Si no tens 50 anys, en Cuní no et vol – Josep Sala i Cullell\nSi no tens 50 anys, en Cuní no et vol\nJosep Sala i Cullell febrer 12, 2014 febrer 13, 2014 Mitjans\nL’altre dia en Josep Cuní va encarregar una enquesta sobre el procés sobiranista i va muntar un programa molt a l’americana per analitzar-ne els resultats. El planter de tertulians va estar format per Màrius Carol, Gonzalo Bernardos, Montse Nebrera, Joan Josep López Burniol, Rafel Nadal, Ramon Espasa, Pilar Rahola i Antonio Franco.\nA banda de la minsa presència femenina, el més destacable d’aquest grup és que el més jove era Bernardos, nascut el 1962. És a dir, que tots ells eren vius quan van matar Kennedy, i van veure en directe el triomf de Massiel a Eurovisió. Conceptualment, muntar un debat sobre el futur del país amb gent que passa dels 50 anys i ignorant les dues generacions més joves, ja té delicte. Però no només es tracta d’això, sinó que abans de començar a parlar ja sabíem què diria cadascú. Va ser per tant un programa totalment inútil.\nAgafem per exemple Antonio Franco, que té el mèrit de no haver fet cap canvi ideològic (ni estètic), a diferència de la resta. Quan el van nomenar director de El Periódico el 1978 (amb 31 anys!) segurament pensava el mateix que pensa ara, i llegia el país de la mateixa manera. Com si aquest no hagués canviat! Per cert, 1978 és l’any que vaig néixer jo, o sigui que porto sentint les opinions del senyor Franco tota la meva punyetera vida.\nLlavors tenim Màrius Carol, nou director de La Vanguardia, dedicat antigament al seguiment de la Casa Real, i persona d’ordre. Va ser molt significatiu el moment en què, irat, Carol va negar que la societat civil tingués cap legitimitat per actuar, encara que els polítics no fessin cap cas a la voluntat del poble. És el gran defensor del “vota cada quatre anys i calla”, que tan bé va a les elits.\nLa Confraria dels Desesperats la formen Nadal i López Burniol, que busquen un nivell de responsabilitat a la classe política i no el troben. El seu error és entestar-se a llegir el sistema actual com voldrien que fos, o com s’ha venut des de la Transició, i no com és realment: una font de mediocritat i corrupció.\nLes dues úniques veu noves, i quan dic “noves” vull dir que no fa vint anys que les sentim, són Nebrera i Bernardos. Però la primera ha tingut una trajectòria política que la fa situar-se en el centre més absolut (i per tant menys interessant), i Bernardos practica l’innoble art de la demagògia en tota la seva extensió, ajudat per un català nefast.\nEl pitjor dels tertualians de 8aldia és que tota aquesta gent d’ordre i seny es fa trampes contínuament. Reclamen que el sistema democràtic han de canviar, però no diuen mai que els poderosos que el controlen fan mans i mànigues per evitar que res no canviï. I demanen diàleg, malgrat que la casta no té intenció de parlar de res. Però això no ens ha d’estranyar. Tots aquests tertulians han participat durant dècades del règim pseudodemocràtic actual, sigui com a polítics, funcionaris o periodistes influents, i han ajudat a què el país sigui el desastre que és. Si ara Josep Cuní creu que aquests mateixos individus han de liderar el futur, ens podem calçar.\nAnterior Un reality noruec sobre immigració\nSegüent El meu programa de ràdio\nfebrer 12, 2014 a les 11:15 am\nComprovo que en el teu anàlisi et deixes a la cap de premsa (no oficial, o sí) de Catalunya i en Ramon Espasa, no sé si és un oblit voluntari i prou significatiu o una amnèsia momentània.\nL’apunt, com sempre, molt didàctic i amb aquest toc d’ironia emprenyadora que tant m’agrada.\nfebrer 12, 2014 a les 12:13 pm\nDe la senyora Rahola ja se’n parla prou i no cal alimentar el seu ego. Pel que fa al doctor Espasa, millor ser caritatiu. En qualsevol cas, merci!\nHarry (@makemday) ha dit:\nfebrer 13, 2014 a les 12:06 am\nTendeixo a pensar que la tria del planter de tertuliants que es va replicant a totes les tertúlies del país es basa en el fet de que ningú amb dos dits de front es presta voluntari a participar, ja sigui per:\n· tenir una altra feina\n· no estar segur de saber prou de tot com per opinar alegrement de política internacional, macroeconomia, futbol, història, cultura, empresa, etc\n· no creure que això porti en lloc\n· el fet de creure’s incapaç de no deixar-se convèncer o canviar d’opinió\nÉs a dir, que l’oferta de tertulians és molt limitada i els mitjans s’han de conformar amb el que hi ha. I com bé dius, son tan previsibles que podrien contractar uns imitadors o recuperar gravacions antigues i tot seria exactament igual.\nfebrer 13, 2014 a les 7:31 am\nHome, no oblidis les quotes de cada partit…\nFerran gallego ha dit:\nfebrer 13, 2014 a les 8:55 am\nCom a divertimento està bé, ara, estaras amb mi, q a banda ideologies, sovint es dificil trovar gent sota dels 40 amb un mínim de facilitat d’expressió i un debat també es un xou televisiu. Que la representant de la CUP digui en roda de premse…”me la bufa” , estarem d’acord en q no es la forma mes adient del pais q volem.\nfebrer 13, 2014 a les 11:08 am\nTots aquests tertulians eren directors de diari, catedràtics, alcaldes, presentadors dels matins radiofònics, etc, quan tenien 30 anys. Cal tenir confiança en els joves d’ara.\nPere Josep Ferret Sánchez ha dit:\nfebrer 14, 2014 a les 9:53 am\nEstic d’acord amb tu Josep. Tenim uns tertulians de traca i mocador. Apoltronats i amb la cadira calenta. Saps, tinc ganes de fotre el camp d’aquí. Uns per que es mofen del nostre país i els altres per que ja están prou bé com van les coses donan llargues a tot i ens volen vendre fum a la gent dien que aixó serà un paradís d’aquí no res.\nRespon a Pere Josep Ferret Sánchez Cancel·la la resposta


Catalunya acollirà per ara 121 afganesos evacuats de Kabul La República\nCatalunya acollirà per ara 121 afganesos evacuats de Kabul\nEls primers refugiats són 70 homes i 51 dones, 54 dels quals menors d’edat\nCatalunya acollirà per ara almenys 121 refugiats afganesos arribats a l’Estat espanyol en el marc de les operacions d’evacuació de l’exèrcit espanyol i les forces internacionals. En concret, 58 persones arribaran a la demarcació de Barcelona, 48 a Girona i 15 a Tarragona, tot i que les xifres podrien augmentar en les properes hores i dies. Dels refugiats que aniran a Catalunya, 70 són homes i 51 dones. D’aquests, 54 són menors d’edat. En total, des de l’inici de les repatriacions han arribat a Torrejón 1.584 persones, de les quals 1.268 provenien dels contingents espanyols i la resta d’avions europeus o dels Estats Units. Fins ara, han entrat al sistema d’acollida 759 afganesos.\nA Barcelona arribaran 32 homes i 26 dones, entre ells 26 menors. A Girona són 28 homes i 20 dones, incloent 23 menors, mentre que a Tarragona hi haurà 10 homes i 5 dones, entre els quals 5 menors. Del total de refugiats que arribaran a Catalunya, 54 són menors d’edat, un 45% del total.\nSegons les dades publicades pel ministeri d’Inclusió, Seguretat Social i Migracions, la majoria dels refugiats arribats a la base de Torrejón aniran, per ara, a Catalunya i Castella-i-Lleó, que també n’acollirà 121.\nPer ara, les dades del govern espanyol indiquen que 49 refugiats aniran a Andalusia, 52 a l’Aragó, 32 a Astúries, 3 a les Illes Balears, 31 a Castella-la-Manxa, 57 al País Valencià, 14 a Extremadura, 18 a Galícia, 68 a Madrid, 41 a Múrcia, 29 a Navarra i 60 al País Basc. Hi ha 41 persones més que s’han derivat a una nova localització des de Torrejón, però per les quals la base de dades d’Inclusió encara no té el destí final.\nAquestes xifres corresponen a les derivacions fins a les dotze del migdia, i el govern espanyol preveu que, durant la resta d’aquest dijous, es puguin transferir 125 persones més.\nSegons l’Executiu espanyol, el temps mitjà d’estada a les instal·lacions provisionals de trànsit a Torrejón és de 37 hores. D’altra banda, del total de 1.584 persones que han aterrat a les instal·lacions espanyoles, 953 són adults i 631 menors d’edat, amb 858 homes i 726 dones.


ELS LECTORS QUE SI ESTIMEN ELS LLIBRES -187- ROLLING STONES 50 ANYS – Vols Llegir?\nELS LECTORS QUE SI ESTIMEN ELS LLIBRES -187- ROLLING STONES 50 ANYS\nde Mick Jagger, Keith Richards, Charlie Watts & Ronnie Wood\nEl 12 de juliol de 1962 un molt joves Rolling Stones van estrenar-se davant del públic en una actuació feta en el ‘Maquee Club’ de Londres. D’això ja en fa 50 anys. Prolífic any 1962. Justament en aquell any també van debutar els Beatles i també es va estrenar la primera pel.lícula de la saga ‘Bond, James Bond’, fets que hem fet referència en diversos articles en el bloc del ‘VOLS LLEGIR?’ i també en el nostre espai radiofònic. Ara afegim i aprofitant la publicació al Regne Unit del llibre oficial de fotos de mig segle de vida del grup britànic que durant molts anys van rivalitzar amb els Beatles, els Rolling Stones.\nComercialitzat pel grup editorial britànic ‘Thames & Hudson’, el llibre va sortir a la venda el passat mes de juliol de 2012.\nEl volum de 352 pàgines, conté un miler de fotografies i material gràfic. Cada element ha estat seleccionat i aprovat pels tres membres fundadors de la banda que segueixen en actiu, el cantant Mick Jagger, el guitarrista Keith Richards i el bateria Charlie Watts, i també el guitarrista Ronnie Wood, que va incorporar-se a la banda el 1975. Cadascun escriu un petit pròleg i comentari amb records i vivències.\nEs tracta d’un llibre consentit i revisat pels protagonistes. Cap foto compromesa o polèmica. No compareixences judicials, ni les bacanals de sexe i dissolució dels seus anys més salvatges, ni els seus afers amb actrius i models, ni els seus capricis milionaris…, només material gràfic de la seva carrera professional. Només música.\n325 pàgines i més de 1000 fotografies que resumeixen una història, la dels Rolling Stones: ‘Aquesta és la nostra història de cinquanta anys fantàstics. Vam començar com una banda de blues tocants en clubs i, més recentment, hem omplert els estadis més grans del món, amb el tipus de programa que cap de nosaltres podria haver imaginat fa tots aquests anys. Comissariada per nosaltres, ofereix les millors fotografies i material efímer i més enllà dels nostres arxius de Mick, Keith, Charlie i Ronnie’.\nELS ‘ROLLINGS STONES’ HO CELEBREN TAMBÉ ALS ESCENARIS\nAprofitant aquest 50 aniversari, la banda de rock amb més arrugues però igual d’irreverents arrenquen a partir del diumenge dia 25 de novembre una mini gira de quatre concerts entre Londres i Nova York. Recordem que l’any 2008 van fer la seva darrera gira mundial. D’aquesta manera els dies 25 i 29 de novembre actuaran al ‘O2 Arena’ de la capital britànica i el 13 i el 15 de desembre al Prudential Center de Newark, prop de Nova York.\nA més de la presència dels ‘habituals’ Mick Jagger, Ronnie Wood, Keith Richards i Charlie Watts, en la seva primera actuació a Londres de la seva gira d’aniversari ’50 And Counting’, la banda comptarà amb la presència dels seus antics companys de formació Bill Wyman i MIch Taylor, segons han confirmat a través de la seva web oficial. Per delícia dels seus incondicionals seguidors, aquesta serà la primera vegada que en dues dècades que tocaran junts sobre un escenari tots els integrants dels Stones, que es van estrenar en viu el 1962 al mític ‘The Marquee Club de Londres’, ara fa 50 anys.\nFont: Editorial Thames & Hudson / La Vanguardia\nArticle/post 742 – J.M. Solé – Vols llegir? – Ràdio Nova\n2012aniversaribiblioblocbibliotecamúsicaràdio novaRolling Stonestardor 2012vilanova del camí


El Betis destitueix Rubi - Diari de Girona\nAlexis Trujillo entrenarà l'equip fins a final de temporada\n21.06.2020 | 11:11\nRubi, en una roda de premsa recent\nRubi ja no és entrenador del Betis. La matinada d'aquest dissabte, hores després d'una nova derrota a San Mamés davant de l'Athletic Club, la directiva del club sevillà va decidir destituir Rubi i nomenar Alexis Trujillo com a nou entrenador del primer equip. Trujillo, antic jugador del Betis, actuava com el coordinador de l'Àrea Esportiva de club, i va ser l'encarregat de fitxar Rubi.\nRubi va arribar l'any passat al club andalús procedent de l'Espanyol. Anteriorment havia format part del cos tècnic del FC Barcelona. L'entrenador de Vilassar de Mar es va donar a conèixer en l'àmbit professional com a tècnic del Girona la temporada 2012-13, on va completar un curs espectacular.


L'Ajuntament d'Elda organitza un joc online per a celebrar dilluns que ve el Dia Internacional dels Museus - LOBLANC\nL’Ajuntament d’Elda, a través de les regidories de Turisme i de Museus, ha organitzat per a dilluns que ve 18 de maig el joc ‘Troba els 7 sabates’, una proposta molt divertida basadoa en una visita per mitjà de realitat virtual al Museu del Calçat d’Elda. Aquest joc s’organitza amb motiu de la celebració del Dia Internacional dels Museus, que enguany té com a lema ‘Museus per la igualtat: diversitat i inclusió’.\nEl joc, en l’organització del qual col·labora el Museu del Calçat i l’empresa local Aerofoto360, consisteix en el fet que els participants ‘virtuals’ localitzen set sabates que s’han amagat en les diferents escenes de realitat virtual repartits per totes les sales del Museu del Calçat. Per a això, els visitants aniran rebent una sèrie de pistes inicials per a completar la cerca.\nEl joc estarà disponible el mateix dilluns dia 18 de maig a partir de les 09.00 hores en la web de turisme de l’Ajuntament d’Elda (www.turismo.elda.es), en la seua app per als mòbils (Turelda) i a través de les seues xarxes socials (Facebook i Instagram).\nUna vegada trobats les set sabates, s’haurà d’emplenar un xicotet formulari amb les dades dels participants per a entrar en el sorteig d’un lot d’articles de Ciutat d’Elda Turisme i del propi Museu del Calçat.\nCal destacar que, amb motiu de les mesures de seguretat adoptades pels diferents organismes, s’ha decidit realitzar aquest joc de manera virtual perquè qualsevol persona puga participar des de la seua casa i a través dels diferents tipus de dispositius amb els quals compte, apostant fermament per la igualtat en la divulgació dels fons existents en els Museus d’Elda.\nLorena Pedrero, regidor de Turisme, ha assegura que “amb aquesta iniciativa volem, a més de commemorar el Dia Internacional dels Museus, donar a conéixer a tots els ciutadans i ciutadanes un dels nostres museus i, a més, fer més suportable una situació complicada com la que ens està tocant viure”.\nPrevious“Fes un tik tok sobre el confinament”: nou concurs d’humor i ball de la regidoria de Joventut de El Campello\nNextLa Càtedra Carmencita de la Universitat d’Alacant presenta ‘Receptes per a temps de confinament’\nConcerts de Isma Romero i Mario Díaz a la Sala Euterpe de Sant Joan aquest cap de setmana


4.000 joves van participar en 2019 en les activitats del Dia de la Família | Calp Noticies\n4.000 joves van participar en 2019 en les activitats del Dia de la Família\ndijous, 9 Gener, 2020 - 12:45\nL'Ajuntament de Calp ha presentat la programació per a l'any 2020 del “Dia de la Família”. Aquesta activitat es va posar en marxa l'any 2018, i després del bon acolliment de 2019 s'ha volgut repetir enguany.\nEl programa “Dia de la família” són en realitat 12 dies al llarg de tot l'any ja que es programa una activitat per a cada mes de l'any.\nTotes les activitats són gratuïtes i entre elles podem trobar jocs tradicionals, representacions teatrals, festa de l'aigua, escape room… tot acompanyat de berenar o esmorzar per als xiquets i xiquetes.\nSegons les dades facilitades des del departament de joventut de l'Ajuntament més de 4.000 joves van participar en les diferents activitats organitzades en el “Dia de la família” durant l'any 2019.\nRebeca Merchán, Regidora d'Educació i Joventut, ha declarat que “en la programació d'enguany hem volgut donar cabuda a una gran varietat d'activitats tenint com a eix que totes elles es puguen gaudir en família”.\n“Estem molt satisfets de l'acolliment que aquesta activitat va tindre al llarg de l'any passat i esperem que en el 2020 les famílies de Calp puguen gaudir de totes les activitats que hem programat”, va afegir Merchán.


Els Bessons – reptes muntanyencs\nL’EIN dels Bessons és un espai natural creat per la Generalitat de Catalunya l’any 1992 i abasta unes 500 ha, de les quals 95 pertanyen a la població de les Borges Blanques. Els principals motius pels quals es va crear aquest espai van ser del tipus agrícola estepari, pels seus cultius de secà, i naturalístics, per la convivència d’elements continentals (roure de fulla petita) i mediterranis (marfull, alzina, boix…). Pel que fa a la fauna destaca la presència d’abundants aligots i xoriguers, així com el duc i altres espècies rapinyaires.\nAquest territori és el més elevat del municipi de les Borges Blanques i llinda amb els municipis de Cervià de les Garrigues i Juneda. L’EIN inclou quatre cimals. El més emblemàtic és els Bessons però el superen en alçada la resta de punts com la punta dels Marquesos (658 m), sostre del terme, el tossal del Xivete (629 m) i la punta del Pouet (658 m).\nTot el territori, tal com correspon a la comarca de les Garrigues, és molt sec, cosa que és prou palpable al terreny que es recorre. També trobarem molt abandó als camps que transitarem, majorment dedicats al cultiu de fruita seca (ametlles) i oliveres. Un altre detall a destacar és l’escassetat d’aigua. L’enginy humà ha sigut capaç de crear grans envasaments artificials per disposar d’aquest element i així poder alimentar els arbres plantats. És impressionant la vista d’un d’ells des del cim dels Bessons.\nCom que, en el meu cas, arribar a aquest indret suposa fer un munt de quilòmetres en cotxe, no em conformava a fer el típic recorregut de tres o quatre quilòmetres a peu i tornar-me’n a casa. Tampoc em plantejava voltar moltes hores pel territori ja que gairebé tot allò que el trinxa són pistes aptes per a la circulació de tot tipus de vehicle, i també volia temps lliure per gaudir de la població de les Borges Blanques, «capital» de l’oli d’oliva. Als afores, a la carretera N-240, en direcció a Lleida, al costat de l’hotel Masia Salat, tenen fins i tot un parc temàtic dedicat a aquest element.\nEl cas és que tot plegat em va fer plantejar un recorregut que em permetés abastar els quatre cims esmentats i així obtenir una imatge més completa de l’EIN. Si es porta una altra idea al cap, fer tan sols el cim principal o proposat (Bessons), des del punt d’inici aquí plantejat es pot fer també un recorregut més curt.\nAnem com anem, farem servir pocs senders. Gairebé el 80 % del recorregut el farem per pistes, en millor o pitjor estat de conservació. Tampoc trobarem gens d’aigua en tot el recorregut tret de la possibilitat de demanar-ne a algú si el trobem treballant a alguna cabana, i la té oberta.\nPel que fa a l’ombra, res de res. Tot el camí es fa a cel obert i els arbres escassegen i el sol cau de ple. Això aconsella fer aquest recorregut a la tardor o millor a l’hivern, quan les neus no ens deixen anar més alt. En època de cacera, però, s’haurà d’anar amb compte ja que caminarem sempre dins d’un enorme vedat de caça.\nLo Benifet 0.8470584 41.4567781 12:18:06 479 0\nDeixar Vall dels Marquessos 0.8626702 41.4535827 12:43:31 522 1.608\nPunta dels Marquessos 0.8714861 41.4518606 13:15:40 651 3.504\nPunta del Pouet 0.8777643 41.4446600 13:31:44 651 4.586\nPla de l’Albercoc 0.8719813 41.4536714 13:45:54 611 5.816\nTossal del Xivete 0.8613775 41.4578656 14:10:52 631 7.264\nEls Bessons 0.8471928 41.4665085 14:46:13 593 9.173\nEls Bessons sud 0.8479143 41.4645872 14:53:05 594 9.415\nCamí de les Borgues Blanques 0.8446863 41.4603226 15:04:46 511 10.240\nLo Benifet 0.8470460 41.4568081 15:13:07 488 10.880\nDades obtingudes d’un track gravat amb un GPS Garmin Montana 600\nPunt d’inici: coll dels Marquesos\nAltura màxima: 651 metres\nPendent mitjà de pujada: 8,00%\nTemps aturat: 37 minuts\nAltura mínima: 469 metres\nPendent mitjà de descens: 6,90%\nMapa: full 65-31 e/1:25.000\nAccessibilitat: s’hi arriba amb vehicle normal per pista de terra\nTemps caminant: 2 h. 17 minuts\nAscens positiu: 319 metres\nibpindex: 36 consultar document\nAixí ho vaig viure jo el dia 14 d’abril de 2015, data de realització del recorregut.\nPer fer aquesta sortida podem triar diversos punts d’inici ja que des de la carretera d’aproximació surten diferents trencalls que connecten amb la pista que recorrerem. Al nostre punt d’inici es poden aparcar, sense fer nosa, tres cotxes.\nComençarem a caminar per la pista més al S, així que haurem de recular una mica (2 metres) per agafar-la. Els cotxes quedaran a la nostra esquerra. La pista que temin a l’esquena serà la que farem servir per tornar.\nComencem, doncs, a caminar planers prenent orientació SO. Si tan sols volguéssim pujar al cim dels Bessons podem fer servir la pista en la qual hem aparcat. Al cap de poc de caminar comencem a sentir bordar uns gossos. Arribem a una casa per davant de la qual hem de passar, quasi a tocar la porta. Jo vaig comptar cinc gossos. Tres, els que semblen més fers, lligats. Els altres dos, més petits, solts. Un d’ells, marró, una mica empipador, empaitant-me amb cops de morro a les cames. Cap problema, però. Els pals que portava em protegien.\nSuperat el seu territori, cap problema. Cap més ensurt en tota la travessia. Es tracta d’anar seguint sempre la pista principal i descartar-ne d’altres que surten a tort i a dret. Haurem de veure, i passar de llarg, quatre cabanes, en peus o en runes. La primera haurà sigut la dels gossos. Més endavant, segons anem avançant, dues a la dreta i una mica més endavant, una altra a l’esquerra. Superada aquesta quarta, uns metres més endavant deixem un trencall a la dreta i uns quants centenars de metres més endavant trobem que la pista fa un fort revolt a la dreta.\nEn aquest punt el nostre itinerari deixa la pista. Si es vol fer més llarg encara es pot seguir per la mateixa pista i anar a petar a tocar la muntanya del Socarrat i d’allà enllaçar amb la punta Pouet. Aquí, però, expliquem que deixem la pista i ens enfilem per un marge a un camp d’ametllers.\nAra anem per sender molt definit que va superant en llaçades els camps en lleixa que anem trobant, fins que sortim de nou a una pista. La seguim per l’esquerra, en sentit N. Recorrent nous camps de cultiu, descartant les possibles pistes que anirem trobant, fins que trobem al costat d’un petit mur de pedra que parteix els camps, un sender, herbat, que gira en sentit perpendicular a la pista que estem recorrent.\nAbandonem la pista i girem a la dreta, en sentit S per transitar ja per sender estret, que més endavant comença a enfilar-se i fer-se més ampli. Aquest sender ens porta al cim del tossal dels Marquesos.\nUn cop hem gaudit del cim continuem la marxa pel sender que segueix en el mateix sentit amb el qual hem arribat. Així baixem a una espècie de coll sense nom al mapa, punt en el qual enllacem de nou amb pista. La seguim per la dreta, en sentit SO, sabent que després haurem de tornar.\nSeguim per la pista en el sentit descrit i arribem a un important nus de pistes. Per la dreta ve la que hauríem fet servir si vinguéssim de la muntanya del Socarrat. Nosaltres anem recte, en sentit S, per pujar al cim de la punta del Pouet. Vistes, tot i que semblava que no, i vèrtex geodèsic.\nUn cop contemplat el paisatge i haver gaudit de l’indret, cal desfer camí fins a tornar al punt en el qual hem baixat de la punta dels Marquesos. Ho podem fer caminant per la pista o fent servir un sender carener que fa drecera però també guanya desnivell.\nCaminarem sempre per pista planera amb bones vistes a la nostra dreta, cap a les planes garriguenques, passant per sota de la punta dels Marquesos fins que trobem un encreuament senyalitzat amb un pal. No fem cas de cap indicació ja que seguim recte en sentit NO. i deixem a la dreta la pista que mena a Sant Salvador i a l’esquerra un altre trencall que puja a la punta dels Marquesos. Més endavant trobarem un desdoblament de la pista. Tots dos brancalls són bons, però és millor agafar el que fa baixada (esquerra) ja que el planer (dreta) mor més endavant i s’ha d’improvisar.\nSigui com sigui, tenim a la vista el corriol carener, descarnat, que hem de fer servir per pujar al cim següent. Per pista arribem a un punt en el qual (04/2015) hi ha un cartell de prohibició de circulació motoritzada. Just per l’esquerra neix un sender que ens porta directament al sender carener i per ell accedim al cim del tossal del Xivete.\nRecuperem alè contemplant una magnífica vista dels cims objectiu del dia: els Bessons. Certament el nom és molt apropiat. Seguim caminant per un evident sender que fa el descens flanquejant el vessant SO de la muntanya i acabem sortint de nou a pista. Sempre amb la referència a la vista seguim en sentit NO fins que trobem la possibilitat de girar a la dreta, vorejant un camp de cultiu. Certament es podrà seguir qualsevol alternativa per fer el cim, però en el nostre cas vam prendre aquest desviament per perdre una mica d’alçada, fent un llarg zig-zag fins que vam trobar un sender a l’esquerra que s’enfila marge amunt a un altre camp.\nAquest sender alterna pujades i plans, saltant de camp en camp, fins que trobem un altre sender que puja per l’esquerra, dret amunt, al cim. Vèrtex geodèsic, pessebre i, una mica pel darrere seu, un panell fotogràfic, una mica desgastat pel sol. També trobarem un banc de fusta estratègicament plantat cara al N per contemplar les vistes, i per recuperar-nos de l’esforç fet per pujar.\nEls cims dels Bessons són dos, així que no ens estem de pujar a l’altre. Després hem de baixar a trobar l’enorme dipòsit que es veu des dels cims. Per això el més civilitzat és fer servir la pista que en porta. També es pot fer de rastrejador i seguir qualsevol de les esborrades traces de camí que baixen en sentit SE a buscar una pista propera.\nAquestes traces es perden definitivament quan sortim a les lleixes que conformen els camps de cultiu, així que si hem fet aquesta alternativa ens tocarà creuar-los baixant marges fins a enllaçar amb la pista. Una vegada hi som, la seguirem per la dreta fins a sortir a l’encreuament senyalitzat que trobem quan som a la base del dipòsit abans esmentat.\nEns incorporem a la nova pista i girem a l’esquerra, en sentit SE. Uns metres més endavant deixem a l’esquerra un trencall que es dirigeix a una cabana i seguim, en descens, per la pista principal. Aquesta fa una corba a la dreta i a l’esquerra i ja, sense abandonar-la, arribem al punt en el qual hem començat a caminar.


El PSC obre un web per facilitar jurídicament el boicot a l'1-O ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dijous, 18 d'abril de 2019 17:03 h\nPolítica Última actualització Dimarts, 19 de setembre de 2017 09:45 h\nOfereix formularis per a ser enviats al jutjat de Guàrdia\nEl PSC ha fet un pas més per a boicotejar el referèndum de l'1 d'octubre. En el web garantia.cat' facilita models de denúncia per a ciutadans que siguin cridats a les meses electorals o per aquells funcionaris als que se'ls requereixi obrir un local pel referèndum. En l'apartat 'Assessorament' s'inclou un enllaç amb el web de l'associació de juristes 'Llibertats', on les primeres entrades que apareixen són els models de denúncia per a persones que es trobin en aquesta situació. D'altra banda, el PSC ha incorporat al seu web 'socialistes.cat' un model de carta dirigida al Govern per aquells ciutadans que siguin cridats a formar part d'una mesa electoral per tal que hi renunciïn informant que no donen per vàlida la convocatòria a formar part d'aquest taula recordant que el referèndum ha estat suspès pel Tribunal Constitucional (TC).\n1 octubre, miquel iceta, psc, referendum, socialistes\nEl PSC facilita la delació de demòcrates a la coneguda “justícia espanyola”\nEl secretari d'organització dels socialistes catalans, Salvador Illa, ha explicat que estan rebent "moltes demandes" de militants i simpatitzants requerint-los informació sobre com han d'actuar si es troben en aquestes situacions. Davant d'això, tant un enllaç a 'Llibertats' al portal 'garantia.cat', com la pròpia pàgina dels socialistes ofereixen informació sobre què fer al respecte.\nEn el cas de la primera, l'enllaç amb 'Llibertats' porta a diversos models de denúncia per presentar davants dels tribunals de guàrdia en cas que un ciutadà sigui requerit per una mesa electoral o un funcionari a obrir un local del que es responsable o a participar d'alguna manera en l'administració del referèndum.\nEn segon lloc, el PSC ha penjat al seu web un model de carta dirigida al Jutjat de Guàrdia per aquells que rebin la notificació que han estat escollits per formar part d'una mesa electoral el proper 1 d'octubre. El text proposat diu que el TC ha suspès la llei del referèndum i els decrets de convocatòria per la qual cosa insten els ciutadans a di: "Tant la comunicació com el requeriment que efectuen a l'escrit de referència resten sense fonament i objecte i, per tant, no dono per vàlida la convocatòria a formar part de cap taula electoral el dia 1 d'octubre".\nIlla ha dit que es vol donar resposta a tots aquells que els demanen informació sobre què fer davant d'una "possible utilització irregular" de les dades dels ciutadans per un referèndum que ha recordat està suspès pel TC.\nCesc Puigreig Vallmoll\n22 de setembre de 2017, 09.04 h\nQue poc s'imagina l'Izeta que "Roma no paa a traidors" i que arribat el moment els espanyols el repudiaran perque al fi i al cap seguirà sent un "puto catalán de mierda" i a mes que ha estat d'anar en contra dels seus, i aquí no podrà mirar a la cara a ningú.\n20 de setembre de 2017, 16.56 h\nestan a les ultimes, pobres botiflers\n20 de setembre de 2017, 13.17 h\nAquest cara de porc cada te menys gent que l'escolti. Ha lograt deixat els PSC sense militants. Independencia ja.\nAquest home te de socialista el que jo tinc de astronauta. No perquè s'autodenomini que ho és, reuneixi aquesta condició. El que si demostra que fa, és intentar no perdre la seva poltrona "la pela" i farà el que sigui inclòs renegar del ideal socialista, i no diguem dels ciutadans catalans.\n20 de setembre de 2017, 08.48 h\nEn Miquelet es una autentica MANDONGUILLA. Te mes bona reputació una rata que ell.\n19 de setembre de 2017, 15.24 h\n19 de setembre de 2017, 15.05 h\nEs la addicció a la Coca-Cola, la que t'excita , Iceta....? Diuen 15 diari-as.......\n19 de setembre de 2017, 14.26 h\nCada dia està més lletja i grossa a mandonguilla botiblera\n19 de setembre de 2017, 14.13 h\nDoncs, la publicitat per el SI esta prohibida ? Perque si pel SI esta prohibit doncs pel NO també si ?I boicotexar esta també prohibit.... normalment es prohibeix tot lo que es del 1O SI o SI ?\n19 de setembre de 2017, 13.54 h\n#9 Referent als escollits a anar a les meses, TAMBE HI HEU D'ANAR ELS VOLUNTARIS, jo no m'hi presentare pas.\nAixo si, a l'hora de votar si que hi anire i votare SI


Cerca totes les ofertes d'hotels a Lighthouse Entrada:\nGull Newk...Habitacions per nit per només Home Bay...Habitacions per nit per només Meadow Cottage...Habitacions per nit per només Ploughman'S Cottage...Habitacions per nit per només Més zones a Flamborough\nLighthouse és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Flamborough. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Lighthouse ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Quan és hora de reservar l'hotel adequat a Lighthouse o a qualsevol lloc a Flamborough, Agoda.com ofereix els millors preus. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Per trobar les millors ofertes d'hotels a Lighthouse, simplement entri les seves dates de viatge a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Lighthouse, Flamborough\nConvenientment situat a Flamborough, Gull Newk és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nAl visitar Flamborough, vosté es sentirà com a casa a Home Bay, què li ofereix un allotjament de...\nAl visitar Flamborough, vosté es sentirà com a casa a Meadow Cottage, què li ofereix un allotjament...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Flamborough, no busqui més enllà de Ploughman'S...\nHotels a Lighthouse: Gull Newk


Una guia ofereix consells sanitaris sobre la gestació i els disruptors endocrins, que alteren el correcte funcionament del sistema hormonal\nQuan la Laura i l’Anna Espart, germanes bessones, van decidir estudiar les primeres deposicions (anomenades meconis) de cent nadons, ja sabien que hi havia estudis científics internacionals que apuntaven que els desodorants, els tints, els pintaungles i els sabons, entre d’altres, contenien productes que actuen de disruptors endocrins, és a dir, substàncies que poden alterar el funcionament correcte de l’organisme. Ara bé, volien comprovar-ho amb una recerca que demostrés si el nadó acabat de néixer té rastres d’aquests components. “I ho volíem fer perquè ens vam adonar que no hi havia gaires estudis amb nadons”, expliquen l’Anna i la Laura.\nLes dues bessones formen un bon tàndem professional. La Laura és llevadora de l’Hospital Arnau de Vilanova, on atén parts, i l’Anna és infermera, doctora en biotecnologia i professora universitària. Va ser l’Anna qui va rebre una beca del Col·legi d’Infermeres de Lleida per estudiar els disruptors endocrins, i va animar la Laura per fer-lo juntes.\nLes germanes relaten que a l’estudi es van centrar en els parabens, que es fan servir com a conservants en productes cosmètics (metilparabèn, etilparabèn, propilparabèn, butilparabèn); els octinoxats i els homosalats, compostos que actuen de filtre solar (es fan servir tant en cremes solars com en cremes hidratants amb protecció solar), i els butilfenils metilpropionals, que es fan servir per donar fragància als cosmètics. “Justament aquests últims, hem comprovat que s’estan fent servir habitualment en productes de cosmètics, fins i tot els hem trobat en un detergent per a la roba”, relaten les investigadores.\nLes conclusions a què van arribar van corroborar el que sospitaven: en els cent meconis analitzats hi havia presència de disruptors endocrins. “És així perquè el fetus hi està en contacte a través del líquid amniòtic”, expliquen l’Anna i la Laura, que afegeixen que el meconi és la primera deposició que el fetus comença a formar cap a la setmana 14 o 15 de l’embaràs, i que no expulsa fins que neix. Per tant, el va acumulant. “Per contra, una embarassada pot expulsar el disruptor endocrí en un dia, però no és el cas del fetus, que no fa cap deposició fins que està fora de la panxa de la mare”, diu la infermera i doctora en biotecnologia Anna Espart.\nUna embarassada pot expulsar el disruptor endocrí en un dia, però no és el cas del fetus, que no fa cap deposició fins que està fora de la panxa de la mare\n“A l’estudi també analitzàvem els hàbits d’higiene de les embarassades, i vam trobar que fins i tot en les embarassades que afirmaven que feien servir productes de cosmètica ecològics el meconi també presentava disruptors”, explica la Laura. La llevadora de l’Hospital Arnau de Vilanova afegeix que “l’Organització Mundial de la Salut sospita que hi ha un total de 800 disruptors endocrins, dels quals nosaltres només n’hem pogut analitzat quatre”. Es deu al fet que, a part de la cosmètica, els disruptors també es poden ingerir pels aliments, un àmbit que no van poder estudiar.\nI arribats a aquest punt, amb la certesa que el que es posa la mare a la pell i als cabells arriba al fetus, les investigadores revelen que la importància de l’evidència a la qual han arribat està en la relació que hi ha entre disruptors endocrins i alteracions metabòliques. “Fins i tot l’obesitat, la diabetis i els problemes neurològics podrien derivar d’aquesta causa”, afirma Anna Espart.\nJustament el pas següent que volen fer ara les investigadores és estudiar la relació dels disruptors amb malalties. “Estem buscant finançament per analitzar-ho en relació amb la diabetis”, diu l’Anna. I voldrien començar per la diabetis, perquè “hi ha evidència que està augmentant la diabetis gestacional”, i voldrien saber si aquests components químics absorbits per l’organisme de la dona embarassada en podria ser una causa.\nLes investigadores, juntament amb l’Associació Catalana de Llevadores, han començat a difondre els resultats del primer estudi\nMentrestant les investigadores, juntament amb l’Associació Catalana de Llevadores, han començat a difondre els resultats del primer estudi. En aquest sentit, l’associació ha publicat una guia de consells sanitaris sobre la gestació i els disruptors endocrins, perquè llevadores i embarassades la coneguin. “Nosaltres dues també ho hem anat difonent”, diuen, com han fet amb l’Anna Gibert, una amiga que ara està embarassada i a qui ja han explicat els consells que hauria de seguir.\nI és que les dues germanes, també mares, s’han aplicat els consells que ara recomanen. “En el meu segon embaràs, en què ja sabia els resultats a què havíem arribat, no em vaig pintar mai les ungles, ni em vaig maquillar ni tampoc vaig fer servir desodorants”, diu la Laura. Ara, amb la lactància materna, la Laura continua sense fer servir desodorants comercials, sinó que en fa servir un de propi i casolà. “I efectiu”, rebla. Un cop més, val més curar-se en salut.\nPautes sanitàries que cal seguir durant la gestació\nVentileu els espais diàriament aproximadament 10 minuts: la pintura, els dispositius electrònics i els mobles poden contenir substàncies que actuen com a disruptors endocrins.\nDisminuïu el nombre de productes de neteja amb perfums i desinfectants. Prioritzeu els naturals: vinagre, llimona, olis essencials, etc.\nEviteu els aliments enllaunats: el recobriment intern de les llaunes conté bisfenol A (BPA), un disruptor endocrí present també en molts envasos plàstics.\nEviteu els recipients de plàstic per conservar aliments i sobretot per escalfar-los. Prioritzeu l’ús de contenidors de vidre per conservar i escalfar els aliments.\nNetegeu la fruita i verdura abans de consumir-la.\nReduïu el nombre de cosmètics i productes de neteja corporal.\nEviteu sempre que pugueu l’ús de tints capil·lars, esmalts d’ungles, maquillatge i perfums durant l’embaràs.\nUtilitzeu preferiblement cosmètics sense perfums i amb ingredients naturals, perquè acostumen a ser innocus per a la salut.\nEls sabons i xampús comercialitzats en format sòlid, en pastilla, poden ser opcions menys perjudicials, perquè aquestes presentacions contenen menys disruptors endocrins.\nFeu ús de protectors solars de pantalla física i eviteu els convencionals de pantalla química. Els primers, els de pantalla física, estan formulats a partir de substàncies minerals com ara el diòxid de zinc o de titani i no inclouen nanopartícules en la composició.\nDesprés del naixement:\nMinimitzeu el nombre de productes d’higiene per al nadó: com menys productes, menys risc d’absorció de disruptors endocrins.\nPrioritzeu l’ús de productes naturals: oli d’ametlla, oli d’oliva, els sabons naturals de pastilla.\nPer a la zona genital, millor aigua i una esponja.\nEviteu l’ús de colònies i perfums.\nOpteu per joguines de fusta.


Bartomeu Vidal Mestre 01 d’oct. 2021 memòria democràtica transició política activisme social Manel Domènech comunistes\nManel Vicens Domènech Bestard va néixer a Palma el 1953 a una família de tradició progressista. Durant la seva etapa d’estudiant universitari, contactà amb els diferents sectors de l’antifranquisme illenc i s’afilià al Partit Comunista d’Espanya. En la seva llarga militància dins el Partit -en temps del tardofranquisme i de la Transició i en l’etapa democràtica- participà dels esdeveniments més destacables de l’organització. Malgrat a les eleccions municipals de 1983 fou presentat com a cap de llista del PCE per l’Ajuntament de Palma, no obtingué cap regidor. A mitjans anys 80 formà part dels que a les Illes Balears es separaren del PCE i s’integraren dins el PCPE. Finalment, a finals de la mateixa dècada, Domènech abandonà la seva militància comunista.\nEm pots parlar un poc sobre la teva família?\nA l’any 49 el meu padrí estava tancat a la presó de València, condemnat a mort. Perquè era d’Izquierda Republicana i el varen acusar -sembla que amb motius, però no ho dèiem en aquell moment- d’haver col·laborat amb els maquis. De part de ma mare, son pare era també republicà, no estava afiliat a cap partit. Però a Estellencs, apart de ser assenyalat com a roig, durant tota una sèrie de temps va haver d’anar a firmar cada dia a la Casa de la Vila per tenir-lo controlat. Mon pare no va tenir cap activitat política, va estar molt escaldat.\nQuins estudis vares fer?\nMon pare ens volia donar estudis, però no ens podia enviar a estudiar a Barcelona, València o Madrid. Jo vaig fer magisteri aquí.\nCom va néixer la teva consciència política?\nEl primer contacte amb les esquerres va ser una taula rodona que va fer la Congregació Mariana al 1969-1970. I a jo me va tocar el tema la juventud ante el mundo cívico-social, perquè no podies anomenar la paraula “política”. Érem Antoni Tarabini, Román Piña Homs, Biel Sevilla i jo. Acabam les nostres intervencions, a una sala en el primer pis, amb un social a devora la porta. S’aixeca un jove i diu: “en la situación que nos encontramos la única solución es la dictadura del proletariado”. Agafa escales per avall i fuig correnssos. I el social, naturalment, darrere ell, però no el va aplegar. I com que no havien trobat a aquest al·lot que havia fet això, als membres de la taula ens demanaren 7 anys i un dia per propaganda il·legal. Vàrem haver d’anar a declarar a l’audiència, a la Plaça del Mercat. I davant això, el jutge va sobreseure el cas perquè no hi havia matèria abastament.\nQuins professors hi havia a l’escola de magisteri?\nMaria Luisa Arnica i Meridiano era la directora de la Normal d’aquell moment. Va ser catedràtica de música, de la Sección Femenina naturalment, i era el típic regalo del franquisme, que a los fieles a la causa y adictos al Movimiento els premiaven amb prebendes. D’origen falangista també hi havia Don Toni Ramis, Doña Polita i els de gimnàstica. Los Trabajos Manuales, la gimnastica, la formació política i tal te venien els miembros del Movimiento així com toca. I els altres eren més normals. El de religió era Don Bernat Homar, que era vicari de Santa Eulària.\nHi havia activitat política entre els alumnes?\nEn aquell moment l’activitat política que hi havia era el Partit. Li deiem el Partit perquè just n’hi havia un i perquè no podies adjectivar, perquè era Partido Comunista de España. Tothom que de qualque manera volia lluitar contra la dictadura passava pel Partit Comunista, era l’única gent que estava organitzada. Com que érem 30 al·lots i 30 al·lotes no hi havia organitzacions ni sindicat d’estudiants ni coses d’aquestes.\nCom foren les teves primeres militàncies polítiques?\nEn aquell moment, els dos sectors on es podia fer qualque cosa era o l’església, sigui la Congregación Mariana, siguin les parròquies, el manto de la Santa Madre Iglesia, o les poques associacions que hi havia en aquell moment legalment constituïdes, com l’Obra Cultural Balear. Al carrer impremta, a Ca’n Alcover es feien tot tipus de reunions. Dèiem: “Primer punt de l’ordre del dia. De què estam xerrant? Dels pronoms febles”. Perquè, si entrava la policia, estàvem xerrant dels pronoms febles. I després la reunió es feia d’altres temes.\nDe fet, les meves primeres militàncies varen ser a través del secretariat pedagògic de l’Obra Cultural. Després, quan vaig acabar magisteri, me vaig matricular d’Història. En aquell moment vaig tenir un cert contacte amb les plataformes anticapitalistes, que era la gent que després varen fer la OEC (Organització d’Esquerra Comunista): Miquel López Crespí i tota una sèrie de gent. Dins tots aquests ambients arriba un moment en el qual el Partit Comunista et contacta. Jo vaig entrar-hi en el moment en que es va produir la integració de Bandera Roja dins el Partit, devia ser el 73-74. Vaig entrar a una cèl·lula de mestres, perquè estaven organitzats per cèl·lules -per motius de seguretat-. Coneixies a la gent de la teva cèl·lula i ningú més. Jo vaig tenir nom de guerra encara -Mendossa-, no ens ni anomenaven.\nCom visquéreu el dia de la mort de Franco?\nJo en aquell moment feia escoleta al carrer General Riera. Era una prefabricada amb quatre aules enmig d’un solar on ara hi ha el Col·legi Costa i Llobera. I en aquell moment érem dos mestres únicament: Don Francisco Soberats i jo. Ell era un mestre que era d’Esquerra Republicana que es va salvar de la crema perquè feia el servici i als soldats no els podien passejar, però va perdre la plaça, el varen sancionar i el varen desterrar a Catalunya. Era una persona molt cremada i molt atupada. Com a anècdota, el dia de la mort de Franco varen telefonar a Don Francisco que havíem de posar la bandera a media hasta, però ell no la va voler posar, i estiguerem mitja hora cercants arguments per justificar-ho. Va ser la seva venjança personal.\nAquell moment era el moment polític en que la consigna es podia resumir amb allò de llibertat, amnistia i Estatut d’autonomia. Franco és mort, comença la Transició i es fa el referéndum de la reforma política. Idò és el dia en que tot el Partit a tota Espanya surt a vendre el Mundo Obrero. El mateix dia a la mateixa hora surt tot el Partit i el no Partit a vendre el Mundo Obrero. I clar, no varen donar abasto per detenir a gent. I va ser molt divertit perquè vàrem colapsar, aquí i a Espanya, tota comissaria. I estàvem un darrera l’altra a la sala plena prestant declaració. O sigui, així com normalment si no t’apallissaven no obries la boca, aquest dies ho havies d’explicar tot. I quan te demanaven qui t’havia donat el periòdic, tothom descrivia a la mateixa persona: el rei. I varen estar setmanes cercant a un individu.\nCom es feia la formació de militants?\nEs feien seminaris. Jo record que els seminaris de formació, per exemple, et donaven un llibre que te l’havies de llegir i després es comentava. Per exemple, jo record Los conceptos fundamentales del materialismo histórico de na Marta Harnecker. I després hi havia el Manifiesto Programa del Partido Comunista de España. Els estatuts. Feies unes formacions així com toca.\nQuina era la relació entre militants d’origen obrer i militants considerats intel·lectuals, universitaris, de classe mitjana?\nHi havia La Alianza de la fuerzas del Trabajo y de la Cultura, i aquí és on anàvem los intelectualillos. Pensa, jo era un intelectualillo perquè estudiava magisteri. Hi havia, diríem, la conjunció de los obreros així com toca, sindicato, amb La Alianza de la fuerzas del Trabajo y de la Cultura.\nLa relació entre militants d’origen obrer i militants considerats intel·lectuals, universitaris, de classe mitjana, eren difícils, perquè eren, en principi, dos mons diferents. Però bé, s’intentava funcionar de la millor manera possible. Així a trets molts llargs, la gent d’extracció obrera eren més militants, més del Partido, més marxista-leninista, més de les teories clàssiques, mentre que l’altra gent era una mica lo que denominaven el sector renovador, però que no acabava de funcionar.\nJo estic molt orgullós per haver format part del Partit Comunista, més que per ideologia perquè he conegut a gent molt interessant. La qualitat humana dels militants de tota la vida del Partit Comunista és una de les vivències que jo record amb més afecte. Per exemple, a Menorca hi havia na Sofia Sintes. També hi havia en “Caballito” -Antoni Vich Matas-, en Guillem Gayà, en Malalt -d’Eivissa-, l’amo en Joan Boyeras,…\nD’esquerra a dreta: Manel V. Domènech, Antoni Vich Matas (“Caballito”), Carme Vázquez, Guillem Gayá, Jaume Bassa.\nQuina era la posició del Partit respecte a la qüestió nacional?\nDins el Partit Comunista d’Espanya, al que vàrem arribar al seu moment no és a considerar-nos orgànicament com a nació ni nacionalitat, sinó que als documents vàrem arribar a ser considerats una situació específica.\nHi havia relacions amb altres entitats culturals i professionals? Amb el col·legi de llicenciats, per exemple.\nEl col·legi de llicenciats va tenir en temps del franquisme una presència pública important perquè les taules rodones i les conferències s’havien de fer a qualque entitat. I clar, com que era una institució oficial, podia fer això. Un altre moviment que hi va haver als anys 70 va ser tot el moviment d’associacions de veïnats, amb les juntes promotores d’associacions de veïnats. L’única encletxa legal que hi havia per fer associacionisme era la llei d’associacions del 64, i en base a aquesta reunies a tota una sèrie de gent dels barris i feies una junta de El Vivero, Es Rafal Nou, de les diverses barriades de Palma,...\nEm podries parlar de les dones dins el Partit?\nLa dona fonamental dins el Partit va ser na Francisca Bosch, sense cap dubte. A la capçalera de la manifestació famosa de dia 29 d’octubre per l’autonomia, l’única dona que hi havia era na Francisca Bosch.\nManel Domènech i Francisca Bosch.\nHi havia altres partits organitzats a Mallorca abans de la mort de Franco?\nEn els primers organismes unitaris, l’únic representant que no era del Partit Comunista era el Partit Carlí. I després hi havia altres partits socialistes, per exemple, el PSP -el Partit Socialista Popular- de’n Tierno Galván. També hi havia el PTE -el Partit del Treball d’Espanya-, la OEC -Organització d’Esquerra Comunista-, que era on hi havia en López Crespí i tota aquesta gent, les plataformes anticapitalistes, i després hi havia gent trotskista. Per entendre’ns, partits a l’esquerra del Partit Comunista n’hi havia, però eren molt molt reduïts. Després d’una escissió del Partit Comunista, va sortir el PSI -el Partit Socialista de les Illes-, que era en Sebastià Serra, Antoni Tarabini, i que va ser la primera organització del PSM.\nDesprés, dins el Partit Comunista el primer moment important va ser quan el Partit Comunista es va xapar, i va quedar el PCE per un banda i el PCB per l’altra. El Partit dels Comunistes de les Balears, que teníem com a referència n’Ignacio Gallego, el Partido Comunista de los Pueblos de España. Hi va haver la sisena conferència del PCIB, en la qual vàrem trobar que la direcció del PCE de Madrid no duia la línia correcta, i va ser quan el gruix del Partit d’aquí va rompre amb el PCE i es va integrar dins el Partido Comunista de los Pueblos de España.\nAl 79, a les primeres eleccions municipals, el PCE va treure dos regidors a l’Ajuntament de Palma. I a les eleccions que varen fer al 83, després del Cop d’Estat, a jo me varen presentar de cap de llista a l’Ajuntament de Palma, i vàrem perdre els dos regidors que teníem. I el Partit Comunista va perdre la representació a l’Ajuntament de Palma. Jo em consol dient que, a pesar de ser un mal candidat, no va ser tot culpa meva, perquè al 83, després del Cop d’Estat, hi va haver el por el cambio i el vot d’esquerres es va concentrar en el PSOE.\nD’esquerra a dreta: Francesca Oliver, Manel V. Domènech, Francesca Bosch, Sebastià Bauçà, Miquel Rosselló, Josep Valero, Lluïsa Thomas.\nAl local del Partit (adalt del bar Triquet).\nQuin balanç fas d’aquells anys?\nBé, el balanç no és positiu, perquè mira la situació en la qual ens trobam. Els comunistes ho varen fer molt malament. Malgrat tot, jo estic molt orgullós d’haver militat fins a finals dels 80 al Partit Comunista, més perquè jo crec que més que un partit comunista era un partit antifeixista, i més que per qüestions ideològiques -i en això sí que estic molt satisfet- per la qualitat humana dels comunistes d’aquestes illes. Ara les meves postures personals, sense militar formalment a cap partit, estan a l’entorn de la CUP.\nI perquè creus que els comunistes ho varen fer malament?\nBé, en principi perquè vàrem viure els darrers moments de la política de blocs: el bloc capitalista i el bloc dit socialista, i això va entrar en crisi amb la caiguda del Mur de Berlín. El problema és que avui en dia el capitalisme i el neoliberalisme segueix envant, mentre que no hi ha un contrapès ni una alternativa global. Per tant, la idea dels partits comunistes com a vanguardia de la classe obrera, com a partit disciplinat amb centralisme democràtic per arribar a la revolució, està clar que no ha funcionat. S’han de cercar -i en eso estamos- altres alternatives. La revolució no serà ni pot ser el asalto al Palacio de Invierno sinó que ha de ser una revolució més a peu de carrer, enfortir la unitat popular, de fer feina més de base, més des del carrer i el moviment popular, i anar sumant forces.\n Membre de la Brigada Político-Social.


El racó d'en Janot: recicla i restaura: Restauració d'un vell cosidor\nEl racó d'en Janot: recicla i restaura\nDescripció -amb suport fotogràfic- de processos de restauració i recuperació de vells mobles i altres objectes reciclats.\nRestauració d'un vell cosidor\nFa poques setmanes una amiga de la meva filla em va portar un vell cosidor que havia adquirit en el mercat Mercat de Brocanters i Reciclatge a Celrà (Gironès). Aquest mercat es realitza els dissabtes de cada setmana. L’horari és de 8.00 a 14:00h. i la ubicació concreta, per si algú encara no el coneix, és carretera de Palamós C66, km 28.\nLa meva feina ha consistit inicialment en una bona neteja per dins i per fora del cosidor. Vaig haver de canviar tots els cargols i visos i repassar-ne els forats. Després vaig fer una afinat general de la fusta del moblet amb paper de vidre.\nTambé va caldre una restauració acurada de les peces vermelles que servien de base dels diferent compartiments, es tracta d’un vellut adhesiu.\nPer altra part vaig posar uns peus senzills al moblet, que vaig enganxar directament a la seva base del mateix.\nPer continuar la restauració vaig haver de protegir el folrat vermell de l’interior, ho vaig tapar amb cinta i diaris vells. Tot seguit hi vaig aplicar 2 capes de vernís setinat a l’aigua (acrílic).\nPosteriorment em vaig plantejar un esquitxat general amb diversos colors de pintura plàstica diluïda, bàsicament verd, beix i granat. Vaig començar per l’ esquitxat granat, després el verd i tot seguit el beix. Ho vaig fer amb una paletina gastada picant amb molta cura, és un procés molt delicat.\nAl cap d’uns dies vaig fer un nou envernissat de tot, amb dues capes més, per cert molt primes.\nDesprés vaig fer una personalització de la part superior del cosidor amb el nom de la propietària, que després vaig envellir, aquest detall final de l’envellit no queda reflectit en les fotos.\nPer acabar nou envernissat final en el sobre per fixar-ho tot bé.\nPublicat per J. Busquets a 18:39\nEtiquetes de comentaris: cosidor, painting old furnitures, pintant antic cosidor, pintar mobles vells, Restauració de mobles vells, restoration of old furniture, sewing furniture\nSeguir via correu - Follow by Email\nNeteja d'antics objectes d'aram\nL’aram és coure batut, laminat o forjat en forma de xapa. Antigament peroles, olles i altres estris del parament de la cuina es feien d’aqu...\nRecuperant cadires velles\nEl Baix Empordà és una comarca rica en antiquaris i brocanters, amb molta tradició de petites fires i mercats de vell (La Bisbal, Calonge, ...\nCaixetes de maduixes reciclades (1)\nDe dreta a esquerra es veu bé el procés Us presento un dels meus recents entreteniments. En època de maduixes a casa solem comprar-ne ...\nReciclant mobles vells per redecorar espais\nAquesta setmana he fet una tasca de reconversió d’un parell de petits moblets vells que restaven en el garatge de casa d’un company i qu...\nPetites caixes de fruita transformades (2)\nCom a continuació de l'entrada del mes passat, avui us presento un seguit de caixetes de fruita que he pintat de manera original, ...\nRefem un vell moble de calaixos\nEs tracta d’un malmès moble de calaixos, conegut popularment a la nostra zona com un “taquilló” que, després de moltes hores de feina...\nCaixeta de maduixes reciclada (2)\nAquest mes parteixo d’una caixeta de maduixes de fusta, d’una mica de cola blanca i d’uns vells retalls de paper d’empaperar parets dels ...\nPetites caixes de fruita transformades (1)\nNo és la primera vegada que una de les meves entrades al bloc tracta sobre la reconversió de petites caixes de fruita de fusta o fullola ...\n"Ja t'ho faràs" (TV3)


La Banda Simfònica de la Diputació actuarà a l’Hospitalet i a la Ràpita\nEls concerts s’engloben dins d’unes jornades de convivència i treball de l’agrupació\nUna imatge del assajos de la banda | TarragonaDigital.com\nLa Banda Simfònica de la Diputació de Tarragona tocarà aquest cap de setmana vinent a l’Hospitalet de l’Infant i a Sant Carles de la Ràpita. Un concert que servirà per tancar les jornades de convivència i treball que duen a terme aquesta setmana a Sant Carles de la Ràpita els membres d'aquesta agrupació creada especialment per aquest estiu amb els millors alumnes dels conservatoris de Reus, Tarragona i Tortosa.\nDos concerts aquest cap de setmana\nDivendres 7 de setembre l’agrupació actuarà a l’Auditori Infant Pere de l’Hospitalet de l’Infant a les set de la tarda. I el dissabte la banda viatjarà a Sant Carles de la Ràpita per actuar a l’Auditori Mir a les set de la tarda. Els dos concerts tenen entrada lliure.\nLa Banda Simfònica de la Diputació de Tarragona\nLa Banda Simfònica de la Diputació de Tarragona està formada pels millors alumnes de grau professional dels conservatoris que la Diputació té a Tarragona, Reus i Tortosa. Es tracta d’un projecte pedagògic impulsat pels conservatoris. Cada estiu s’escullen els alumnes que formen aquesta agrupació musical i es realitzen unes estades tècniques i de perfeccionament amb l’objectiu de treballar intensament durant una setmana i confeccionar un repertori adequat al nivell dels alumnes.\nLa Banda Simfònica d’aquest any està formada per 80 alumnes que aquests dies estan vivint l’estada musical a Sant Carles de la Ràpita. Des de diumenge i fins al divendres vinent realitzaran una sèrie d’assajos i hores de treball a l’alberg de Sant Carles de la Ràpita. La iniciativa vol fomentar la convivència entre l’alumnat i impulsar el creixement personal dins d’un ambient de treball estimulador, més enllà de contribuir en la formació musical dels alumnes.\nAquest estiu el director de la Banda és el professor Sòria Carlos Garcés Fuentelsaz. L’agrupació es podrà veure el pròxim cap de setmana a l’Hospitalet de l’Infant i a Sant Carles de la Ràpita.\n#Diputació de Tarragona #ensenyament #música


| Els homes gai al Regne Unit informen d’una àmplia gamma de conductes i “tàctiques” per a relacions sexuals més segures\nPEP - Postprofilaxi d'exposició: és una emergència mèdica. Publicacions\nPer Claudio Souza02703\nEls homes homosexuals al Regne Unit empren una àmplia gamma de tàctiques i comportaments de precaució per evitar riscos durant la pràctica del sexe - l'ús de condons és només una de les formes en què els homes protegeixen a si mateixos ia les seves parelles.\nEvitar el sexe amb socis de diferent estatus serològic del VIH, coneixent la seva càrrega viral actual, utilitzant lubricants per al coit i les proves habituals eren comportaments molt citats.\nLes dades provenen d'homes homosexuals 2014, publicats ahir (21 / 06 / 2016). L'informe també posa de relleu les llacunes del coneixement sobre el VIH per als homes i suggereix que l'alcohol té un paper tan important com "chemsex" que pot portar els homes a obtenir el VIH.\nUn total de 15.360 entre homes que tenen sexe amb homes, viu a Anglaterra, va completar l'enquesta en línia de 2014. La majoria d'ells van ser reclutats a través d'aplicacions i llocs gai (44%) o comptes de xarxes socials, comptes associades a Terrence Higgins Trust i organitzacions homosexuals comunitaris (40%).\ncomportaments de reducció de riscos\nEs va demanar als homes, "Quina de les següents opcions diria que són part de la seva estratègia per reduir el potencial de causar mal a si mateix en l'exercici de la seva vida sexual?" Ells ofereixen una llista de comportaments i tàctiques i podrien marcar tants opcions desitjat.\nPer als homes que no van diagnosticar el VIH, les tàctiques més utilitzades van ser:\nÚs del lubricant per a les relacions sexuals (77%)\nEvitar el sexe amb persones que tenen VIH (63%)\nDe vegades la disminució del nombre de socis sexuals (56%)\nL'ús de preservatius durant l'acte anular inserit (53%)\nEviteu el sexe fins que es cura una STD o si s'ha iniciat el tractament (53%)\nConegui el vostre estat actual de VIH (53%)\nÚs del preservatiu durant el sexe receptiu (50%)\nProva regularment per a les ETS (41%)\nParleu sobre el VIH i / o les ITS amb potencials socis sexuals (39%)\nÚs de PEP (34%)\nCites potencials de socis sexuals "fins que es coneguin millor" (30%)\nEviteu utilitzar poppers durant la relació sexual (21%)\nEviteu sexe totalment receptiu (19%)\nEvitar completament les relacions sexuals inserides (12%).\nEl rànquing d'homes diagnosticats amb VIH va ser similar al món, però amb diverses diferències notables. "Em vaig assegurar que la meva càrrega viral actual" va ser un dels comportaments més populars citats per 72% d'homes amb VIH.\nMentre que prop de la meitat dels homes negatius del VIH van citar l'ús del preservatiu com a comportament de precaució, només un terç dels homes amb VIH ho van fer.\nLes proves de ETS regulars, que evitaven el sexe fins que es van tractar les ETS i es va tractar sobre la salut sexual amb els socis, eren tots els comportaments més freqüentment citats per homes amb VIH.\nLlacunes de coneixement\nLa majoria dels homes que van completar l'enquesta tenien bons coneixements sobre el VIH. Però hi ha algunes llacunes notables.\nMentre 96% sabia que el tractament del VIH millora la salut de les persones que viuen amb el VIH, només es 74% eren conscients que el tractament eficaç contra el VIH redueix també el risc que el VIH es transmet.\n99% sabien que hi ha proves de VIH, però només 88% eren conscients que les infeccions recents no es poden detectar en les primeres setmanes i només 50% eren conscients de directrius que recomanen proves anuals de VIH en homes homosexuals.\nPerò una de les troballes més notables, el que reflecteix la necessitat de la prevenció del VIH que continuï informant sobre els fets més bàsics sobre el VIH, era que només 81% estaven segurs que el VIH no pot ser transmès per petons, incloent petó profund\nL'alcohol té un paper tan gran com el fàrmac en l'adquisició del VIH\nEls homes amb diagnòstic del VIH van ser convidats, "Quant creieu que l'alcohol influeix en la seva infecció pel VIH?"\nsimilar a aquesta pregunta sobre instal·lacions recreatives i drogues il·lícites.\nTenint en compte que 31% va dir que l'alcohol jugava un paper en la seva infecció pel VIH, 23% creia que altres drogues van tenir un paper decisiu en el contagi. Els homes diagnosticats més recentment l'any anterior eren més propensos a atribuir la seva infecció al consum de drogues, amb 31% fent-ho.\nPerò més de la meitat dels homes (58%) va dir que ni les drogues ni l'alcohol van jugar un paper en ser VIH positius.\nL'estudi també va confirmar que la recerca de l'ús de fàrmacs associats amb "chemsex" és una minoria, reportada per un nombre limitat d'homes (en les últimes quatre setmanes, 5% havia usat Mephedrone, 3% GHB i 2% Crystal Meth). Aquests homes eren molt més propensos a viure a Londres i diagnosticar el VIH que als no usuaris.\nEn canvi, 89% dels enquestats havien consumit alcohol durant les quatre setmanes anteriors.\nPublicat a: 22 juny 2016\nTraduït per Cláudio Souza a l'original 28 / 06 / 2016 a Els homes homosexuals informen d'una àmplia gamma de comportaments per fer més segur fri\nHickson F et al. Estatus del joc: Resultats d'Anglaterra Gay Sex Men Search 2014. Sigma Research, 2016. (Informe complet lliurement disponible).\nEl destacat Entrevista blocs WordPress en el Dia Mundial de la Lluita contra la SIDA en dos blocs. Un d'ells és soropositivo.org\nClaudio Souza 8 desembre 2016 5 desembre 2019\nClaudio Souza 11 gener 2015 4 febrer 2019\nInjectable Anticoncepconal sembla augmentar el risc d'infecció per VIH segon estudi\n15 2016 maig 14 2016 maig\nClaudio Souza 24 febrer 2016 24 febrer 2016\nClaudio Souza 29 de Junho de 2016 27 març 2020\n2.949.837 Visualitzacions de pàgines\nPer Claudio Souza 8 març 2020 8 març 2020 59930\nPer Claudio Souza 8 març 2020 8 març 2020 50654\nPer Claudio Souza 26 març 2020 26 març 2020 30025\nPer Claudio Souza 27 març 2020 27 març 2020 25568\nPer Claudio Souza 17 març 2020 17 març 2020 25403\nPer Claudio Souza 8 març 2020 8 març 2020 25113\nPer Claudio Souza 26 març 2020 26 març 2020 17326\nPer Claudio Souza 26 març 2020 26 març 2020 16294\nPer Claudio Souza 22 agost 2019 22 agost 2019 14917\nPer Claudio Souza 26 març 2020 26 març 2020 14725


Última caminada d’aquest curs!!!! Dia 14 de juny | AMPA IES Menéndez y Pelayo\nÚltima caminada d’aquest curs!!!! Dia 14 de juny\nLa propera i última Caminada AMPA del MyP d’aquest curs (12ena) és un clàssic barceloní: la Carretera de les Aigües, però sortint de la Font del Racó i arribant a la Font d’Hèrcules, dues fonts amb molta història. Al PDF adjunt trobareu tota la informació amb detall.\nM’agradaria poder comptar amb vosaltres pel proper diumenge 14 de juny. Sortirem de la plaça Kennedy a les 9h15’ i segur que serà una matinal molt divertida.\n12-Carretera de les Aigues


L’Ajuntament de Barcelona assumeix el “Compromís de Barcelona pel Clima” : Servei de Premsa\nL’alcaldessa Ada Colau ha presidit l’acte de lliurament del “Compromís de Barcelona pel Clima” per part d’una representació de les 800 entitats ciutadanes vinculades a la xarxa Barcelona + Sostenible, signants del Compromís Ciutadà per la Sostenibilitat 2012-2022 conjuntament amb l’Ajuntament de Barcelona, i davant de representants dels grups municipals.\nEl “Compromís de Barcelona pel Clima” recull les prioritats, els reptes i els projectes seleccionats per les entitats i l’Ajuntament per a lluitar contra els efectes del canvi climàtic, que es concreta en un full de ruta per a realitzar en els dos propers anys.\nL’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha declarat que “adoptem aquest Compromís com un autèntic mandat democràtic que recull la voluntat i el treball de més de 800 entitats i per això estem aquí per governar, obeint”.\nL’alcaldessa ha declarat que el Compromís es presentarà en el marc de la celebració a París de la COP-21, la 21a Conferència de les Parts de la Convenció Marc de les Nacions Unides sobre el Canvi Climàtic, on es reuneixen els 196 Estats que l’han ratificada, per tal d’afrontar la necessitat d’assolir un nou acord internacional sobre el clima, aplicable a tots els països, amb l’objectiu de mantenir l’escalfament global per sota dels 2°C.\nColau ha destacat que el canvi climàtic és un problema tant local com global, i exigeix un treball conjunt de les diferents escales governamentals, “com a ciutats demanarem els estats que assumeixin un compromís el més ambiciós possible per estar a l’alçada del que demana la ciutadania i a més, les ciutats han de treballar plegades i amb agenda pròpia”.\nL’alcaldessa Colau ha conclòs que “des de l’Ajuntament ens comprometem a adoptar, promoure i seguir aprofundint en aquest Compromís, impulsant aquelles mesures necessàries que ens permetin avançar cap a una ciutat ambientalment més sostenible, sociambientalment més justa i humanament més habitable”.\nJanet Sanz, tinenta d’alcaldia d’Ecologia, Urbanisme i Mobilitat, ha destacat en les seves paraules “que no partíem de zero quan vam convidar a totes les organitzacions ciutadanes per participar i reflexionar sobre el canvi climàtic perquè Barcelona té un actiu i una llarga tradició en el compromís col·lectiu per la sostenibilitat”. Sanz ha remarcat que “aquest treball col·lectiu ha permès establir un full de ruta pels propers dos anys amb accions concretes per mitigar els efectes del canvi climàtic a la ciutat”.\nEl procés del “Compromís de Barcelona pel Clima”, ha suposat des de l’inici del mandat un seguit d’iniciatives realitzades conjuntament amb les organitzacions ciutadanes, fins arribar a l’elaboració del document final que avui s’ha lliurat. S’ha creat el Grup d’Energia i Canvi Climàtic dins el Consell Ciutadà per la Sostenibilitat que ha treballat al llarg de diverses sessions els projectes finalment triats i la trobada Fem Xarxing pel Clima! de debat i reflexió entre d’altres, que han acabat amb la formulació dels projectes del “Compromís de Barcelona pel Clima”.\n– pel que fa a mitigació, hagi reduït els seus nivells d’emissions de CO2 equivalent per càpita un 40% respecte als valors del 2005\n– pel que fa a adaptació, hagi incrementat el verd urbà en 1,6 Km2, és a dir, 1 m2 per cada habitant actual\nMesures i projectes del Full de Ruta 2015-2017\nPer avançar vers aquests objectius s’ha definit un primer full de ruta 2015-2017 amb un seguit de projectes a realitzar en els propers dos anys.\nL’Ajuntament emplaça els diferents col·lectius econòmics i socials, administracions, empreses, agents i entitats socials i ciutadania per a que, cadascú en la mesura de les seves possibilitats, promoguin, impulsin i liderin actuacions que afavoreixin la mitigació del canvi climàtic i l’adaptació de la nostra ciutat per prevenir-ne els impactes.\n– Implementació del Pla d’Energia, Canvi climàtic i Qualitat de l’Aire 2011-2020\n– Implementació del Pla de Mobilitat Urbana 2013-2018\n– Desenvolupament d’una Estratègia de Resiliència i Adaptació al Canvi Climàtic, partint de l’anàlisi de la vulnerabilitat de Barcelona davant impactes del canvi climàtic\n– Desplegament del Pla del Verd i la Biodiversitat de Barcelona 2020\n– Desplegament del Pla de Prevenció de Residus de Barcelona 2012-2020\nProjectes liderats per l’Ajuntament\n– Creació d’un Operador Energètic Municipal\n– Desplegament de les xarxes de fred i calor\n– Programa d’estalvi i eficiència energètica en els edificis municipals\n– Pla d’impuls a la bicicleta\n– Disseny d’un corredor verd que reforci serveis ambientals i mobilitat sostenible\n– Creació d’un jardí per a la biodiversitat dirigit a la conservació d’espècies\n– Confecció d’un mapa de població vulnerable al canvi climàtic en relació a la salut\nProjectes liderats per les entitats de la xarxa Barcelona+Sostenible\nE4: Endolla’t a l’Estalvi i Eficiència Energètics. Assessorament ciutadà per aconseguir un model de democratització i rehabilitació energètica que resolgui el drama de la pobresa energètica i aposti per avançar cap a l’autosuficiència.\nReforma passiva i consciència activa contra la pobresa energètica. Programa d’eficiència energètica i salut a través de la reforma d’habitatges amb sistemes passius de baix cost i recomanacions per a l’adequació d’hàbits.\nCamins escolars segurs. Foment de la mobilitat sostenible i de l’accés segur a les escoles a peu, en bicicleta i en transport públic aplicant noves tecnologies que garanteixin la seguretat i incrementin l’autonomia dels infants (dispositius mòbils, app…).\nA la feina en bici. Foment de la mobilitat sostenible amb un canvi modal del transport laboral a traves del préstec d’una flota de bicicletes per als treballadors/es.\nPunt verd 2.0. Acció per allargar la vida útil dels materials i productes a partir d’una aplicació web-mòbil i un punt de trobada d’iniciatives i serveis que promoguin la reutilització, la reparació i la mineria urbana.\nDe porta a porta i separo el que em toca. I l’envàs, al comerç tornaràs. Actuació cap al residu zero i l’economia circular a través de la millora de la separació de residus mitjançant la recollida porta a porta i el sistema de dipòsit, devolució i retorn d’envasos.\nFem pinya contra el canvi climàtic. Treball en xarxa per revisar les propostes educatives i culturals existents a la ciutat amb l’objectiu d’actualitzar-les i integrar-hi la variable climàtica.\nEl canvi climàtic canvia el planeta, i també et canvia a tu. Pla de comunicació amb missatges seriosos alhora que optimistes, centrats en la responsabilitat individual necessària a més dels compromisos internacionals i de ciutat.\nS’adjunta document “Compromís de Barcelona pel Clima”.\nClima/ Compromís de Barcelona pel Clima/


Un any de 454 serveis dels Bombers Voluntaris Un any de 454 serveis dels Bombers Voluntaris\nUn any de 454 serveis dels Bombers Voluntaris\nTasques d'extinció a Can Barba (Guillem Plans)\n02/03/2018 - Actualitat\nLa majoria de sortides que van fer els bombers castellarencs el 2017 estaven relacionades amb focs urbans\nEls Bombers de Castellar del Vallès han fet públic el balanç d'activitats de 2017, en què es van dur a terme 454 serveis. Segons es detalla en l'informe, el 62,3% de les sortides es van efectuar al terme municipal, que inclou Castellar del Vallès i Sant Feliu del Racó.\nQuant a la tipologia de sortides, la majoria (102) van estar relacionades amb focs urbans, tant d'habitatges com de contenidors. El 70,2% (44) d'aquests serveis, es van dur a terme al municipi. Els Bombers Voluntaris apunten que les sortides per focs urbans a la vila "s'han multiplicat per dos respecte el 2016".\nTanmateix, els focs de vegetació també van marcar l'activitat dels Bombers Voluntaris l'any passat. El 2017 van atendre 88 serveis de focs forestals, el 60% (53) a la vila. "Per a nosaltres, aquest tipus de servei és molt sensible ja que gairebé el 70% del terme municipal és bosc. És un servei que ha augmentat respecte el 2016", detallen des del Parc castellarenc.\nD'altra banda, el 2017, els efectius de la vila van participar a 79 salvaments, el 62% dels quals (49) van tenir lloc a Castellar. "Encara que no representen la majoria dels nostres serveis, són de vital importància perquè en moltes ocasions existeix un risc important per a les víctimes", remarquen.\nUn dels serveis que ha disminuït respecte anys anteriors són les sortides per accidents de trànsit. Així, el 2017 en van dur a terme 46 mentre que el 2016 la xifra es enfilar fins les 55. A Castellar, l'any passat van atendre 35 accidents, el 76% del total.\nEn el balanç de l'activitat del Parc de Bombers Voluntaris de la vila, també destaquen les sortides d'assistència tècnica en situacions com esfondraments, arbres caiguts o sanejament de façanes, entre d'altres. El 2017 es van dur a terme 64. "Es tracta de sortides tècniques en què el perill pot posar en risc la vida de persones", puntualitzen des del parc. El 97% de les sortides (62) es van realitzar a Castellar.\nFinalment, els bombers també van dur a terme altres sortides per situacions com fuites perilloses (7). "També vam fer reivisons d'hidrants a tot el terme municipal, a petició de l'Ajuntament, i actualment estem fent fitxes FOER per a les Urbanitzacions que marquen els punts vulnerables", detallen.\nAmb tot, cal destacar que una altra de les tasques de vital importància que duen a terme des del parc són els simulacres, "per preparar els efectius en cas de focs en edificis pública concurrència com instituts, escoles o mercats", afegeixen des del parc.\nEn total, els Bombers de la vila van treballar l'any passat 1.321 hores per atendre sinistres. Un xifra que es duplica en el cas de les hores de reforç en què el parc de Castellar ha obert per situacions de risc per fenòmens meteorològics com episodis de vent, fred intens o nevades, entre d'altres. Així, el 2017 els Bombers Voluntaris van sumar 2.662 hores de reforç.\nFESTA DEL PATRÓ DELS BOMBERS\nEl proper diumenge 11 de març tindrà lloc la tradicional Festa del Patró dels Bombers, que és Sant Joan de Déu. La celebració començarà a les 9.30h amb una xocolatada al parc, al carrer de Berguedà, 39. De 10h a 12h es podran visitar les instal·lacions del parc. Al punt de les 12 del migdia, els Castellers de Castellar faran una exhibició. A les 13h els Bombers duran a terme un simulacre d'accident de trànsit amb la col·laboració de la Policia Local i l'empresa d'ambulàncies Falck VL. La jornada clourà amb una dinar de germanor amb amanides, fideuà, postres i beguda. Els Bombers demanen que es confirmi assistència abans del proper dijous 8 de març a la botiga Stop (c.Major) o al Botonet (c.Passeig). Durant tota la jornada, s'habilitarà una unitat mòbil per donar sang i també hi haurà servei de bar.


ENTRADES CEBA ROCK SERVICAIXA | La Pobla Televisió\nENTRADES CEBA ROCK SERVICAIXA\nL’onzena edició del ceba rock ja s’ha ficat en marxa amb la signatura del conveni entre l’ajuntament i la plataforma de venda online «Servientrada» . Amb esta formula es vol aconseguir que estes entrades arriben a un públic potencial major, i que a més, l’accés a la seua compra siga més ràpid i accessible, gràcies a l’última tecnologia del portal de venda d’entrades. Actualment «servientradas.com» és una plataforma virtual que fica a l’abast de l’usuari un gran nombre d’espectacles i esdeveniments.\nEl cebarock serà la primera experiència, però a partir d’ara comença un període progressiu per a què les entrades dels diferents espectacles i esdeveniments del poble es puguen comprar per mitjà del portal «servientradas.com», una web que és accessible no soles en internet, sinó també amb els diferents dispositius mòbils.\nA partir d’ara les taquilles no desapareixen però una part d’elles es traslladen a un format virtual, amb l’horari de compra serà de 24 hores. Per altra banda tambe es podran arreplegar dades relatives als assitents, aforament i altres aspectes que ara queden unificats amb un sol gestor.


Ona Nua: «Em sembla preciós deixar palès el costumisme que ens envolta a cadascú» | Afán de Plan\nOna Nua: «Em sembla preciós deixar palès el costumisme que ens envolta a cadascú»\nJosep Pérez, sobretot, és un home de camp que fa cançons. Conrea tomaques i notes, planta lletres mirant La Casella i recull tornades amb olor a taronja. Malgrat ser jove, porta quasi trenta anys dedicat a la música, component-la, produint-la, cantant-la i tocant-la. L’hem vist, a la bateria, acompanyant a altres músics com Òscar Briz o Néstor Mont. Dins l’estudi amb Limbotheque, o posant-li la seua veu al projecte de Joansa Maravilla, Aljub. Va formar part de bandes com Plastic Smile al costat de Tony García i Xavi Alaman. Ha homenatjat a artistes com Spinetta, entre molts altres. I ara, arribat el moment, presenta el seu primer disc en solitari (Un gat i l’home al seu costat, editat per Mésdemil), amb el nom artístic d’Ona Nua.\nOna Nua (Fotos: Àlex Asensi)\n– Ens fa l’efecte que, a aquest primer disc, has fet un nu integral. És cert?\n– Probablement l’estar sol en un projecte t’obliga directament a focalitzar les lletres d’una manera més personal, sí. En formacions anteriors com Plastic Smile, Amén, Zoe i Offsession jo representava a una formació comú i vulgues o no la perspectiva ha d’agradar i representar-nos a tots. En estos 10 anys sense grup he desenvolupat lletres més íntimes i temàtiques que, efectivament, parlen d’escenes diàries meues, de pors, de retrobaments en la terra on vius, de la distància de la joventut passada. De coses que capten la meua atenció soles en alçar el cap de bon matí.\n– Té a veure amb el teu nom artístic?\n– Sí, clar. Este nom ja l’empre des de fa uns anys amb la productora que tinc amb Tony Garcia (Ona nua produccions) perquè a d’ell també li agradava com a concepte de producció, però sempre deixàrem clar que este nom, molt probablement, seria un futur projecte musical què ara s’ha fet realitat (aprofite per fer relleu del treball de Tony Garcia en el disc; ha sigut essencial). El fet de buscar un pseudònim és molt senzill: per a mi la música és un ofici com qualsevol altre i en diferents fases de la vida m’agrada poder canviar d’estils segons em demane el cos en eixe moment. El rock potent mai no el descarte, ni la música electrònica, ni altres estils que també en captiven. És una qüestió de llibertat. A banda, hi ha un handicap estès respecte a que un cantautor responga amb el seu nom propi; signar amb Josep Pérez podia evocar estils de cantautor on no em sent representat del tot. En la part sí, però no en el tot.\n– Què li han donat La Murta i La Casella a les teues cançons?\n– És l’escenari d’aquest primer treball. Quan m’alce pel matí tinc les muntanyes fent un colp d’ull per la finestra, era inevitable que estigueren presents. Òscar Briz parla de la seua Florentina, Néstor Mont de les paelles de diumenge en la casa de camp. Em sembla preciós deixar palès el costumisme que ens envolta a cadascú.\n– Fins i tot, li dediques una cançó al teu poble, Alzira. S’han ofès aquells que continuen «no estimant-la»?\n– Els que no l’estimen mai no ho reconeixeran, així que és impossible que algú puga sentir-se reflectit en esta lletra. Eixa és la meua posició més o menys històrica. En l’acte d’estimar hi sempre visions molt diverses: soles cal recordar de quina manera “estimen” alguns homes a les seues dones. Tu i jo direm que no és amor, ells diran que sí ho és. Doncs això. De tota manera la lletra és molt positiva, hi parle dels nostres poetes i erudits, del riu Xúquer, de les muntanyes. En la tornada soles faig un toc d’avís perquè els ciutadans hem d’estar a l’aguait d’allò que fan els governants. Nosaltres estem sempre ací, els polítics van i venen.\n– I dins de casa, ens trobem amb Lilo, el qual comparteix títol i portada amb tu. A voltes, el consideres el teu mirall?\n– Hehehe… pobre Lilo, si ell s’assabentés!! No. Simplement ell condensa tot allò que t’he explicat respecte a quines coses m’interessen actualment. Ell és un observador diari dels meus quefers i quasi inconscientment ha anat formant part del projecte que presente estos dies. Al final m’agrada que el disc tinga una mena de solidesa formal, estètica i temàtica. Concretar al màxim, podríem dir.\n– Quines influències, no sols musicals, podem trobar en la teua música?\n– Això de les influències te diré que sempre és polèmic. Amics crítics m’han dit que el projecte els recorda a música soul, a Spinetta, a Jeff Buckley i altres coses ben distintes. Jo sent tot tipus de música, però no busque conscientment cap estil ni semblar-me a altres. En general, m’agraden els artistes, no sols musicals, que t’han de seduir. Que et xiulen des d’un racó i tu has d’anar a buscar-los i descobrir què hi amaguen. L’ostentació no m’atrau gens. Això és extensible al cinema, a la literatura, a la dansa. La poesia de Gabriel Ferrater o Jaime Gil de Biedma m’encisen per la seua honestedat i claredat, o Baudelaire inclòs. Henry Miller, Dostoievski o Bukowski també ho foren en el seu temps. La literatura és inmensa. Tampoc sóc un devorador de res. Pique d’ací i d’allà.\n– I Vicent Andrés Estellés… Al disc, trobem Llàgrimes, una adaptació musical (preciosa) del seu poema La collita. Com t’arriba Estellés?\n– No he sigut mai un entès en Estellés. Gràcies a les diverses celebracions que han fet als darrers anys artistes de totes les disciplines jo he conegut a Estellés. Quan vaig començar a llegir-lo em va encisar la seua senzillesa, proximitat, erotisme i contundència. No sóc un oportunista. Simplement em va captivar i les dues poesies que he musicat caigueren soles i amb molta facilitat. També ho he fet anteriorment amb Gil de Biedma o Rimbaud.\n– Quina opinió tens respecte a l’actual controvèrsia sobre la música en valencià?\n– Jo necessite prou informació per poder opinar contundentment sobre aquests temes i no m’he assabentat profundament, si et refereixes a les polèmiques respecte a la celebració del 25 d’abril. El que sí em sembla interessant és que s’estiga movent el sector per solventar la situació d’irregularitat i precarietat que patim tots els que formem part del sector musical. El dimecres 11 a les 18h hi ha una assemblea al Teatre El Musical per ficar damunt la taula inquietuds diverses. Això és molt positiu. Ara bé, si no hi assisteixen autoritats institucionals de València, pot ser una xerrada de bar com qualsevol altra. Esperem que no.\n– Què necessita el panorama cultural valencià per a reconciliar-se amb el gran públic?\n– Dues coses: fer bon teatre, bona música, bona poesia, bona literatura, etc., i un recolzament imminent de les institucions públiques i els mitjans de comunicació per fer surar tot el magma cultural, que és riquíssim. S’ha d’invertir en cultura però ja! Diners públics, sí. Facilitar espais, crear plataformes de programació d’events on els artistes cobren dignament, no molt, dignament soles. La gent consumirà, amb el temps, allò que li envolta. Si en les ràdios, espais artístics, mitjans de comunicació soles te pressionen amb productes de fora i no amb productes fets ací (en valencià, castellà, anglès o xinés, tant me dóna) el gran públic soles voldrà això, perquè és el que existeix per a d’ells i no soles és el que existeix, és allò que té qualitat. Un fet molt llunyà de la realitat. Actualment tenim grans artistes en totes les disciplines. Hem patit un vet absolut artístic i cultural durant més de 20 anys. No podem caure en promocionar les coses soles perquè es fan en valencià. Això crearia una base poc sòlida culturalment parlant. S’ha de generar una visió crítica de l’art. Promocionar les inquietuds de la terra i fomentar el valencià, les dues. Però no mesclades.\n– On estaràs presentant “Un gat i l’home al seu costatˮ pròximament?\n– El 14 de maig en Tulsa Café (Benimaclet), el 5 de juny en Biplaza (Russafa), l’11 de juny en Murnau Café (València), el 17 de juny en Rivendel Restobar (València) i el 24 de juny en Kaf Café (Benimaclet).\n© Afán de Plan 2016


Nom: CAN CAPÓ\nAltres noms: HABITATGE AL CARRER NOU, 29\nImmoble de quatre plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada plana i aterrassada. Pel que fa al seu emplaçament, aquest el trobem ubicat al costat esquerra del carrer Nou.\nLa façana principal és la que dóna al carre Nou i està estructurada internament en base a dues crugies. La planta baixa consta de dues obertures: per una banda un portal rectangular amb arc carpanell rebaixat i equipat amb llinda i muntants que combinen pedra sorrenca amb pedra de Girona. Mentre que per l'altra una gran obertura quadrangular que executaria les tasques de garatge.\nEn el primer pis trobem dues obertures rectangulars amb llinda monolítica i muntants de pedra. Difereixen ara bé en certs aspectes: la de la dreta és de tamany major i està projectada com a balconada amb la seva respectiva barana de ferro forjat. A més tant la llinda com els muntants són de pedra sorrenca. La de l'esquerra actua com a finestra i està complementada amb ampit, el qual junt amb la llinda i els muntants, són de pedra nomolítica o pedra calcària de Girona.\nEn el segon pis tenim dues obertures rectangulars projectades com a balconades independents i equipades amb les seves respectives baranes de ferro forjat. Ara bé per les seves dimensions reduides, hauríem de parlar més d'ampits que no pas de baranes, ja que les dues no sobresurten gens respecte el pla horitzontal de la façana.\nEn el tercer pis, que de ben segur que exerciria les tasques de golfes trobem tres finestres totalment irrellevants ja que no han rebut cap tractament destacat.\nTanca l'edifici en la part superior una terrassa coberta en la part davantera amb una barana o ampit de ferro forjat. Des del carrer podem contemplar que sobre l'espai físic de la terrassa pròpiament, s'aixeca una petita construcció que podria executar les tasques de golfes o altell. Pel que fa al treball de la forja aplicat a les baranes del primer i segon pis i de la terrassa, és tracta d'un treball molt auster i fred mancat de qualsevol element plàstic i ornamental.\nLa part superior de la façana lateral de l'immoble, no està arrebossada sinó que s'ha deixat a la vista les pedres fragmentades i els còdols de riu manipulats a cops de martell i lligades amb morter del calç.\nRemarcar a mode d'apunt que l'edifici es troba immers en un estat penòs de conservació, com així ho acrediten i demostren diversos elements: des de les clapes d'humitat dispersades i disseminades per tota la façana, passant pel despreniment en parts específiques i puntuals de l'arrebossat quedant a la vista els còdols de riu i les pedres fragmentades i fins arribar a les baranes de les balconades les quals estan completament oxidades.\nLa majoria d'edificis del carrer Nou comparteixen entre ells tota una sèrie de paral·lelismes compositius, estructurals i formals molt evidents. I és que en tots cinc (Veure fitxa de Can Mitgaire), (Veure fitxa de Can Campassol), (Veure fitxa de Can Sanglas) i (Veure fitxa de Can Carbonés) trobem una sèrie de trets comuns com ara la façana estructurada en dues crugies; la coberta oscil·la entre dos tipus: la coberta plana i aterrassada i la coberta d'una sola aigua de vessant a façana; la majoria d'immobles consten de tres plantes; proliferen per tota la façana un gran nombre de balconades equipades amb les seves respectives baranes de ferro forjat; el sistema d'obertures tendeix a ser el mateix, en el qual sobresurt el portal quadrangular d'accés equipat amb llinda monolítica i muntants de pedra ben treballats i escairats. Immoble de quatre plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada plana i aterrassada. Pel que fa al seu emplaçament, aquest el trobem ubicat al costat esquerra del carrer Nou.\nEn el primer pis trobem dues obert...


Fer un bon ús de la sanitat\nEl sistema de permanències mèdiques permet descongestionar les Urgències de l’hospital de les patologies menys importants. El model permet tenir assistència més enllà de l’horari de les consultes però cal fer-ne un bon ús i no col·lapsar-lo.\nActualitzada 26/07/2021 a les 06:09\nL’esclat de la pandèmia va paralitzar gairebé tota l’activitat del país, incloent-hi fins i tot el servei de permanències mèdiques. El creixement exponencial de malalts que es va viure a l’inici de la crisi sanitària va posar entre les cordes el sistema de salut i va multiplicar la feina de metges i infermers. L’hospital es va centrar pràcticament al 100% en la lluita contra la Covid i va posar en standby totes les intervencions i tractaments que podien esperar. Com va passar arreu, es van habilitar nous espais per tractar els positius i es van ampliar les UCI per a aquelles persones més greus. Sens dubte, va ser un dels moments més complicats de la pandèmia, en el qual tothom tenia l’ai al cor per evitar que el sistema sanitari es col·lapsés. Amb els casos ja més controlats, el servei de permanències mèdiques es va reprendre al gener i en quatre mesos ha atès 437 vistes, una xifra menor al ritme prepandèmia. La voluntat d’aquest servei és descongestionar l’hospital de les patologies més lleus per tal que es puguin atendre millor les complicades. L’atenció de les permanències mèdiques s’està fent actualment els caps de setmana o festius, quan les consultes del metge referent estan tancades. El model està ara en fase d’anàlisi amb la voluntat d’enfortir-lo per evitar que el pacient que té una patologia pròpia de l’atenció primària acabi acudint al servei d’Urgències de l’hospital. Durant els dos únics mesos del 2020 que el servei va estar operatiu, es van fer 307 atencions al gener i 410 al febrer. Les xifres demostren que hi va haver força activitat, ja que només durant el mes de febrer es van realitzar pràcticament les mateixes atencions que en tot el primer quadrimestre d’enguany. La necessitat d’aquest sistema per descongestionar Urgències no es qüestiona, si bé els professionals sí que demanen que s’acompanyi de pedagogia per tal de fer entendre al pacient que hi ha determinades patologies que poden esperar a ser ateses pel metge referent en l’horari habitual per evitar que amb el nou model siguin les permanències mèdiques les que es col·lapsin.


Ajuntament de Canet de Mar - Rebaixa d'un 5% en la taxa d'escombraries per utilitzar la Deixalleria\nRebaixa d'un 5% en la taxa d'escombraries per utilitzar la Deixalleria\nPUBLICAT Dimecres, 20.02.2013\nL'Ajuntament aplicarà de nou una rebaixa d'un 5% en la taxa de recollida d'escombraries a les famílies que facin ús de la Deixalleria i la Minideixalleria. La bonificació s'aplicarà quan s'hi vagi 8 cops.\nL'Àrea de Medi Ambient aplica aquesta mesura per premiar aquells ciutadans que facin l'esforç d'anar directament al centre de gestió de residus municipal i motivar la població a fer una correcta gestió dels residus des de casa.\nTenen dret al 5% de bonificació de la taxa domiciliària de recollida de residus els usuaris que a títol particular facin 8 entrades mínimes durant l’any 2013 a la Deixalleria i a la Minideixalleria de Canet de Mar.\nDemaneu la targeta magnètica i utilitzeu-la cada cop que aneu a la Deixalleria. Allà és on quedarà enregistrada la vostra entrada.\nNo es consideren entrades de residus les fraccions que habitualment es recullen al carrer: paper i cartró, envasos i vidre. Tampoc s'hi pot portar rebuig ni restes de menjar.\nNomés es concedirà una bonificació per unitat familiar i habitatge.\nLa bonificació s'aplicarà a la taxa de l'any 2014. A finals d'aquest any, des de Medi Ambient s'elaborarà un informe amb les dades recollides i la Junta de Govern Local, formada per l'alcalde i els tinents d'alcalde de l'Ajuntament, aprovarà les bonificacions, que es comunicaran a la Oficina de Recaptació perquè apliqui un 5% de rebaixa per als usuaris.\nAquesta bonificació es troba recollida a les Ordenances fiscals, en concret a l'Ordenança fiscal número 29.