Capítol Lengua y sociedad\nQuè entenem per diversitat lingüística i quines implicacions didàctiques té? Què estudia el camp de la sociolingüística? Com es pot desenvolupar la competència literària? Com podem fer una bona selecció de llibres? Quina és la influència dels mitjans de comunicacions a l’àrea de llengua? Aquest capítol dona resposta a aquests i molts altres interrogants al voltant de la llengua i la societat, oferint una extensa anàlisi i reflexió dels temes de diversitat lingüística, sociolingüística, literatura, mitjans de comunicació i cultura.\nOrganització i gestió de centres, Didàctica de la llengua i la literatura, Pla integral de centre, Didàctica de la llengua, Didàctica de la literatura, Lectura, Llengua, escola i societat, Llengua i construcció del coneixement, Plans lingüístics / Projecte lingüístic, Sociolingüística,


Cervesa Sense alcohol de Escòcia | Uvinum\nNOTA DE TAST: Aspecte: Brewdog Nanny State té un color caoba clar amb un dit de escumosa cap de color marró clar i alguns cordons. Aroma: Fort aroma d'aranja i avet, alguns matisos de fruites tropicals i de malt caramel sota. Cos / Sabor: Molt lleuger,...\nOpinió sobre Brewdog Nanny State\n“Guarderia Estat BrewDog és una cervesa amb una graduació alcohòlica de només el 0,5%. L'objectiu és malgrat aquesta baixa taxa encara crear una cervesa amb gran gust, això és bastant reeixit. Un bi ideals”\nOpinió sobre Crabbie's Ginger Beer\n“deliciosa i gel.”\nCerques relacionades sobre Cervesa Sense alcohol de Escòcia


Troben més de 130 productes falsificats al mercat de Sant Pere Pescador - Empordà\nTroben més de 130 productes falsificats al mercat de Sant Pere Pescador\nEls Mossos d'Esquadra denuncien un home per venda ambulant\nMossos d'Esquadra de la comissaria de l'Escala van denunciar administrativament el 2 de setembre, a Sant Pere Pescador, un home de 61 anys, nacionalitat senegalesa i amb domicili a Osca, per ocupar la via pública per exercir la venda ambulant no autoritzada.\nEl passat dimecres 2 de setembre, pels volts de les dotze del migdia, mentre es celebrava el mercat setmanal a la població de Sant Pere Pescador, agents adscrits a la comissaria de l'Escala i de Roses van realitzar un dispositiu per detectar la presència no autoritzada de possibles venedors ambulants a la zona.\nEn el marc de l'operatiu es va localitzar un home que, a la zona del pàrquing de sorra del mercat, oferia productes als vianants del mercat. En veure la patrulla policial l'home va intentar adreçar-se ràpidament al seu vehicle particular però els mossos el van interceptar.\nL'home, que no tenia autorització va quedar denunciat administrativament d'acord amb la LO 4/2015 de Protecció de Seguretat Ciutadana per la presumpta comissió d'una falta lleu consistent en ocupar la via pública per a la venda ambulant no autoritzada.


Valls: "No hi ha possibilitat per a Catalunya de sortir d'Espanya i estar a la UE"\nManuel Valls critica l'independentisme\nManuel Valls demana que Bèlgica lliuri Puigdemont a Espanya\nUn jove bufeteja a Manuel Valls a la sortida d'un acte electoral\nL'exprimer ministre francès Manuel Valls ha assegurat aquest dimarts que els dirigents independentistes "van enganyar molt els catalans" sobre el suport que suposadament rebrien per part de la Unió Europea en cas d'independitzar-se, i que ha afegit: "Els líders catalans no han de subestimar l'ampli suport a Espanya d'Europa. No hi ha possibilitat per a Catalunya de sortir d'Espanya i estar a la UE ".\n"Europa necessita a Espanya perquè la UE viu una crisi amb els populismes. Necessita ser forta i no podem acceptar que els Estats nació tan importants parteixin. Europa necessita un projecte, un relat històric, que els pobles presumeixin que som un conjunt de democràcies i Estats de benestar ", ha apuntat en declaracions a RNE.\nAixí mateix, ha insistit que l'aplicació de l'article 155 de la Constitució per part del Govern d'Espanya a Catalunya ha estat "el millor per sortir de la crisi" secessionista i poder "votar" i ha recordat que "no hi ha sortida per a l'independentisme perquè és un carreró sense sortida ".\nA més, ha confirmat la seva participació en un acte de Societat Civil Catalana (SCC) i en un altre del Cercle d'Empresaris. Aquestes trobades tindran lloc durant la setmana anterior a la celebració dels comicis catalans del 21 de desembre a Barcelona.\n"Vaig a participar com a fill de català però sobretot com a europeu amb el missatge que Espanya necessita Catalunya i viceversa perquè la identitat catalana és una identitat forta per la seva història i la seva llengua però la seva major força és la de ser espanyola i europea", ha explicat.\nPel que fa a l'actuació de la justícia belga amb l'expresident de la Generalitat Carles Puigdemont i dels exconsellers que l'acompanyen, Valls ha assegurat que "la justícia belga és professional i independent" i que, en pertànyer a la UE, "ha de respectar l'espai judicial".\nTambé s'ha pronunciat sobre la derrota de la candidatura de Barcelona per acollir la seu de l'Agència Europea del Medicament i ha afirmat que "la inestabilitat sempre és mala cosa per als que decideixen". Segons la seva opinió, "és difícil pensar que el que està passant a Catalunya no ha tingut conseqüències".


La Badabadoc trasllada la programació al setembre amb més producció pròpia - L'independent de Gràcia\nDissabte, 30 de maig de 2020 a les 13:29h\nA diferència del cinema, les sales de teatre -sobretot les més petites- ja han assumit que no podran reprendre l'activitat amb públic fins al setembre. És el cas de la Badabadoc, l'espai de Quevedo que ha aprofitat aquestes setmanes de confinament per repensar el projecte i dirigir les energies cap a la nova programació, ja per després de l'estiu. "Quan encara no s'havia declarat l'estat d'alarma vam intentar readaptar l'aforament a la nova situació però vam veure que era insostenible, així que obrirem quan tinguem el 100% de públic", explica Àngel Grisalvo, co-director de la sala.\nCom molts d'altres espais i projectes culturals, la Badabadoc ha portat a terme algunes activitats a les xarxes, com ara les "xerrades confinades" que han proposat durant el mes de maig amb les companyies de les obres que tenien programades, i que ha servit per mantenir-se actius però sobretot, com explica Guada Cejas, co-directora i directora artística de La Badabadoc, "per homenatjar les companyies de teatre". Amb aquest mateix format, la setmana vinent ja tenen previst un nou cicle d'aquestes trobades, aquesta vegada amb creadors i directors argentins, seguint la línia marca de la casa de fer de pont amb Amèrica Llatina. Precisament aquest interès per apropar el teatre llatinoamericà i el català va donar com a resultat el Catbasur, un festival de teatre unipersonal per potenciar i intercanviar coneixements, fent de pont entre artistes, companyies, obres, programadors i públic, i que enguany celebrarà segona edició a finals d'any. "Volem seguir apostant per aquesta proposta, tot i que encara no sabem si haurem de fer alguns canvis", Grisalvo.\nDesprés d'aquest procés de "reflexió" obligat, la direcció de la sala es reafirma com a espai d'exhibició però també pretén incrementar l'aposta per la producció pròpia. "Reduirem el número d'obres perquè també volem mantenir-les més temps en cartellera, així com potenciar una línia de propostes més alternatives", explica Àngel Grisalvo. Ara, l'objectiu més proper de la Badabadoc és l'aportació que faran a la secció virtual que el festival GREC ha afegit a la seva programació d'enguay.\nLectures dramatitzades o clàssics, a la sala online del Lliure. Les properes propostes del Lliure a la sala online inclouen diverses lectures dramatitzades per descobrir espectacles de nova creació, i quatre clàssics de la literatura repensats per a públic infantil i juvenil ('Terra Baixa', 'Antígona', 'Rei Liró' i 'La Casa de Bernarda Alba')


La CUP titlla de vergonyós l’acord pel BCN World\nLa Candidatura independentista a Tarragona denuncia el servilisme de CiU i PSC envers els inversors privats, a qui han regalat la capacitat legislativa. La formació de l’Esquerra Independentista s’afegeix a la denúncia de l’assemblea Aturem BCN World sobre la poca justificació dels impactes que s’anuncia que el projecte tindrà, com la creació de llocs de treball. També convida a reflexionar sobre els llocs de treball que es crearien amb els diners que es deixaran d’ingressar amb la rebaixa fiscal i amb la no prevenció de l’evasió de capitals amb el joc.\nLa CUP de Tarragona, com la resta de l’organització, considera que l’acord entre el PSOE i CiU és resumeix en la constatació que el govern no només no defensa els interessos de les classes populars, sinó que ja ni es preocupa d’ocultar el seu servilisme i submissió envers les elits econòmiques, l’economia de casino i el capitalisme de la ruleta.\nEn el moment actual de profunda crisi econòmica, ens preguntem si, després que les polítiques de retallades de CiU, amb el suport d’ERC, hagin posat de manifest que el govern no té la menor intenció de posar fi al patiment de milers de llars, ara ens voldran vendre que el repartiment de la riquesa es farà via l’atzar de la ruleta.\nCiU, que remarca dia sí dia també la manca de recursos econòmics i aprofita al màxim la recaptació via impostos dels qui menys tenen, està renunciant a recaptar a través d’aquells que podrien realitzar majors aportacions. No hi ha dubte que s’està legislant a la carta dels qui més tenen, i que són els mateixos que més guanyaran amb aquest projecte: Veremonte i Xavier Adserà, doncs exigeixen que se’ls rebaixin els impostos en el seu projecte lucratiu i així ho fa el govern.\nLa CUP s’ha mostrat radicalment en contra del BCN World des d’un principi, tant quan només es tractava d’un projecte ficció, com quan es va posar definitivament sobre la taula pel gran impacte que representa per al territori en el vessant mediambiental, social i econòmic, denunciats abastament per l’assemblea Aturem BCN World. Impactes que l’Alcalde de la ciutat, el Sr. Ballesteros, així com el líder d’UGT a Tarragona semblen voler passar per alt.\nEn primer lloc, de l’impacte mediambiental que aquesta activitat suposa cal destacar com a especialment greus l’ocupació de corredors litorals i l’alteració de l’equilibri hidràulic del territori, amb les derivades conseqüències per a l’ecosistema del territori que es veurà afectat. A més, es desconeix si s’ha previst l’impacte en relació amb l’augment dels residus i la seva gestió així com, la repercussió en termes energètics que comportarà.\nEn segon lloc, l’impacte social es tradueix en la generació de problemes de ludopatia, però també en el canvi de model turístic. Malgrat el Sr. Ballesteros afirma que el model de turisme familiar i cultural és compatible i amb el BCN World, és evident que no és així. Mentre altres municipis tenen serioses dificultats per a fugir del turisme de sol i platja i l’oci nocturn, nosaltres ens hi encaminem, amb l’afegit de la ruleta i tot el que l’envolta (màfia, explotació sexual, etc.)\nEn tercer lloc, l’impacte econòmic posa de manifest la demagògia del discurs de la creació de llocs de treball. D’una banda, no està gens clar quants llocs de treball es crearan veritablement, doncs el BCN World és un projecte opac. Malgrat es parla de 17.000 llocs de treball, tota la informació ha anat apareixent als mitjans de comunicació, enlloc que es posés sobre la taula de manera clara i transparent a les compareixences que han tingut lloc al Parlament. Aquests llocs de treball, recordem, que estaran sotmesos a la nova reforma laboral, que permet precaritzar les condicions laborals i deixa als treballadors i treballadores totalment desemparats davant dels abusos de la patronal.\nD’altra banda, aquesta aposta econòmica, a més de ser de tipus bombolla, acostuma a anar acompanyada d’evasió d’impostos i de generació de riqueses que no repercuteixen en el territori, sinó que romanen en mans de les entitats privades. El dictamen del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya indica que “no es fa un estudi detallat i separat de quin efecte tindrà aquesta modificació en la recaptació del tribut sobre els casinos existents i sobre els que potencialment es puguin autoritzar, i es remet al pla de negoci del promotor del projecte empresarial” deixant clar que el govern es despreocupa de la quantitat de diners que deixarà d’ingressar i que podrien crear molts llocs de treball i només obeeix els interessos privats.\nPer últim, apostar pel BCN World és seguir apostant per l’economia del totxo i per l’economia de l’oci de luxe. Diferents veus ja han manifestat que el model turístic de la Costa Daurada és del tot insostenible. Fins i tot un informe de la Universitat Rovira i Virgili elaborat a petició de la pròpia Generalitat, tal i com remarca la plataforma Aturem el BCN World, subratlla que aquest model turístic, “implica un important consum de recursos, començant pel sòl disponible i acabant en aigua, electricitat, residus i infraestructures”. Aquestes repercussions s’aguditzen en el cas de macroprojectes turístics. D’altra banda, també es comença a apuntar a que un nombre més elevat de turistes no implica un volum major d’impacte econòmic al territori.\nPer tot plegat, la CUP convida a la reflexió sobre la possibilitat de crear llocs de treball destinats a cobrir altres necessitats socials (llars d’infants, residències, escoles, hospitals, reforç d’equipaments culturals) amb la quantitat que, amb la modificació de la llei, haurà de pagar la població. Concretament, la CUP es refereix a la quantitat que es deixarà d’ingressar en les taxes dels quatre casinos existents i dels nous casinos, amb la quanitat que es deixarà de recaptar amb el blanqueig de capitals i, atès que només una part de les inversions està garantida, amb la quantitat que pot acabar pagant-se amb recursos públics per garantir l’estabilitat del projecte.


Imatges fetes amb dron al Trenc serviran per millorar la gestió de les platges amb posidònia\nLa Conselleria de Medi Ambient participa en un estudi europeu que cerca establir recomanacions sobre com restaurar sistemes dunars a la Mediterrània\nPARATGE IDÍL·LIC Vista aèria de la zona des Trenc, a Mallorca. El Govern Balear pretén autoritzar la construcció d'un hotel al costat de la platja. ENRIQUE CALVO\nPalmaImatges en alta resolució fetes amb dron permetran analitzar les dinàmiques costaneres al Parc Natural del Trenc-Salobrar de Campos. L'actuació es fa amb motiu d'una investigació que forma part d'un projecte europeu que té com a objectiu identificar els mètodes més adequats per gestionar els sistemes dunars i les platges amb posidònia. Els resultats de l'estudi serviran per establir recomanacions i futures activitats de restauració en indrets similars a tota la Mediterrània, segons ha informat el Govern en un comunicat.\nLa Unió Internacional per a la Conservació de la Natura - Centre de Cooperació de la Mediterrània (UICN-Med) i la Conselleria de Medi Ambient i Territori han començat a prendre les primeres imatges a la zona. L'anàlisi dels sediments de la platja, el perfil del fons marí i el modelatge en 3D de les imatges capturades ajudaran a comprendre quins factors estan influint en l'estat de les praderies de posidònia i com es formen les aglomeracions de fulles mortes, que protegeixen l'arena dels temporals.\nLa iniciativa és una prova pilot que forma part del projecte POSBEMED 2, amb el qual es provaran diverses eines per identificar els mètodes més adequats per gestionar els sistemes dunars amb l'objectiu de definir un conjunt de recomanacions de gestió.\nposidònia Es Trenc platja d'es trenc Conselleria de Medi Ambient i Territori


Muntanyenc: Vintage, al Serrat dels Monjos\nPublicat per Gatsaule a 11:59 a. m.\nEstàs fer tot un col·leccionista de la banda est de Montserrat :P :P\nSi algun dia vols afegir la Llepet a la llista, ja saps ;)\nEi bona aquesta no has trigat a fer-la, gràcies per l'informació\nBufa! Encara està calenteta calenteta, deus haver fet una de les primeres repeticions!!\nAmagan-te del vent eh! veig que no t'ha desagradat del tot, caldrà conèixer-la.\nFort el teu conmpany, de pedra ha de ser, que això de que et caigui un homenàs com tú a sobre ha de fer molta pupa jajaja\nBona la darrera foto, vent en alçada!\nMohawk, doncs en podem anar parlant, que a la Llepet no se n'hi veu gaire, de terra!\nJoan, va ser casualitat. A veure què et sembla si hi vas!\nEduard, més que calenta la vam trobar una mica trencada, però vam fer-hi força neteja!!\nJaume, la veritat és que va ser una caiguda tonta on ens podríem haver fet mal els dos, però el José Manuel és de pedra picada!!\nI la via és de les típiques de la zona, ni molt bona ni molt dolenta.\nAvui, amb el Jordi Martínez, aperturista en aquest sector de l’Estereotip i l’Alba... Oi?, hem anat a fer la Vintage. El dia, que ha estat boirós i humit, ens ha fet patir més del compte, tant a la roca com en els trams terrossos. Malgrat que, la nostra, també deu haver estat una de les primeres repeticions, amb el que això vol dir en quan al sanejament de la via, la roca en alguns trams és força mediocre. A nosaltres també se’ns han arrancat algunes presses. En quan a la dificultat, tens raó, rau més en la precarietat del passos que en la seva execució. L’equipament, pel meu gust, és escàs. Hi ha possibilitats d’autoprotecció en fissures, forats cecs, savines i algun pont de roca, però alguna assegurança fixa més no hi faria cap nosa. Per arribar a la quarta reunió, també hem arrossegat un bon fregament de cordes. Tal i com dius, l’emplaçament lògic fora uns metres abans.\nEn resum, una via a la que se l’hi ha de donar temps perquè vagi madurant. El temps dirà si s’acaba convertint en una clàssica del sector o, pel contrari, esdevé només reclam de col•leccionistes.\nPela-roques, veig que també et va fer patir l'estrany dibuix del quart llarg..... Almenys vau contribuir a netejar la via i fer baixar les preses que nosaltres no vam tocar!!\nPensa que és molt millor que la seva veïna Planetes transparents, sempre és un consol!!


El Montsó guanya a casa amb el cuer\nEls celestes guanyen després de sis jornades sense fer-ho\nVictòria mínima del Montsó davant del cuer.\nEl Binèfar va remuntar en 10 minuts el seu partit davant del Valdefierro i va acabar guanyant els tres punts (2-1). Després d’una primera part sense gols, el Valdefierro va aconseguir avançar-se poc després de la represa (0-1). El gol visitant va provocar la reacció del conjunt celeste, que va passar a controlar la pilota i a generar ocasions de perill. En el minut 79 va empatar el partit i 10 minuts després un gol de Rusiñol posava el 2-1 amb què s’arribaria al final permetent que el Binèfar torni a guanyar després de sis jornades sense aconseguir-ho.\nEl Tamarit afrontava un partit molt important davant del Robres. Els arlequinats podien obrir distància amb la zona de descens però un Robres més eficaç va impedir que els de la Llitera s’emportessin els tres punts (3-0).\nEls locals van dominar el partit generant més ocasions de perill que el Tamarit. L’arquer arlequinat va tornar a erigir-se com el millor jugador del partit evitant el gol en diverses accions. Malgrat això, el Robres va aconseguir anar-se’n al descans 2-0. El Tamarit va tenir opcions, però un gol en pròpia porta de Valés va significar el cop de gràcia (3-0).\nLa sort va somriure al Fraga, que suma gràcies a un gol en pròpia porta local.\nLa Penya Fragatina no va poder passar de l’empat davant d’un rival de la zona baixa de la taula com és el Saragossa 2014 Oliver. Els dos equips van sortir més centrats a defensar la porteria que a marcar i la falta d’encert en les poques ocasions generades va deixar sense gols els dos blocs.\nEl Mequinensa va oferir una bona imatge en l’últim partit de la primera volta que el va enfrontar a l’Actur Pablo Iglesias i que va acabar 1-1. De poc serveix el punt sumat per als verds, que segueixen a l’última posició, però el bon joc permet somiar amb una millor segona volta.\nEl Mequinensa va ser millor que l’Actur Pablo Iglesias. Els verds van generar ocasions de perill des de l’inici i es van avançar en el minut nou de joc. Després del primer gol, el Mequinensa va saber mantenir l’avantatge durant tota la primera meitat.\nDesprés del descans, els visitants van posar una marxa més i a poc a poc van anar prenent el control del matx. En el minut 79, l’Actur va aconseguir tornar la igualada en una rematada de córner per posar un 1-1 que ja no es mouria.


Xile: Els treballadors es mobilitzen per una Reforma Laboral a fons – Embat – Organització Llibertària de Catalunya\nXile: Els treballadors es mobilitzen per una Reforma Laboral a fons\n27 abril, 20150\nEl 21 d’abril va tenir lloc una fita històrica per al moviment sindical xilè. Organitzacions portuàries, mineres, forestals, de la construcció i el muntatge industrial i d’alguns altres sectors van dur a terme una jornada d’Aturada Nacional amb l’objectiu d’aconseguir una Reforma Laboral que arreplegui les demandes més sentides pels treballadors (1).\nDes dels anys 80, durant la lluita contra la dictadura, que no es veia una mobilització d’aquestes característiques: de caràcter nacional, amb alguns dels principals sectors de l’economia nacional involucrats, amb paralització efectiva de la producció i amb continguts estructurals, més enllà de l’estrictament gremial.\nAquests trets, que en altres països són habituals en una jornada de vaga general, a Xile no ho són, donades les peculiars característiques del sistema de relacions laborals instal·lat en dictadura i mantingut al llarg dels últims 25 anys amb poques modificacions.\nLa vaga a Xile\nA Xile les vagues normalment són en una sola empresa i “simbòliques”, és a dir, no s’aconsegueix parar la producció. Això és per la legislació xilena, que no reconeix la negociació per branca sectorial i permet el reemplaçament de treballadors en vaga. A més, hi ha moltes altres traves legals, com una gran facilitat per a l’acomiadament, el reconeixement de la possibilitat per a grups de treballadors no sindicalitzats d’arribar a acords paral·lels amb l’empresa i un complex, embolicat i lent procés de negociació col·lectiva reglada.\nPer tant, la pressió que s’aconsegueix fer és poca, i per si fos poc els organismes fiscalitzadors són ineficients i compten amb escasses atribucions, mentre per la seva banda els tribunals laborals s’inclinen en general a ser més comprensius amb l’empresa que amb el treballador.\nAixí, No és genys estrany que la majoria de vagues a Xile acabin sense aconseguir-se els seus objectius. i que, amb la vaga i la negociació col·lectiva mutilades, la distribució dels beneficis sigui tan desigual i la injustícia la norma (2).\nProletariat estratègic: la força motriu d’un sindicalisme de nou tipus\nEn aquest cas la història va ser molt diferent. Es va tractar d’una aturada no només contra les lleis laborals vigents, sinó ignorant-les absolutament en el seu desenvolupament. Es va tractar d’una aturada de les què la patronal pejorativament anomena “polítiques”, no sols sectorial sinó multisectorial i que va aconseguir paralitzar els principals sectors en un model econòmic primari-exportador com ho és el xilè: la mineria del coure, la producció forestal i el transport internacional d’aquests i d’altres productes (com la fruita) a través dels ports (3).\nCom és que això va ser possible? En primer lloc, es va comptar amb el factor sorpresa. El moviment estava planificat des de fa setmanes però sense fixar una data concreta, que es va definir a últim moment per evitar que les gerències puguin maniobrar per minimitzar l’impacte. En segon lloc, es va emprar a fons l’acció directa de masses, mitjançant el bloqueig a l’entrada de les feines, la col·locació de barricades i l’ocupació massiva de carreteres i camins per impedir la circulació de mercaderies i l’arribada d’esquirols.\nPer descomptat, aquesta capacitat de paralització només és possible allà on hi ha una elevada concentració de mà d’obra i on el poder dels sindicats (i/o comunitat organitzada entorn d’ells) és suficient com per a dur a terme una demostració de força així i evitar l’impacte de represàlies posteriors. D’aquí la importància de la construcció d’organitzacions massives, combatives, genuïnament representatives i vinculades amb les seves comunitats en els sectors que reuneixen aquestes característiques.\nA aquesta tasca s’han abocat organitzacions polítiques revolucionàries entre les quals cal destacar, per la seva presència nacional, incidència i caràcter multisectorial, a la Organización Comunista Libertaria (OCL), que des de fa més de deu anys ha dut a terme una tasca d’inserció i de treball de masses en funció d’una tesi estratègica lligada a aquesta caracterització de l’economia nacional, l’ordenament jurídic i les tradicions i capacitats de lluita de les expressions sindicals del poble treballador xilè (4).\nEl 21 d’abril de 2015 és una fita més del procés d’ascens com a força social organitzada del proletariat estratègic que ve desenvolupant-se des de fa deu anys. La creació de la Confederación de Trabajadores del Cobre (CTC) aglutinant als subcontractistes miners i la vaga de més d’un mes en 2007 que va culminar amb la firma d’un Acord Marc per al sector; la negociació sectorial dels treballadors forestals després de la lluita en què va caure assassinat el company Rodrigo Cisternas; al sud del país la vaga llarga del salmó que va començar aquest mateix any (2007) i va acabar a l’abril de 2008;la rearticulació i cohesió del sindicalisme portuari partint de l’experiència de la Unión Portuaria del Bio-Bio; el sindicalisme d’acció directa dels treballadors de la construcció i el muntatge industrial… totes elles van ser expressions d’un mateix fenomen, el de grans moviments de masses allà on el descontentament dels treballadors, transversal a tot el proletariat xilè esclafat per les condicions laborals del neoliberalisme, tenia majors condicions objectives per a expressar-se.\nAlguns dels processos esmentats van quedar truncats o els va costar més decantar en la consolidació de organitzacions sindicals fortes, representatives i vinculades amb la comunitat, ja sigui per falta de direcció adequada (cas dels forestals), avatars propis del sector econòmic en què van tenir lloc (com en les salmoneres) o, senzillament, les dificultats pròpies del marc general ja citat en el que han de moure’s els sindicats.\nNo obstant això, la intencionalitat de donar-li una projecció de conjunt va ser una constant en les franges més avançades de l’acumulat que se va anar generant amb aquestes lluites, que va anar nodrint-se i nodrint, en una relació dialèctica, als projectes polítics transformadors com el ja citat.\nAquesta va ser l’avantguarda que va tenir i que ha de donar la batalla ideològica contra tendències naturals en organitzacions d’aquest tipus: al cabdillisme i la creació de “feus” particulars,al sentiment de ser una “aristocràcia obrera” que només hauria de preocupar-se pels seus propis interessos i a la despolitització i individualisme que porta amb si el sentit comú neoliberal, hegemònic en la societat xilena des dels anys 80.\nEnfront d’aquestes tendències es van promoure com a antídots la direcció col·lectiva, el protagonisme de les bases en la presa de decisions i, sobretot, la perspectiva nacional i com a poble treballador dels problemes, superant la mirada a curt termini i estretament sectorial. Per exemple, en el sector portuari, fent-se càrrec d’encapçalar la lluita per un sistema públic de pensions enfront de la volta a la caixa portuària o, en el cas del coure, instal·lant en l’agenda del sindicalisme del sector la renacionalització d’aquest recurs per a finançar un desenvolupament econòmic equilibrat i drets socials per a tots (tenint en compte que els beneficis que genera el mineral no han de ser només per als que ho treballen, sinó per a tot el poble de Xile).\nAixí doncs, deslligar el potencial del proletariat estratègic per a aconseguir canvis en benefici de tots i marcar des d’aquí l’articulació de la resta del moviment sindical no és quelcom que sorgeixi per generació espontània, és fruit d’una decisió i d’una lluita política, que va lligada, també, a la consciència de la centralitat dels treballadors en un procés de transformacions estructurals que es vol fer tendència cap al socialisme.\nI aquest interès està donant els seus fruits. En els últims anys s’ha aconseguit un salt qualitatiu: passar de la lluita aïllada en cada branca de la producció a una lluita coordinada com a sectors estratègics i que el moviment sindical digui present en la discussió no sols sobre modificacions al Codi del Treball, sinó sobre molts altres aspectes de la vida nacional.\nXile en ebullició\nA més del desenvolupament propi del sindicalisme estratègic, aquesta mobilització no pot entendre’s aïllada del seu context històric:el d’una fort deslegitimació de la institucionalitat heretada del pinochetisme (Constitució, Parlament, sistema electoral binominal) i la irrupció d’un moviment popular del qual les reivindicacions de drets socials xoquen frontalment amb el neoliberalisme i que, almenys en diverses de les seves expressions, ha aconseguit graus acceptables d’organització, consciència política i articulació. El 2011, no sols estudiantil sinó també sindical, regionalista i democratitzador, va obrir la possibilitat d’aconseguir avanços substancials en línia amb allò que s’ha avançat per altres pobles llatinoamericans.\nLa Nueva Mayoría, hereva de la Concertación de Partidos por la Democracia, la coalició que va governar el país per més de 20 anys després de la sortida pactada de la dictadura, va arribar al govern fa un poc més d’un any amb un programa de reformes moderades en diversos aspectes socials, polítics i econòmics.\nDesprés d’un any, comprovem com s’han anat diluint aquests afanys reformistes del govern, hegemonitzat pels seus sectors més conservadors, amb la Democracia Cristiana al capdavant. L’actitud bel·ligerant d’aquest partit en la defensa de deixar les coses com estan contrasta amb la falta d’iniciativa i el seguidisme del Partido Comunista, l’altre pol de la Nueva Mayoría, que després de més de 20 anys de camí propi es va incorporar a la coalició aspirant a impulsar els canvis des de dins del govern. No obstant això el govern, en continuar amb la “política dels acords” amb la dreta i renunciar al seu programa, li va donar noves empentes a la reacció, que va començar una ofensiva per a reprendre el seu setial en el sentit comú del xilè mitjà, apel·lant a la “meritocràcia” i emprant la “política de la por” per a tractar de frenar el corriment a l’esquerra de l’opinió pública.\nPerò el moviment popular ha sabut estar a l’altura i ha alçat la seva veu amb contundència. No sols el sindicalisme estratègic. Dijous passat 16 d’abril el moviment estudiantil va convocar a més de 100.000 persones en els carrers de Santiago i desenes de milerss més en tot el país exigint una reforma educativa a fons. El dimecres 22, l’endemà de la paralització productiva, milers van marxar en Valparaíso i Valdivia exigint una nova política d’aigües que reverteixi la seva privatització i deixi d’afavorir a les transnacionals mineres, forestals i agroindustrials. També pescadors artesanals, professors, pobladors que exigeixen vivenda digna, són actors socials molt actius i presents en la vida nacional.\nEls escàndols de finançament irregular i altres casos de corrupció que van esclatar en els últims mesos involucrant transversalment tant a la dreta com a l’ex-Concertación no van fer més que tirar benzina al foc del descontentament popular, que veu com una elit formada per grans propietaris i polítics al seu servei (moltes vegades ells mateixos part de la classe capitalista) es posa d’acord a le seva esquena per a legislar en profit propi.\nEl procediment al voltant de la reforma laboral no ha escapat a aquesta forma de fer les coses, a aquesta lògica dels acords cupulars entre galls i a mitjanit, de la “cuina” com la va definir un dels més conspicus representants de la vella guàrdia de la Concertación \nUna proposta laboral “cuinada” entre quatre parets\nEn la línia d’aquestes reformes descafeïnades (perquè prèviament es pacten amb els sectors més retrògrads de la societat) l’Executiu va presentar la seva proposta en matèria laboral a finals de desembre, després d’una ronda de converses que va excloure a les principals organitzacions de treballadors del país i que va privilegiar les trobades amb les diverses patronals, seguint amb la lògica de privilegiar sobretot la “confiança inversionista”, sotmetent tota la resta a això.\nPerò no només hi va haver jugades “per dalt”: a principis d’any van començar les reunions entre les principals organitzacions sindicals del país per acordar una posició comuna davant la proposta del govern.\nAquestes converses van donar pas a dues trobades de sindicats estratègics de l’economia que van tenir lloc a Talcahuano i Santiago durant els mesos de febrer i març (6) que van servir per afinar propostes conjuntes i definir dur a terme mobilitzacions si no s’escoltava als treballadors.\nAbril va començar amb el debat al parlament sobre les indicacions (propostes de modificació) presentades al projecte i que encara continuen. L’Aturada Nacional del 21 d’abril (i els que estan per venir si no s’atén a les exigències de participació en la reforma), és precisament un moviment per incidir en aquest debat.\nLa setmana anterior les organitzacions patronals havien escalfat l’ambient llançant un vídeo on rebutjava les mesures que els sindicats han posat sobre la taula en el debat sobre la reforma, lligades amb el foment de la negociació col·lectiva i la prohibició de pràctiques antisindicals. El vídeo (7) va ser rebut com una provocació al món sindical, va galvanitzar a les bases i accelerar els temps del seu contraatac.\nLes direccions (establertes fonamentalment en regions) van aplicar el que havia estat acordat en les trobades prèvies i es van disposar per plantar cara, per a la qual van comptar amb el suport d’un destacament de suport tàctic a Santiago, que encertadament va preparar un tall de trànsit a una hora peak en la principal artèria de la capital, una acció llampec que va aconseguir atraure els mitjans i fer impossible la invisibilització de la jornada de lluita (8).\nEls editorialistes dels mitjans de comunicació, controlats per un petit grup oligàrquic (destaquen els clans Edwards, Saieh i Luksic), van reaccionar amb una barreja de sorpresa i por a aquesta demostració de força per part dels treballadors (9). Per contra, cal ressenyar que els periodistes conscients presents en aquests mitjans (que han realitzat en l’últim temps un meritori treball gremial) van posar de la seva part per trencar el bloqueig informatiu, contribuint des de dins a donar la batalla comunicacional (10) .\nAconseguit l’objectiu buscat per l’Aturada Nacional Productiva, ara és el moment d’aprofitar la injecció de moral, capitalitzar en el debat parlamentari i en l’opinió pública i preparar la següent batalla, el següent moviment per a continuar millorant la correlació de forces en la disputa per la Reforma Laboral.\nDins de l’esquema de mobilització creixent i esglaonada, el següent pas és la Jornada de Lluita Multisectorial, involucrant a més sectors del moviment popular, especialment al moviment estudiantil, que amb una encertada direcció ha aconseguit mantenir tant la massivitat i adhesió a les seves propostes com la profunditat d’aquestes últimes, evitant tant l’aïllament com la cooptació i forjant llaços sòlids amb altres actors. La seva disposició per avançar en unitat amb ells és coneguda, així com el seu caràcter dinamitzador i mobilitzador.\nL’ajustat dels temps obliga a moure ràpidament i a colpejar de nou, sense deixar que l’enemic reprengui la iniciativa. En les properes setmanes el moviment popular tornarà a expressar multitudinàriament en els carrers.\nComunicat de les organitzacions sindicals convocants: http://www.confederaciondelcobre.cl/erbocefnoc/?p=2711\nLa Izquierda Libertaria, el front polític que impulsa, va declarar el següent: http://eldesconcierto.cl/declaracion-de-la-izquierda-libertaria-ante-paro-de-sindicatos-estrategicos/\nEditorial d’El Mercurio: http://www.elmercurio.com/blogs/2015/04/24/31241/La-huelga-como-instrumento-politico.aspx\nUna mostra notable en aquest sentit va ser l’especial sobre el debat laboral emès el mateix dia de l’aturada en la televisió pública https://www.youtube.com/watch?v=q-yDsBQZHC4\nRelated tags : acció sindical anarquisme Xile\n1 de Maig 2015: Unitat i lluita pel control social de l’economia.\nper José Antonio Gutiérrez D. Els recents esdeveniments que sacsegen a Veneçuela reflecteixen no solament el nivell d'ingerència que EUA manté a la regió o la tendència colpista omnipresent a l'elit\n22 agost, 20180\nComunicat de suport a la vaga general d’Uruguay\nQueridas compañeras y compañeros de la Federación Anarquista Uruguaya: Desde Embat, Organización Libertaria de Catalunya, os enviamos nuestra solidaridad y nuestros mejores deseos de éxito en e


Resultats de la cerca frase exacta: 8,038\n1. coll 1\nPart, generalment estreta, del cos de l'ésser humà i de molts animals, que uneix el cap amb el tronc. Coll llarg, curt. Lligar una bèstia pel coll. Passar un riu amb l'aigua fins al coll. Estirar el coll per veure-hi millor. Estar endeutat fins al coll. anar amb el coll dret Tenir molt [...]\n2. coll 2\n3. coll 3\nSèrie de cartes de les quatre en què es divideix la baralla en funció de la figura que hi ha dibuixada. Dues cartes del mateix coll. Tinc una carta de cada coll. Símbol que identifica una carta amb la seva sèrie. [...]\nPart del cap del bastó que l'uneix amb la vara. [...]\n5. coll fals\nExtrem d'un element estructural horitzontal situat més enllà dels seus suports i que queda volat. [...]\n6. coll hàlter\n7. cop sota coll\nCop executat colpejant la bola per sota el coll del cavall. [...]\nPart d'un òrgan que per la seva forma o situació recorda un coll. [...]\nPart de l'empunyadura d'una raqueta més pròxima al cap. [...]\nDiccionaris terminològics (1,103)\nNomenclàtor de Catalunya (6,468)\nNomenclàtor de la Catalunya del Nord (41)\nPàgines 1 / 804


La poesia torna a l'Espluga: RUSC 2018\nEl festival poètic d'estiu més dolç\nEl RUSC 2018 ve carregat de brunzit poètic, com cada any. Un festival als jardins del Museu de la Vida Rural que us portarà, el vespre del dijous 26 de juliol (a les 20h), versos ben diversos del panorama català actual. Els convidats d'aquesta edició 2018 seran:\nEs dedica a la poesia des de diversos fronts: escriu llibres d’investigació en el gènere, recita, l'explica en cursos i conferències, ha muntat celebracions poètiques de tot tipus, posa música als versos i versos a les músiques, expandeix la teatralitat del vers...\nÉs llicenciada en Filologia Catalana, escriu crítica literària i col·labora al digital de cultura Núvol i al setmanari Llavor cultural, entre altres. És autora del poemari Terragra (2017) i ha coeditat el llibre col·lectiu La terra sagna. L’1 d’Octubre dels poetes (2018).\nGerard Cisneros Cecchini\nÉs professor de filosofia i poeta. Ha publicat la plaquette Bolets (2012) i D’epitalami, res (2017, Premi Cadaqués a Rosa Leveroni). També ha publicat les traduccions Milestones, 13 (2015, selecció de poemes d’Allen Ginsberg) i Poeta de les Cendres (2015), de Pier Paolo Pasolini.\nCreu en la bellesa des de la paraula com a mirall des d’on endinsar-se en els laberints de l’ànima i des d’on celebrar radicalment la vida, i cerca en els camins de la natura ressons de la memòria infinita de l’univers.\nPoeta i docent, ha publicat Jonàs (Galerada), amb el que va guanyar el Premi Amadeu Oller per a joves poetes l’any 2004; La matinada clara (Edicions a Petició); el poemari col·lectiu Ningú no ens representa. Poetes emprenyats (Setzevents); i La ciutat cansada (Proa), obra guanyadora del Premi Carles Riba 2016.\nLa música, força poètica, ens arribarà de la mà de:\nUn trio penedesenc format per les poetes Mari Carme Rafecas i Alba Vinyes Lasso, i la cantautora Marina Ràfols. Un recull d’obres pròpies que combina cançons i poemes; un recorregut de veus, batecs, crítica social, compromís amb el territori. Una actuació de caire intimista i reflexiu, càlid i alhora contundent.\nJardins del Museu de la Vida Rural\nDijous, 26 de juliol, a les 20 h


Les millors novel·les de Ciència Ficció\nRessenyes de novel·les de ciència ficció\n3 millors llibres de James Graham Ballard\nA mig camí entre Jules Verne i Kim Stanley Robinson, trobem a aquest escriptor anglès que compendia l'alternativa imaginativa al nostre món del primer geni citat i la intenció distòpica de el segon escriptor actual. Perquè llegir a Ballard és gaudir d'una proposta amb aroma a el fantàstic vuitcentista però ...\nEls 3 millors llibres de Kim Stanley Robinson\nLa Ciència Ficció (sí, amb majúscules) és un gènere associat pels profans amb una mena de subgènere fantasiós sense més valor que el de mer entreteniment. Amb l'únic exemple de l'autor que porto aquí avui, Kim Stanley Robinson, valdria per tirar per terra totes aquestes vagues impressions sobre ...\nDesconcert, de Richard Powers\nEl món està desafinat i per això el desconcert (perdó per l'acudit). La distòpia s'aproxima perquè la utopia sempre va quedar massa lluny per a una civilització com la nostra que s'incrementa exponencialment en nombre alhora que decreix quina identitat comuna. L'individualisme és connatural en ésser. …\n3 millors llibres de Robin Cook\nRobin Cook és un d'aquells autors de Ciència Ficció portats directament del camp de la medicina. Ningú millor que ell per hipotetitzar sobre futuribles diversos sobre l'ésser humà, amb el coneixement de la genètica com aquell espai fèrtil per a suposicions de tot color. Sense comptar amb les possibles …\n3 millors llibres d'Aldous Huxley\nHi ha autors que s'amaguen després de les seves millors obres. És el cas d'Aldous Huxley. Un món feliç, publicada el 1932 però amb caràcter atemporal és aquesta obra mestra que tot lector reconeix i valora. Una novel·la trascendentalísima de ciència ficció que aprofundeix en el social i el polític, en ...\nDeixar el món enrere, de Rumaan Alam\nEscapar a Long Island mai és prou lluny per a gairebé res. Pots ser un avantatge si només es tracta d'desestresar després d'una dura setmana de batalla a New York city; però és un mal pla si es tracta d'un cap de món, d'un apocalipsi o de ...\nS'acosta ... El ministeri de el futur, Kim Stanley Robinson\nDes del Ministeri de l'amor de George Orwell fins al Ministeri de el temps, la recent sèrie que va triomfar a TVE. La qüestió és vincular ministeris amb aspectes distòpics, futuristes i amb un punt sinistre ... Serà cosa que els ministres desenvolupen tasques fosques assignades en els seus maletins de pell ... La ...\nFam, d'Asa Ericsdotter\nEls thrillers per excel·lència són distopies del que pot arribar a ser. Perquè un plantejament distòpic sempre té un component sociològic d'àmplia magnitud. Tots exposats a el nou ordre amb els seus conats de rebel·lió i la seva submissió de la por. Des George Orwell fins Margaret Atwood multitud de grans escriptors ...\nOryx i Crake, de Margaret Atwood\nReedicions d'sugeretes obres de ciència ficció a falta de noves històries amb les que alimentar un imaginari entre distòpic i postapocalíptic en sintonia amb els temps que corren. Només que Margaret Atwood no és una escriptora de ciència ficció a l'ús. Per a ella l'escenografia acompanya les idees més ...\nL'anomalia, d'Hervé Le Tellier\nAixò de l'aviació és terreny (o més aviat cel) conreat per elucubracions de ciència ficció ben sucoses. No hi ha més que recordar el mite de l'triangle de les Bermudes, que tan aviat s'empassava vaixells com caces de guerra, o els Langoliers de Stephen King que anaven devorant la Terra …


651x366 Diversos membres dels CDR observant els vehicles que passen per sota de les barreres aixecades del peatge de Martorell. / MANOLO GARCIA Diversos membres dels CDR observant els vehicles que passen per sota de les barreres aixecades del peatge de Martorell. / MANOLO GARCIA\nEl president de la Generalitat els va dir que pressionessin i no hi ha dubte que pensen continuar-ho fent amb l’aval del Govern o sense. Els CDR han exhibit durant el cap de setmana capacitat de mobilització i coordinació arreu del territori desafiant els Mossos d’Esquadra, que han optat per mirar-s’ho en segon pla només uns dies després de les polèmiques càrregues del dia de la Constitució. Ahir la mobilització es va concentrar en una desena de peatges, alguns tan importants en una operació tornada del pont de desembre com el de Martorell i el de la Roca del Vallès, on van aixecar les barreres per denunciar els beneficis de les empreses concessionàries. Dissabte va ser un tram de l’AP-7 al Baix Ebre, a l’altura de l’Ampolla, on es van aixecar barricades i es va haver de mantenir tallat el trànsit durant quinze hores.\nAvisos que se sumen a les concentracions antifeixistes de la setmana passada per evidenciar que estan preparats per afrontar les accions de protesta previstes per al 21 de desembre, coincidint amb la reunió del consell de ministres a Barcelona. I amb un Govern que encara no ha decidit si les ha de reprimir, com va fer dijous passat a Girona i Terrassa, si les ha de tolerar, com ha fet aquest cap de setmana, o si les ha d’avalar, com va fer la portaveu, Elsa Artadi, dimarts passat després de la reunió del consell executiu.\nLa prioritat, de moment, sembla que és determinar quins van ser els Mossos que es van excedir en les càrregues de la setmana passada. Aquest va ser, de fet, el motiu de la reunió que van tenir ahir durant dues hores i mitja al Palau de Pedralbes el president del Govern, Quim Torra, i el conseller d’Interior, Miquel Buch, acompanyats pel secretari general del departament i pel director dels Mossos. Tots quatre van visualitzar les imatges i, malgrat l’expectativa que Torra va generar divendres, no en va transcendir cap decisió concreta.\nAhir fonts dels sindicats policials se seguien mostrant indignades amb els polítics per no haver sortit en defensa dels agents antiavalots, que consideren que dijous es van veure forçats a actuar davant l’actitud dels manifestants encaputxats. De fet, alguns d’ells estan convençuts que la polèmica a l’entorn d’aquelles intervencions ha provocat la inacció del cap de setmana. Dissabte a l’Ampolla amb prou feines arribaven al centenar les persones que van tallar l’autopista, però els Mossos no van valorar acabar amb la protesta. Fonts d’Interior afirmen que es va prioritzar la mediació, que va acabar donant fruits a les 10 de la nit, quan els manifestants van decidir tornar a casa.\nInternament, les especulacions al voltant dels canvis que Buch vulgui introduir en els antiavalots s’han disparat els últims dies. I un dels que està en boca de tothom és el màxim responsable de la Brigada Mòbil, Carles Hernández, que va participar en les càrregues de Girona. Però a la direcció del cos hi ha dubtes pel malestar intern que podria provocar un relleu d’aquestes característiques, informa Pau Esparch.\nSense el control dels tempos\nEls CDR avisen que el 21 de desembre aturaran el país, però no detallen què tenen previst fer per rebre l’executiu de Pedro Sánchez, que encara no se sap on es reunirà. També l’ANC ha demanat als seus simpatitzants a través de les xarxes que estiguin atents als canals oficials per rebre instruccions. Aquestes dues entitats veuen en la reunió del consell de ministres una oportunitat per elevar la crítica contra el PSOE, que ja ha deixat clar que no té cap intenció d’influir en la justícia per alliberar els presos polítics i que tampoc negociarà res que s’assembli a un referèndum d’autodeterminació amb Catalunya.\nDins el Govern conviuen els que opten per sumar-se simbòlicament a les mobilitzacions i els que preferirien rebaixar la tensió per fer més fluïda la relació amb la Moncloa, tot i que els últims mesos s’ha refredat per les dues bandes. En general, però, uns i altres mantenen la preocupació per la sensació de no tenir el control sobre el que pugui passar el 21 de desembre. I més quan teòricament encara no s’ha tancat del tot la porta a una hipotètica trobada entre presidents.\nUn cop acabada la reunió amb Buch, el president va anar a Montserrat, on ahir ja va dormir, i avui hi tornarà, seguint el dejuni de quaranta-vuit hores que farà en solidaritat amb els presos en vaga de fam. El front policial no és l’únic maldecap de Torra, que ahir va ser criticat pels comuns i l’unionisme per haver reivindicat dissabte la via eslovena d’independència. De fet, el partit de moda a l’extrema dreta, Vox, avui es querellarà contra ell per conspiració per a la rebel·lió.\nEls presos en vaga de fam rebutgen les accions violentes\nEls presos en vaga de fam a Lledoners es mostren “preocupats” pel fet que “l’acció de gent amb la cara tapada passi al davant del compromís no violent i un sacrifici personal extrem com la vaga de fam”. Així ho va fer públic ahir el col·lectiu Prou Ostatges, que s’hi va reunir dissabte passat. Aquest col·lectiu organitza els dejunis fora de la presó en solidaritat amb Jordi Turull, Jordi Sànchez, Josep Rull i Joaquim Forn, als quals, entre altres personalitats, s’ha unit el president de la Generalitat, Quim Torra.\nEn el mateix sentit es van expressar ahir els exconsellers Turull i Rull en una entrevista conjunta a Catalunya Ràdio, en què van fer una crida perquè les mobilitzacions siguin “pacífiques”. Turull va demanar que s’aïllin “sense complexos” els “provocadors, infiltrats i violents”. Després d’una setmana en vaga de fam, tots dos van explicar que es troben “millor” del que s’imaginaven, que segueixen “convençuts” i que estan “agraïts pel suport”.


Setembre Negre: de juliol 2011\nLa manifestació del 9 de juliol: un greu error estratègic!\nNo entenc que es convoqui una manifestació per commemorar-ne una altra, fet surrealista que succeirà demà dissabte 9 de juliol. Una manifestació -com qualsevol altre acte o campanya- ha d'obeir a una estratègia i a uns objectius, ha d'estar molt ben preparada, ha de comptar amb un gran consens previ -polític, associatiu i mediàtic-, alhora que amb prou recursos materials i humans. El que no pot ser és que una associació es tregui de la màniga una manifestació per commemorar una manifestació històrica com la del 10 de juliol de 2010 i després, a corre-cuita, altres entitats hagin d'afegir-s'hi a pilota passada, i ho facin per patriotisme no pas per convicció intentant salvar els mobles i que hi hagi un mínim de gent a la manifestació.\nEs pot commemorar un acte històric o l'aniversari d'una personalitat però... a quina persona o entitat se li pot acudir commemorar una manifestació convocant-ne una altra? I més en un moment en què les entitats estan escurades o preparant l'Assemblea Nacional Catalana. Volen carregar-se el referent independentista de la històrica manifestació del 10 de juliol que va congregar a més d'un milió de catalans? No podien convocar a enfortir les manifestacions independentistes de l'Onze de Setembre o organitzar-ne una d'específica en aquella data que, a més, està a tocar?\nAmb incompetents i il·luminats com aquests que ni tenen estratègia ni sentit comú l'independentisme no avançarà mai de manera seriosa i eficaç. Una veritable llàstima.\nposted by Setembre Negre @ de juliol 08, 2011 4 comments


Jo soc dels que aguanto les bosses... - Diari de Sabadell\nJo soc dels que aguanto les bosses…\nCampanya publicitària de rebaixes de l'Illa Diagonal / Cedida\nPer Albert Solé, periodista i director del Diari de Sabadell\nHo reconec. Jo podria haver sortit a l’anunci de l’Illa Diagonal d’aquestes rebaixes. Crec que dir-ho no implica ser masclista. I si ho és, em disculpo. Però és així. La meva dona mira i remira les botigues de roba i de sabates. S’ho emprova tot. Mira com li queda. Dubta. Torna a dubtar. Fins que finalment es decideix. O no. No ho critico, és així. I jo soc tot el contrari. Quan vaig a comprar roba vaig per feina. Normalment hi dedico dos o tres dies l’any, faig una compra gran i ja tiro. I m’emprovo una o dues peces de cada. Si em va bé de talla, me la quedo. Pim pam i cap a casa.\nCom que som tan diferents, intentem evitar anar a comprar roba junts. Ella hi va sola i hi dedica el temps que necessita (o el que té), jo hi vaig pel meu compte, i els dos feliços i tranquils. Però és cert que a vegades hi hem d’anar plegats, i passa el mateix que l’escena que retrata l’anunci de l’Illa Diagonal: jo m’assec en un banc carregat de bosses, o em recolzo en un mostrador, mirant el mòbil mentre ella es va emprovant peces.\nSi els creatius de la publicitat de l’Illa han triat la meva imatge per il·lustrar la promoció de les rebaixes deu ser perquè aquesta és una imatge que es repeteix moltes vegades a les seves botigues. Ara, retratar un tòpic entre homes i dones en una publicitat és masclisme. És possible que sí, però no n’estic segur, ho reconec. Els homes i dones hem de tenir els mateixos drets i oportunitats en tot i no se’ns ha de discriminar pel sexe. Això està més que clar i no cal perdre un segon a debatre-ho. Però és tan cert això com que els homes i les dones som diferents en algunes maneres de fer. Això no vol dir que a totes les dones els agradi anar a comprar roba i passar-s’hi hores, ni que no hi hagi homes que els encanti fer-ho. Però siguem sincers. Quan anem a les sabateries o a les botigues de roba és molt habitual veure homes asseguts amb cara d’avorrits esperant que la seva acompanyant acabi de comprar.\nLa publicitat té un punt de transgressora i li hem de permetre certes llicències. No cal caure en el masclisme caspós dels anuncis de detergents dels anys 80, però un cert joc amb els tòpics no fa mal a ningú. L’Illa Diagonal, però, ja ha retirat l’anunci davant les nombroses crítiques. Potser sóc jo que ho veig diferent.\nTemes:Illa Diagonal, Rebaixes\nMarató per les malalties minoritàries\nPer un projecte cultural amb cara i ulls\nEl canvi climàtic beneficia Sabadell\nPeñalver, Martos, Campoamor i les dones del tèxtil ja tenen el seu homenatge\nEntitats, veïns i partits polítics han recorregut les places rebatejades de Sabadell


Desbloquejada la renda variable de BPA retinguda a Credit Suisse - El Periòdic d'Andorra\nLa façana d’una oficina de Credit Suisse. | AP\nEl Tribunal Federal de Suïssa ha rebutjat els recursos que mantenien els actius en renda variable de BPA retinguts a Credit Suisse. La resolució judicial permetrà a l’AREB en els propers dies repatriar els prop de 500 milions d’euros d’antics clients del banc andorrà cap al Principat. El capital anirà a parar a VallBanc en el cas dels clients que ja han demostrat l’origen lícit dels diners, mentre que en el cas dels que encara estan bloquejats, la quantitat anirà a BPA, ara en mans de l’AREB.\nSegons diverses fonts consultades, en aquest segon cas els diners desbloquejats passaran a formar part del balanç de BPA, quan fins ara quedaven fora. Les fonts expliquen que les accions formen part de la persona que les compra i en cap cas de l’entitat bancària, de manera que consideren que és un perjudici per als clients que quan el capital es desbloquegi passi en mans del banc. En tot cas, ahir a l’hora de tancament d’aquest rotatiu, l’AREB encara no havia confirmat oficialment el desbloqueig. Així mateix, i segons les mateixes fonts, també s’ha de tenir en compte que la decisió de Suïssa es podria encara recórrer a instàncies internacionals.\nLa renda variable està bloquejada a l’entitat helvètica des de fa més de quatre anys. Tot plegat es va iniciar perquè clients de BPA van interposar un recurs demanant al supervisor bancari suís (Finma) que no reconegués l’AREB com a titular dels comptes atrapats. El tribunal suís, però, ha rebutjat tots els recursos fins ara presentats donant per vàlid així el procés de resolució de l’entitat bancària i habilitant a l’AREB a repatriar els 500 milions d’euros retinguts a Credit Suisse.\nMés enllà dels afectes evidents que la qüestió comporta als clients que tenen accions en renda variable, el bloqueig a Suïssa també ha retardat els pagaments del fons JC Flowers per la compra de Vall Banc. Segons va explicar l’aleshores ministre de Finances, Jordi Cinca, en seu parlamentària el setembre de fa dos anys, l’endarreriment es deu al fet que el contracte implica que part del pagament es realitzés en relació a l’evolució del negoci de l’entitat bancària, és a dir, a la quantitat d’actius que finalment es traspassin de BPA a Vall Banc. Aquest càlcul, però, no es pot acabar de fer fins que la renda variable deixés d’estar bloquejada.


La línia de Finançament Emprèn es pot sol·licitar fins el 30 de setembre | Reempresa\nLa Reempresa › Informacions d’interès › La línia de Finançament Emprèn es pot sol·licitar fins el 30 de setembre\nLa línia de Finançament Emprèn es pot sol·licitar fins el 30 de setembre\nPublicat el 12-09-2016\nLa línia de finançament Emprèn consisteix en préstecs o lísings adreçats a emprenedors, autònoms, pimes i comer ços per finançar els seus projectes d’inversió o circulant.\nPer facilitar l’obtenció del finançament, les operacions aprovades comptaran amb l’assumpció del 70% del risc creditici de l’operació per part del Departament d’Empresa i Coneixement.\nEl Departament avalua l'aportació d’aquest ajut en forma de garantia. Aquest ajut complementa les garanties aportades per l’empresa.\n- Import: mínim 10.000€ i màxim 100.000€ per sol·licitant.\n- Termini: 5 anys, amb 1 de carència i 4 d’amortització, pel retorn del préstec.\n- Garanties: a determinar per l’entitat financera col·laboradora (CaixaBank i Banc Sabadell), en funció del projecte.\nLa data límit per fer sol·licituds és fins el 30/09/2016.


Sons del Món convoca més de 20.000 persones en l’edició 2017 – Guia de Roses\nHome ROSES MÚSICA Sons del Món convoca més de 20.000 persones en l’edició 2017\nSons del Món Vi & Music Empordà fa un important salt endavat i convocat 20.360 espectadors, el doble que el 2016, el què suposa una millora sense precedents i la millor edició de la seva història.\n14.000 espectadors han assistit als concerts de pagament, penjant el cartell d’entrades esgotades a 9 dels 12 concerts programats. La resta de públic va assistir al massiu concert inaugural de Chambao a la platja d’Empuriabrava\nSons del Món Vi & Music presentava aquest 2017 una programació ambiciosa que li permetria fer un pas endavant i esdevenir un dels quatre festivals més importants de l’estiu a la Costa Brava. I els resultats així ho demostren. Dels dotze concerts programats, nou han penjat el cartell d’entrades esgotades.\nA la Ciutadella de Roses, Txarango i Gertrudis van registrar el concert més massiu de la història del festival, exhaurint l’aforament de 5000 persones. En el format amb butaques, amb un aforament per a 2.200 persones, Loquillo ha penjat el cartell d’entrades esgotades, mentre que Tom Jones va registrar un 90% d’ocupació i Bustamante un 60%. A Castelló d’Empúries, amb un aforament de 900 espectadors, ho han fet Rosana i Els Amics de les Arts. Estrella Morente va registrar un 65% d’ocupació.\nprevious Pastis i Buenri al Mediterranea Electronic Festival 2017 de Roses\nnext Ian Sala al Castell de la Trinitat, divendres 18 d’agost


adidas BTS Lined Blanc comprar i ofertes a Trekkinn\nadidas BTS Lined\nCore White Core White Core White Core White Core White Core White\nDescripció adidas BTS Lined\nCom que la ciutat mai no s'atura, aquesta jaqueta incorpora el disseny exterior premium d’Adidas per crear peces exteriors fetes per a la vida urbana. L'aïllament sintètic a granel ofereix una calidesa senzilla, mentre que la closca llança la pluja i la neu per mantenir-vos en moviment en totes les condicions meteorològiques. Un revestiment suau et manté còmode a la marxa i un doblec ajustable permet bloquejar el fred.\nButxaques laterals amb cremallera; Butxaques per escalfar les mans\nCanals multimèdia per a auriculars\nCorda de dibuix a la vora; Encoixinada d'alta loft\nAcabat repelent d'aigua lliure de PFC; Protecció UV UPF 50+\nMànigues llargues amb fixacions elàstiques\nShell: teixit llis de polièster 100% reciclat; Folre corporal: 51% polièster / 49% polièster reciclat simulacre d'ullets; Omplir: farcit 100% polièster\nDescobreix tots els productes de la categoria Roba dona que podràs trobar a trekkinn, com per exemple adidas BTS Lined. Compra avui mateix adidas BTS Lined i estalvia diners en tots els productes de la secció de Jaquetes. A més a més, amb la qualitat que et garanteix una marca com adidas l’èxit en la compra està assegurat. Saps que a part de adidas BTS Lined a la botiga de muntanya també hi trobaràs altres articles per practicar aquest esport? Gràcies a trekkinn ara podràs trobar en una sola botiga una gran varietat de productes de Roba dona ideals per practicar tots els esports.\nCaracterístiques adidas BTS Lined\nTecnologias adidas BTS Lined


Josep Sanz: "El reiki no és una vareta màgica, però ajuda a tenir millor qualitat de vida" - Diari de Girona\nJosep Sanz: "El reiki no és una vareta màgica, però ajuda a tenir millor qualitat de vida"\nEl Centre Reiki Reijosan ofereix tractaments complementàris a la medicina convencional\n29·04·14 | 11:54\nEl Reiki és una tècnica japonesa de canalització d'energia que permet tractar un gran ventall de problemes físics i emocionals com són dolors crònics, depressions o problemes personals.\nJosep Sanz porta 17 anys practicant aquesta tècnica i és Mestre de Reiki des de 2007. L'especialista assegura que tothom pot ser iniciat en aquesta pràctica, i no es requereix cap do especial ni s'ha de creure en res, ja que "és respectuós amb totes les creences".\nUna sessió de reiki es pot realitzar en qualsevol lloc i en qualsevol moment, tot i que Sanz aconsella utilitzar una llitera perquè s'hi pugui tumbar el pacient, que només s'ha de treure les sabates. També recomana crear un ambient favorable a la relaxació amb encens, espelmes i música relaxant.\nLa sessió té una durada d'una hora, al llarg de la qual el terapeuta toca diferents punts del cos del pacient per canalitzar l'energia. Abans de començar, explica, li pregunta a cada persona si hi ha alguna part del cos que no vol que se li toqui: "hi ha persones que no els agrada que els toquin, per exemple, els peus, però a un centímetre de distància del cos físic, el reiki també funciona".\nSegons Josep Sanz, durant la sessió, els pacients senten una gran relaxació, encara que reconeix que "els primers minuts estan una mica tensos". Per tal que aquesta pràctica sigui eficaç, l'especialista recomana 4 o 5 sessions el màxim de seguides possible, tot i que diu que "quan algú ve per un problema físic, al final de la primera sessió nota que ja ha començat a millorar". No obstant això, explica que "el reiki no és una vareta màgica, és una tècnica de canalització d'energia que t'ajuda a tu mateix". Per això, de manera conscient o inconscient, quan reben reiki, els pacients optimitzen el seu flux natural d'energia i la seva actitud respecte el seu problema i això ajuda a millorar-lo o a solucionar-lo, concreta.\nEl Centre Reiki Reijosan és on José Sanz ofereix les seves teràpies, al carrer Pla de Salt, 14, planta 1, local 2-D de Salt (Girona), davant del centre comercial Espai Gironès. A banda del reiki, també hi ofereix radiestèsia, ho'oponopono, registres akàshics o tapping. A més, Sanz també imparteix tallers d'iniciació i perfeccionament de les pràctiques que ofereix al seu centre. Podeu consultar preus i horaris a la seva pàgina web http://www.reiki-girona.es/\nSanz està especialitzat en diferents tipus de reiki, com el Reiki Usui, el Reiki Kundalini o el Reiki Karuna Ki. El Reiki Usui és el més bàsic i habitual que consisteix en una sessió d'una hora. Pel que fa al Reiki Kundalini consisteix en potenciar la pròpia energia interior sense utilitzar mai l'energia vital, i una sessió només dura cinc minuts. En canvi, el Karuna Ki treballa amb símbols i se centra en sentiments com "l'amor i la compassió".\nSanz explica que la majoria de gent es presenta al seu centre amb dubtes i incerteses, sobretot perquè no sap què s'hi trobarà. Fins i tot, en ocasions, s'hi dirigeix "com a ultima opció, quan la medicina tradicional no ha donat el resultat que esperaven". Per això, l'especialista ha preparat una jornada el proper dimecres 7 de maig de 7 a 9 del vespre on vol donar a conèixer què és el reiki i com es desenvolupen les seves sessions, a fi d'apropar-lo a la gent.


LA HISTÒRIA DEL CLUB NATACIÓ BANYOLES A TRAVÉS DE LES SECCIONS ESPORTIVES. Articulos, publicaciones y proyectos en curso de Joan Anton Abellan\nLA HISTÒRIA DEL CLUB NATACIÓ BANYOLES A TRAVÉS DE LES SECCIONS ESPORTIVES\nnúm.37, desembre 2009, pp.8-11\nTot i que el concepte de secció, tal i com el coneixem avui en dia es relativament modern, pel present article donarem per suposat que, qualsevol esport dut a terme en el si del Club, durant un cert temps, i que va comptar amb un equip, mes o menys estable, un entrenador i un coordinador, es podria considerar secció esportiva del Club. D'aquesta manera podrem parlar dels esports que tots tenim presents actualment, però també ho podrem fer d'altres com el futbol, la gimnàstica o el handbol.\nLa història del Club Natació Banyoles va estretament lligada a la història del seu esport mes antic: la natació. Aquest era un esport que a començaments dels anys vint va experimentar un gran creixement arreu del món, sobretot després dels triomfs aconseguits per l'equip olímpic americà l'any 1924 a París. Fou precisament aquest any que durant les festes de la Mare de Déu d'agost, l'Ajuntament, amb la col·laboració d'un grup de socis del C. N. Barcelona, organitzà un festival de natació a l'estany. L'interès que despertà entre el públic, afegit a que un grup de joves banyolins, estudiants a Barcelona, en fossin practicants d'aquest esport, tant a l'estany com al C.N.Barcelona, del que s'havien fet socis, els portà a plantejar-se el crear un club de natació a Banyoles. Fou així com, aprofitant les vacances de Nadal, el 30 de desembre de 1925, s'aprovaren els estatuts de Club Natació Banyoles, que havien estat redactats el mes setembre i autoritzats pel governador civil el 20 d'octubre del mateix any.\nL'any següent, amb gran tenacitat i l'esforç, el 22 d'agost s'organitzaren els primer festivals de natació del Club, per la qual cosa ells mateixos construïren una piscina a l'estany, consistent en dues plataformes unides entre si per files de sureres. I aprofitant que, de forma paral·lela, també el waterpolo havia anat guanyant adeptes també es construí el primer camp de waterpolo.\nDes de llavors, i sense interrupció (tret dels anys en que va estar tancat el Club) la secció de natació i waterpolo, la qual sempre ha estat molt lligada a la primera ja que els mateixos nedadors, acabada la competició o els entrenaments, eren els que formaven l'equip), han estant sempre presents en la història del Club.\nEfímera fou la presència d'aquest esport dins el Club, però no el seu record, ja que les disputes sorgides entre els practicants d'aquest esport i el nedadors fou la causa principal que el Club tanqués les seves portes l'any 1934 i no les tornes a obrir fins l'any 1944 amb motiu d'organitzar la primera travessia a l'estany.\nLa proposta va néixer arrel d'un socis que ho proposaren a l'assemblea celebrada el 15 de novembre de 1927. Aquesta fou acceptada i desprès dels pertinents tràmits, com el lloguer d'un camp on poder jugar, el 30 de maig de 1928 sol·licitava l'ingrés a la federació catalana de Futbol (al mateix moment que ho feia a la de natació) i inaugurant-se el camp de futbol el 17 de juny del mateix anys.\nPerò com ja he dit, greus incidents sorgits entre les dues seccions esportives, problemes que passaven per compatibilitzar els horaris d'entrenaments, criteris d'utilització dels espais, diferències de dotació pressupostària ... van provocar moltes friccions entre els socis del club, de manera que en l'assemblea de 22 de desembre de 1929 es va decidir eliminar aquesta secció.\nPerò tot i el poc temps el mal ja estava fet i tots i els esforços per tirar endavant el Club foren en va i el 22 de juliol de 1934 es procedia a la dissolució de la societat.\nL'any 1954 s'estrenà també una secció de bàsquet que es mantindria al Club durant cinc anys. Tot va començar quan un grup de jugadors del que llavors es coneixia com a "baloncesto" i que eren socis del Club,van demanar formar una secció pròpia per les dificultats de constituir-se com a entitat independent. Aquell equip tenia unes porteries mòbils al carrer de la Canal i una de les particularitats que oferia eren els partits nocturns que normalment els dissabtes d'estiu es disputaven a la plaça Major.\nTot i que amb mes o menys assiduïtat, des de 1883 es venien duent a terme proves de rem a l'estany, l'impuls final no vindrà donat fins a la dècada dels cinquanta del passat segle, quan un grup de joves de la ciutat, possiblement animats pels reso del campionat estatal que s'havia dut a terme l'any 1947, la presencia dels esportistes del Club de Rem Ruber que a començaments dels cinquanta, a la Caseta de Fusta, es preparaven per anar a les Olimpíades de Helsinki, i la constant presència dels remers del GEiEG que venien a entrenar a l'estany, afegit al fet que la FER decidís organitzar dos campionats estatals, va fer que el Club, l'estiu de 1958, anunciés la creació de la nova secció.\nL'any 1957, els directius del Club de l'època es varen desplaçar a Arenys de Mar, per tal seguir el campionat d'Europa d'esquí nàutic. Meravellats de l'espectacle, i aprofitant que a finals de juny de 1958 es duien a terme els campionats d'Espanya de Rem, varen organitzar una exhibició d'aquest esport. L'èxit fou tal, tant pels participants com pel públic que assistí a l'espectacle, que a finals d'any s'hi celebrà el Gran Premi de Catalunya. Naixia així una nova secció, una secció que va estar en actiu fins l'any 1992, en que el nou Reglament d'Usos de l'Estany, prohibí expressament la pràctica d'aquest esport.\nParal·lelament al naixement de la secció d'esquí nàutic, naixia la secció de motonàutica, quan amb motiu de celebrar-se el Gran Premi de Catalunya d'Esquí Nàutic, també es va dur a terme el Campionat d'Espanya d'out-boards. La seva vida fou una mica mes curta que l'anterior, ja que l'any 1984 el Reglament d'Usos i Activitats de l'Estany prohibí la pràctica de la motonàutica per la qual cosa es va deixar de practicar aquest esport a l'estany.\nLa gimnàstica va començar a practicar-se al club quan encara no hi havia gimnàs ni aparells, motiu pel qual es veien obligats a penjar les anelles del dos arbres que hi havia a la platja del Club. Entre 1955 i 1958, els joves afeccionats practicaven a l'aire lliure amb molta voluntat i sense el material reglamentari, cosa que va fer que a partir d'aquell any la directiva del Club invertís en la compra de material, donant forma així a la nova secció. El fet de que el que n'era, podríem dir el seu màxim impulsor, marxés a estudiar a Barcelona d'una banda, l'esforç que requeria la gimnàstica de competició i les dificultats per compaginar amb els remers els horaris d'utilització del gimnàs i la manca d'espais adequats, va fer que poc a poc aquesta secció s'anés esvaint i a finals dels anys seixanta acabés per desaparèixer.\nDes de que l'any 1961 se celebrà el "I Cross del Lago de Bañolas" i durant tota la primera meitat dels anys seixanta, a secció d'atletisme del Club es va mostrar molt activa i participà en nombroses curses, però, la manca d'instal·lacions adequades i les dificultats per entrenar van provocar que no es produís un veritable relleu d'esportistes i la secció va anar deaparareixent, fins fer-ho definitivament a començaments dels anys setanta. Arribats als anys noranta, concretament l'any 1994,es va impulsar de nou, després de que un grup d'atletes decidís coordinar-se i preparar les proves de manera conjunta.\nTot va començar quan l'equip de basquet femení de Banyoles, que des dels anys cuaranta lluitava, any rera any, per la supremacia provincial, es va trobar que l'estament arbitral afavorien normalment al seu gran rival, el Bordils. Al final, la gota que va fer vessar el got, fou la suspensió d'un partit guanyat per les banyolines. A partir d'aquí els fets es van encadenar i en un reacció força inusual en el mon de l'esport en equip, totes les jugadores en ple es va passar del "baloncesto" al "balonmano". En un primer moment van estar sota el paraigües de la Sección Femenina d'Educación y Descanso, però poc temps desprès, el Club Natació Banyoles els oferí unes instal·lacions on poder entrenar i un tècnic que per preparar-les. Un any desprès, es creava la secció de "Balonmano" del Club Natació Banyoles.\nTot i que van tenir una vida força efímera en el si del club, en el temps que van competir sota els seus colors, van demostrar un bon nivell, sent el millor club gironí del moment.\nTot i que l'any 1945 es va dur a terme a l'estany el Primer Campeonato Provincial de Piraguismo, no va deixar de ser un fet aïllat, doncs tindrien que passar mes de vint anys, concretament fins l'any 1967 per que es tornessin a organitzar un altres campionats de piragüisme, aquest cop el Campionat d'Espanya. Tot i la no presencià d'esportistes locals, aquesta prova va esperonar al aleshores entrenador de natació i waterpolo, a crear un equip de piragüisme amb nedadores de l'equip femení de natació. Tot i que l'any següent es duge a terme un Campionat d'Espanya on l'equip local assolí un segon lloc, la continuïtat de la secció va anar marcada a la de l'entrenador, de manera que quan aquest deixà el Club, a finals dels anys seixanta, la secció de piragüisme desaparegué, fins l'any 1987 en que un grup de socis amants d'aquest esport la reactiva de nou.\nEl mateix entrenador de natació que potencià l'equip de piragüisme, creà a mitjans dels anys seixanta un equip de Salvament i Socorrisme que formà part de l'equip provincial que viatjà arreu de l'Estat i fins i tot a l'estranger. Era una activitat mes relaxada que la natació i entre les proves que havien de fer els practicants, hi havia les d'arrossegar un maniquí amb un vestit un pèl incòmode, llançar un salvavides i superar una sèrie d'obstacles dins de l'aigua. Però tal i com va passar amb la secció de piragüisme la seva vida va estar lligada a la presència de l'entrenador de natació al Club, desapareixent a finals dels anys seixanta, però de la mateixa manera que aquella, a les acaballes del passat segle, concretament l'any 1997 es va tornar a posar en marxa, aconseguint en menys de dos anys situar el Club entre els millors de l'Estat espanyol.\nAquest esport nascut a les costes de Havaii als voltants de 1976, arribà a Banyoles dos anys mes tard. L'any 1980 es crea la secció de windsurf del club i posteriorment una escola que funcionà durant l'estiu, i que tenia per nom "Drac Màgic". L'any 1992, al igual que l'esquí nàutic, va deixar de practicar-se arrel del nou Reglament d'Usos de l'Estany.\nArrel de l'èxit assolit l'any 1986 amb l'organització del primer triatló de Banyoles, i tot i que els triatletes del Club prengueren part en diferents proves arreu de l'Estat, no serà fins l'any 1989 que es crearà aquesta secció, que combinava l'atletisme, amb la natació i el ciclisme. Desprès amb el pas dels anys es va anar esvaint, fins que darrerament, fa un parell d'anys ha tornat a agafar força i es un dels vuit esports que actualment es practiquen al Club Natació Banyoles.\nEs la secció mes jove del Club. Creada l'any 1998 per un grup sènior de palistes i com a una alternativa al piragüisme tradicional, i en la que els esportistes tenen que aconseguir introduir una pilota en una cistella, defensada per l'equip rival. Realment es una modalitat esportiva de gran contacte físic que exigeix un gran esforç i que per això el fa molt vistós.


Programa d'activitats de la Setmana Europea de Mobilitat a Elx\nAmb motiu de la celebració de la Setmana Europea de la Mobilitat, del 16 al 22 de setembre de 2015, s´han realizat diverses activitats a la ciutat d'Elx.\nBicielx ha realitzat cursos de formació als seus usuaris\nDurant la Setmana de la Mobilitat, del 16 al 22 de setembre de 2015, Bicielx ha realitzat diversos cursos teoricopràctics de l'ús de la bici en l'entorn urbà, dirigits als usuaris actuals i potencials de Bicielx, en col·laboració amb la Policia Local.\nBicielx contracta una assegurança de responsabilitat civil gratuït per als seus usuaris\nEn el seu pla de millora contínua del servei, Bicielx ha contractat una assegurança per als seus usuaris que cobreix la responsabilitat civil extracontractual en què puguin incórrer aquests pels danys corporals o materials i perjudicis ocasionats involuntàriament a tercers per la pràctica del ciclisme, amb ocasió de l'ús de les bicicletes llogades a Bicielx.\nDilluns que ve, 3 d'agost, a les 9 hores, es restabliran les activitats de Bicielx\nEstaran completament operatives 33 de les 34 estacions existents, a excepció de la parada situada al costat del Centre de Salut Altabix, que es posarà en funcionament al més aviat.\nComençament de les obres per a la instal·lació del nou sistema tecnològic Bicielx\nHan començat les obres per a la instal·lació del nou sistema tecnològic Bicielx. Amb aquest canvi millorarà la qualitat del Servei.\nCanvi de sistema tecnològic de Bicielx\nA PIMESA estem invertint i treballant en el canvi de sistema tecnològic de Bicielx, per millorar el seu funcionament.\nHo tenim tot programat per implantar quan finalitze l'actual curs acadèmic.\nAvisarem amb temps, de les dates exactes.


Els serveis tècnics de la Regidoria de Medi Ambient de l'Ajuntament de Cabanes van acudir la setmana passada a la Fira Internacional de les Solucions Mediambientals i les Energies (ECOFIRA) que va tindre lloc de l'1 al 3 d'octubre en Fira València.\nECOFIRA és un punt de trobada en el qual les empreses i els organismes públics presenten les últimes novetats en gestió mediambiental eficient. De fet l'oferta d'aquesta fira reuneix a tots els àmbits d'interés en la gestió mediambiental.\nDurant la visita, els serveis tècnics de Cabanes van visitar l'estand del Consorci Castelló Nord, Bio Nord que s'ocupa del tractament dels residus urbans, junt a la Generalitat Valenciana, la Diputació de Castelló i els 69 municipis del nord de la província de Castelló, entre els quals es troba Cabanes.\nAixí mateix, es va mantindre una presa de contacte amb el director de comunicació del Consorci Castelló Nord, Bio Nord per a intercanviar impressions respecte a la necessitat de realitzar campanyes de sensibilització dirigides als ciutadans per a millorar l'eficiència del tractament de residus i la seua reciclabilitat.\nD'altra banda, els tècnics municipals van visitar altres estands d'empreses responsables de recollida de residus urbans en l'àmbit municipal amb el sistema porta a porta, així com d'empreses especialitzades a oferir solucions ambientals a la recollida selectiva i compostatge.\nEl PP aconsegueix aprovar la modificació de la Llei de Costes en defensa de Torre la Sal


Recopilació en un únic dossier, portfoli o carpeta d’aprenentatge (elaborat en equip) de les diverses activitats d'avaluació continuada a desenvolupar al llarg del curs (anàlisi i resolució de casos pràctics, comentaris d’articles i lectures, ampliació de temes teòrics, cerca d’informació rellevant, elaboració de mapes conceptuals, etc.) degudament organitzades i aportant evidències de les tasques realitzades, i que ha d’incorporar la reflexió conjunta de l'equip de treball i també individual de cada estudiant sobre la seva evolució i que demostrin el seu assoliment de competències professionals que el capaciten per a un desenvolupament professional satisfactori. El dossier, portfoli o carpeta d’aprenentatge es lliurarà en format paper l’última setmana de classe del quadrimestre, i la seva qualificació inclou l’avaluació de la competència de treball en equip i la d’expressió escrita. 25%\nDues proves parcials (controls) realitzades al llarg del curs, de continguts teòrico-pràctics i de seguiment de les activitats del portfoli i del treball en equip. Aquestes proves es faran fora de l'aula mitjançant l’activitat “qüestionari” del Moodle. 15%\nProva integral (examen) de continguts pràctics, consistent en la resolució dels exercicis i casos plantejats. 30%\nPer a superar l'assignatura en 1a convocatòria s'ha d'obtenir com a mínim 5 punts, sobre un màxim de 10, en la suma de la qualificacions obtingudes en les quatre parts de que consta el sistema d'avaluació (totes elles obligatòries).\nb) La mitjana ponderada entre la nota de la prova integral (examen) realitzat en 2a convocatòria (que pondera un 30% la part teòrica i un 30% la part pràctica) i les notes obtingudes en 1a convocatòria en l'avaluació del portfoli (que pondera un 25%) i en els controls o proves parcials (que ponderen un 15%).


L'empresari Miquel Gotanegra, premiat a França - Diari de Girona\nL'empresari Miquel Gotanegra, premiat a França\nSe li ha reconegut la seva trajectòria en el sector turístic\nddg | roses 27.03.2018 | 19:43\nMiquel Gotanegra (esquerra) recollint el premi\nL´empresari Miquel Gotanegra ha estat guardonat, en un acte a Estrasburg (França), amb l´European Hotel Awards by Reférences 2018, per la seva trajectòria professional en el sector turístic. Aquest guardó l´atorga la revista Références Hôteliers-Restaurateurs International, de referència al món de la gastronomia i hostaleria de luxe. "Se seleccionen aquelles persones que per les seves qualitats humanes i professionals contribueixen a posicionar en nivells capdavanters l´hostaleria europea", destaquen els impulsors del premi. Aquesta selecció la fa un jurat format per professionals, clients d´hotels i l´equip editorial de la revista.\n"Aquest premi és un reconeixement al gran esforç de la meva família durant molts anys i a tot el meu equip, que m´ha donat suport en tot moment per tirar endavant l´empresa i fer-la créixer. Per poder arribar on som ens cal molta unió i molta complicitat. Porto més 40 anys dedicat al sector turístic, i tinc la gran sort que a més de la meva professió la feina que faig també és la meva passió", remarca Miquel Gotanegra. "Premis d´aquesta categoria m´omplen de satisfacció i m´encoratgen a continuar treballant encara amb més energia", hi afegeix.\nMiquel Gotanegra és gerent de Terraza Grup de Roses, empresa familiar creada el 1935, formada per l´Hotel Terraza (85 habitacions), 1935 Hotel & Apartaments (20 places hoteleres i 14 places d´apartaments), el càmping Salatà, i Apartaments Terraza, amb apartaments a Figueres i a Roses. El grup té un centenar de treballadors i disposa en total d´unes 1.200 places d´allotjament.\nA banda de la seva trajectòria professional, Miquel Gotanegra té una trajectòria destacada a l´àmbit polític i associatiu. Va ser tinent d´alcalde a l´Ajuntament de Roses; president de la comissió de turisme de la Cambra de Comerç de Girona; és president de la Federació Catalana de Càmpings i de l´Associació de Càmping de les comarques gironines i vicepresident de la patronal FOEG, entre d'altres.


Projectes pedagògics - Escola Xaloc : Escola Xaloc\nBloc aula multisensorial\nBloc de l’hort\nBloc activitats i projectes\nEtapes de formació\n(de 3 a 16 anys)\nEI: Eduació infantil\nEP: Eduació primaria\n(de 16 a 21 anys)\nProgrames de transició a la vida adulta\nL´Escola d’Educació Especial XALOC és un centre privat i concertat pel Departament d’Ensenyament de la Generalitat de Catalunya, el titular de la qual és l´Associació Escola d’Educació Especial XALOC formada pels familiars dels alumnes i els professionals que treballem amb ells.\nL’escola és una institució sense afany de lucre i està declarada d’Utilitat Pública. Fou creada l’any 1970 amb la voluntat de donar resposta a l’alumnat amb dificultats intel·lectuals.\nAcull alumnat de 3 a 21 anys, majoritàriament amb discapacitat mitjana amb o sense trastorns sensorials, motors o de personalitat associats.\nL´escola imparteix les etapes d’Educació Infantil, Primària i Secundària, així com Programes de Transició a la Vida Adulta i Laboral (PFI d’hoteleria), per als alumnes majors de 16 anys.\nL´escola té com a finalitat aconseguir una plena integració ciutadana i laboral, per a tal fi, imparteix una formació integral amb continguts curriculars adaptats al nivell cognitiu de l’alumnat, desenvolupant al màxim les seves potencialitats tant a nivell personal com ciutadà.\nConjuntament amb les famílies i amb la connivència de diversos agents socials es treballen aspectes físics, intel·lectuals, emocionals, socials i culturals.\nEls trets d´identitat que defineixen l’escola es basen en els següents principis i valors educatius: escola democràtica, participativa, oberta, inclusora, coeducadora, laica i aconfessional, sostenible, innovadora i amb identitat catalana.\nAquest tipus d’escolaritat propicia la col·laboració entre centres de diversa tipologia amb la finalitat d’optimitzar al màxim el recursos personals i materials que ambdós centres ofereixen a l’alumne amb necessitats educatives especials.\nEscolaritats compartides (PDF) Amunt\nActivitats i projectes compartits\nParal·lelament a les diferents modalitats d’escolaritat compartida es promouen activitats compartides amb altres escoles o instituts, on els alumnes no només gaudeixen d’una activitat engrescadora en un entorn normalitzat sinó que aquestes activitats permeten formar nois i noies competents a nivell social, fomentant així la inclusió social.\nActivitats i projectes compartits (PDF) Amunt\n“L’aprenentatge servei és una proposta educativa que combina processos d’aprenentatge i de servei a la comunitat en un sol projecte ben articulat en el qual els participants es formen tot treballant sobre necessitats reals de l’entorn amb l’objectiu demillorar-lo.”\nAPS (PDF) Quadern APS (PDF) Amunt\nEls alumnes treballen junts per aprendre i són responsables no només del seu propi aprenentatge sinó també de l’aprenentatge dels altres. Es una eina d’aprenentatge on es tracta d’aprendre alguna cosa com a equip, amb la intenció d’aconseguir metes i objectius comuns.\nElaborant el treball en grup es treballen diferents competències: social, comunicativa, digital, d’autonomia personal…\nTreball cooperatiu (PDF) Amunt\nLes comunitats d’aprenentatge són un model d’escola inclusiva, vinculada amb el barri i un espai on les famílies participen en l’educació dels infants.\nAquest model permet que tots els alumnes siguin protagonistes de l’aprenentatge, alhora que afavoreix la socialització i l’ajuda entre iguals. En conseqüència, la solidaritat, l’autoestima, la participació i la inclusió, són aspectes que en surten altament reforçats.\nComunitats d’aprenentatge (PDF) Amunt\nPer aconseguir una de les fites que ens defineix com a escola, promoure la inclusió social activa del nostre alumnat assumint la diversitat i tenint en comte la millora de la seva qualitat de vida, ens hem format amb l’enfoc del Suport Conductual positiu.\nEl Suport Conductual Positiu és un enfocament sistèmic i ecològic que dóna resposta a les necessitats i suports de tot l’alumnat, que facilita estratègies d’intervenció per fer front a les conductes problemàtiques dels alumnes i que té en compte el seu benestar físic i emocional, millorant així la seva qualitat de vida.\nSCP (PDF) Amunt\nPer l’alumnat amb dificultats en la intenció comunicativa, s’utilitza el sistema PECS: que consisteix en un entrenament per intercanvi de pictogrames, amb l’objectiu de desenvolupar una comunicació funcional, espontània i generalitzable (amb totes les persones i en qualsevol àmbit del seu entorn). Entrenar la comunicació ajuda l’alumne a expressar sentiments, pensaments i desitjos, millorant significativament la conducta. Aquest sistema pot utilitzar-se tant com a sistema alternatiu de comunicació com a augmentatiu (SAAC).\nS’utilitza com a codi de comunicació els pictogrames, que poden substituir-se per fotos o objectes reals, adaptant-los així a les capacitats cognitives de cada alumne.\nPECS (PDF) Amunt\nc/ Puig Major, 63\nTel. 93 725 83 95\nMòb. 659 046 197


Calafell té una renda mitja anual de 26.367 euros | Ajuntament de Calafell\nCalafell té una renda mitja anual de 26.367 euros\nEl municipi ocupa el lloc número 240 de riquesa a Catalunya\nCalafell té una renda mitjana anual de 26.367 euros, segons les dades que sobre la riquesa dels municipis ha fet públiques l’Agència Tributària. Aquesta xifra es refereix a la totalitat de rendes rebudes durant un any per totes les persones que integren una unitat familiar, no per llar o família, perquè les declaracions de l’IRPF, en les que es basa aquesta estadística, poden presentar-se conjuntament o separades.\nCalafell ocupa el lloc número 240 de riquesa entre els 947 municipis de Catalunya. Les dades s’han fet públiques ara, però es refereixen a les declaracions de l’impost de la renda l’exercici de 2017. La tributació per IRPF és indicativa dels ingressos i, per tant, del grau de riquesa.\nLes xifres es venien agrupant per comunitats autònomes. La novetat és que ara es faciliten per províncies i per municipis de més de 1.000 habitants.\nA títol comparatiu amb altres municipis de la nostra comarca, la renda del Vendrell és de 25.270 euros (lloc 292 de Catalunya), i la de Cunit, de 25.068 (lloc 304). Al Baix Penedès, el poble de més de 1.000 habitants amb major renda és Banyeres, amb 26.627 euros (lloc 226).\nPer fer el càlcul d’aquest promig, l’Agència Tributària té en compte la renda bruta abans de reduccions, mínims i despeses deduïbles; i una estimació de la renda disponible, que és la que resulta de descomptar a la bruta la quota de l’impost i les cotitzacions socials.


Cal presentar la documentació juntament amb la sol·licitud de preinscripció, o durant el termini establert per fer-la.\nDocumentació que ha de presentar tothom:\nImprès de sol·licitud de preinscripció.\nOriginal i fotocòpia del llibre de família o altres documents relatius a la filiació. Si l'infant està en situació d'acolliment, la resolució del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.\nOriginal i fotocòpia del DNI de la persona sol·licitant o de la targeta de residència on consta el NIE, si es tracta de persones estrangeres.\nÉs obligatori indicar una adreça de correu electrònic.\nL’original i una fotocopia del DNI de l’alumne/a si és major de 14 anys o te DNI tot i ésser menor de 14 anys.\nOriginal i fotocòpia de la targeta sanitària individual (TSI) de l'alumne/a.\nEn el cas de les inscripcions a 1r d’ESO i també en el cas de voler canviar de centre en els altres cursos, es imprescindible aportar el número RALC (Registre d’Alumnes de Catalunya). Aquest número el facilita el centre on estigui escolaritzat actualment.\nDocumentació acreditativa dels diferents criteris al·legats a la sol·licitud:\nProximitat del domicili de l'alumne/a o proximitat del lloc de treball de la persona sol·licitant:\nQuan el domicili familiar al·legat no coincideix amb el del DNI de la persona sol·licitant o de la targeta de residència on consta el NIE: certificat de convivència de l'alumne o l'alumna, on ha de constar que conviu amb la persona sol·licitant. Posteriorment s'ha de justificar amb la renovació del DNI.\nQuan per aquest criteri es consideri el domicili del lloc de treball: còpia del contracte laboral o d'un certificat emès a aquest efecte per l'empresa.\nExistència de germans/anes escolaritzats/ades al centre educatiu o de pares, mares o tutors/ores legals que hi treballen:\nNo cal presentar cap document, perquè el centre comprova directament aquestes circumstàncies.\nDiscapacitat de l'alumne/a, el pare, la mare, el tutor/a o germans/anes:\nOriginal i fotocòpia del certificat de discapacitat de la persona que tingui aquesta condició, emès pel Departament de Treball, Afers Socials i Famílies.\nOriginal i fotocòpia del carnet de família nombrosa o monoparental vigent. En el cas que no se'n disposi s'ha d'aportar el certificat provisional que el mateix departament expedeixi quan el carnet està en tràmit.


Ideas per treballar el consum sostenible en el marc del Dia sense compres (30N) | Agenda 21 Escolar Plus\nEl 30 de novembre és el Dia sense compres, un dia per protestar contra el consumisme poc sostenible amb una acció ben senzilla en forma de vaga simbòlica: no comprar durant 24 hores i dedicar el nostre temps a altres activitats. El seu origen es remonta a l’any 1992, quan activistes anticapitalistes van declarar el Dia Mundial contra el consumisme per conscienciar sobre els hàbits de consum malbaratador en els països del primer món. No és doncs casualitat que coincideixi amb la setmana del “Black Friday”, en que milers de botigues i empreses de venta fan ofertes per incentivar els consum nadalenc.\nDarrera aquesta proposta hi ha l’ideal de construir una societat basada en el benestar i el consum sostenible, que defugi models consumistas que es relacionen amb estils de vida insatisfactoris i amb models de producció, distribució i consum poc sostenibles per al planeta.\nAra que s’apropa el nadal pot ser bona idea treballar a l’escola el tema del consum. Us oferim tota una sèrie d’informacions i recursos que us poden ser d’utilitat.\nExemple d’activitat sobre consum responsable per EI i EP: projecte de l’Escola Artull Martorell que pretén sensibilitzar i comprometre la comunitat educativa del centre quant al consum responsable i que consta de 4 activitats diferents (L’hort de l’escola, Mengem fruita per esmorzar, Menjador sostenible i El grup de consum).\nJoc virtual amb guies de dinamització: materials de l’Obra Social La Caixa per a conscienciar sobre el cosum responsable a partir d’un joc nteractiu i unes guies de dinamització de tallers sobre solidaritat, comerç just i consum reponsable.\nSi no t’agrada el Black Friday, celebra el Dia Sense Compres i no gastis diners: una notícia sencilla per a generar un debat a classe sobre el Dia sense compres.\nInformacions sobre el consum responsable:\n10 pases cap al consum sostenible: un llistat de 10 criteris de generals de consum responsable\nWeb de L’Espai Consum Responsable de l’Ajuntament de Barcelona: l’Espai Consum Responsable és un equipament de la ciutat de Barcelona que pretén estendre una nova cultura del consum, més conscient i compromesa amb incidir de manera positiva en les persones i el medi ambient. Al seu espai virtual podreu trobar tot allò que ofereix aquest espai (tallers, exposicions, punts d’informació i trobada…) i també recursos online sobre consum responsable, cooperatives de consum, bancs del temps, malbaratament alimentari, soberania alimentària, comerç just, consum col·laboratiu, economia social i solidària i altres recursos externs.\nGuia de consum responsable de Greenpeace: informació i consells per dur una vida sostenible i que inclou alguns tallers. Inclou recomanacions de consum i comportament a casa, a l’oficina i a l’escola, al jardí, a l’hora d’anar a comprar, al barri, a la carretera, a la platja…\nRevista Opcions: aquesta revista d’accés obert editada pel CRIC ofereix a cada exemplar un dossier monogràfic informatiu sobre alguns productes habituals a les cases. Pastes, detergents, neveres, la llet, joguines, ordinadors, oli d’oliva, carn, vambes, pintures o llibres han estat alguns dels objectes d’estudi d’aquesta publicació. La revista també conté articles pràctics, formatius i de reflexió i debat.\nGuia d’alimentació sostenible: guia d’educació ambiental elaborada per l’associació Amigos de la Tierra i per Eco-concern amb informació i consells sobre estils de vida més saludables basats en una alimentació sana i equilibrada.


Cançó “En el confinament”\nby AFA Font d'en Fargas 17/04/2020 01/05/2020\nAvui us escrivim per proposar-vos un repte!\nUna família ha fet una cançó sobre el confinament 🎶🎵 que estem vivint aquests dies i altres famílies s’han afegit al repte i han creat la seva pròpia versió. Podeu veure un tast de mostra al següent enllaç: https://www.youtube.com/watch?v=ZKag3kmlDuk\nUs proposem que feu la vostra pròpia versió de la cançó i ens l’envieu al correu de comunicació de l’AFA (comunicaciofontfargas@gmail.com). Amb tot el material rebut farem un vídeo molt xulo per penjar al nostre web. Ens podeu fer arribar qualsevol de les següents opcions:\n📌 Crear i interpretar una nova estrofa de la cançó amb la mateixa tornada i els mateixos acords ( Lam i Sol).\n📌 Interpretar una estrofa de la cançó amb els instruments que volgueu o, directament, sense instruments…-\n📌 Enviar-nos qualsevol vídeo o foto d’aquests dies que reflecteixi com esteu vivint el confinament.\nQuantes més cançons i més vídeo ens envieu, millor!\nPenseu que el vídeo el penjarem a la web de l’AFA, i per això, considerem que doneu permís explícit per penjar-ho a internet i/o les xarxes.\nMoltes gràcies per la col·laboració! Esperem els vostres vídeos!\nMaquinas De Juego Gratis Tragamonedas | Casinos online que aceptan PayPal en España\nJuegos Para Ganar Dinero Real Gratis – Cómo elegir tu tragaperras online favorita\nDilluns 14: reunió per informar de les Extraescolars