying i els pensaments que té sobre el seu dia a dia. Pels insults que rep, l’Hélène dedueix que l’assetjament que sofreix és a causa del seu pes, però les il·lustracions mostren una noia amb la mateixa constitució que la resta. Ella creu tot el que li diuen i la seva autoestima decau, però no vol demanar ajuda a la mare perquè la veu sempre molt enfeinada i no la vol fer patir més. Per evadir-se del que l’envolta, llegeix Jane Eyre i s’identifica amb la protagonista: una noia que no destaca per res i que ningú, ni ella mateixa, valora. La història de la Hélène es llegeix en paral·lel amb la novel·la de Brontë i així hi anem veient les similituds.\nLa situació d’Hélène empitjora quan ha d’anar d’acampada amb els seus companys i les seves companyes de l’escola. Allà ha de dormir amb la resta de les noies marginades, però una nit se li acosta una guineu i vol tocar-la, cosa que viu com una oportunitat perquè algú mostri interès en ella i la protegeixi. En aquesta acampada també coneix una noia nova i es fan amigues, creant un punt d’inflexió que fa canviar la situació de l’Hélène.\nJane, el zorro & yo es presenta com una novel·la gràfica que explica una història sobre assetjament escolar, però és més que això: ens mostra una rondalla que barreja una història actual amb una novel·la clàssica i en la qual s’aborda l’assetjament, el pas de la infància a l’edat adulta i els problemes que es deriven de la baixa autoestima. Tot això, posant de relleu la importància de la literatura com a forma de donar a conèixer i denunciar aquesta realitat.\nÉs un llibre altament recomanable per diverses raons. La primera és que el llibre és una obra d’art en sí mateix, la seva qualitat artística és un plus que s’afegeix a la seva qualitat literària. La segona és la història que explica i les paraules que s’han escollit per transmetre-la. I la tercera és que és un llibre per a totes les edats (amb les preadolescents com a públic objectiu principal) i que el professorat i els educadors i les educadores haurien de recomanar a les aules.


agora: Recuperar curs esborrat\nRecuperar curs esborrat\n◄ Repositori drive\nIcona "cadenat" en un curs ►\nper VICENT EDUARD REVERT ARNAU - dilluns, 14 de setembre 2020, 15:45\nEs pot recuperar un curs esborrat recentment? Sembla que el docent no havia fet cap còpia de seguretat tot i que feia tres anys que estava inactiu. El vaig esborrar tot just fa uns dies, no fa ni una setmana. Hi ha una paperera on trobar aquests cursos eliminats?\nIn reply to VICENT EDUARD REVERT ARNAU\nRe: Recuperar curs esborrat\nper VICENT EDUARD REVERT ARNAU - dilluns, 14 de setembre 2020, 16:00\nSol·lucionat. He trobat que a les categories dels cursos hi ha una paperera on queden els cursos eliminats durant una setmana. Ja l'he restaurat.\nper MONICA GRAU PRIETO - dilluns, 14 de setembre 2020, 16:04\nsi no heu desactivat la paperera es desa una còpia del curs eliminat durant una setmana. Per trobar-lo has d'anar a la categoria on es trobava el curs i fer clic a l'eina d'engranatge, allà trobareu la "Paperera de reciclatge" en el cas que hi hagi algun curs, si no hi ha cap curs a restaurar no sortirà l'apartat.


Torrent continuarà aquest dissabte la ronda de consultes per a la investidura\nLa CUP insisteix en Puigdemont per fer un embat a l'estat i JxCat diu que té un pacte per investir Sànchez\nRedacció 06/04/2018 - 11.50 Actualitzat 09/09/2020 - 09.53\nRoger Torrent ha obert una ronda de consultes amb els grups parlamentaris, la quarta, per proposar un candidat a la investidura.\nEl president del Parlament ha començat les consultes telefònicament aquest divendres, com ja va fer en l'anterior ronda, en què va proposar Jordi Turull. Les trucades, però, s'han allargat més de previst i la ronda continuarà aquest dissabte.\nLa ronda de consultes es durà a terme telefònicament, amb l'objectiu de poder anunciar un nou candidat o candidata a la presidència avui mateix #Parlament\n Parlament Catalunya (@parlamentcat) 6 d'abril de 2018\nUn cop acabada la ronda, Torrent anunciarà el nom del candidat i podria convocar ja el ple. Tot apunta que el candidat serà Jordi Sànchez, segons han explicat els líders polítics ja consultats.\nJordi Sànchez fa una crida al diàleg\nEl que serà, molt probablement, candidat a la investidura, Jordi Sánchez, ha fet aquest dissabte una crida a negociar amb el govern espanyol. En el seu compte de Twitter diu que els catalans abominen la violència i creuen en el diàleg i ha fet seves les paraules d'ahir de Carles Puigdemont quan reclamava diàleg al govern espanyol:\n Jordi Sànchez (@jordialapreso) April 7, 2018\nSànchez assegura que s'acosta l'hora de la negociació i especifica que aquesta negociació ha de ser "d'igual a igual". També diu que és hora formar govern i que Madrid es mentalitzi que hauran de seure a negociar.\nDesprés de la renúncia de Turull\nTorrent ha iniciat la ronda de consultes després que Turull l'ha informat que retira la seva candidatura a la presidència de la Generalitat. L'objectiu és poder anunciar un nou candidat a la presidència avui mateix.\nLa sortida de Puigdemont en llibertat aquest divendres i el fet que no se'l pugui extradir per rebel·lió tornen a posar sobre la taula el seu nom com a candidat a la presidència de la Generalitat. La diputada de Junts per Catalunya Elsa Artadi ha dit a "Els matins" de TV3 que no es descarta, però que -de moment - el seu objectiu és investir Jordi Sànchez, i assegura que ja tenen un acord tancat a tres bandes amb ERC i la CUP.\n"Ara estem en la pantalla Jordi Sànchez. No tenim cap mena de dubte que passarem, segurament no en primera votació, però en segona votació no en tenim cap mena de dubte. Tenim lligat a tres que passarà això."\n"Nosaltres tenim la responsabilitat de tenir els 34 vots. Entenem que hem de veure quina és la situació del conseller Comín, si en la situació en què està pot delegar o no, i hem de gestionar-ho a tres, però aquest no serà el problema. La decisiós és a tres i és investir en segona ronda."\nAmb tot, Artadi ha exposat, com ja va fer dijous el portaveu adjunt de JxCat, Eduard Pujol,que Puigdemont segueix sent l'opció de Junts per Catalunya aquesta legislatura, però "no per investir-lo de forma simbòlica".\nDijous, Jordi Turull va retirar la seva candidatura a la presidència de la Generalitat i Jordi Sànchez es va tornar a postular, animat per Carles Puigdemont.\nHe comunicat oficialment a @JuntsXCat que estic plenament disposat a afrontar el debat d'investidura. Seguim una estratègia que és justa i és necessària #llibertat pic.twitter.com/jsvAHPcDBD\n Jordi Sànchez (@jordialapreso) 5 d'abril de 2018\nLa CUP manté Puigdemont com a candidat\nDes de la CUP, però, segueixen apostant per investir Carles Puigdemont. Aquest divendres, al Parlament, Carles Riera ha assegurat que Puigdemont és l'únic candidat que representa "un veritable embat democràtic a l'Estat" i que ara està "més legitimat internacionalment".\n"Avui és un candidat més legitimat internacionalment. Tothom el reconeix com a candidat a la presidència a nivell internacional. El moviment popular el reclama, la CUP està disposada a investir-lo... A què esperen?"\nSegons el diputat cupaire, cap altre candidat proposat acabarà amb una investidura fallida, amb les seves quatre abstencions, ja que seria l'intent "d'adaptar la legislatura al marc estatutari" per entrar, diu, en la lògica de l'Estat espanyol.\nRiera creu que amb la decisió de la justícia alemanya sobre Puigdemont es remarca "la importància i efectivitat" de la desobediència i la internacionalització del cas català.\n"Remarquem la importància i l'efectivitat de retornar a aquesta línia de desobediència, uniteralitat i internacionalització del conflicte com a vies efectives per restablir la democràcia i donar continuïtat al procés republicà a casa nostra."\nSáenz de Santamaría insta Torrent a proposar "un govern efectiu"\nCarles Riera: "Cal la investidura de Puigdemont"\nElsa Artadi: "No hi ha hagut malversació. Al Congrés dels Diputats el mateix govern ha dit que no han trobat desviament de cap euro"


Albergínia: escalivada, samfaina i altres maneres de cuinar-la - proper.cat\nL'albergínia és una hortalissa d’estiu, va néixer a l'Índia fa quaranta segles.\nAlbergínia, la verdura de l’estiu\nIl·lustració: Raül Royo\nA Europa l’albergínia no es va cultivar fins a finals de l’edat mitjana, quan va ser introduïda a Andalusia pels àrabs. El seu nom prové de la paraula àrab al-bâdinjân, un préstec del persa bâdengân. La forma catalana albergínia al seu torn la va adoptar el francès, i d’aquest, l’anglès britànic.\nAl mercat trobem tres tipus d’albergínies, les més habituals són la morada i la ratllada. En canvi, la blanca, que sembla que és la que els àrabs van portar a la península, ara es cultiva poc. Diuen que fa un segle que es va deixar de conrear, però els pagesos de Manresa encara la segueixen cultivant. Fa pocs anys, un manresà i hortalà de tota la vida, Salvador de cal Portella, la va presentar i ens va sorprendre aquella albergínia blanca de gust dolcíssim. Hem de beneficiar-nos d’aquests petits privilegis que ens atorguen els pagesos que, com ell, segueixen conreant varietats locals al marge de les estàndards que han imposat les multinacionals.\nPropietats de l’albergínia\nQuant a nutrients l’albergínia és aigua en un 92% i per 100 g té un contingut baix en proteïnes (1,3 g), hidrats de carboni (5,5 g) i pràcticament no té greix (0,2 g). Conté una quantitat mitjana de fibra (2 g), i aporta minerals magnesi (12 mg), potassi (220 mg) i fòsfor (15 mg), també vitamines del grup A, B, C i E. Proporciona molt poques calories, (29 kcal). A la pell és on hi ha bona part dels nutrients. S’ha de menjar sempre cuita, en cru no és recomanable pel contingut en solanina (una forma de nicotina).\nCom cuinem l’albergínia?\nPel seu baix contingut energètic i si hi afegim que és rica en potassi, que és un diürètic natural que ajuda a combatre la retenció de líquids, ja tenim la verdura de l’estiu. Això sí, si no la fregim bé, doncs és com una esponja i es carrega d’oli. Per tal de treure-li l’amargor, degut al contingut de solanina, quan es prepara per ser fregida, es pot deixar un parell d’hores amb sal i deixa anar un suc amb la major part de substancies amargants. Perquè no es begui tot l’oli al fregir-la, primer s’ha de passar per farina i sucar-la dins d’un bol amb aigua i ja es pot fregir amb oli ben calent, deixant-la escórrer sobre paper de cuina.\nMolt sovint l’albergínia apareix combinada o barrejada amb altres hortalisses com tomàquet, ceba, carbassó patata, etc. A casa nostra és un ingredient essencial de l’escalivada i de la samfaina.\nL’escalivada, queda molt bona quan es pot coure al caliu, però una alternativa és fer-la al gratinador del forn, i que la pell del pebrot i de l’albergínia quedin ben cremades.\nEls mesos de juliol i agost són quan tenim les varietats locals i podem aprofitar per tenir escalivada per a tot l’any. Podem aprofitar la cocció per posar la plàtera del forn ben plena d’albergínies i pebrots, untats amb una gota d’oli, deixar-los refredar dins d’una cassola tapada i pelar-los quan siguin freds. Separem els que consumirem i els altres els podem congelar tot seguit, posats plans dins una bossa de congelació. D’aquesta manera podrem treure cada vegada la quantitat que necessitem i tindrem producte kilòmetre zero tot l’any a punt per fer ràpidament la preparació que vulguem.\nLa samfaina tan bona que feien les nostres àvies la podem alleugerir i, utilitzant les eines actuals, fer-la amb menys oli i menys temps. Us proposo aprofitar la temporada tal i com dèiem abans, fer-ne més i tenir-ne a punt per fer una pizza amb tonyina i gratinada amb formatge o uns macarrons, o un arròs o les receptes de sempre: el bacallà, el conill, les mandonguilles… Us proposo una recepta de samfaina lleugera i saludable.\nEs renten totes les verdures i es fan a trossets petits. Es cuina al vapor el pebrot, l’albergínia i el carbassó. També es podrien coure al microones, una a una, tapades 5 minuts, remenar i 3 minuts més. Es fa un sofregit amb una cullerada d’oli d’oliva amb els alls picats i un cop rossos, la ceba tallada i quan sembla que es vol enganxar, afegir-hi una mica d’aigua. Un cop cuita, afegir el tomàquet ratllat. Llavors s’hi posen totes les verdures ja cuites, les herbes aromàtiques, sal, es tapa i es fa coure a poc foc.\nTambé podem menjar albergínia com a verdura. Per coure-les, posar aigua en un cassó i quan arrenqui el bull posar-hi les albergínies, salar-les, coure-les 10 minuts, treure-les i deixar que s’escorrin. També les podríem coure al microones durant 8 minuts partides per la meitat, marcades i tapades.\nUn cop cuites, amanir-les. Tenim tantes possibilitats com ganes de provar diferents condiments, que seran els que afegiran més o menys valor energètic a l’albergínia.\nPodem amanir-les amb all i oli d’oliva. Amb formatge ratllat i gratinar. Amb una miqueta de formatge Gorgonzola que es desfà si l’albergínia és calenta i s’escampa molt bé. També amb herbes provençals i oli d’oliva…\nUn cop fredes es poden buidar i farcir. Podem trobar moltes receptes, farcides amb arròs, amb carn picada, amb samfaina…\nI aquí teniu una recepta d’albergínies farcides, lleugera, bona i per quedar molt bé:\nEs bullen les albergínies senceres durant 8 minuts. Es tallen per la meitat de llarg i es buiden. Es talla la polpa a trossets petits, es bat l’ou i es barreja amb la polpa i la llauna de tonyina. Es posen les albergínies amb una plata que pugui anar al forn, es farceixen amb la preparació anterior, s’hi posa formatge ratllat, es gratina i al mateix temps quallarà l’ou. També s’hi podria posar salsa de tomàquet a sobre i després el formatge ratllat.\nEns explicareu com les feu vosaltres?\nDesitjo que passeu un bon estiu gaudint d’aquestes menges!\nMés idees de com cuinar l’albergínia\nAl lloc web de Tomatting, que a més de tomàquets també cultiven albergínies, trobem una variant de la samfaina, la samfaina de l’àvia.\nTinc albergínies a l’hort i avui mateix les farè farcides amb tonyina. Farcides amb samfaina també les faig.\nEl que queda molt bé és: Tallades a quadrats, amb sal una estona, passades per aigua, fregides i després les col·loco en un recipient amb mel i ho remeno suaument.\nFelicito a Assumpció Zueras i a Raül Royo.


Foto: Jordi Molinera\n01 d'agost del 2019\nEl canvi de la coberta de la Vila Romana dels Munts s’efectuarà el 2020 per protegir el patrimoni històric\nEl consistori té la voluntat de protegir les termes de mar perquè hi ha molts banyistes que estenen la seva tovallola i para-sol sobre les restes romanes\nEl Director General de Patrimoni, Josep Manuel Rueda, i la directora de l’MNAT, Mònica Borrell, han visitat Altafulla aquest dimecres per tractar amb el coalcalde d’Altafulla, Jordi Molinera, i la regidora de Turisme, Natalia Sanz, les futures actuacions a la Vila Romana dels Munts i la protecció de les termes de mar.\nLa visita a la Vila Romana dels Munts ha servit per enfocar el canvi de la coberta en una de les zones del recinte. El projecte es troba en la fase final administrativa i s’efectuarà el 2020, com ha explicat el coalcalde d’Altafulla, Jordi Molinera. El motiu del canvi és instal·lar una coberta més amplia i més alta que deixi respirar la Vila Romana, i alhora la protegeixi de les inclemències meteorològiques.\nPel que fa a les termes de mar, el consistori té la intenció de protegir-les “perquè quedi clar que és un espai cultural i històric del municipi”, assegura el coalcalde d’Altafulla. I és que molts banyistes estenen la seva tovallola i para-sol sobre les restes romanes sense conèixer el valor que hi ha sota els seus peus.\nTanmateix la trobada amb el Director General de Patrimoni, Josep Manuel Rueda, i la directora de l’MNAT, Mònica Borrell, ha servit per iniciar els primers contactes de cara a realitzar més activitats a la Vila Romana dels Munts enfocades als turistes i a les escoles, perquè tothom conegui el patrimoni romà que hi ha a Altafulla.\nPresentació del Pla de Gestió de la Platja d'Altafulla\n29 de febrer a les 10:00h. a la sala de plens de l'Ajuntament\n29 de febrer de 10:00h. a 14:00h.\nInformació i reserves a l’Oficina de Turisme d’Altafulla\nJornada de voluntariat forestal\n29 de febrer a les 10:00h. a la Finca Canyadell\nConsulta el programa sencer a www.altafulla.cat


El jutjat confirma que el Govern no pot assistir a l’acte de conciliació entre Jupol i l’editorial Comanegra per ‘On és l’Estel·la?’\n17 abril 2021 19:47\nA més d’interposar el recurs procedent, el Govern ha contactat amb el sindicat de la Policia espanyola Jupol, per a informar-los dels motius de la seva absència a l’acte de conciliació del pròxim 25 de setembre arran de la publicació del còmic satíric ‘On és l’Estel·la?’. El Govern ha reiterat el seu «respecte per la feina de les forces i cossos de seguretat, absolutament necessària per al manteniment de la seguretat pública», i ha lamentat que s’hagin pogut sentir «ofesos» davant el contingut d’aquesta obra.\nEl Govern ha volgut mantenir aquest contacte donat que com a administració no podrà ser present a l’acte de conciliació entre Jupol, l’editorial i l’autor, Toni Galmés, previst per al proper dia 25 de setembre, atès que, com recull la legislació processal i com ha confirmat el Jutjat de primera instància nº 15 de Palma, l’Administració no pot ser citada a actes de conciliació.\nEl passat 12 de juny l’editorial Comanegra es va assabentar, a partir d’un article del diari Ultima Hora, que la policia amenaçava amb interposar una querella criminal contra les parts implicades en la publicació per tal de censurar-la.\n«Els arguments que el sindicat va exposar per tirar endavant la denúncia, els vam desmuntar en una nota de premsa que vam emetre el mateix dia 12», explica Comanegra. El sindicat també denunciava la subvenció de 1.000 € que el llibre va rebre per part de l’Institut d’Estudis Baleàrics i la Conselleria de Cultura, Participació i Esports del Govern. Una ajuda totalment regular, donat que l’autor és mallorquí, i que des de l’IEB varen defensar argumentant que les subvencions es basen sempre en criteris purament tècnics, mai polítics.\nEl còmic ‘On és l’Estel·la?’ va rebre una subvenció de l’Institut d’Estudis Baleàrics (IEB) l’any 2018 per a fer possible la seva primera edició. Aquest tipus d’ajuts per a publicacions s’atorguen en base a criteris tècnics objectius establerts en les bases, que són públiques. Alguns d’aquests criteris són que l’obra original sigui d’un autor natural o resident a les Illes Balears o que l’editorial hagi previst fer difusió a l’exterior.\nPer No saben que els pagam noltros, fa dervers d'un any\nEls que han de demanar perdó son les forces de seguretat, no els que només relatenels fets.\nSi no volien crítiques,que no ho haguéssin fet.\nPer La podrem llegir quan volguem, fa dervers d'un any\nTanmateix l´Estel·la únicament narra els fets objectivament.\nI els agradi, o no és així i tenim l´Estel·la per recordar-nos-ho.\nPer nineta, fa dervers d'un any\nPer uns dibuixets així, com se posen ? O és que no han vist les imatges gravades de l´1-O i que volten per tot arreu ?\nAcí hi ha alguna cosa que em quadra.\nPer Passant d'ells, fa dervers d'un any\nQuina porqueria de govern.\nSon uns marionetes de Madrid i de les forces d'ocupació (i no de seguretat).


Demanen 9 anys de presó per a l'acusat de violar una dona a Palma\nSegons la Fiscalia, l'home, que és a la presó des de febrer de 2019 pels fets denunciats, va obligar-la a mantenir relacions sexuals malgrat la negativa d'ella\n2 min. Palma 15/11/2020 11:03\nLa secció segona de l'Audiència Provincial de Palma jutja aquest dilluns un home acusat d'agressió sexual per haver violat una dona en el bany d'una casa, fets pels quals la Fiscalia sol·licita nou anys de presó, segons informa Efe. L'acusat és a la presó des de febrer de 2019 pels fets denunciats.\nL'escrit d'acusació del ministeri públic explica que, després d'una nit de festa, el grup d'amics del qual formaven part tant el presumpte agressor com la víctima era en un domicili. La dona, que no es trobava bé, va anar al bany a vomitar. L'home la va seguir i, malgrat la negativa d'ella, la va subjectar amb força, li va abaixar els pantalons i la va forçar a mantenir relacions sexuals, assenyala la Fiscalia. T ambé indica que el presumpte agressor va tapar la boca a la dona quan va intentar cridar per demanar ajuda als amics que hi havia a l'habitatge.\nPer això, la fiscal acusa l'home de cometre un delicte d'agressió sexual amb penetració vaginal i anal, i sol·licita per a ell nou anys de presó, deu de llibertat vigilada i una indemnització de 50.000 euros pel mal moral causat.\nTambé reclama per al presumpte agressor la prohibició d'acostar-se a la dona a menys de 500 metres i de comunicar-s'hi per qualsevol via durant 19 anys.


El PP proposa un gran pacte per reclamar un passeig marítim "just i respectuós amb les vivendes"\nEl Grup Municipal del Partit Popular a Almassora proposarà a PSPV i Compromís un gran pacte entre partits que permeta reivindicar la construcció del passeig marítim que la localitat exigeix des de fa dècades. El projecte, ja avançat durant l'etapa de govern del Partit Popular, va quedar en segon pla per a prioritzar la regeneració de la platja de Benafelí. Una obra que licitada en 2015 va culminar a l'octubre del passat any i avui, quasi un any després, "ha reforçat una costa durament castigada per l'onatge".\nLuis Martínez, regidor i portaveu del PP a Almassora, serà l'encarregat de defensar una moció que el partit ha presentat avui en junta de portaveus amb el desig que siga debatuda i aprovada en el ple del mes de setembre.\nTranscorregut pràcticament un any des que conclogueren les obres de regeneració de Benafelí "plantegem que es convoque la comissió de seguiment de les obres del litoral que es va crear fa una dècada per a analitzar les necessitats de la platja". En el si d'aquesta comissió, a la qual assisteixen tècnics de la Jefatura Provincial de Costes, s'hauria d'analitzar el comportament de Benafelí i la consolidació de l'obra "per a caminar cap a reivindicacions que van quedar en un segon pla per la prioritat que exigien altres inversions i que ara no hem d'oblidar".\nDes del PP consideren que la comissió de seguiment "és el fòrum en el qual s'ha de debatre la demanda del passeig marítim. Històricament Almassora ha reivindicat la construcció d'aquesta infraestructura i creiem que aquesta demanda no hauria de perdre's, per la qual cosa una vegada analitzat l'estat del nostre litoral proposem que no s'abandone el camí que obrim fa més de mitja dècada per a consolidar un passeig marítim".\nEl PP reclama una infraestructura "que Almassora mereix per justícia" i que "ha de dissenyar-se respectant els habitatges de primera línia de costa". És per açò que "creiem que des de l'Ajuntament d'Almassora s'hauria de començar a treballar ja en aquest sentit, aprofitant els dissenys i treballs previs que encarreguem durant la nostra etapa de govern, i establint una estratègia perquè a curt/mig termini permeta aconseguir una reivindicació històrica del nostre municipi".


Un de cada tres tarragonins ha disminuït els ingressos a conseqüència del coronavirus | NacióTarragona\nUn de cada tres tarragonins ha disminuït els ingressos a conseqüència del coronavirus\nAquesta és una de les conclusions de l’enquesta del Gabinet Ceres que va fer la setmana passada per encàrrec de l’Ajuntament de Tarragona\nper NacióTarragona , 22 d'abril de 2020 a les 17:10 |\nUn 33% dels tarragonins i tarragonines han vist disminuïts els ingressos respecte abans de l'estat d'alarma decretat per la crisi del coronavirus. Aquesta és una de les conclusions que se'n desprenen de l'enquesta elaborada pel Gabinet Ceres encarregada per l'Ajuntament de Tarragona per conèixer com la ciutadania està afrontant la situació de confinament per la Covid-19.\nCreixen les despeses relacionades amb l'alimentació i l'energia, 18%\nPel que fa a les despeses que més han augmentat han estat les relacionades amb l'alimentació i l'energia, així com amb la resta de subministraments de la llar. Per contra, les que més han disminuït —a conseqüència de l'inevitable confinament— són les relacionades amb l'oci, així com el combustible utilitzat per als desplaçaments, la roba i el calçat i els productes no essencials.\nEn aquests moments, la gran majoria de les persones consultades no tenen dificultats per fer front a les despeses, tot i que en tindran més dintre d'uns mesos. No obstant això, un 10% ja han hagut de fer gestions per fer-hi front, principalment centrades en demanar un préstec o ajornar pagaments.\nLa situació econòmica i laboral de les llars és un dels temes que més preocupa el consistori, per la qual cosa l'enquesta també se centrava en aquest aspecte. El 66% de persones consultades mantenen el seu nivell d'ingressos d'abans de l'estat d'alarma. Tanmateix, una tercera part els han vist disminuïts en una proporció mitjana del 37%, inferior a la proporció obtinguda en l'àmbit català.\nLes expectatives per quan acabi l'estat d'alarma són majoritàriament que es mantindrà el nivell d'ingressos que tenien abans, però també en una proporció important (37%) que disminuiran. També en aquest cas, la percepció a Tarragona és més optimista que a la resta de Tarragona. Els resultats destaquen que en el 46% dels casos no hauran patit cap variació, mentre que en el 49% han tingut o tindran algun tipus de disminució.\nUna mostra molt significativa amb un marge d'error del 6,8%\n219 persones han participat en la mostra: 96 són de 36 a 50 anys, 78 majors de 78 anys i 45 són de 16 a 35 anys. És una mostra ponderada segons les dades sociodemogràfiques de Tarragona, per tant, és representativa perquè pondera segons sexe i edat. "L'enquesta ha recollit el testimoni de persones on el 43% són de les llars amb fills i un 83% de les persones consultades tenen membres dins la població de risc a la llar.\nAquesta enquesta ens permet radiografiar com viuen i les angoixes i necessitats que tenen els tarragonins i tarragonines a conseqüència de la pandèmia. Unes dades que ens ajuden a l'hora de prendre decisions i millorar la gestió de la crisi que està provocant la covid-19", explica el conseller de Serveis Centrals, Economia i Hisenda, Jordi Fortuny. Per aquest motiu, l'Ajuntament de Tarragona ha encarregat dues enquestes més: una es farà el dilluns 27 d'abril i una altra el 18 de maig.\nUna altra de les realitats que s'observen és que el 21% dels tarragonins i tarragonines —d'ençà que es va decretar el confinament— no han sortit cap dia de casa; 30% un dia; un 21 per cent dos dies i un 9% cada dia. És a dir, que la ciutadania de Tarragona ha sortit 2,1 dies de mitjana durant la darrera setmana i, principalment, si han sortit ho han fet per comprar coses bàsiques, amb una freqüència mitjana de 2,5 dies.\nUn 28 per cert de les persones consultades afirmen que a la seva llar hi ha algun membre que segueix treballant fora. I, tot i que la majoria d'aquestes persones que treballen fora ho fan en serveis essencials, n'hi ha una petita part que —tot i les restriccions del confinament— en serveis i activitats no essencials.\nUn altre dels objectius de l'enquesta era determinar l'estat d'ànim dels tarragonins i tarragonines que afronten aquesta situació extraordinària originada per la pandèmia. L'enquesta revela que en general no es manifesten estats d'ànims extrems.\nComparativament amb les dades globals de Catalunya, el nivell d'ansietat seria més elevat i el d'ira-hostilitat seria més reduït en l'àmbit català. De fet es manifesta un nivell de preocupació més aviat baix en relació a la mateixa salut, mentre que és elevat en relació amb la resta de nivells, destacant els referents a la salut de familiars i a la salut de la societat en general. De forma global, el nivell de preocupació per la salut és elevat, seguint la mateixa tendència que en l'àmbit global de Catalunya.\nEls enquestats confessen que el canvi laboral més important ha estat passar del treball presencial al teletreball. De fet, un 61% estan en aquesta situació. Un 50% de les persones enquestades està bastant o molt preocupada pel seu futur laboral. De fet, es constata que existeix més preocupació a Tarragona pel futur laboral que en l'àmbit català.\nUn 63% dels tarragonins puntuen amb un notable les decisions de l’Ajuntament durant la crisi del coronavirus\nSocietat, Ajuntament de Tarragona, coronavirus, salut, economia, sanitat, Covid-19


Octubre | 2013 | AMPA IPSE BLOC ... un espai per a la comunicació i per a la participació.\nAMPA IPSE NEWS #024\nAmb el pas dels anys, l’adult tendeix a pensar que els joves d’avui dia no tenen tants coneixements com ell tenia a la mateixa edat. Aquesta impressió no és del tot encertada. Tendim a oblidar…\nArticle escrit per ANTONIO JIMÉNEZ JIMÉNEZ al diari EL PAÍS el 10 d’octubre de 2007. Confesso que em produeix un enorme vergonya que el líder de l’oposició (càrrec que em sembla importantíssim) sàpiga menys història d’Espanya que alguns alumnes…\nAmb motiu del Dia Mundial del Dany Cerebral, que se celebra el 26 d’octubre, un nen de cinc anys protagonitza un vídeo. L’objectiu és aconseguir 10.000 visites, i si s’aconsegueix Cajasiete lliurarà 2.000 euros que ajudaran a…\nEl assetjament escolar i el ciberassetjament (en anglès bullying icyberbullying respectivament), són formes de violència entre iguals que es donen tant a l’escola – assetjament – com a la Xarxa – ciberassetjament – a partir de les relacions que emergeixen en la…\nL’ús del dispositiu en espais públics comença a generar conflictes. Molts pares el compren als fills adolescents perquè deixin de fumar tabac.\nSalut vol pressionar perquè la norma antitabac s’apliqui a l’`e-cig’. Quan ja s’havia desterrat el tabac…\nL’ÚS COMBINAT AGREUJA LA MALALTIA – L’administració als nens de paracetamol i ibuprofèn de forma combinada per baixar-los la febre és una pràctica estesa entre els pares. La popularització d’aquest tractament respon a la creença errònia que és…\nThe New York Times va publicar fa uns dies un article en què explicava que…\nEl moviment #spidertanga va ser creat per dos blocaires Orquídia Feliç i Ser mare tota una aventura per animar Paris. París és una mare valenta que ha de lluitar contra el càncer. Però no està sola! La blogosfera s’està bolcant amb ella enviant-li…\nCentenars d’estudiants protesten a París per la deportació d’una adolescent kosovar\nEls joves exigeixen el retorn de Leonarda i la seva família a França i el final de les expulsions d’alumnes estrangers.\nLa protesta respon a l’expulsió de França a Kosovo el 9 d’octubre passat d’una nena…\nArxivat a Newsletter. Comentaris tancats a AMPA IPSE NEWS #024\n23/10/2013 — ampaipse\nL’ús del dispositiu en espais públics comença a generar conflictes.\nMolts pares el compren als fills adolescents perquè deixin de fumar tabac.\nSalut vol pressionar perquè la norma antitabac s’apliqui a l’‘e-cig’.\nQuan ja s’havia desterrat el tabac dels espais públics, apareix el cigarret electrònic i, aprofitant un buit legal, irromp als restaurants, oficines, transports públics, locals nocturns i, fins i tot, als centres educatius de secundària i a les universitats. De moment, són casos puntuals, però el cigarret electrònic s’ha colat fins i tot dins de les aules. Diverses botigues especialitzades confirmen que, a més dels clients que volen deixar de fumar o els que ho volen seguir fent en espais on està prohibit, un segment important de compradors són pares i, sobretot, mares que compren el dispositiu per als seus fills, sovint adolescents, amb l’objectiu que deixin el tabac.\nMARTA CIÉRCOLES – EL PUNT AVUI+\nEl cigarret electrònic es cola als instituts (pdf)\nLes limitacions que imposa la llei del tabac no són, almenys de moment, aplicables al cigarret electrònic –o e-cig, com ja es denomina utilitzant la terminologia anglosaxona–. Així doncs, el conflicte està servit: podem exigir a un usuari de cigarret electrònic que s’abstingui de fer-lo servir al metro, a la feina o en un bar? Amb la llei a la mà, sembla que no. Se’n pot prohibir l’ús als instituts? Ara per ara, la via per fer-ho de manera immediata serien les normatives internes. De moment, però, ni Ensenyament ni Salut han fet recomanacions específicament adreçades als centres educatius.\nL’únic sector que ha prohibit expressament l’ús dels cigarrets electrònics, equiparant-los als convencionals, ha estat la xarxa de centres sanitaris. Va ser un primer pas que Salut va voler mostrar com a mesura exemplar. De moment, però, l’exemple no s’ha seguit gaire. O, com a mínim, no de manera expressa i ferma.\nEl director de l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPC), Antoni Mateu, reconeix que l’administració està sent “lenta” a l’hora de reaccionar i d’actuar. Mateu assegura que en el Departament de Salut hi ha una “gran preocupació”, ja que la irrupció del cigarret electrònic “posa en perill l’esforç de molts anys” contra el tabaquisme. La raó d’aquest temor no és tant l’efecte que el consum de cigarrets electrònics pot tenir en la salut –que també–, sinó el fet que, segons Mateu, el seu ús “desnormalitza” el que ja tothom veu com a normal i gairebé ningú discuteix: que als espais públics no es fuma.\nDijous passat, en la comissió de Salut del Parlament, el conseller, Boi Ruiz, va fer balanç de l’atenció sanitària del primer semestre de l’any i va esmentar la irrupció dels cigarrets electrònics com una de les principals “amenaces” de la lluita contra el tabaquisme. L’endemà, es va reunir el Consell Assessor del Tabaquisme, un organisme del qual s’espera que es pronunciï aviat sobre el tema i faci recomanacions concretes. Per exemple, el consell podria recomanar al Departament de Salut que sol·liciti al Ministeri de Sanitat l’aplicació de la llei antitabac als cigarrets electrònics, pel que fa a les limitacions tant del consum com de la venda i la publicitat. Però també es podria tirar pel dret i plantejar l’actuació del govern, per tal que promogui actuacions específiques a Catalunya a través del Parlament.\nA Catalunya, el tabac provoca una mort cada hora de manera directa o indirecta. Són 8.400 morts l’any. Al voltant del 28% de la població de més de 15 anys és fumadora habitual o ocasional. Reduir al màxim la incorporació de nous fumadors joves és un dels eixos bàsics de la lluita contra el tabaquisme. I el cigarret electrònic suposa una amenaça en aquesta estratègia, ja que, segons Mateu, es podria convertir en “la porta d’entrada” d’una nova generació de fumadors.\nEl mercat dels cigarrets electrònics mou uns 1.500 milions d’euros anuals a tot el món i uns 450 a la Unió Europea. La Societat Espanyola de Pneumologia ha advertit que el fet que sigui un producte nou i que es pugui trobar amb gustos diferents el fa especialment atractiu per als joves. Segons un estudi fet al Regne Unit i publicat en la revista American Journal of Preventive Medicine, els joves són els que més coneixen el producte i estan al capdavant d’aquest consum. Un altre estudi dut a terme pels Centres de Control de Malalties i Prevenció (CDC) dels Estats Units va revelar que l’any 2012 el 10% dels estudiants d’instituts nord-americans tenien un cigarret electrònic, quan l’any 2011 eren el 4,7%. L’estudi va constatar que el 76,3% dels alumnes que utilitzen el dispositiu continuen consumint tabac convencional.\nAntoni Mateu alerta del risc que l’e-cig esdevingui un símbol de modernitat equiparable al que va passar als anys seixanta i setanta amb el tabac. De moment, el Parlament Europeu ha rebutjat considerar el cigarret electrònic un producte medicinal i l’equipara al tabac convencional, tot i que la majoria d’estats no tenen una regulació clara sobre el seu ús.


La Fundació Miró reobre més dies al desembre\nMUSEUS DAVANT LA COVID\nEl centre ha obert aquest dijous com a «experiment» per calibrar la resposta del visitant de fora de Barcelona\nBarcelona 26 de de novembre del 2020. 17:47\nMoviment a la Fundació Miró aquest dijous, el primer amb el museu obert des de juny per la caiguda de visitants. «L’experiment» vol calibrar la resposta del públic, i especialment el de fora de Barcelona, que a causa del confinament perimetral no pot visitar el centre de divendres a diumenge, precisament els únics dies en què actualment està obert.\nSense un horitzó clar de retorn del visitant estranger, que ajudi a remuntar una caiguda de visitants i ingressos sense precedents –compartida per la majoria de museus–, de moment la Fundació obrirà només alguns dies entre setmana, coincidint amb el pont de la Puríssima i les festes de Nadal.\nLa «prova», en expressió del seu director, Marko Daniel, s’ha fet coincidir amb els últims dies de l’exposició temporal ‘No em sents’, dedicada a l’artista índia Nalini Malani, una mostra recentment nominada als Global Fine Art Awards 2020 en la categoria de millor exposició individual d’un artista contemporani en actiu.\nAfluència durant la pandèmia\nAmb aquest «experiment, que a priori no tindrà continuïtat els pròxims dijous, la institució vol també veure com reacciona la gent davant l’ampliació de l’horari actual. Amb la reobertura després del confinament de juny, la Fundació va reduir els dies de visita. «Voldria que el nostre centre estigués obert tot el temps possible, però l’afluència tan reduïda que hem tingut durant la pandèmia no ens ho permetia. Ara volem fer aquesta prova, a veure si funciona».\nEl cert és que durant el matí hi ha hagut moviment de visitants, tot i que potser no per aconseguir les 500 persones diàries que s’han registrat els últims dissabtes i diumenges, però fins a l’hora del dinar havien passat ja pel centre un centenar llarg de visitants i ja s’havien venut 60 entrades per a la resta del dia. Això, al marge de les visites escolars, habituals durant el matí.\nDaniel agraeix al públic local que hagi continuat anant al museu en aquests mesos, tot i que el director és conscient que la seva audiència majoritària la representa el visitant estranger.\nEn les pròximes setmanes, la Fundació continuarà amb el seu calendari especial d’obertura els divendres, dissabtes i diumenges, adaptat a l’horari d’hivern, d’11 a 18 hores. Al desembre obrirà també de forma excepcional el dilluns 7 i el dimarts 8, d’11 a 18 hores, dies en què la botiga i la llibreria del centre oferiran descomptes de fins al 20%. Coincidint amb les festes de Nadal, obrirà del 28 al 31 de desembre, tots dos inclosos, i els dies 4 i 5 de gener del 2021. Els dies 25 i 26 de desembre i l’1 de gener del 2021 es mantindrà tancada.\nDaniel demana a les administracions que s’impliquin més per sufragar la despesa fixa de protecció del patrimoni artístic i arquitectònic del centre museístic, és a dir, l’obra de Joan Miró i l’edifici històric de Josep Lluís Sert. I tot i que està convençut que el 2021 «serà igual de difícil i dur», agraeix a l’ajuntament i la Generalitat que hagin fet un esforç econòmic per compensar el descens d’ingressos, a més del projecte de pressupostos del Govern, que preveu més aportacions a la Fundació.\nFundació Miró Art