Col·lapse de camions en un carrer de Sant Andreu\nCol·lapse de camions en un carrer de Sant Andreu a l’entorn del TEB\nVeïns del carrer de Palomar es queixen de les molèsties que ocasionen els camions que volen accedir al Centre Especial de Treball i Centre Ocupacional TEB\nEster Magdaleno | dimecres, 15 de desembre del 2021, a les 15.54\nVeïns de Sant Andreu denuncien el col·lapse i les molèsties que causen camions i tràilers que volen accedir al moll de càrrega i descàrrega del Centre Especial de Treball i Centre Ocupacional TEB. Segons les famílies que viuen més properes a aquest centre, a les vuit de matí comença el trànsit d’aquests vehicles de gran tonatge per un carrer, el de Fernando Pessoa, on hi ha dos centres educatius i un centre sanitari.\nLes famílies de l’edifici del carrer de Palomar, 31-35, que es troben a 15 metres del moll del TEB, es queixen de la contaminació acústica i ambiental que ocasiona el pas dels camions i les cues d’espera que formen. “Els camions es queden entravessats a la vorera i, de vegades, també a la carretera”, explica un veí, Juan Torrell, que assegura que ha comptat fins a 20 camions a la setmana.\nA més dels camions que entren al TEB per carregar i descarregar material, els veïns també denuncien el soroll de les furgonetes que fan servir els treballadors de la cooperativa. Diuen que aparquen a tocar de la seva finca i, de bon matí, ja comencen a entrar i sortir.\nEl TEB està construint un túnel acústic\nA més de començar a canviar la flota de les furgonetes, que són elèctriques, la cooperativa TEB ha reconegut que ha de mitigar el soroll que ocasionen els camions. Per aquest motiu, ja han iniciat les obres per construir un túnel acústic i, a més, canviaran l’accés d’entrada que es farà pel carrer paral·lel, el carrer de l’Andana de l’Estació. Al cap d’uns mesos ja es podrien veure aquestes modificacions. Aquesta obra suposa una despesa d’uns 400.000 euros, que han de pagar les famílies dels 500 discapacitats intel·lectuals que formen el TEB.\nEl districte de Sant Andreu, que es reunirà aquest dimecres amb les famílies, també posarà en marxa altres mesures junt amb el TEB: es regularan l’hora i el nombre d’entrada dels camions, es modificarà la zona d’aparcament de vehicles i es milloraran les tasques de control de càrregues i descàrregues per evitar l’acumulació de camions. A més, ha donat indicacions a la Guàrdia Urbana perquè controli si hi ha camions aparcats als entorns del TEB.\nEls veïns consideren insuficients les modificacions\nEls veïns, però, qüestionen el nou emplaçament i creuen que és insuficient, i per això es mobilitzaran dissabte a la tarda. “El problema se’n va d’un costat del bloc a un altre i els tràilers hauran de fer una maniobra a tocar del nostre bloc per poder entrar al túnel”, considera Jordi Berlanga. Per ells la proposta seria que tornés a ser una escola taller. “La problemàtica ha estat molt elevada per l’augment de mercaderies”, afegeix en Jordi.\nLa cooperativa TEB, però, ho nega. Segons Enric Escobedo, membre del Consell Rector del TEB, han crescut al llarg d’aquests 15 anys d’història que tenen, però ho han fet a poc a poc. “Hem anat creixent però de totes maneres els camions que passen no són ni el doble del que eren”, reitera Enric Escobedo.\n— queixes veïnals — salut mental


IPV forma als seus treballadors en gestió d’emergències - IPV SL\nIPV continua fomentant accions per preparar als seus treballadors per tal d’actuar davant de qualsevol imprevist, fins i tot, en situacions crítiques com un incendi o un accident químic. El curs dut a terme en aquesta ocasió és de gestió d’emergències, consta d’una part teòrica i una altra de pràctica.\nPel que fa a l’objectiu general del curs, els alumnes han de ser capaços de reconèixer els elements bàsics de la prevenció d’incendis, d’intervenir davant d’un conat d’incendi i d’evacuar l’edifici seguint el pla d’emergència de l’empresa.\nEn la part teòrica s’han tractat temes com la propagació i extinció d’incendis, el pla d’emergència de l’empresa, la teoria del foc, la gestió de riscos mediambientals, el protocol d’actuació i l’ús d’equips de protecció entre d’altres.\nPel que fa a la part pràctica han treballat amb extintors, boques d’incendi, hidrants, focs d’interior, ús de l’equip de respiració autònoma, vestuari de protecció química, control i actuació en fuites d’amoníac i de glicerol, dilució de l’atmosfera potencialment inflamable/explosiva i ha finalitzat amb casos pràctics amb simulacions.\nAquesta iniciativa s’emmarca en el compliment de la nostra política del Sistema Integrat de Gestió, on la prevenció de riscos laborals ens ha de proporcionar, en tot moment, condicions de treball segures i saludables.


Alguns projectes requereixen un tractament amb una sensibilitat especial. Aquest és el cas de tots els projectes de comunicació per a serveis mèdics, però en especial per a una Clínica del Dolor.\nD’una banda el client ens requereix un tractament científic i rigorós, i de l’altra, necessitem comunicar amb un públic que no coneix la terminologia mèdica.\nLa solució ha estat fer un web amable des del punt de vista de l’organització del contingut i el disseny, que la faci atractiva per al públic en general, i al mateix temps, acompanyar el contingut tècnic acompanyat amb imatges que la fan més lleugera.\nA més, i com sempre, hem procurat fer un tractament tècnic per orientar els cercadors, i un tractament lleugerament comercial per afavorir la resposta del visitant, sense una actitud agressiva.\nVisiteu la web: http://www.clinicadolorpilar.com/


Concurs de vídeos per felicitar el Nadal\nInstitució convoca el I Concurs de vídeos per felicitar el Nadal. El vídeo premiat serà utilitzat com a felicitació del Nadal pels 15.000 pares i mares, 1.000 professionals de l'educació, 8.000 alumnes i 25.000 alumni de la Institució\nEls participants, que podran enviar el vídeo fins el proper 18 de desembre, tindran l'opció de participar en dues modalitats:\nIndividual: com a alumni, alumne actual o docent de qualsevol dels centres de la Institució.\nEn grup: alumnes, alumni o docents que participen en grup sense nombre mínim ni màxim d'integrants.\nEls vídeos presentats hauran de tenir una durada màxima d'un minut i trenta segons, amb una temàtica relacionada amb l'esperit nadalenc, a més d'original -vídeo no presentat a altres concursos-. Es pot fer en català, castellà o anglès i per presentar el vídeo, el responsable haurà d'enviar un mail a [email protected] amb la següent informació:\n1. Enllaç al vídeo (Youtube o Vimeo).\n2. Breu descripció (màxim 300 caràcters).\n3. Nom i cognos, curs (en cas de ser alumne) i centre escolar dels participants.\nEl guanyador del concurs es coneixerà el 20 de desembre i l'autor o autors podran escollir un projecte solidari, desenvolupat per entitats no lucratives amb les quals les escoles col·laboren de forma habitual, per destinar-li una aportació de 600€ a través de la Fundació Impuls.\n- Fundació Busquets (Terrassa)\n- Hermanitas de los Pobres (Palma)\n- Fundació Jericó (Lleida)\n- Fundació Bona Nit (Tarragona)\n- Casa Guadalupe (Sabadell)\n- Càrites Diocesana\n- Fundació Montblanc (Ebale - R.D. Congo)\n- Harambee (Kenya)\nPer a més informació, aquí podeu consultar les bases del concurs.


Millores al servei de radiologia del CAP Disset de Setembre\nInici » Actualitat » Notícies » Millores al servei de radiologia del CAP Disset de Setembre\nEl servei és ara més eficient i còmode, tant pels ciutadans com per al personal assistencial.\ndimarts, 17 novembre, 2009 - 12:00\nEl centre d'atenció primària CAP Disset de Setembre, conegut per molta gent com "l'ambulatori vell", ha introduït diverses millores en el seu servei de radiologia.\nAixí, s'ha digitalitzat tot el procés de revelat, cosa que permet als metges poder veure mitjançant pantalles especials les imatges preses de cada pacient. Podem millorar-les i afinar més el diagnòstic i el tractament posterior. D’aquesta manera garantim el benestar i la curació. Aquest fet també ha permès reduir considerablement la utilització d'elements nocius pel medi ambient (ja no es fan servir ni líquids de revelat ni el nitrat de plata de les plaques, que són tòxics) així com també, la gran quantitat de paper i sobres on anaven els informes radiològics.\nLa digitalització també suposa la intercomunicació amb altres serveis, com el de l'hospital de Bellvitge (hospital de referència per a la població del Prat) i d’Institut Català d’Oncologia per la Detecció Precoç del Càncer de mama i d’aquesta manera fer-lo curable. Aquest fet representa un gran avantatge ja que qualsevol metge o metgessa de qualsevol centre pot veure quasi al instant la imatge i l’historial de cada pacient del Prat.\nTambé s'ha canviat el tub de radiologia per un de nou cosa que permet més comoditat i seguretat al ciutadà alhora de fer-se una radiografia, com pujar i baixar de la taula de l'aparell, com fer l’exploració còmodament en cadira de rodes sense moure’s i altres avantatges. També habilitant la sala, modernitzant-la i innovant-la perquè aquesta sigui molt més agradable per tothom.\nAixí mateix s’ha canviat l’aparell per fer les ecografies amb prestacions tecnològiques d’última generació.\nTotes aquestes millores permeten una millora de prestacions dels serveis als ciutadans després d’haver col·locat el servei de radiologia amb una tecnologia puntera dins del nostre entorn, ja pròpia del segle XXI.


La participació dels cristians en la política (i 2) - FÒRUM.ad\nOn: 26/05/19 7:00\n5ª. Els catòlics no hem de voler ser insignificants. A les societats secularitzades, cada cop més el vot catòlic es mostra fragmentat i perd influència. “El problema no és ser pocs, sinó ser insignificants, convertir-se en una sal que ja no té gust d’Evangeli, o en una llum que ja no il·lumina”.\n6ª. No ser reclutes dels partits polítics. Es tracta d’entaular un diàleg a l’interior dels grups i partits, per fidelitat a la pròpia fe, és a dir, moguts per l’amor. “Ser catòlic en la política no significa ser un recluta d’algun grup, una organització o partit, sinó viure dins d’una amistat, dins d’una comunitat” (Audiència 3.4.19).\n8ª. I sí als catòlics en política. Ja que és necessària la presència de catòlics en política. Amb tot, això no implica un ‘maquillatge’ amb cares noves a les campanyes electorals, sinó mètodes originals per fer política amb un estil crític i constructiu (Audiència 3.4.19). Una política que es converteixi en pràctica del diàleg en nom de la fraternitat humana que abraça tots els homes i dones, els uneix i els fa iguals, lluny de la injustícia d’una economia que mata, del sistema de guany insaciable i de les ideologies que sembren odi, violència i divisió.\n9ª. Dones i minories en la política. El Papa Francesc vol més dones en la política i més joves compromesos que visquin implicats en la cosa pública, i que s’obrin espais per als pobres i les minories (indígenes, emigrants, gent del carrer, etc.). En un panorama de democràcies fràgils, el Sant Pare vol alternatives i, en aquest sentit, dóna suport als moviments populars que expressen la vitalitat, la història i les lluites més autèntiques de les comunitats excloses i marginades.\n10ª. Pecadors sí, però corruptes no. La corrupció, com en qualsevol sistema mafiós, s’alimenta del silenci dels innocents i, possiblement, això és el que causa major injustícia. La corrupció que busca deixar el poble lluny de les decisions, no es combat amb el silenci: “Cal denunciar els seus mals, comprendre-la, per poder mostrar la voluntat de fer valer la misericòrdia sobre la mesquinesa, la bellesa sobre el no-res”. I lluitar per estar al costat de la gent. El mal no vencerà, si els honestos denuncien els seus horrors.\nFinalment, no deixar que altres decideixin per nosaltres, sinó implicar-se amb l’esperança i l’entusiasme necessaris perquè hi hagi plenitud a nivell social. D’aquí la visió inclusiva i senzilla del Papa Francesc: treball, sostre i terra, com a drets sagrats als quals tota forma de política hauria d’aspirar. St. Pau ens diu: “no et deixis vèncer pel mal; venç el mal amb el bé” (Rm 12,21).\nPrevious Post: Els estils de maquillatge d’inspiració ‘Camp’ vists en la Gala Met 2019\nNext Post: Les comarques del Pirineu s’apunten al ‘Benvinguts a Pagès’


El sector forestal vol reactivar la producció de pinyó | Ràdio Girona | Cadena SER\n04 de diciembre de 2021 Actualizado a las 09:23 CET\nA les comarques de Girona hi ha més de 16.000 hectàrees dedicades a aquest cultiu, la majoria a La Selva.\nTé més demanda que oferta però topa amb l'abandonament del bosc i el furtivisme.\nProposen modernitzar conreus i reclamen una regulació per acotar el mercat negre.\nJosep Maria Tusell a la finca d'Hostalric amb una pinya. / Imatge: Quality Pinea\n06/10/2021 - 15:58 h. CEST\nA les comarques de Girona hi ha prop de 16.500 hectàrees d'on s'obtenen pinyes i representen el 40% del total de Catalunya. La meitat de la producció es concentra a la Selva, amb 8.000 hectàrees, i també n'hi ha al Gironès, Baix i Alt Empordà.\nLa Cooperativa Serveis Forestals -que depèn del Consorci Forestal de Catalunya-, el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya i el seu homònim a occitània han posat en marxa un projecte (Quality Pinea) per augmentar la productivitat d'aquests conreus, implantar-ne de nous i combatre les altres dues amenaces; la plaga de la xinxa americana i els furtius que s'emporten els pinyons i els entren al circuit pel mercat negre.\nSegons un estudi de viabilitat, aquest cultiu té un potencial productiu de pinya de 500 quilos per hectàrea i, degudament regulat, podria comportar un volum de negoci a tot Catalunya de 5 milions d'euros. A més, es traca d'una alternativa a alguns cultius actuals.\nEscucha Josep Maria Tusell, Quality Pinea en Play SER\nJosep Maria Tusell, responsable tècnic de Quality Pinea diu que per augmentar la producció dels cultius madurs es fan aclarides per propiciar que tots els pins rebin llum solar. Els últims mesos ho han començat a aplicar en una finca d'Hostalric i ja s'estan buscant noves finques per seguir demostrant que la gestió forestal genera resultats.\nTambé es proposa repoblar zones amb varietats empeltades, que avancen l'inici de la producció 10 anys. Per combatre el problea dels furtius és impossible posar portes al camp -adverteix- però sí que es pot exercir un control sobre qui entra el pinyó al mercat. Ara mateix això no passa i és un dels motius principals que porten a l'abandonament d'aquest cultiu.\nSegons el sector, el potencial de creixement és ampli perquè ara mateix l'excés de demanda s'està cobrint amb pinyó que ve d'Àsia (Xina, Rússia), que no és de pi pinyer, no costa tant collir-lo ni té el mateix gust però és altament competitiu perquè és més gros i es ven a meitat de preu.


Combinació d'idiomes - Avís legal - TRADITAS - Traduccions especialitzades\nResponsables d'aquest DOMINI WEB:\nMóbil: ++31 6 23243444\nMóbil: ++49 1704870924\nFax: ++-- ---------\nMóbil: ++34 670041801\nMóbil: ++34 609750085\nReservat el dret a modificacions i errors.\nCONDICIONS GENERALS D'UTILITZACIÓ DEL DOMINI WEB DE TRADITAS\nEls traductors de TRADITAS creen i actualitzen els DOMINIS WEB identificats amb els noms "traditas.com", "traditas.es", "traditas.cat" i "traditas.de", a fi que la informació que contenen sigui d'ús públic.\nL'accés i navegació per aquest DOMINI WEB suposa el coneixement i acceptació sense reserves de tota la informació legal i condicions d'utilització de la mateixa.\nLes presents condicions generals tenen per objecte regular l'accés, navegació i ús d'aquest DOMINI WEB.\nEls traductors de TRADITAS poden modificar sense previ avís les especificacions dels serveis oferts, així com qualsevol altra informació oferta en el present DOMINI WEB, i no estaran subjectes a cap garantia de cap tipus. Així mateix, no garanteixen l'exactitud, actualització, disponibilitat i/o continuïtat de la informació continguda en aquest DOMINI WEB.\nAixí mateix els traductors de TRADITAS exclouen qualsevol responsabilitat per danys i perjudicis derivats de la falta d'exactitud, actualitat, exhaustivitat, disponibilitat i/o continuïtat, per qualsevol dany directe o indirecte que pugui ocasionar aquesta falta, així com per l'ús que tercers puguin fer tant de la falta ressenyada amb anterioritat com del contingut pròpiament dit d'aquest DOMINI WEB.\nTotes les informacions contingudes són de caràcter merament informatiu. Pel que fa als textos legals, no es garanteix la reproducció exacta del text adoptat oficialment. Únicament es consideraran autèntics els textos publicats en les edicions impreses dels butlletins oficials corresponents.\nEls traductors de TRADITAS realitzen els màxims esforços per a evitar errors en els continguts que puguin aparèixer en aquest DOMINI WEB.\nLa informació facilitada pels traductors de TRADITAS és de caràcter general i no suposa cap assessorament professional o jurídic.\nEls traductors de TRADITAS realitzen els màxims esforços per salvaguardar la seguretat tècnica i informàtica dels seus equips a fi d'excloure la presència de qualsevol virus, cuc, correu spam o element anàleg que pugui danyar o alterar els sistemes informàtics propis i/o dels visitants d'aquest DOMINI WEB. Tanmateix, els traductors de TRADITAS no garanteixen l'absència de virus ni l'absència dels altres elements indicats, que poden alterar el funcionament del seu sistema informàtic. Els traductors de TRADITAS exclouen qualsevol responsabilitat per danys i perjudicis de qualsevol naturalesa derivats d'aquests virus o elements lesius.\nEls traductors de TRADITAS no assumeixen cap responsabilitat derivada de l'eventual existència d'enllaços entre els continguts d'aquesta pàgina i continguts situats fora de la mateixa, o de qualsevol altre esment de continguts externs a aquest DOMINI WEB. Aquests enllaços o esments tenen una finalitat exclusivament informativa i, en cap cas, impliquen el suport dels traductors de TRADITAS a les persones o entitats autores dels continguts o titulars dels DOMINIS WEB on es trobin.\nLes dades de caràcter personal enviades per aquest DOMINI WEB quedaran incorporades a un fitxer, la finalitat del qual és possibilitar-li a vostè l'accés als serveis oferts pel portal dels traductors de TRADITAS, que són els titulars responsables del fitxer.\nEls traductors de TRADITAS asseguren l'adopció de les mesures tècniques i organitzatives que garanteixin la confidencialitat en el tractament d'aquestes dades, de conformitat amb la Llei Orgànica 15/1999, del 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal.\nEn acceptar aquestes condicions, vostè accedirà al formulari que permetrà la recollida i el tractament de les seves dades per part dels traductors de TRADITAS.\nLes dades facilitades pels usuaris i visitants del DOMINI WEB són utilitzades exclusivament per a la gestió, administració, ampliació, millora i personalització dels serveis oferts en el mateix, així com per a l'enviament d'informacions d'interès per als clients dels traductors de TRADITAS, i en cap cas seran cedides a tercers.\nEn compliment de les disposicions recollides a la LOPD, els registrats a les bases de dades dels traductors de TRADITAS podran en tot moment exercitar els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició, comunicant-ho per escrit als traductors de TRADITAS, o enviant un correu electrònic a l'adreça o adreces indicades en aquest DOMINI WEB.\nEls traductors de TRADITAS, 2005.\nEls traductors de TRADITAS són titulars dels drets de propietat intel·lectual i industrial d'aquest DOMINI WEB i del seu contingut actual o futur (textos, dissenys, imatges, logotips, estructures, sons, animacions, vídeos i altres elements, que estan protegits per les lleis i els tractats internacionals sobre propietat intel·lectual). Quedaran exclosos de la propietat intel·lectual i industrial aquells continguts que estiguin específicament identificats com a propietat de tercers. Queda prohibida qualsevol reproducció, transmissió, distribució, adaptació, traducció, modificació, comunicació al públic, emmagatzematge o qualsevol altra explotació de tot o part del contingut d'aquest DOMINI WEB, efectuada de qualsevol forma o per qualsevol mitjà, electrònic, mecànic o altre, excepte si s'obté el previ i exprés consentiment per escrit dels traductors de TRADITAS, o si s'indica explícitament el contrari al DOMINI WEB. Qualsevol infracció d'aquests drets podrà donar lloc als procediments judicials que corresponguin.\nEls traductors de TRADITAS es reserven el dret a denegar discrecionalment, en qualsevol moment i sense necessitat de pre-avís, l'accés de qualsevol usuari a aquest DOMINI WEB o a alguna part de la mateixa, així com a incorporar elements de seguretat addicionals en pro de la seguretat i en contra d'accessos no desitjats.\nL'ús dels elements d'aquest DOMINI WEB implica l'acceptació dels advertiments legals aquí expressats i, especialment, del fet que els conflictes relatius a aquest DOMINI WEB es regiran pel Dret del país al que correspongui el domicili del traductor de TRADITAS en qüestió, sent els Jutjats i Tribunals així mateix del domicili del traductor de TRADITAS en qüestió els furs jurisdiccionals respectivament competents.\nMODIFICACIÓ DE LES PRESENTS CONDICIONS I ADVERTIMENTS\nEls traductors de TRADITAS es reserven el dret a modificar en qualsevol moment les condicions i els advertiments aplicables a aquest DOMINI WEB.


Quins microbis hi ha a les piscines?\nA la piscina no només nedem les persones: també es mantenen a la superfície a les seves aigües molts microorganismes, alguns patògens.\nSegons apunta l'Organització Mundial de la Salut (OMS), la principal font de virus i bacteris als banys d'aigua dolça són els excrements, procedents d'aigües contaminades d'excrements dipositats accidentalment pels usuaris i, quan les instal·lacions estan a l'aire lliure, d'ocells o rosegadors.\nTambé arriben virus i bacteris a les mucoses, la saliva i la pell dels banyistes. Entre els gèrmens piscinícoles més habituals hi ha els adenovirus, que poden causar conjuntivitis i faringitis; el Giardia intestinalis, paràsit responsable de nàusees, rampes i diarrea; i el bacteri Escherichia coli, que provoca diarrees i colitis. En la majoria dels casos s'eliminen amb clor o brom i mantenint el pH adequat.\nQuan l'aigua és calenta, com passa a les piscines climatitzades i als spas, hi ha el risc que proliferin diferents tipus de bacteris: els del gènere Legionella, desencadenants de la malaltia del legionari; Pseudomones aeruginosa, que produeix otitis; les del gènere Mycobacterium, causant de pneumònia; Staphylococcus aureus, que genera infeccions de pell, orina i oïda; i Tinea pedis, culpable del peu d'atleta.\nEvitar la condensació de laigua, tractar les canonades i mantenir el nivell adequat de desinfectants és la millor manera de desfer-se daquests gèrmens i mantenir una piscina gairebé estèril.


HBO estrenarà una sèrie sobre el Taulí el 7 de febrer - Diari de Sabadell\nHBO estrenarà una sèrie sobre el Taulí el 7 de febrer\nLa multinacional del cinema a la carta HBO estrenarà ‘Vitals‘ el diumenge 7 de febrer. És una sèrie-documental dirigida pel sabadellenc Fèlix Colomer i que mostra com s’ha viscut la pandèmia des del Taulí, amb el relat de tots els protagonistes, siguin professionals o pacients, a qui ha seguit durant diferents setmanes de març a juny.\nVitals tindrà tres capítols de 50 minuts i es podrà veure per tot Espanya i tots els països europeus on hi hagi aquesta plataforma. És “un viatge al cor de la crisi del coronavirus. Un intens, commovedor i esperançador retrat de la vida en un hospital de Barcelona durant els moments més durs de la Covid-19”, explica la productora de la sèrie, El Terrat (The Mediapro Studio), en un comunicat. En la producció també hi ha participat la sabadellenca Forest Film Studio.\nSegons Fèlix Colomer, durant la pandèmia les autoritats ens han embafat de dades i “Vitals vol deixar de banda els números i parlar de les persones”. Com el matrimoni de l’Alfredo i la Matilde, que després de 50 anys se segueixen estimant com el primer dia, o entendre la dedicació de les infermeres Sílvia i Isa, i explicar la lluita d’alguns dels protagonistes contra una mort inevitable. “Ells són vitals. Aprendre d’ells és vital”, explica el director.\nUn dels pacients que apareixen a la sèrie i al tràiler és Eduard Riba. El sabadellenc va passar tres mesos ingressat al Taulí per la Covid-19, alguns dies dels quals en coma induït per la gravetat de la seva situació. “El coronavirus m’ha canviat la vida. He perdut la por a la mort”, explicava al D.S., ja recuperat, el mes de juliol. En el tràiler de la sèrie també hi surt el seu fill i músic Aniol Riba.\nLa vicepresidenta de documentals d’HBO Europa, Hanka Kastelicová, destaca que Colomer “ha aconseguit mostrar la fragilitat humana, però també l’immens poder de l’amor, la família i la dedicació professional i personal dels sanitaris quan s’han hagut d’enfrontar a un enemic nou i desconegut”. La sèrie és en català i subtitulada en altres idiomes.\nL’autor de ‘Shootball’ i ‘Sasha’\nFèlix Colomer, de 27 anys i graduat a l’ESCAC, ja ha presentat altres produccions com ‘Shootball‘ (2017), en què per primera vegada el pederasta condemnat pel cas dels Maristes, Joaquim Benítez, parlava a cara descoberta sobre els abusos sexuals que havia comès durant 30 anys al col·legi de Sants-Les Corts de Barcelona.\nEl sabadellenc també és l’autor de ‘Sasha‘ (2016), sobre la vida d’aquest jove d’Ucraïna que passa un estiu a Sabadell. En aquest cas, el documental mostra el que descobreix Sasha amb el contrast entre els dos indrets.\nTemes:coronavirus, Fèlix Colomer, HBO, Hospital Parc Taulí, Sabadell


Ràdio Balaguer - Balaguer celebrarà el divendres la Festivitat de Sant Antoni Abat amb els tradicionals Tres Tombs a la plaça del Mercadal. Els actes comencen aquest dijous amb un repic de campanes a les 12 del migdia anunciant la festa.\nBalaguer celebrarà el divendres la Festivitat de Sant Antoni Abat amb els tradicionals Tres Tombs a la plaça del Mercadal. Els actes comencen aquest dijous amb un repic de campanes a les 12 del migdia anunciant la festa.\nLa ciutat de Balaguer celebrarà el proper divendres dia 17 de gener la Festivitat de Sant Antoni Abat amb els tradicionals Tres Tombs a la plaça del Mercadal .\nEls actes, però, començaran la vigília, el dijous dia 16, amb un repic de campanes a les 12 del migdia anunciant la festa.\nEls actes del divendres començaran a primera hora del matí, concretament a les 7.00 h amb un nou repic de campanes per anunciar la festa, a les 8.00 h és farà la cerimònia de benedicció dels populars panets de Sant Antoni Abat i a les 9.00 h la missa a l’altar de Sant Josep, oficiada per mossèn Jordi Freixenet.\nA les 11.00 h, els actes continuaran amb la celebració de la missa solemne oficiada per mossèn Joan Pujol, concelebrada pels altres mossens de la parròquia i amb l’assistència de la junta de la Confraria, que és qui organitza aquesta diada, i les diferents autoritats locals. La missa serà acompanyada de la veu de la soprano Pilar Calafell i l'òrgan d'Enriqueta Tena i comptarà amb la portada de la bandera de la mà de tres joves de Balaguer i els presents de la pagesia.\nFinalitzada la cerimònia, la Confraria convidarà tothom a assaborir la tradicional coca de sucre i moscatell.\nLes carrosses, com és habitual, tindran premi. La guanyadora s’emportarà 300 euros i un trofeu; la segona 210 euros i un trofeu, i la que quedi en tercer lloc, 150 euros i un trofeu. La resta de carrosses participants rebran 80 euros i també un trofeu cadascuna.\nFinalment, es beneiran els tractors i maquinària. Tots ells, en finalitzar els Tres Tombs rebran la invitació per al dinar de germanor i ball de tarda que tindrà lloc al pavelló Molí de l’Esquerrà.


ELS TAXISTES DE LA SAFOR DENUNCIEN QUE SE’LS HA IMPEDIT DONAR BON SERVEI LA NIT DE CAP D’ANY\nL’Associació de Taxistes de La Safor havia sol•licitat que es donara un permís puntual de reciprocitat entre Gandia i els municipis de l’Àrea de la Safor durant aquestes dates per a millorar el servei de taxi en la zona, com s’ha donat altres anys en aquesta època per part de Gandia. Però, ara aquest permís ha sigut rebutjat per part de la Conselleria i l’Ajuntament de Gandia.\nEl permís que va sol•licitar l’associació permetria agilitzar el treball dels taxistes perquè en cas d’estar tots els taxis d’un municipi ocupats, es podria prestar ajuda d’un altre taxista d’una altra zona per a així oferir el servei que es mereixen els usuaris.\nNo obstant açò, l’associació lamenta que la Conselleria d’Habitatge, Obres Públiques i Vertebració del Territori haja exclòs a Tavernes de la Valldigna en l’última ampliació de l’àrea de prestació conjunta de la comarca de la Safor. Aquesta exclusió comporta que no es puga prestar servei a usuaris amb mobilitat reduïda en la localitat malgrat poder fer-ho amb l’ús dels taxis de la comarca.


MOMENT GESTALT, Espai Terapèutic\nLa Teràpia Gestalt, pertany a la branca de la "Psicologia Humanista". Des d'aquesta perspectiva creiem en el potencial de la capacitat humana per tirar endavant de les dificultats que la vida ens va presentant.\nUn dels forts d'aquesta teràpia és el seu treball amb les emocions, reconèixer l'emoció, sostenir-la, i transitar-la.\nD'altra banda es treballa des de la responsabilitat de l'individu davant les decisions que pren i també l'acceptació de totes aquelles coses que no es poden canviar.\nÉs una teràpia de coherència, entre el que penso, dic i faig, que aporta molta claredat, seguretat i pau. Més que una teràpia, es podria dir que és una filosofia de vida, atès que ens dóna les bases per a una vida ordenada, coherent, tranquil·la.\nTothom pot fer Gestalt, no es necessita estar malalt, deprimit o tenir un problema concret, tot aquell que senti curiositat per conèixer-se, per saber qui és, pot fer Gestalt. Com va dir Fritz Perls, la teràpia Gestalt és massa bona perquè solament la facin els malalts.\nLa TERÀPIA GESTALT és una altra manera de fer PSICOLOGIA.


Equitat i suport a les persones amb més vulnerabilitat, prioritat del Pla Local de Salut\nInici » Actualitat » Notícies » Equitat i suport a les persones amb més vulnerabilitat, prioritat del Pla Local de Salut\nTags: 2018, salut, elprat\nAquest és un dels aspectes en què posa l'accent el I Pla local de Salut del Prat de Llobregat.\ndivendres, 29 juny, 2018 - 13:00\nEl dimecres 27 de juny, al Centre de Promoció Econòmica, es va fer una devolució del procés de construcció del I Pla Local de Salut, encetat fa mesos en què ha participat i fet seguiment una comissió específica del Consell de Salut, personal tècnic municipal i dels serveis sanitaris, entitats i col·lectius. Va ser una jornada de ciutat per debatre en conjunt al voltant dels principals eixos de treball.\nEl Pla s’estructura al voltant d’aquests eixos:\n1. Benestar emocional i salut mental\n2. Cura del propi cos; activitat física i alimentació saludable\n3. Reforç de l’atenció en les diferents etapes del cicle vital i situacions d’especial vulnerabilitat\n4. Reduir riscos per a la salut\n5. Col·laboració entre totes les organitzacions per a la innovació en promoció, prevenció i protecció de la salut\nS’amplia el període per fer propostes a través de salut@elprat.cat fins el 13 de juliol. Està previst que el document final s’aprovi a l’octubre 2018, aproximadament. Aquest Pla estratègic pretén un canvi de paradigma per tal que a totes les polítiques que operen al territori es contempli la perspectiva de salut. El pla es dotarà d’un seguit de projectes tractors, alguns per crear i altres ja en marxa (Estratègia local de salut mental comunitària, Prescripció social, Aula de Salut en xarxa, Motivació i Observatori Serveis Sanitaris), que incidiran sobre a la resta. Tota la informació del I Pla local de Salut es pot trobar en aquest enllaç\nReclamacions a l’àmbit sanitari i el programa “la meva salut”\nLa presentació del Pla es va fer en una convocatòria ordinària del Consell Municipal de Salut, oberta a tothom. Va comptar, a proposta dels serveis sanitaris, amb una presentació sobre la gestió de reclamacions de la Unitat de gestió de l’equip d’atenció primària del Prat i sobre el programa “la meva salut”. Aquesta iniciativa visualitza la bona voluntat de les persones professionals que operen al nostre municipi, de vocació de servei i proximitat, que veuen les reclamacions com una oportunitat de millora i interacció amb les persones usuàries. De nou, es van explicar els beneficis de fer ús de l’aplicació digital “la meva salut” per tal de fer tràmits senzills que no necessiten del servei presencial, de la qual se'n vol potenciar l'ús.\ndijous, 6 maig, 2021 - 09:45\nJa es pot consultar l’atorgament de l’ajut per les activitats d’estiu 2021\nAlgunes entitats tornaran a oferir el servei d’acollida


Nou curs, nous reptes (editorial)\nAquest mes de setembre comencem un nou curs d’Edu21; ja fa més de tres anys de la jornada inicial a Terrassa, quan gairebé cent mestres catalans es van reunir per exposar i compartir les se\nJosep Estalella i la pedagogia de la responsabilitat (col·laboració)\nQuan hom s’apropa al pensament i l’obra del Dr. Josep Estalella i Graells (1879-1938), director de l’Institut-Escola del Parc de la Ciutadella de Barcelona (1932-1938), observa que aquells que el van tractar el qualifiquen amb la consideració de peda\nUna breu anàlisi de la LOE (col·laboració)\nSens dubte, els sistemes educatius han de canviar amb el pas dels temps per a donar resposta als canvis socials però la pregunta que cal fer-se és si aquests canvis s’han de traduir forçosament en lleis orgàniques i generals. Els països madurs canvie\nQuè són el tractament de la informació i la competència digital? Com es concreta aquesta competència en els actuals currículums? Com articular la competència digital en la pràctica educativa? Aquestes són les tres preguntes clau a les que vol donar r\nBones pràctiques científiques d’alumnes de primària i secundària\nRecull de bones pràctiques científiques d’alumnes a l’aula en format de vídeo, a la web de l’Europscience Open Forum.


El blog d'en Joan Ferran: CONGRÉS I PRIMÀRIES\nMANIFEST MILITANS EN PEU-CAT\nLa política espanyola viu un dels moments més crítics dels darrers temps. La continuïtat del Partit Popular al capdavant del govern de Madrid s’ha pogut materialitzar mitjançant el suport directe de ‘Ciudadanos’ i l’abstenció dels diputats socialistes a la investidura. La resultant de ambdues accions vaticina una legislatura tan convulsa com continuista en el terreny polític i social. És evident que, amb el nou equip executiu de Mariano Rajoy, les retallades econòmiques i els atacs a l’Estat del Benestar estan garantits. La restricció de llibertats individuals i el conflicte territorial també. A escala europea les perspectives tampoc son gaire esperançadores per als progressistes a causa de l forta embranzida de l’extrema dreta i de populismes de tota mena. Les incerteses ens acompanyaran i s’endevina, en l’horitzó, una conflictivitat social impregnada d’una certa virulència. L’esquerra en general - i la socialdemocràcia en particular- hauran d’afrontar reptes que posaran en entredit la seva pròpia raó de ser.\nActualment, en l’escenari polític espanyol, a causa de la debilitat manifesta del PSOE, esdevé difícil esbrinar qui és el protagonista de l’oposició en primer terme. Arrel de les darreres picabaralles parlamentàries, tot sembla indicar que algunes forces politiques es reserven, per a ells, la patent de l’espectacle en un intent d‘acaparar l’atenció dels mitjans de comunicació i el vistiplau de l’electorat.\nPer altre banda els conflictes, les contradiccions i creuament de retrets protagonitzats pel PSOE al llarg dels darrers mesos han col•locat al socialisme espanyol en una situació de ‘fora de joc’ difícil de suportar per als seus militants i electors. Les solucions aportades per tal de superar els problemes no són, ni han estat, satisfactòries. L’activitat política sota la mirada de una Gestora no és el més adient per a un partit amb vocació de govern i anhel de canvi social. La dilació en el temps dels problemes lluny de esvair-los, els agreuja. Els socialistes sabem per experiència que interinitat implica indefinició i aquesta, sovint, comporta absència de propostes i manca de criteris politics per afrontar la realitat.\nPer tot plegat, i per què l’Espanya d’avui precisa una oposició socialista sensata al servei de la ciutadania, urgeix acabar amb la interinitat, definir un projecte polític i vertebrar una direcció executiva sòlida. És en aquest sentit que militants del PSC, de diferents procedències i sensibilitats, afirmem que convé, al més aviat possible, la convocatòria d’un Congrés Federal del PSOE amb l’objectiu de triar una nova direcció del partit, al temps que s’activa un procés de primàries per a designar un nou/va secretari/a general. Donem suport a aquesta iniciativa conscients que no s’entendria un socialisme català desvinculat del socialisme espanyol, ni un socialisme espanyol sense la sensibilitat específica del PSC. No estem disposats a renunciar a una història conjunta que ha estat capaç de garantir la cohesió de la societat civil catalana al llarg de les darreres dècades. Confiem en les gestions de l’executiva del PSC adreçades a aconseguir una relació òptima, fluïda i fraternal amb el PSOE, al temps que continuem donant suport al treball dels nostres parlamentaris a Madrid.\nEls impulsors d’aquest Manifest estem convençuts que el PSOE és un partit imprescindible per tal de garantir el joc democràtic a Espanya i fer possible la seva governabilitat. En aquest sentit ens comprometem a treballar, sense defallir, per retornar al socialisme de casa nostra el rol que li correspon, allunyat de personalismes i interessos particulars


15M, quatre anys després – Edicions Els Llums\nTot just fa quatre anys de la successió de protestes que van motivar l’aparició del primer llibre d’en Ferran Pedret, titulat “Quan succeeix l’inesperat. El 15M i l’esquerra”, que de fet va esdevenir també el primer llibre publicat per Edicions Els Llums (aleshores en coedició amb els amics de Carena).\nVa ser un moment molt estimulant des de molts punts de vista, que obligava a tenir una ment oberta i desperta tant a l’observador com a l’activista, capaç de copsar les formes canviants i mutacions progressives de to de l’eclosió ciutadana que va irrompre com un cop de mall en plena campanya electoral de les eleccions municipals de 2011.\nLa protagonitzava, a més, tot i les simpaties transversals que de seguida va saber concitar, una generació que havia estat titllada sovint d’apàtica i acomodada, una generació sobre part de la qual havia caigut l’etiqueta mediàtica i estigmatitzadora dels nini, però que, amb altres, va assenyalar algunes de les principals contradiccions de la nostra imperfecta democràcia, en una autèntica impugnació de l’estat de coses vigent.\nDes d’aleshores dins l’esquerra social i política s’han succeït moviments, en diferents capes i amb diferents velocitats. Hem vist, i estem assistint-hi encara, un autèntic reajustament del mapa de les forces polítiques i socials, amb processos de transició des de l’activisme sociopolític a l’assalt a la política institucional, confluències diverses en forma, estratègies i objectius, i els intents de correcció del rumb de les esquerres prèviament organitzades en la vida política institucional, més o menys reeixits segons el cas.\nPerò la realitat és que avui, a diferència del que va passar fa quatre anys, no hi ha en l’escena política cap força política que pugui ignorar l’impacte d’aquell crit del 2011. Algunes han sorgit per provar d’encarnar-ne l’esperit, o l’estat d’ànim, si es vol. Però totes han hagut de reaccionar i assumir en el seu discurs, en la seva agenda, almenys part dels plantejaments que van anar madurant durant el primer any de vida del moviment 15M.\nTrencades les solidaritats per la crisi i bona part de les polítiques implementades durant aquesta, se n’han reteixit en la pugna per donar a llum un model de societat més just, plenament democràtic, que permeti a cadascuna de les persones que l’integren el desenvolupament del seu projecte de vida amb autèntica autonomia i dignitat.\nPrenc algunes cites del primer llibre d’Els Llums, que m’han semblat suggeridores, i li he demanat al mateix autor, en Ferran Pedret, que hi afegeixi un comentari avui:\n«L’estratègia defensiva del mal menor ja no sembla seduir a unes classes populars exhaustes per la profunditat i durada d’una crisi que ja tothom assumeix que serà duradora, i els efectes socials de la qual es deixaran sentir durant molts anys.»\nQue els efectes socials i polítics de la crisi iniciada en el curs 2007-2008 es deixaran sentir durant molts anys és indubtable a aquestes alçades, tot i que tampoc calia ser especialment perspicaç per afirmar-ho l’any 2011. Potser no era possible endevinar la profunditat d’aquests efectes, com no ho és ara, ja que crec que tot just estem veient com es comencen a fer sentir.\nD’altra banda, que l’estratègia defensiva del mal menor, per la qual tantes vegades en les darreres dècades han optat les forces polítiques i sindicals de l’esquerra, condueix a una desmoralitzadora i desmobilitzadora successió de desfetes i renúncies, amb conseqüències ben tangibles en la quotidianitat de les classes populars, també sembla clar. De fet, es podria interpretar en part el 15M, pel context cronològic de la seva gènesi, com una exasperació amb aquesta estratègia, com una negativa a conhortar-s’hi.\n«L’esquerra ha perdut batalles per incompareixença. No pot tornar a passar»\nAquesta incompareixença, per bé que sigui una forçosa simplificació, la identifico principalment amb l’absència en la pugna per construir la centralitat, entesa com els valors bàsics o consensuals que la majoria de la ciutadania assumirà, de forma més o menys explícita, com a definidors d’una bona societat. Si es vol, en termes clàssics gramscians, parlava de la desfeta actual de l’esquerra en el camp de l’hegemonia cultural. La puixança puntual d’experiències polítiques noves, algunes de les quals procuren defugir de la distinció dreta-esquerra i emprar la més confusa encara de dalt-baix (circumstància que, en si mateixa, no és estrictament nova), aquí o en altres Estats meridionals europeus, no ens pot amagar el domini encara abassegador de la dreta en aquest camp.\n«Cal fer-nos útils per a canviar, amb un programa polític concret, allò que els condiciona, i per remoure les desigualtats que els impedeixen desenvolupar lliurement el seu projecte de vida. »\n«Podem aportar solucions. L’amplitud del possible ha de ser tanta, en aquest moment, com la d’allò desitjable i imaginable.»\nAquestes eren reflexions adreçades als militants i forces de l’esquerra organitzada existent amb caràcter previ al sorgiment del 15M. En segueixo convençut. L’ofensiva neoliberal desfermada des de la segona meitat dels anys 70 va anar constrenyent l’ambició de bona part de l’esquerra europea i l’àmbit d’allò que es considerava imaginable i possible. Els arguments sobre el caràcter periclitat d’algunes anàlisis o aspiracions es van anar obrint pas, i massa sovint van conduir no pas a la seva renovació en clau transformadora, per donar resposta als canvis en el model econòmic i productiu i, per tant, en la societat, sinó a l’assumpció, acrítica a voltes, de postulats que ens limitaven. Avui cal tornar a qüestionar-s’ho tot, que no implica menystenir l’assolit fins ara. Si l’esquerra aspira a transformar la societat en un sentit socialista, davant la deriva del capitalisme desembridat, caldrà fer possible allò necessari, construint les majories socials i polítiques que sustentin un programa transformador.\n«No demanar seguidors, sinó acompanyar i ésser acompanyats»\nSegueixo mantenint la necessitat de bastir els projectes polítics de l’esquerra en base a un nou model de lideratge, més coral i que es fonamenti en la confiança en l’actuar i el pensar col·lectiu. Tanmateix, aquest fragment del que vaig escriure al 2011, sembla parcialment contradit per les característiques dels lideratges amb més èxit que reclamen la seva gènesi en el 15M. Certament, per molt que l’impuls col·lectiu és ben evident en les diverses expressions polítiques que es reclamen sorgides en aquell estat d’ànim del 15M, no deixa de ser rellevant assenyalar com finalment s’han aglutinat al voltant de lideratges individuals molt ben definits, amb projecció mediàtica convencional (per bé que les xarxes socials hi juguin un paper rellevant), i amb estructures formals o informals de poder intern que, malgrat totes les innovacions participatives, acaben reproduint els cercles de confiança existents en moltes de les organitzacions prèviament existents.\n«Les organitzacions de l’esquerra s’han de reinventar i adaptar als nous temps»\nFora de context pot semblar una frase buida de contingut, un claim mil vegades repetit. Però quatre anys després d’aquella primavera de 2011, resulta més evident que mai que les formes organitzatives dels principals partits i sindicats de l’esquerra, pensades com a organitzacions de masses i per a una societat industrial, on la base social de l’esquerra era més homogènia, no són les més adequades per a una societat post-industrial, més fragmentària, on la construcció de coalicions socials per formar majories polítiques exigeix molt més que abans.\n«Algunes expressions del moviment 15-M contra el bipartidisme i els partits polítics amb representació parlamentària, certament un xic primàries, han fet pensar a alguns observadors que es tractava d’un moviment antipolític.»\nMoltes de les persones que van donar gruix al moviment 15M eren gent, permeti-se’m la llicència d’expressar-ho així, que havien passat del “No nos falles!” de la nit electoral de 2004, al “No nos representan!” del maig de 2011. Així, malgrat algunes expressions o eslògans, el moviment no era antipolític, sinó ben al contrari, estava gestant una política alternativa. Com tot procés social, no va donar fruit immediatament, però quatre anys més tard podem veure com han aparegut espais polítics que reivindiquen el seu arrelament en aquell anhel de 2011, i que proven d’acreditar el naixement d’una nova manera de fer política.\n«Res serà com abans.»\nDeia aleshores, i mantinc ara, que resultaria impossible tornar al paradigma anterior a la crisi. Ni des del punt de vista del model econòmic, ni des del punt de vista de la possibilitat de mantenir la pau social. Avui, que els indicadors macroeconòmics assenyalen una recuperació tímida de l’economia europea, resulta evident que aquesta recuperació, de mantenir-se les tendències i polítiques actuals, produirà un gran nombre del que els anglosaxons anomenen left behind, i una cicatriu molt difícil d’esborrar sobre els menors de 30 anys. Les desigualtats hauran augmentat, accentuant el procés de Gran Divergència, per emprar el terme encunyat per Krugman. No és difícil entreveure un període de forta confrontació i agitació política i social.\nPer saber-ne més pots trobar el llibre fent clic aquí\nPosted in Llibres @ca, Pensament @ca, Política @ca and tagged 15M, El 15M i l'esquerra, Ferran pedret, Quan succeeix l'inesperat.\n← Víctor Obiols, sol i lluna\nDylan Thomas, en català? Doncs si →


Comença aquest dilluns el pla pilot de turisme a les Balears\n23 gener 2022 16:24\ndBalears/E.P. | 15 juny 2020\nComença aquest dilluns el pla pilot per a la reobertura del turisme a les Balears, que s'ha reduït a una setmana, després de l'anunci de Sánchez, aquest diumenge, que a partir del pròxim 21 de juny s'aixecaran els controls de les fronteres de la Unió Europea.\nEl pla pilot anava a transcórrer durant la segona quinzena de juny, i tenia previst l'arribada, al llarg d'aquest període, de fins a 10.900 turistes procedents d'Alemanya, que no haurien de passar la quarantena imposada a la resta de viatgers internacionals.\nTot i aquesta reducció temporal, aquest pla permet a les Balears convertir-se en la primera destinació de l'Estat que s'obre a el mercat internacional, i ho fa amb dos vols programats des de Frankfurt i Düsseldorf, operats per TUIfly.\nAlemanya és el principal mercat emissor de turistes cap a les Balears, sobretot per a Mallorca. No obstant això, un altre dels principals motius per dur a terme la prova pilot amb aquest país ha estat que la seva situació epidemiològica és similar a la de les Balears, segons han explicat des del Govern.\nQuina vergonya sa capdefavada d'aplaudir quan arriben es turistes.\nEsperem que aquest "experiment" no mos dugui un rebrot. De ser així, hauríem de reaccionar contra aquestes màfies hoteleres d'una p*t* vegada. I això sí, qualsevol despesa que això impliqui, que ho paguin els mafiosos.\nHi ham la beneïtada d'aplaudir als turistes a l'entrada dels hotels!\nPer Molt pocavergonya!, fa dervers d'un any\nPer favor... que li diguen pel seu nom:\nturisme, turisme i més turisme perquè els hotelers es facin rics!\nQue quedaran ells a les illes o es posaran a cobro del covid que segur que escamparan els turistes?


Manifestació per una sanitat pública de qualitat | contrainfo.cat | Projecte contrainformatiu autogestionat de Mallorca\nPàgina principal » Illes Balears i Pitiüses, Publicació oberta, Salut\nManifestació per una sanitat pública de qualitat\nPublicat per Publicació Oberta dia 5 gener 2015 – 10:28Cap comentari | 308 views\nBona tarda, em poso en contacte amb vosaltres per donar-vos a conèixer la nostra iniciativa.\nLa situació és la següent. Després d’unes negociacions totalment opaques, el dia 12 d’agost de 2014, en el BOIB, l’Ib-Salut publica l’obertura de la Borsa Única per a infermeria i fisioteràpia. El passat dia 9 de desembre del 2014 es publica la llista provisional, amb un secretisme tal, que no és fins a dos dies més tard (11 / desembre) quan els sindicats comencen a informar a les seves afiliats i treballadores.\nTot aquest secretisme, sumat a l’elecció de les dates de posada en marxa (properes a les vacances de Nadal), el curt període de reclamació (10 dies hàbils després de la publicació de la llista provisional), la manca de comunicació i els múltiples errors a la suma dels punts, desencadena una onada de confusió i indignació entre els treballadors.\nLa part més controvertida d’aquesta Borsa Única és el sistema de puntuació. Per primera vegada es posa un límit a la puntuació de l’experiència professional.\n”… La puntuació màxima que es pot obtenir per la totalitat dels apartats d’experiència professional és de 40 punts, i a la resta de les persones candidates del grup i categoria corresponent se’ls assignarà la puntuació que els correspongui pel sistema de ponderació”\nAmb aquesta fórmula, una persona amb 10 anys treballats, que equivaldrien a 30 punts. d’experiència professional, només obtindrà 14,1 punts d’experiència a la Borsa. És a dir, redueixen la puntuació de l’experiència professional al 47%.\nA partir d’aquí la suma dels punts queda completament condicionada. Per exemple, un postgrau online de 6 mesos i 20 crèdits atorga 6 punts a la borsa (l’equivalent a uns 5 anys treballats). Un doctorat atorga 12 punts. (l’equivalent a uns 9 anys treballats). O un màster oficial de 60 crèdits i 3500€ atorga 18 punts. (14 anys treballats).\nTenint en compte que, per exemple, un màster oficial de 20 crèdits té un preu mitjà de 500 €, estarem d’acord que no tothom s’ho pot permetre. En resum, obliguen al personal sanitari a pagar per tenir punts i així poder treballar.\nAquesta total indefensió davant unes normes pactades entre administració i sindicats és la que ha provocat les reaccions a les xarxes socials, per exemple, amb la creació del grup de facebook ”No a esta bolsa única de enfermería”. La indignació és una resposta a una borsa única injusta, que perjudica especialment les treballadores que porten més anys d’experiència, alhora que redueix la qualitat assistencial.\nÉs per això que s’ha convocat una manifestació davant la Presidència del Govern per al proper dia 8 de gener de 2015.\nEl missatge és clar: Aquesta borsa única perjudica la teva salut. Per una sanitat pública de qualitat.


Copa Rei waterpolo | danipajuelo\nArchivo de la etiqueta: Copa Rei waterpolo\nL’èxit de la Copa del Rei en 8 claus\n4 marzo 2015 danipajuelo\tDeja un comentario\nDe divendres a diumenge, la piscina nova de l’Escullera ha estat la seu de la 29a Copa del Rei de waterpolo. Ja fa anys que aquesta és, des del meu punt de vista, la competició més atractiva del nostre esport. Concentrar en tres dies els vuit millors equips del país en un format ‘a vida o mort’ dóna molts alicients als espectadors. Com que aquest any, de manera incomprensible, cap televisió ha emès els partits, els aficionats només tenien l’opció de seguir-ho per ‘streaming’ o acostar-se a les instal·lacions del CN Barcelona.\nEls que hem tingut la sort de viure en directe els set enfrontaments, hem pogut gaudir d’un espectacle fantàstic. Alegries, llàgrimes, agressivitat, gols espectaculars, polèmiques, aturades impossibles i un ambient que ens ha fet més grans com esport. Un esdeveniment extraordinari que ha tingut vuit claus pel seu èxit:\nEscenari únic al país: Feia 11 anys que el CN Barcelona no organitzava la Copa del Rei. Això no pot tornar a passar. Les instal·lacions del club degà del waterpolo espanyol són impresionants. Les panoràmiques des de la graderia o a de peu de piscina són espectaculars i donen una imatge molt professional del nostre esport.\nAposta per la innovació: L’equip organitzador, comandat per en Juan Carlos Sanchón, tenia clar que s’havien d’oferir nous elements per fer d’aquesta Copa la millor de totes. Els esportistes tenien cistelles de fruita als vestidors abans i després dels partits; es van crear uns audiovisuals específics pel videowall; es van preparar presentacions dels equips innovadores i es va comptar amb en Sergi Massó i en Pau Segurana per les tasques de locució i DJ. Una garantia d’èxit!\nGraderies plenes els 3 dies: Tot i la grandiositat de la Nova Escullera, el públic ha fet petita la instal·lació del CN Barcelona. Des del primer duel entre l’Atlètic-Barceloneta i el Mediterrani, les graderies han estat plenes a vessar. Una nova mostra que el waterpolo enganxa. I molt!\nEsdeveniments que generen economia: Lligat amb el punt anterior, cal destacar que han estat molts els aficionats d’altres punts de Catalunya i Espanya que han vingut a passar el cap de setmana coper a Barcelona. Murcians, valencians, madrilenys, etc. s’han acostat a la Ciutat Comtal generant lògicament economia per la capital catalana.\nQuadres atractius a quarts i semifinals: El sorteig va permetre tenir enfrontaments molt interessants des de la primera jornada. D’una banda, els quatre primers classificats que s’havien de “matar” entre ells per arribar a la final. De l’altra, equips amb teòric menys potencial però amb el gran alicient de tenir la possibilitat d’anar passant rondes. Al final, duels igualats i d’alta tensió.\nAtlètic-Barceloneta a un altre nivell: La Copa del Rei 2015 ha estat la de la confirmació del “retorn” del millor Atlètic-Barceloneta. Els primers parcials davant el Mediterrani, les semifinals contra el Terrassa i el segon, tercer i quart temps de la final amb el Mataró Quadis han permès veure de nou el vigent campió d’Europa. Una bona notícia de cara a la Final Six que tindrem a Barcelona en dos mesos i mig.\nSuport institucional: Durant els tres dies de competició, la llotja ha comptat amb la visita, entre d’altres, del Secretari General de l’Esport de la Generalitat de Catalunya i de la Regidora d’Esports de l’Ajuntament de Barcelona. Una molt bona notícia, perquè manté el waterpolo al centre de les prioritats esportives dels organismes públics del país.\nPrevisió de nous esdeveniments: Encara no és oficial, però molt probablement Barcelona acollirà noves competicions de renom en els propers mesos i anys. Haurem d’estar atents a les novetats…\nCom a punt primordial a millorar de cara a properes edicions, crec que és fonamental que es negociï més intensament amb les televisions per tenir alguna retransmisió. És fonamental per la repercussió del waterpolo aparèixer en cadenes d’àmbit català o espanyol i més amb el format tan atractiu que tenim amb la Copa del Rei.\nAtlètic BarcelonetaCN BarcelonaCN TerrassaCopa Rei waterpoloJuan Carlos SanchonMataró QuadisMediterraniNova EsculleraPau SeguranaSergi Massówaterpolo\nPresentar actes torna a escena\n14 febrero 2015 danipajuelo\tDeja un comentario\nL’entrada del 2015 ha reactivat els projectes interessants. Això és el que estem vivint a FeedBack Media; des de gener estem rebent propostes molt atractives de diferents àmbits i sectors. Amb tot, com és habitual, el waterpolo té un pes molt important. A l’espera d’un ampli desplegament a la propera Copa del Rei del CN Barcelona, que promet ser un gran espectacle, sí que us puc explicar que a la Copa de la Reina celebrada al CN Sant Andreu vaig fer de presentador de l’streaming de la Federació Espanyola de Natació.\nLa meva feina consistia en introduir els partits, entrevistar jugadores i tècnics i fer preguntes al públic assistent en els descansos. Crec que el resultat va ser molt bo, especialment perquè suposava un pas endavant en el nivell d’espectacle d’una competició de waterpolo al nostre país. A més, la Copa va tenir la presentació dels equips més original vista fins ara, ‘kiss cams’ i moltes sorpreses per als espectadors que estaven a la Pere Serrat i veient les retransmissions des de casa. En resum, una experiència fantàstica que segurament es repetirà molt aviat! ;)\nCN BarcelonaCN Sant AndreuCopa Rei waterpoloCopa Reina waterpoloFederació Espanyola Nataciópresentació actespresentar actoswaterpolo


El sindicat independentista munta secció a la SEAT El sindicat independentista munta secció a la SEAT – El Món\nEl sindicat independentista munta secció a la SEAT\nLa Intersindical penetra a les grans empreses\nUn operari de Seat treballant al taller 10 el 29 de setembre de 2020 / ACN\nQuico Sallés 15/07/2021 12:18 pm\nFinalment, una passa de gegant en una empresa industrial emblemàtica, la SEAT. A través d’un vídeo, la Intersindical s’ha presentat en societat amb un recull de diverses propostes per millorar les condicions dels treballadors de l’empresa automobilística. El sindicat que ha anat creixent en diversos sectors ha reforçat amb la creació de la secció sindical a la SEAT el desembarcament en una de les zones més industrialitzades del país, el Baix Llobregat. Aquesta secció està integrada per empleats de l’empresa i membres de la representació territorial del sindicat al Baix Llobregat i l’Hospitalet.\nL’objectiu de la secció és començar la feina i presentar-se a les eleccions sindicals del 2023 i poder obtenir representació, en una empresa monopolitzada pels grans sindicats d’obediència més estatal. Fonts del sindicat, anuncien que la previsió s’encara al setembre per “realitzar més accions, tant presencials com a través de les xarxes socials, per tal que les seves propostes arribin a més persones i que més treballadors i treballadores s’incorporin a la secció sindical”.\nBanderes de la Intersindical-CSC i una estelada\nMarta Molina, portaveu i coordinadora de la Intersindical al Baix Llobregat i l’Hospitalet, ha lloat la feina que s’ha fet fins ara amb el grup de persones que ha estat treballant aquesta propera incursió del sindical a la SEAT, i ha assegurat que “tenen molt bones sensacions amb la repercussió de la publicació d’aquest vídeo i amb les accions previstes de cara el nou curs”.\nEn el catàleg de les previsions, el sindicat inclou la “renovació de la plantilla a través de prejubilacions i altres mecanismes afavoridors pels treballadors”; “la incorporació del personal extern que treballa igual que el personal propi”; més transparència en la negociació de conveni, apostar per noves línies productives i el gran objectiu de la conciliació laboral, aplicació del permís menstrual, millores de seguretat i un “millor repartiment de la feina entre el personal més gran i els joves”.\nAnònim 15/07/2021 1:31 pm\nMolt bé i molta feina.\nOna 15/07/2021 2:54 pm\nGràcies. És una bona notícia però caldrà picar pedra, que els altres juguen brut i tenen l’ajuda de Mordor.\nMiki 15/07/2021 8:18 pm\nJa seria hora, SEAT sempre ha sigut un feu molt espanyolista, i els grans sindicats, son anti Catalans


Fora aquest mòbil, estúpid\n[Com sabeu, m'agrada molt fer fotos, i en continuaré fent. Però, tot i que no m'identifico (del tot) amb la gent de qui es parla aquí, aquest article m'ha fet pensar.]\nUMBERTO ECO | Ara, 04/08/2012\nFa un cert temps, a l'Acadèmia Espanyola de Roma, jo intentava fer una xerrada; però una senyora projectava sobre el meu rostre una llum encegadora (per poder accionar bé la seva càmera de vídeo) i m'impedia llegir els meus apunts. Vaig reaccionar de la manera habitual, dient (com acostumo a dir als fotògrafs indelicats) que, quan jo treballo, ells han de deixar de treballar, per mor de la divisió del treball. La senyora va apagar la càmera, però amb aire d'haver rebut una ofensa.\nAquest mateix estiu a San Leo, mentre es llançava una preciosa iniciativa de la municipalitat per a la redescoberta dels paisatges de l'entorn que apareixen en els quadres de Piero della Francesca, tres individus m'encegaven amb flaixos i vaig haver d'apel·lar a les regles de la bona educació. Val a dir que en cap dels dos casos els que m'encegaven eren d'un programa de televisió de tipus Gran Hermano, se suposava que eren persones cultes que havien vingut voluntàriament a escoltar xerrades de certa profunditat. Amb tot, la síndrome de l'ull electrònic els havia fet descendir del nivell humà al qual segurament aspiraven: pràcticament desinteressats d'allò que s'estava dient, volien només gravar l'acte, potser per penjar-lo al YouTube. Havien renunciat a entendre el que s'estava dient per fer memoritzar al seu mòbil el que haurien pogut veure amb els seus propis ulls.\nAquest presencialisme d'un ull mecànic a costa del cervell sembla que ha alterat mentalment fins i tot persones caracteritzades, en altres circumstàncies, per la civilitat. Aquelles persones segurament van sortir de l'acte, al qual havien estat presents, amb unes quantes imatges (i haurien tingut una justificació si jo hagués estat una ballarina d'estriptis), però sense cap idea de l'acte a què havien assistit. I si, com imagino, van pel món fotografiant tot el que veuen, estan evidentment condemnats a oblidar l'endemà el que han enregistrat el dia abans.\nHe explicat diverses vegades com vaig deixar de fer fotografies el 1960, després d'una gira per les catedrals franceses, fent fotografies com boig. A la tornada em vaig trobar amb un seguit de fotografies mediocres i no m'enrecordava del que havia vist. Em vaig desempallegar de la càmera i en els successius viatges enregistrava només mentalment el que veia. Per al record futur, més per als altres que no per a mi, comprava magnífiques postals.\nUna vegada, quan tenia onze anys, vaig ser atret per un insòlit clamor a la circumval·lació de la ciutat on estava evacuat. A distància vaig veure això: un camió havia picat contra una tartana conduïda per un pagès amb la dona al costat, la dona havia estat projectada a terra, s'havia obert el cap i estava estesa envoltada de sang i un escampall de substància cerebral (en el meu record encara horripilant era com si haguessin esclafat per terra un pastís de nata amb maduixes) mentre el marit s'hi abraçava udolant de desesperació. No m'hi vaig apropar gaire, estava aterrit: no només era la primera vegada que veia un cervell escampat per l'asfalt (i per fortuna va ser també l'última), sinó que era també la primera vegada que em confrontava a la mort. I al dolor i a la desesperació.\nQuè hauria passat si jo hagués tingut, com és el cas avui de tots els nanos, un mòbil amb càmera de vídeo incorporada? Potser ho hauria gravat, per mostrar als meus amics que jo hi era, i després hauria dipositat el meu capital visual al YouTube, per fer les delícies d'altres aficionats a la schadenfreude , és a dir, al plaer experimentat per les desgràcies dels altres. Després, qui sap?, si hagués continuat gravant desgràcies, potser m'hauria tornat totalment indiferent als mals dels altres.\nEn lloc d'això, ho he conservat tot a la memòria, i aquella imatge, a setanta anys de distància, em continua obsedint i educant en fer-me partícip del dolor dels altres. No sé si els nois d'avui dia encara tindran aquestes oportunitats de fer-se adults. Els adults, amb els ulls enganxats als seus mòbils, s'han perdut ja per sempre.\nEtiquetes de comentaris: articles, fotos, Umberto Eco


Rutixef és un projecte de cuina terapèutica per a pacients de l'Hospital Germans Trias que, per la seva patologia, requereixen seguir una dieta específica. L'objectiu d'aquesta iniciativa és facilitar l’adquisició i l’adherència de les recomanacions dietètiques pautades pels professionals sanitaris a través d’uns tallers de cuina impartits al propi hospital.\nEn la seva aposta pel projecte de cuina terapèutica, l’Hospital Germans Trias va construir una aula-cuina d’alta tecnologia i garantint totes les mesures de seguretat a la planta soterrani, annexa a la cuina hospitalària.\nActualment, a causa de la pandèmia per coronavirus, els tallers s'estan impartint vía telemàtica. A més, les receptes s’han gravat en vídeo i es poden veure en aquest web i al canal de Youtube de l'Hospital.\nCada taller posarà el focus en donar pautes d'alimentació saludables per a diferents malalties com ara la hipercolesterolèmia familiar, la insuficiència renal crònica o la diabetis mellitus tipus 1.


» El tren que s’escapa de Bilbao, muntanya amunt Revista de Ferrocarrils\nEl tren que s’escapa de Bilbao, muntanya amunt\n6 setembre 2013 per Carles Gorini\nBilbao en un dissabte d’agost. És migdia. Després de la festa la ciutat dorm la mona i la baixamar mostra el ventre de la balena, que encara no ha paït tanta merda. Un carrer s’esmuny entre el Nervión i l’estació de Concordia. Cal passar-hi per arribar a l’estació, que és un edifici refistolat. Els ornaments que presideixen la façana són excessivament pretensiosos. Els van construir per fer-se notar. En el seu interior, quan es topa amb les vies, poden venir ganes de riure de tan petites com són. Els bascos, els alambins que anit es divertien, irreductibles, sota uns llums festius que afiguraven aizkolaris, són els constructors d’uns trenets que semblen de joguina. Quin contrast! Què ho deu fer que una gent tan sòlida construeixi uns camins tan prims? El passavolant necessita establir una teoria per marxar de la ciutat satisfet. Té temps d’explicar-se-la. Fins que surti el trenet que el durà a Leon.\nEl cervell se li posa en moviment i atrapa Rousseau que, en les Confessions, descrivia els camins que havia recorregut per l’Alta Savoia, empetitits per un paisatge que el meravellava. El filòsof s’aturava aquí i allà per gaudir d’una panoràmica majestuosa, o per observar el detall que li hauria passat desapercebut si un camí recte hagués permès una velocitat més elevada. Anava a peu i ho preferia abans que viatjar sobre rodes, malgrat que les sabates li fessin mal i acabés el viatge molt per les durícies. La construcció de ferrocarrils va iniciar-se molt tard al País Basc, potser perquè els habitants de les seves valls han estat uns fers defensors del seu paisatge, de les cases, dels boscos i les clarianes que contenen, que volien contemplar sense cap canvi, encara que paguessin el preu de veure com els creixien durícies en els peus.\nRousseau s’embriagava de bellesa però el passavolant s’adona que el paisatge, aquí, no ho pot explicar tot. Ara recorda haver llegit un estudi que atribueix el predomini de la via estreta al fracàs del ferrocarril de Bilbao a Tudela, de via ampla, que va escaldar els capitalistes del país fins al punt −defensava l’autor de l’explicació− que van decidir que, després d’aquell revés, farien els trens més petitets. Però de capitalistes escaldats pel negoci ferroviari n’hi va haver per tot el continent i el ferrocarril va mantenir una categoria adient amb la importància de l’invent. Dubta, el que mata el temps en cabòries, que l’explicació pugui ser certa. No sap veure el fracàs econòmic com una causa directa, si no és que aquesta gent adusta, que pixa pel carrer quan surt de festa, perquè confien que el pendent s’endurà els pixums pel mateix forat de sempre, van decidir fa temps que els seus diners no havien de sortir d’aquestes valls, i que la fallida de la companyia ferroviària representava que els pixums se’ls podien escampar en una direcció no desitjada.\nPot especular encara més, matisar una i altra afirmació, fins i tot contradir-les amb una de nova, però ara a l’estació hi ha crits. En passa alguna. Un jove magrebí empeny un home. L’escridassa i l’acusa: “eres un racista de mierda”. Treu de la butxaca un bitllet, que el llença per terra i el trepitja. El passavolant no entén que ha passat, però s’adona que els empleats de l’estació han envoltat l’immigrant, que es mostra a cada noment més i més enfurismat. Els repeteix els insults. És fa evident que l’entretenen. El jove pica l’esquer i perd l’oportunitat de fugir. Dos ertzaintzes creuen el portal pretensiós i pugen les escales al galop, al mateix temps que els empleats del ferrocarril desfan el cercle. En un instant el magrebí ha quedat emmanillat. Tota aquesta violència ha tingut lloc en una estació que du per nom Concordia. Els policies i el reu tracen un camí que els porta al carrer, el que s’esmuny entre la ria i l’estació. El cotxe de policia els espera i, quan són dins, se’ls endú.\nEs fa difícil jugar al joc del pensador després del trasbals de la detenció. El passavolant està convençut que els paisatges que els esperen, al magrebí i a ell, són dramàticament diferents. Potser, Rousseau, fatalista de mena, no hi estaria d’acord. Els interrogaria sobre la llibertat i els aclariria que no viuen tan llunyans, l’un de l’altre. L’estació, que ha quedat tranquil·la, mostra el trenet que ha de partir cap a Leon. Val la pena pujar-hi, prendre-hi seient i preparar-se per al viatge. El viatger comprova, prudent, que encara du el bitllet a la butxaca. Mira enfora i més enllà del carrer veu que el Nervión creix i ho tapa tot. El tren fa un xiulet, arrenca els motors i s’escapa de Bilbao, muntanya amunt.