Discurs Federico Mayor | UPV - Universitat Politècnica de València\nInici UPV :: Organització :: La institució :: Passat i futur :: Doctors honoris causa :: Federico Mayor\nDoctor Honoris Causa per la Universitat Politècnica de València. Investit el 24 de novembre de 1990\nValència té els ulls plens de mar, d'oliveres i detarongers, i així és oberta de visió i d'esperit a tota la rosa dels vents i éspacífica i hospitalària, i és conscient de la redonesa i l'amplària de la Terrai dels qui habiten prop i lluny.\nMolt Honorable Senyor President de la GeneralitatValenciana, Magnífic Rector, Senyor Alcalde, benvolguts membres del Claustre,Senyor Rector de la Universitat de València, col·legues, amics meus, senyores isenyors:\nEn aquesta triple dimensió, la del mar, la de l'olivera,la del producte que sempre representa i simbolitza aquesta terra, es trobenl'obertura a la pau i la globalitat, i en el fet de defensar-les, de defensaraquesta obertura d'esperit, la relació de tolerància i de comprensió entre lespersones i els pobles i la visió del conjunt de la terra, i no sols d'aquellspobles més afavorits, en això precisament rau la vida de la universitat i alsqui ha de dirigir la seua formació, els seus recursos humans, els seus equips, elsseus mitjans.\nÉs cert que en el procés de formació de la universitat hiha un coneixement i una tècnica, unes destreses, unes habilitats ques'adquireixen. Aquesta és una part exògena, és allò que es rep, però hi ha unelement més important, és allò que s'ofereix. Allò que s'ofereix i que tansovint s'oblida i empobreix la vida universitària.\nAllò que s'ofereix és sentir, pensar, viure cada dia elsjoves que tenen la sort o el mèrit de ser joves universitaris. Formar-se com apersones de tal manera que poden adquirir plenament aquesta capacitatdistintiva de la condició humana. La capacitat creadora, convertir-se, i aixòés finalment on apunta tot procés universitari, en ciutadans plens, és a dir,convertir-se en els qui en un context municipal, regional, nacional ointernacional poden participar i expressar plenament les qualitats d'aquestaciutadania en llibertat i en participació plenes. La Universitat Politècnicaés, per tant, un lloc poblat per persones que pretenen posar en pràctica idesenvolupar el seu bagatge creatiu, el seu potencial intel·lectual.\nPerquè politècnic qualifica la universitat, completa el seu significat, però no supleix ni limitala irretractable expressió humanística i social d'aquesta.\nGràcies, doncs, senyor rector de la UniversitatPolitècnica, per haver proposat, per haver acceptat que se'm concedira aquestadistinció; per a mi és un gran honor a partir d'aquest moment poder pertànyeral Claustre de la Universitat Politècnica de València. Gràcies també perl'alegria que em dóna que siga el professor Eduardo Primo Yúfera qui m'hajapresentat. Per la laudatio que ha fettothom deu haver endevinat que som amics des de fa molts anys. Eduardo Primo ésun gran científic i ha tingut a Espanya un paper extraordinàriament importanten el desenvolupament de la seua capacitat i de les seues estratègiescientífiques, i és un espanyol internacional.\nEn una cosa no ha exagerat: dir que mon pare, que no vatenir la sort de poder estudiar ni d'anar a una universitat, ha sigut certamentla persona que ha influït i que continua avui als seus vuitanta-cinc anysinfluint més en la meua vida. Encara, quan fa uns dies de pas per Madrid vaiganar a veure'l i li vaig comunicar que les coses anaven bé, va dir-me: "Nodeus estar tornant-te dòcil, veritat?".\nVuitanta-cinc anys, això és el que reflecteix unapersonalitat que va saber fer-se a si mateixa i assolir en la vida nacionalllocs rellevants en la vida productiva i empresarial.\nI en una altra cosa no s'ha equivocat: que la meua dona,a més del mèrit de suportar-me, ha sabut durant molts anys ajudar-me,orientar-me i educar, com Eduardo Primo ha dit molt bé, la meua família.\nI per últim i no en últim lloc, gràcies, rector magnífic,per haver fet coincidir la meua investidura amb la del comandant Jacques-IvesCousteau, el meu admirat amic, el meu admirable amic, per tantes raonscientífiques i tecnològiques, el nom del qual evoca profunditats submarines,belleses i coneixements ignots gràcies a ell avui accessibles, però que evocasobretot la permanent lluita en favor del nostre planeta blau. La imaginació ila capacitat divulgadora, el crit d'alerta sobre aquest llegat preciósinesgotable que apareix avui vençut i maltractat, ningú com ell ha lluitat illuita amb renovat ímpetu tenint com a única arma, com la UNESCO, com launiversitat, la força de la seua veu. I una espasa d'aigua. I així, amb laforça del coneixement i de la convicció, hem de proclamar que mai la humanitatno ha disposat de tantes possibilitats i recursos per procurar a les generacionsvenidores un horitzó més lluminós. Dir ben alt que amb la memòria del passathem de construir tots junts un futur més equitatiu i just. Proclamar que lallibertat és la premissa per a tot, conceptualment i pràcticament, que laguerra no és mai inevitable i que és sempre la més roïna de les solucionspossibles.\nQue els militars tenen com a funció, molt més importantque fer la guerra, evitar-la; que la pau i la justícia no són dons sinóconquestes personals, quotidianes, conreades en terrenys aspres d'interessos,pressions i perjudicis que és indispensable mirar alt i lluny, que el nostrepatrimoni comú no és sols la nostra biosfera i uns monuments que reflecteixenla capacitat genial d'alguns avantpassats, sinó l'immens llegat de valors,principis, sons, traços, colors, paraules, llengües, pensaments, coneixements,acumulats per tots i pertot arreu.\nAnònimament acumulats, grans de sorra portats perinnumerables desconeguts però per rellevants mans al llarg de la història i queavui constitueixen el nostre cabal espiritual, intel·lectual i moral. Aquestpatrimoni, no físic, és el més important tresor que cal preservar i hem deprotegir-lo d'inundacions uniformitzants d'altres cultures, d'altresenfocaments i estils de vida; hem de compartir aquest planeta, aquest llegatfísic, aquest llegat no físic.\nI avui podem dir que gràcies a ell existeixenpossibilitats d'acció que estan a l'altura dels desafiaments. No m'agrada queem diguen optimista, m'agrada, com a llevantí, que em diguen raonablementdisposat a considerar quines són les armes per a enfrontar els reptes de cadadia, i avui puc proclamar, malgrat que tinc els ulls molt cansats de veuredisbarats intolerables, de veure malalties que podrien guarir-se, de veure lacivilització occidental, que durant anys hi ha hagut milions de persones quesofrit, però que pertanyen a aquest món ocult, darrere d'altres murs que encarano han caigut. El mur de Berlín, tots l'hem mesurat; ara, estic segur que d'acía poc sabrem usar aquestes possibilitats a què abans em referia, aquestsconeixements acumulats per científics anònims durant anys, segles, aquestspensaments, aquesta, finalment, riquesa intel·lectual, i podrem canviarradicalment en vigílies del proper mil·lenni el curs d'una cultura guerrera capa una cultura de pau. Si sabem pagar el preu de la guerra; si sabem en el futurconsiderar que el preu de la pau seria no sols en termes quantitatius sinó desofriments molt menor que la factura que fins ara hem pagat per la guerra; sien lloc d'invertir cada any 980.000 milions de dòlars en armes i 400.000milions en drogues, sabérem invertir una bona part de la primera xifra, i lasegona sencera en educació, en higiene, en nutrició, en sanitat, en justícia,en medi ambient, aleshores el món s'endinsarà amb joia i amb renovada dignitaten els anys 2000.\nSenyor rector, el 1945, després de la guerra europea, elsgrans dignataris del món van reunir-se a Breton Bouche i a San Francisco;volien abordar el problema de la seguretat i de la pau en un món que acabava depassar no sols una guerra, sinó un dels més abominables períodes d'exclusió, dediscriminació racial, de genocidi.\nVan decidir per això constituir una sèrie d'institucionsde tipus financer internacional, de tipus laboral, de tipus sanitari, educatiu,industrial, etc.\nAquest ha sigut el sistema de les Nacions Unides fins al'any 1988; ha exercit la gran tasca d'establir ponts, de procurar el diàlegentre una sèrie de països. En el que se subscrivia estaven d'acord en elsaspectes fonamentals, però després es trobaven aïllats, ocults darrere de lesadscripcions territorials respectives.\nAquell món, l'octubre de 1988 va deixar d'existir; la fide la guerra freda no sols ha imposat una nova dinàmica, un nou rumb alsesdeveniments internacionals, sinó que ha fet una cosa molt més important: hafet que l'amenaça nuclear de la confrontació atòmica basada en un enorme poderdestructiu haja començat a esvair-se; davant d'aquesta amenaça els ciutadans noeren sinó espectadors, a cap de nosaltres no se'ns podien demanarresponsabilitats sobre un poder que únicament unes poques grans superpotènciespodien exercir.\nTanmateix, al terme de la guerra freda ens trobem amb unnou concepte de seguretat, ens trobem que ja no són les amenaces de guerrabasades a més en la disponibilitat per part d'uns països determinats d'unsmitjans de destrucció extraordinaris, sinó amb una amenaça que sí que ensimplica a tots els ciutadans. És cert que en distinta mesura segons les nostresresponsabilitats públiques, ja no som espectadors; ja tots som actors del nouconcepte de seguretat que emergeix del fet que en lloc d'una amenaça nuclear,global, tinguem un medi ambient que es degrada com a conseqüència de lesactivitats pròpies de la humanitat, del nostre comportament, dels nostres hàbits,de la nostra conducta; tenim pandèmies que ens amenacen a tots per igual. Elque vull deixar ben clar des d'aquest moment és que després d'aquests tres anysd'experiència de poder compartir amb moltes persones que tenen lesresponsabilitats concretes de la marxa del seus respectius pobles, estar sempreen la base de totes les preocupacions, de tots els problemes a què ens hemd'acarar avui.\nÉs la ignorància, és la pobresa, és la població, és elrespecte als drets humans, és, en poques paraules, aquests pilars sobre elsquals es basa, aquests baluards de la pau, sobre els quals es fonamenta aquestfutur que hem de forjar entre tots.\nI en parlar de població, com ho comentava aquest matí ambel comandant Cousteau, no podem deixar de pensar en la joventut, en aquestajoventut que en alguns països, en virtut d'un creixement demogràficextraordinàriament accelerat, constitueix el 50% de la població, amb menys de14 anys en alguns casos o amb menys de 19 en d'altres.\nPer tal d'elevar aquests baluards de la pau, el 1945 aSan Francisco va constituir-se la UNESCO, l'Organització de les Nacions Unidesper a l'Educació, la Ciència i la Cultura.\nAl principi el ministre anglès Patler havia pensatúnicament en Educació i Cultura, però va adonar-se després amb una enormeclarividència que hi hauria un component progressivament important d'elementscientífics en el procés de la presa de decisions.\nPer a mi la lectura de les seues reflexions constitueixun exemple de lucidesa, poder establir amb tanta anticipació allò que avui éspatent. Hi ha uns límits a la decisió estrictament política, basada en dadeseconòmiques o en dades d'activitats socials més patents, i és necessari que pertal d'encarar les necessitats de poder que progressivament les decisionsrequereixen i que per tant hàgem d'oferir els elements científics per a ladecisió,\nevitar no sols la incorrecta utilització del coneixement i les seuesaplicacions de les tasques més urgents de la comunitat científica en aquestsmoments i així podem preveure una cientificació -m'agrada dir-ho així, en cursiva- progressiva de l'agricultura, la utilitzacióadequada dels fertilitzants, dels plaguicides, dels herbicides, de totesaquestes substàncies que han de proporcionar-nos collites més bones però quehem d'utilitzar amb la mesura adequada perquè no produïsquen efectescol·laterals indesitjables, i de la mateixa manera en les activitatsindustrials, l'emissió dels productes tòxics que contribueixen en aquestsmoments, i no pense tractar-ho ara, a la contaminació de l'atmosfera, a laproducció d'uns certs gasos, uns gasos d'efecte hivernacle, que en aquestsmoments són tractats al màxim nivell científic; acabe d'acudir a Ginebra a laConferència Mundial sobre el Clima, on precisament la comunitat científica s'hareunit amb responsables ministerials amb la intenció de començar els primerspassos almenys, encara que molt tímids, d'activitats conjuntes a escala d'estatper tal d'evitar el creixement de l'anhídrid carbònic (CO2) i altresgasos amb efecte d'hivernacle.\nPer tant, hem de fer tot el possible per establir millorsnexes entre científics i governants, perquè cooperar -i nosaltres som una agència de cooperació internacional- significa treballarconjuntament. I aquesta és la nostra missió a escala internacional. Ben entésque en l'escenari del món actual, el que més ens interessa són els més desafavorits,el que més ens interessa són els països menys avançats en els quals aquestrequisit d'educació, de ciència, d'accés al coneixement, de transferència detecnologia, de comunicació és més important, buscar dins d'aquests llocs i,dins dels països industrialitzats, també els sectors de població menysafavorits, els sectors de població més discriminats, els emigrants, la dona...La dona -i ho dic amb un profund pesar- és en aquests moments, sens dubte, elgran objectiu de la cooperació internacional si volem encara donar la volta alsesdeveniments.\nEn les nostres campanyes d'alfabetització queda ben clar,i així ho diu un proverbi, que qui alfabetitza una dona, alfabetitza una nació;això no obstant, en la major part dels països, fins al punt que representen lesdues terceres parts de la població sense alfabetitzar, són les dones -que viuenen uns contextos socials i culturals difícils o perquè viuen en medis rurals-les més inaccessibles a la cooperació internacional en matèria d'educació.\nQuin era el somni d'Artibal McLein o Clene Atil quan vanredactar la constitució de la UNESCO? Què pensaven que podia fer-se en el futurper tal de construir realment la pau entre els pobles? És molt probable que desd'un punt de vista històric, per la mateixa experiència que té un de vosaltresque es troba ací, José Blat, podria contestar aquesta pregunta molt més bé quejo, però vull resumir-vos molt ràpidament la resposta d'avui de la UNESCO,d'aquesta UNESCO d'avui, de després de l'any 88, de la UNESCO que ha d'avançaral ritme dels esdeveniments que han començat i que seran fantàstics, i no pothaver-hi avui cap polític ni cap estadista que no sàpiga anticipar-los, unsesdeveniments propis d'aquesta postguerra freda que afortunadament vivim.\nAquesta UNESCO ha fixat quatre o cinc grans prioritatsper elevar els baluards de la pau. L'educació per a tots, que va aprovar-se enuna gran conferència mundial a la qual van acudir no sols els països queintegren l'organització sinó també aquells que en aquests moments se'n trobenabsents. Les organitzacions no governamentals, perquè és gràcies precisament aaquest enorme potencial que presenten els mestres, els artistes, elsintel·lectuals, els escriptors, els periodistes, tots aquells que tenen a veureamb el nostre àmbit de competència, tots ells s'hi trobaven també representats,perquè la crida era urgent; es tractava de dir-los: hem d'encarar la situacióde 1.000 milions d'analfabets al món.\nI es tracta, per tant, de recaptar no sols dels fonsinternacionals, que van donar una resposta, per cert, molt favorable alrequeriment. Sols el Banc Mundial proporciona 1.000 milions de dòlars més al'any per a l'educació per a tots. Es tractava sobretot d'arribar als qui hande donar la resposta, als qui tenen el poder per a donar-la, als governants, estractava que s'hi comprometeren, que expressaren la seua voluntat política queen el nou ordre de prioritats l'educació per a tots els ciutadans era realmentla prioritat que s'havia de col·locar en primer lloc.\nDoncs bé, educació per a tots, ciència bàsica, el fomentde la ciència bàsica i l'accés d'aquesta a tothom, sabent -i m'agrada dir-homolt particularment a la Universitat Politècnica de València-que no hi haciència aplicada si no hi ha ciència per aplicar, com deia el professorBernardo Jusait. Sabent que, al mateix temps que facilitem la transferènciatecnològica, hem d'ajudar els països més necessitats perquè constituïsquen unnucli de científics i tecnòlegs que puguen seleccionar, que puguen reparar,adaptar la tecnologia que reben de l'exterior, perquè, si no, la seuadependència científica i tecnològica és cada vegada més gran.\nFacilitar que els coneixements actuals i especialment elsdominis on la UNESCO ha treballat més durant molts anys: la reserva de labiosfera, el programa intergovernamental d'investigació oceanogràfica, elprograma de correlació geològica, el programa d'investigació biològica, en totsells afavorir la cooperació, els nexes internacionals per tal de poder oferirals qui decideixen, als governants, aquests elements científics sòlidamentfonamentats en el rigor de la investigació i de la ciència perquè prenguen lesdecisions.\nEl desenvolupament cultural, que és una de les facetes-cada dia n'estic més convençut- més importants de cara al futur, els problemesdel dia de demà, si aconseguim solucionar el problema del medi ambient, siaconseguim detenir decididament la xacra de la guerra, especialment la xacra dela guerra nuclear, en aquest cas ens trobarem al davant d'una civilitzaciómestissa, d'una civilització multiètnica, multicultural, i sabrem reconéixerl'altre, sabrem establir aquests lligams d'afecte que ens permetran realmentviure i compartir el planeta.\nAquest diàleg multicultural és sens dubte un delsaspectes més importants d'aquests baluards sobre els quals es pot construir idefensar la pau.\nQuin és el paper de la Universitat i el paper que la UNESCO té per afavorir les relacions entre les universitats dels països mésindustrialitzats i dels països en procés de desenvolupament? Procurem que laformació, l'especialització, el paper crític en la mesura que puga establir-se,comence a desencadenar-se amb anticipació als esdeveniments. Que comence,també, a poder donar-se en la major part per a les universitats en els païsosen vies de desenvolupament i especialment en els que anomenem PMA (països menysavançats), pretenem que es faciliten els cursos intensius de manera queestudiants i professors dels centres universitaris del món en desenvolupamentpuguen beneficiar-se dels assoliments, dels equips, de totes les facilitats ques'ofereixen a les universitats dels països més avançats, i així hem format dosgrans projectes. Si volen, seria la manera que les universitats es poden enviarentre distintes universitats dels països en desenvolupament als països jadesenvolupats perquè es faciliten aquests intercanvis i aquestes ofertes dedotacions experimentals, bibliogràfiques, etc. Especialment pel que fa al'Amèrica Llatina i a l'Àfrica, Europa té un compromís especial; a mi, com adirector general de la UNESCO, m'importa igualment qualsevol altra part delmón, però em trobe a València, a Espanya, a Europa. I per tant, he de cridarl'atenció sobre la necessitat que fomentem al màxim aquests intercanvis.\nL'establiment d'aquestes relacions, aquestes càtedres quela UNESCO promou i facilita, les denominades càtedres UNESCO, als centresuniversitaris africans, especialment al sud del Sàhara, i amb l'Amèrica Llatinai el Carib; tenim responsabilitats molt específiques al meu parer amb aquestspaïsos.\nSenyor rector, acabaré dient-li que una altra de lesexperiències que he adquirit al capdavant de la UNESCO els darrers anys ésconsiderar que sovint encarreguem informes quan ja teníem dades per a prendredecisions; estem en el que, en l'últim capítol d'un llibre que acabed'escriure, en dic la reporting-society, lasocietat que es passa la vida fent informes, anàlisis, diagnòstics. Jo sé, coma analista científic, que en determinats moments, especialment amb malaltiesdel neonat, havia de prendre decisions quan el diagnòstic més complet és el quees pot establir quan el malalt ja ha mort.\nEspere que no siga aquest el cas, i que nosaltres ara,amb els elements i els coneixements de què ja disposem, comencem a actuar. Éstemps per a l'acció, i així m'ha agradat titular totes les nostres campanyesper al foment de l'educació per a tots sobre "Temps d'acció". Haarribat ja el moment en què coneixem bé quins són els perfils de tots elspaïsos, les característiques culturals, quines són les diferències queexisteixen entre les possibilitats econòmiques i socials dins d'un país. Haarribat el moment de la presa de decisions que comprometen el futur de lahumanitat; per a fer-ho es necessita visió, recursos i coratge. Ja deia abansque disposem dels coneixements necessaris, disposem d'una anticipació raonable,d'unes projeccions raonables del futur; hem de tenir en compte les generacionsvenidores, com deia el comandant Cousteau, i ara, sols ens falta prendre ladecisió política de començar a escriure la primera pàgina d'aquesta novacultura de la pau, d'aquest nou període que ara s'inicia.\nPer a això es necessita consciència pública, i elsmitjans de comunicació tenen un paper importantíssim en la creació, el foment iel manteniment d'aquesta consciència pública, i tots nosaltres com a ciutadanstenim un importantíssim paper mantenint a ultrança la democràcia; no hi hamillor sistema que el de les llibertats públiques perquè els ciutadans, elscientífics, tots aquells que han de contribuir, que poden contribuir a fer queles decisions que s'adopten siguen les correctes per a aquest món que amb tantaprecisió el comandant Cousteau ens ha expressat al terme de les seues paraules.\nEls deia abans que mon pare em va preguntar: "No deusestar tornant-te dòcil, ...". Doncs jo voldria dir-los el mateix al terme deles meues paraules; voldria recomanar als claustres universitaris, voldriarecomanar a tots aquells que avui tenen damunt la responsabilitat de forjar unmón millor, que no siguen dòcils! Que no siguem dòcils! I que puguem trobar-noscada dia, cada aurora, sabent els perills, però que sapiguem que disposem delconeixement i de la voluntat política per a encarar-los.


La nova ministra d'exteriors creu que s'ha de seguir potenciant internacionalment la imatge d'Espanya La República\nLa nova ministra d’exteriors creu que s’ha de seguir potenciant internacionalment la imatge d’Espanya\nGonzález Laya demana “joc net” a les ‘ambaixades’ catalanes tot i que diu que elles veuran si donen una habitació a Puigdemont\nLa ministra d’Afers Exteriors, de la UE i Cooperació, Arancha González Laya, ha demanat aquest dilluns a la Generalitat “joc net” en l’ús de les seves delegacions a l’exterior perquè si no el Gobierno prendrà mesures amb “racionalitat”, si bé no ha volgut entrar a valorar si creu que encaixa dins d’aquests límits exemples com el de l”ambaixada’ catalana a Brussel·les, que facilitar espais per a fer rodes de premsa al president legítim de Catalunya, Carles Puigdemont.\n“Això pertany a la delegació catalana, si li vol donar una habitació o no. Evidentment el paper del Gobierno és assegurar-se que totes les delegacions d’una comunitat autònoma a l’exterior responen als criteris de legalitat vigents a Espanya”, ha indicat la nova cap de la diplomàcia espanyola.\nAixí, González Laia ha recalcat que tota comunitat autònoma “té dret” a tenir oficines a l’exterior, però sempre que respecti el “joc net” en les relacions i en la projecció exterior.\nA favor d’España Global\nPel que fa a si preveu canvis a España Global o mantindrà el rumb marcat per Borrell, que va centrar la tasca d’aquest organisme en combatre els esforços de l’independentisme, González Laya ha dit que és aviat per donar més detalls sobre els seus plans de legislatura però que el Ministeri seguirà tenint entre els seus objectius fer valdre la imatge d’Espanya a l’exterior.\nAmb tot, ha considerat “bastant reduccionista” pensar que el mandat d’España Global se centrarà a contrarestar l’estratègia independentista, tot i que subratlla que l’objectiu i mandat d’aquesta plataforma és projectar una imatge “positiva” d’Espanya a l’exterior.


Nou calendari de visites guiades als espais de l’Arxiu Arqueològic - TOTLLEIDA\nAquest gener s’ha iniciat una nova edició dels Diumenges d’Arqueologia, amb les propostes De l’Ad-Darb al Camí de Ronda, a les muralles medievals; Adobers al Carme, a les Adoberies; Ilerda, Imperium civitas, a la Domus Romana de l’Auditori, i el contenidor d’Històries, a l’Arxiu Arqueològic\nEl Servei d’Arqueologia de l’Ajuntament de Lleida ha programat un nou calendari de visites guiades als seus espais per donar a conèixer a la ciutadania el patrimoni arqueològic de la ciutat. Aquest gener s’ha estrenat una nova edició dels Diumenges d’Arqueologia que inclou quatre equipaments: les muralles medievals, les adoberies, la domus romana a l’Auditori municipal i les instal·lacions del mateix Arxiu Arqueològic -on es fa demà. La Secció de Patrimoni Cultural, Històric i Artístic Arxiu és l’encarregada de dissenyar les propostes que enguany s’han batejat amb els títols De l’Ad-Darb; els Adobers al Carme; Ilerda, Imperium Civitas, i El contenidor d’històries, respectivament.\nEl programa es prepara amb el desig de mostrar aquest patrimoni de la ciutat i difondre capítols de la seva història a través de les restes que es conserven. Els diumenges s’obren les portes dels diversos espais perquè la ciutadania hi pugui accedir lliurement o també pot fer la visita guiada, gratuïta, a les hores assignades a cada espai i fent prèviament la reserva. Per contactar-hi, es pot fer als telèfons 973 700 345 / 616 962 112 o al correu electrònic vinearxiuarqueològic@paeria.cat. El servei també ofereix visites concertades per a grups d’escoles o altres col·lectius que tinguin interès en conèixer aquestes espais.\nEl recorregut i les explicacions en aquests equipaments es fa d’acord a les mesures de protecció i de seguretat adoptades per la covid-19. Per això, s’ha d’insistir que mentre durin les mesures per la pandèmia, les visites hauran de ser concertades per garantir l’aforament permès. El calendari de visites es pot veure modificat per la situació sanitària del moment.\nDe l’Ad-Darb, al Camí de Ronda – Les muralles medievals (c/ Anselm Clavé, 47)\nRobustos, ancorats a terra, romanen els peus de la que, en un altre temps, va ser defensa i guarda de la ciutat. La historia de la ciutat, a través de les fonamentacions de les muralles medievals -època andalusí (IX-X) i feudal (XII-XIV).\nDies de visita: 31 gener, 28 febrer, 11 abril, 11 maig, 20 juny, 29 setembre, 24 octubre, 29 novembre i 12 desembre.\nAdobers al Carme – Les Adoberies (Rbla. de Ferran, 9)\nObradors de blanquers, aluders, assaonadors… bastits a redós de la muralla i nodrits per aigües de fonts, sèquies i pous per produir les millors pells. La pròspera indústria feudal de la pell a Lleida i els obradors de les Adoberies (XIII) del barri de la Magdalena.\nVisites guiades a les 10.45 h, 11,45 h i 12.45 h.\nDies de visita: 10 gener, 7 febrer, 7 març, 9 i 30 maig, 27 juny, 5 setembre, 3 octubre i 21 novembre.\nIlerda, Imperium Civitas – La Domus Romana a l’Auditori Municipal (Pl. Josep Prenafeta)\nLa ciutat cobejada i disputada, la llar guanyada en mil batalles. Els segles I i II dC, la ciutat romana viu la seva màxima esplendor i proliferen grans domus com la que amaga l’Auditori Municipal.\nDies de visita: 24 gener, 21 febrer, 21 març, 25 abril, 23 maig, 13 juny, 26 setembre, 17 octubre i 14 novembre.\nEl Contenidor d’Històries – l’Arxiu Arqueològic (Av. Fontanet, 26)\nObrir la caixa i fregar els objectes amb els dits i llegir altres vides… en un sol espai i moment. El magatzem per les troballes arqueològiques de la ciutat, des de l’època romana fins als nostres dies.\nDies de visites: 17 gener, 14 febrer, 14 març, 18 abril, 16 maig, 6 juny, 19 setembre, 7 novembre, 19 desembre.


Concert final #25ACEM -ACEM\nHome › 25 aniversari › Concert final #25ACEM\nConcert final #25ACEM\nLloc: RCDE Stadium de Corellà – El Prat\nData: 10 de juny 2018\nParticipants: 5.500 músics\nDirector: Manel Camp\nEl diumenge 10 de juny a les 13h més de 5.500 músics provinent de diferents racons de Catalunya (82 escoles de música) oferiran un concert en motiu dels 25 anys de l’entitat al RCDE Stadium de Cornellà – El Prat.\nVolem culminar el programa d’actes de celebració dels 25 anys amb una gran festa, un concert multitudinari que fomenti la col·laboració entre escoles i potenciï l’intercanvi d’experiències entre els alumnes. Un concert que permeti als alumnes viure una experiència especial i inoblidable participant en un gran projecte que els omplirà d’il·lusió i motivació durant tot el curs.\nL’ACEM agrupa escoles molt diferents i alumnes de diverses edats i nivells. Volem que tots puguin participar activament creant xarxa entre els centres d’arreu del territori i que aquesta celebració dels 25 anys de l’ACEM sigui una experiència única i emotiva.\nA més, aprofitarem l’ocasió per involucrar la resta de la comunitat educativa, professionals de referència del país, institucions i famílies. Celebrar els 25 anys de l’ACEM és l’excusa per mostrar a tot el país la valuosa tasca que fem des de les escoles de música!\nCategories: 25 aniversari


Tres municipis de la Safor podrien tindre toc de queda si l'accepta el Tribunal Superior de Justícia de la CV - Diari Serpis\nTres municipis de la Safor podrien tindre toc de queda si l’accepta el Tribunal Superior de Justícia de la CV\n– El toc de queda té l’objectiu de limitar la mobilitat nocturna, en el moment que es celebren més festes alcohòliques\n– Les dades que seran analitzades són la incidència acumulada i la taxa de positivitat\n– Els municipis, que en aquest moment se’ls aplicaria el toc de queda són Miramar, Bellreguard i la Font d’En Carrós\nLes noves restriccions per coronavirus en la Comunitat Valenciana anunciades aquest dijous pel president de la Generalitat Valenciana, Ximo Puig, inclouen la possibilitat de recuperar el toc de queda a València o qualsevol altre municipi autonòmic. Es tracta, de moment, d’una possibilitat perquè el Consell està esperant la resposta del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana per a conéixer si pot aplicar aquesta nova mesura de lluita contra el coronavirus.\nTal com han anunciat des del govern autonòmic, és una aturada en la desescalada valenciana, provocada per l’exponencial increment de casos positius que, diàriament, es detecten.\nSi el TSJ de la Comunitat Valenciana dona el vistiplau al toc de queda un total de 3 municipis de la Safor estarien afectats. En concret són Miramar, Bellreguard i la Font d’En Carrós. El toc de queda seria des de la 1 de la matinada fins a les 6. El toc de queda tindria l’objectiu de limitar la mobilitat nocturna, moment especialment delicat entre la població jove a l’estiu en el qual es realitzen més festes alcohòliques i la no utilització de les mascaretes es produeixen.\nTres municipis de la Safor podrien tindre toc de queda si l'accepta el Tribunal Superior de Justícia de la CV\nArticle anteriorLa Diputació proposa declarar 2022 Any Sant Francesc de Borja i fer valdre el seu llegat\nArticle següentL’Equip ciclista Teika no pot comptar amb Felipe Orts però continua reforçant la base


Els boscos de Lloret, un dels escenaris del nou anunci d'Estrella Damm | Nova Ràdio Lloret\nImatge de l'anunci d'Estrella Damm pels boscos de Lloret\nEls boscos de la Punta Garbí i el camí de ronda de Sa Boadella, a Lloret de Mar, són alguns dels escenaris del nou anunci d’Estrella Damm. La marca de cerveses ha escollit diversos indrets de la Costa Brava pel seu espot publicitari.\nÉs un anunci dedicat al sector de la restauració, que s’ha vist molt afectat per la pandèmia del coronavirus. El protagonitzen una quarantena de xefs de gran prestigi com, per exemple, Ferran Adrià, Joan Roca, Carme Ruscalleda o Nandu Jubany.\nElizabeth Keegan, gerent de Lloret Turisme, explica que, tot i que Lloret no surt esmentat en les localitzacions de l’anunci, perquè l’objectiu es mostrar l’entorn del Bully, és una evidència que molts dels paisatges es troben a la vila i en destaca la seva qualitat. En concret, el moment de l’anunci en què es veuen els boscos de Lloret és a la part central, cap al segon 35.\n“Hi ha qui només s’imagina aquests paisatges al Cap de Creus, per exemple, però no, també hi són a Lloret, a casa nostra”\nL’Ajuntament i Lloret Turisme han gestionat els permisos pertinents per dur a terme aquests rodatges a la vila, que es van fer el passat 25 de gener. A més, molts dels cuiners que hi apareixen van allotjar-se a Lloret la nit abans d’enregistrar les escenes.\nArticle anteriorLa Sansi organitza per primera vegada a Lloret un control federat d’atletisme\nArticle següent60 visites als elements del MOLL en l’inici de la campanya de turisme comarcal\nProp de 50 flamencs visiten el Delta de la Tordera, una xifra insòlita\nEls amants dels ocells -d'arreu de la comarca de la Selva- van tenir una visita molt agradable el passat 8 d’abril, coincidint amb el final de les vacances de Setmana Santa.\nLloret oferirà paquets d’allotjament amb entrades per al festival SOM de Mar\nEs tracta d'un acord entre els establiments especialitzats en reunions i esdeveniments i la promotora del certamen, de cara a la 2a edició.


Facilitació de processos | consultoria\nFem emergir el propi saber de l’organització.\nGenerem noves formes de relació que parteixin de l’escolta i comprensió pròpies (de dins cap a fora).\nCreem un entorn de confiança i seguretat on les persones se sentin lliures per a expressar-se tal com són.\nDesenvolupem una comunicació conscient, respectuosa i eficient per a generar relacions saludables.\nGenerem responsabilitat i lideratge en relació amb el projecte compartit.\nMillorem l’alineació dels equips entorn uns objectius comuns, uns valors i una visió compartida.\nDemana treball a mida\nÉs possible desenvolupar un model d'organització i de convivència basat en la confiança i en les capacitats de tots i totes per a prendre les millors decicions de manera col·laborativa en allò que ens afecta.\nFacilito processos col·lectius i acompanyo grups en la seva transformació i desenvolupament.\nCrec en la màgia i la potència de l’energia col·lectiva per a crear, construir i transformar tot allò que es proposa.\nAllò que m’impulsa és contribuir a generar organitzacions en les que puguem:\nSER amb plenitud, connectant amb el nostre jo autèntic i sincer.\nDesenvolupar una comunicació conscient, expressant lliurement les nostres emocions i opinions, des del profund respecte i reconeixement de l’altre.\nCrear cooperativament, des de la responsabilitat i autolideratge de cadascú, amb una visió compartida i uns objectius comuns\nDissenyem plegats els objectius de treball i el procés que durem a terme.\nObrim un espai d’aprenentatge compartit, entenent que l’aprenentatge significatiu té una direcció inversa a la que estem acostumats: experimentem, sentim, reflexionem sobre allò viscut i sentit i aprenem.\nGenerem converses des del domini lingüístic, però també des dels dominis emocional i corporal. Ens ajudem del joc corporal, el moviment i les dinàmiques de grup per a generar experiències compartides d'aprenentatge que ens cohesionen i ens permeten avançar plegats cap a objectius compartits.\nTreballem de manera integrada les intel·ligències corporal, emocional, mental i sistèmica per a trobar la coherència i sostenibilitat dels processos de canvi.\nIcons made by "


La pràctica d'una biòpsia cutània és molt freqüent en Dermatologia. Consisteix en agafar un fragment de pell de mida variable sota anestesia local, d'una lesió o erupció cutània per tal d'establir o confirmar el seu diagnòstic. La fàcil accessibilitat de la pell, la rapidesa en la realització de les biòpsies i les escassíssimes complicacions dóna lloc a la pràctica de biòpsies cutànies de forma rutinària.\nLes biòpsies es realitzen per a l'estudi de múltiples processos inflamatoris i també tumorals (benignes o malignes) i la seva pràctica no implica que es sospiti un tumor maligne. Les biòpsies poden realitzar-se amb un llevabocins (punch) o mitjançant una fulla de bisturí (extirpació en fus). Solen ser de poca profunditat, però inclouen totes les capes de la pell.\nUna vegada practicada la biòpsia, es remer per estudi anatomopatologic que es realitzat un processament. La peça quirurgica s'inclou habitualment en formol i posteriorment en un bloc de parafina, un material que permet donar un suport adient per tallar la biòpsia, tenyir-la amb colorants específics (hematoxilina-eosina) i examinar-la al microscopi.


Apartman Üde Band Hongria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nApartman ÜdeApartamentRakoczi u. 16/a., Band, Band, Hongria, 8443 - Veure al mapaExcepcional9,4Basada en22comentarisApartman ÜdeVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 35 fotos\nAl visitar Band, vosté es sentirà com a casa a Apartman Üde, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Apartman Üde asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, cuina americana per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartman Üde no troba competidors en cap categoria.\nCal que informeu el Apartman Üde de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Band


Crònica de la presentació (que no es va fer) d’un llibre – Xalandria\nAixí i tot, cal dir també, en defensa de les paraules que segueixen, que en aquesta ocasió tothom està avisat amb temps de la maniobra i que, per tant, el text no enganyarà ningú. A la pràctica, idò, per deixar clar que el contingut es basarà en allò que hauria pogut ser, el text emprarà unes formes verbals en què predominarà el mode subjuntiu en tost de l’indicatiu. Per coherència. Independentment que l’acte de presentació del llibre Homenatge a Josep Salord i Farnés, prevista per al passat dia 14 de gener, a Ciutadella, s’acabés suspenent (o, més ben dit, ajornant) per culpa de la situació sociosanitària, calia aprofitar l’espai que m’ofereix el blog per parlar-ne. Perquè ens trobam davant d’una obra important. I no ho dic perquè el meu nom aparegui a la coberta del volum. De cap de les maneres. És en els continguts, que no he escrit jo, on hi ha el bo d’os d’un llibre en què el meu paper s’ha limitat a fer d’editor. Amb ell, s’omple un buit important que teníem respecte del coneixement de la cultura menorquina de la postguerra franquista.\nD’aquesta manera, per tant, si s’hagués fet la presentació del llibre, en haver de parlar —abans o després del regidor de cultura de l’ajuntament ciutadellenc, en desconec el protocol— la primera cosa que hauria fet és recordar que el passat 2020 havíem commemorat el cinquantenari de la mort de Josep Salord i Farnés i que, des de l’Institut Menorquí d’Estudis, teníem molt clar que hi volíem contribuir amb la publicació d’aquest volum miscel·lani. Feia una parell d’anys que hi estàvem treballant i érem plenament conscients de l’efemèride, tot i que el maleït coronavirus ens va trastocar els plans, ho va endarrerir tot.\nSegurament, si s’hagués fet la presentació del llibre, no hauria calgut explicar que no era aquesta, la pandèmia, una excusa de mal pagador per a justificar-ne l’aparició tardana. De cap de les maneres. Perquè si les coses haguessin anat tal i com estaven previstes, el volum hauria sortit molt abans i, segurament, hauria fet innecessàries aquestes paraules de la revista El Iris, aparegudes el vint-i-cinc de juliol de l’any passat, que deien, literalment, que «50 anys després, de moment ni des de les administracions, ni des de les entitats culturals s’ha fet cap acte commemorant els 50 anys de la mort del fill predilecte de Ciutadella des de 1978 on penja el seu retrat al Saló Gòtic, el retrat d’un humil capellà de poble que va defensar la nostra llengua i la nostra identitat, al que encara devem molt i ben bé mereix un record que apropi aquesta figura a les noves generacions de ciutadellencs i ciutadellenques».\nEl cas és que, quan la situació ho va permetre, el procés d’edició del llibre es va reprendre i, corregudes de darrera hora incloses, va ser una realitat just començar enguany, tot i que, per a fer-ne evident la coincidència amb la commemoració del cinquantenari de la mort de Salord i Farnés, tant el dipòsit legal com la fitxa catalogràfica deixen ben clar que el llibre és de 2020. De fet, era l’any passat quan el vam enviar a impremta. Quan tocava.\nMalgrat tot el que acabam d’exposar, en aquest cas la data d’aparició del volum resta en un segon terme. El que importa és que el llibre és una realitat i que, gràcies als continguts que presenta, qualsevol persona —ciutadellenca, menorquina o d’on sigui— que estigui interessada a endinsar-se en la figura d’aquest humanot satisfarà les seves expectatives.\nLa segona de les coses que hauria explicat si s’hagués fet la presentació del llibre hauria tingut a veure amb la idoneïtat de presentar-lo en el marc dels actes de celebració de Sant Antoni (suspesos, també, de manera generalitzada pel repunt de la pandèmia). Bàsicament, perquè aquesta és, tal i com explica Miquel Àngel Casasnovas al llibre, al costat del nou de juliol, una de «les dues efemèrides nuclears sobres les quals pivotarà bona part de l’obra de Josep Salord com a historiador». Només cal veure amb quines paraules s’hi refereix el 1935, en què diu, del desset de gener, que és l’«aniversari de l’alliberament [i] catalanització de la nostra Illa, diada la més memorable de la història menorquina». Almenys, hauria remarcat, d’alguna manera quedaria compensat el fet de no haver arribat a temps per a fer-ne la presentació, tal i com estava previst inicialment, a mitjan mes de desembre de 2020.\nDesprés d’aquesta introducció, basada en el calendari d’elaboració i d’aparició de l’obra, si l’haguéssim pogut presentar, tot seguit n’hauria donat a conèixer els continguts. Hauria començat dient que el punt de partida dels textos que en formen part són la versió revisada dels que que es van donar a conèixer en la Jornada d’Estudi i d’Homenatge que l’Institut Menorquí d’Estudis va dedicar a Josep Salord i Farnés el juliol de 2018, tot i que, amb motiu de la publicació en paper, es va considerar adient incorporar-hi, per tal d’arrodonir-ne el conjunt, una sèrie d’annexos: un petit àlbum fotogràfic, la transcripció del butlletí de les Joventuts Musicals de Menorca que, amb motiu del traspàs, es dedicà a Salord i, finalment, la sèrie d’articles amb què participà en la que Francesc de Borja Moll va batejar com «la batalla de les misses en vernacle».\nEl resultat, tal i com hauria dit, si s’hagués fet, a la presentació del llibre, és una primera aproximació de caràcter acadèmic (per tant, feta des del rigor que han de tenir aquesta mena de publicacions, sense deixar de banda, però, la voluntat inequívoca d’arribar al gran públic, fet que n’explica el to divulgatiu) a un personatge polièdric, fonamental per a conèixer i entendre una etapa de la nostra història cultural en què encara hi ha molta feina a fer. El valor dels continguts del llibre deriva del fet que cadascun dels àmbits en què Salord desenvolupà la seva activitat ha estat estudiada pels millors especialistes en la matèria.\nPer açò, a continuació, en aquesta presentació que, malauradament, no va ser, hauria fet un repàs de cadascuna de les ponències del llibre, tot indicant que, per començar, Francesc López Casasnovas i Joan Febrer hi aborden el perfil biogràfic —cívic i religiós— del senyor Pepe; que, tot seguit, Fina Salord, a partir de la feina feta per Joana Moll, mostra com la correspondència permet dibuixar la important xarxa cultural teixida per Salord i Farnés; a continuació, Miquel Àngel Casasnovas, Antoni-Joan Pons i Andreu Vidal aprofundeixen, respectivament, en la tasca historiogràfica, filològica i de defensa de la llengua pròpia de Menorca desenvolupada pel nostre homenatjat, mentre que Jaume Mascaró ofereix una primera aproximació a la recerca salordiana entorn de la narració oral del Sant Traspàs. Finalment, també hauria indicat que, a més dels annexos, dels quals ja he parlat, el llibre inclou les aportacions de Josep Sastre, Joan Pons Moll i Andreu Vidal en una taula rodona en què ofereixen el testimoni personal de la seva relació amb Salord i Farnés.\nTot açò hauria dit si s’hagués pogut celebrar la presentació d’aquest llibre. I ho hauria acabat, abans de donar pas a Fina Salord, que també hi havia d’intervenir, remarcant la importància d’aquest personatge, un autèntic erudit, en la cultura illenca del segle XX. Així, ni que fos amb un poc d’autobombo, hauria llegit, per tancar la meva intervenció, el darrer paràgraf de la introducció del llibre, en què afirm que «Amb aquest volum, dedicat a la tasca de Josep Salord i Farnés, la Secció de Llengua i Literatura de l’Institut Menorquí d’Estudis vol contribuir de manera ferma al coneixement i reconeixement de la figura d’aquest intel·lectual menorquí i, alhora, eixamplar els estudis acadèmics de la vida cultural illenca del segle XX per, finalment, esperonar futurs estudis amb què conèixer, amb tot el rigor i aprofundiment necessaris, els fins ara boirosos anys de la postguerra a Menorca.»\nEsperem que, més endavant, quan la situació millori i es reprenguin les activitats culturals, es pugui celebrar la presentació convencional d’aquest llibre. I, també, que els mitjans de comunicació, amb fonament (és a dir, assistint-hi), en puguin fer la crònica. Mentrestant, però, com que l’obra és al carrer i ja circula pels canals habituals, qui la vulgui pot adquirir-la a les llibreries de l’illa o a la botiga virtual de l’IME. Per açò l’hem feta.


La Pradella Mont-Louis França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nAvenue De Cerdagne, Bolquere, Mont-Louis, França\nbasat en 592 comentaris Veure totes les 32 fotos\nSobre La Pradella\nLa Pradella es troba a Bolquere Pyrenees 2000 i ofereix allotjaments amb cuina i WiFi gratuïta i accés a una zona de spa amb banyera d'hidromassatge i piscina coberta.\nEls apartaments presenten una decoració d'estil alpí i inclouen zona d'estar, TV per satèl·lit, balcó privat i zona de cuina petita. El bany és privat i disposa d'articles de tocador gratuïts i assecador.\nLa Pradella serveix un bufet d'esmorzar diari i acull una sala de reunions totalment equipada amb capacitat per a 100 persones. La Pradella també ofereix tractaments de massatge per un suplement. A més, hi ha guardaesquís i lloguer de bicicletes.\nLa zona és ideal per fer senderisme i muntar en bicicleta. El personal de La Pradella us podrà aconsellar sobre la zona.\nL'establiment es troba a només 3 km de Pyrénées 2000, on hi ha remuntadors. Ofereix aparcament privat gratuït i servei de trasllat gratuït.\nEn arribar cal abonar un dipòsit de 250 EUR més un suplement de neteja de 45 EUR per a les reserves d'1 setmana o més. Aquest dipòsit es pot fer servir per cobrir els possibles desperfectes ocasionats a l'apartament durant l'estada.\nL'horari de l'spa és de 16:00 a 20:00.\nL'horari de la piscina és de 10:00 a 20:00.\nL'establiment ofereix un paquet de roba de casa per un suplement de 10 EUR per persona i estada que inclou:\n- Draps de cuina\n- Selecció de productes de neteja Cal que informeu el La Pradella de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Evolució jurídica de la guarda compartida - Rovira Vila Advocats\nEvolució jurídica de la guarda compartida\nL’evolució social en la superació de que tan sols correspon a les dones la cura dels fills, ha comportat també un avanç i canvi substancial en les mesures (acords) que es prenen en supòsits de divorci o ruptura de parella de fet amb fills menors d’edat implicats.\nLa realitat social sempre s’imposa i, en conseqüència, en els darrers anys s’ha produït un canvi legislatiu i jurisprudencial en dret de família que, en poc temps, han situat conceptes com guarda i custòdia compartida en habituals.\nTenint com a premissa inalterable que en dret de família prima l’interès superior del menor, el que s’anomena guarda i custòdia compartida sempre s’ha pogut acordar i ha existit d’alguna manera si, com en l’actualitat, aquesta és la millor opció pel menor. El canvi bé en les rutines i l’esforç que societat i legislador obliguen a fer als jutjats en superar mesures estàndards de caps de setmanes alterns i vacances per meitats. Així, en el passat podríem qualificar de lluita manifestament desigual\nla d’un progenitor favorable a una relació equivalent en temps de convivència entre pare-fill i mare-fill, en contra d’un progenitor favorable a l’adopció de mesures ‘estandars’ que impliquen un desequilibri manifest entre el temps que els fills conviuen, per regla general, amb el seu pare i amb el que conviuen amb la seva mare. Certament i seguint amb l’exemple, al pare li correspondria un rol de ‘visites’ talment com si l’exercici de la pàtria potestat quedés totalment buidat un cop atribuïda la guarda i custòdia a la mare, a quí en realitat li correspondria la responsabilitat exclusiva de la cura dels fills. Amb tot el que això representa de negatiu per la inserció laboral de la dona i el desgast personal de fer-se càrrec d’una responsabilitat que hauria de ser compartida.\nCom dèiem, la societat ha superat aquest esquema i el dret s’hi ha adequat de forma ràpida en els darrers anys. En concret, destaquem la importància de la publicació del Llibre Segon del Codi Civil de Catalunya en data 29 de juliol de 2010. Les Sentències del Tribunal Suprem de 7 de juliol de 2011, de 22 de juliol 22-7-2011, o la sentència del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya de 16 de Juny de 2012 que estableixen la Guarda compartida com a resposta normal (no restrictiva) a la crisi familiar i atorgament en base a l’interès dels menors. També destaca la Interlocutòria de 22 de Novembre de 2011 del Tribunal Constitucional que va avalar la preeminència de la guarda compartida establerta en la Llei Valenciana en tant que aquesta opció es considerés beneficiosa pel menor.\nCategories: Dret Civil, Noticies |


Viatge Bhutan en grup. Agost | Viatges Independents\nViatge Bhutan en grup. Agost\n3 VOL KATHMANDÚ / PARO – THIMPHU E / S Hotel\n4 THIMPHU – PUNAKHA – WANGDUE E / D / S Hotel\n8 BUMTHANG – VALL D’URA – BUMTHANG E / D / S Hotel\n10 WANGDUE – THIMPHU E / D / S Hotel\n11 THIMPHU – PARO E / D / S Hotel\nA l’hora prevista, presentació a l’aeroport per prendre el vol amb destinació Kathmandú, amb connexió intermèdia. Nit a bord.\nArribada a l’aeroport de Kathmandú. Trasllat a l’hotel i dia lliure per gaudir de la ciutat de Kathmandú i la seva vall.\nEsmorzar. A l’hora prevista, trasllat a l’aeroport de Kathmandú per volar a Paro. El bell vall de Paro està representat per una rica cultura, una bellesa escènica i centenars de mites i llegendes. És la llar de molts dels temples més antics de Bhutan i és també una de les valls més fèrtils, amb les seves famoses terrasses d’arròs vermell. Visita del Museu Nacional (Ta-Dzong), Ringpung Dzong i Kyichu Lkakhang. A continuació trasllat a Thimphu i visita del Memorial Chorten, la Biblioteca Nacional de Bhutan, el Museu del Patrimoni Folklòric i el Museu Tèxtil.\nDIA 4.- THIMPHU – PUNAKHA (1.300m) – WANGDUE (1.350m)\nEsmorzar i sortida cap a Punakha, antiga capital del país i ara capital religiosa. En el camí, parada a Dochula Pass (3.100m) per veure les vistes més boniques de la zona oriental de l’Himàlaia. A més, es poden veure les 108 stupas en miniatura. En arribar a Punakha, visita del Dzong (monestir), fortalesa monàstica que data del segle VII, té la forma de navili ancorat a la riba de dos rius i com passa amb altres no es pot visitar el seu interior, només els patis. Aquesta és a més la casa d’hivern del líder espiritual i els seus monjos. Dinar i visita del Monestir Chimi Lhakhang. Aquest monestir guarda encara el fal·lus de fusta que Kunley portar del Tibet, el qual és utilitzat per beneir a la gent que visita el monestir a la recerca d’ajuda per poder engendrar nens. Continuació fins a la ciutat de Wangdue, també coneguda com Dzong de Wangdue Phodrang, la ciutat comparteix el seu nom amb el dzong construït el 1638 i que domina la localitat. Hi ha tres carrers principals que donen accés a l’edificació, el pas de la Dochu a l’oest, el pas del nord que condueix al dzong de Punakha i el pas del sud cap Gangteng Gonpa i la vall de Phobjika.\nDIA 5.- WANGDUE – TRONGSA (2.316m)\nEsmorzar i sortida cap a Trongsa, ciutat que data del segle XVI, la qual cosa és relativament recent a Bhutan, amb un paisatge al voltant de la població, espectacular. Des de la seva Dzong, el més gran del país, s’albiren enormes distàncies, com ho feien els antics vigilants. Arribada i visita del Monestir de Trongsa, construït el 1648, i la Torre del Rellotge. Aquest monestir va ser la llar ancestral de la dinastia regnant i és actualment l’oficina d’administració del Districte de Trongsa.\nDIA 6.- TRONGSA – BUMTHANG (2.600 a 4.000m)\nEsmorzar i sortida cap a Bumthang. Bumthang està sobre una de les rutes de major bellesa escènica del país. Es tracta del cor espiritual de Bhutan i un dels llocs més antics i valuosos del budisme, a més de tenir una gran varietat de llocs històrics i religiosos, així com antics palaus de les famílies governants de la regió. Visita de diversos monestirs antics i importants com: Jambay Lhakhang, Kurjey Lhakhang, Kencho Suma Lhakhang, Tamshing i Pema Samba Lhakang.\nDIA 7.- BUMTHANG\nEsmorzar i sortida cap a la Vall de Tang. Excursió fins al Palau Ugyen Choling, convertit en un museu. En el camí de tornada es pot visitar una granja suïssa on es fan tot tipus de productes com suc de poma, sidra, formatge, etc.\nDIA 8.- BUMTHANG – VALL D’URA – BUMTHANG\nEsmorzar i sortida fins el poble d’Ura, que encara conserva cert ambient medieval, amb la seva vall considerat un dels més sagrats de tot el país. Passeig pel poble, que té un bell monestir budista i està envoltat de típiques cases rurals. També podem observar iacs en les riques pastures de la Vall d’Ura. Dinar a Ura i tornada a Bumthang a la nit.\nDIA 9.- BUMTHANG – WANGDUE\nEsmorzar i sortida cap a Wangdue. De camí visitarem Gangtey, un bell lloc situat a una altitud de 3.000m. Des Gangtey es pot veure de prop les pintoresques muntanyes de color fosc, així com la preciosa vall Phobjikha, que és un dels més grans i bells del país. Durant l’hivern, també podem veure les famoses grues de coll negre. Arribada a Wangdue i trasllat a l’hotel.\nDIA 10.- WANGDUE – THIMPHU\nEsmorzar i sortida cap a Thimphu. Dinar en ruta i continuació fins a la torre BBS, on podrem gaudir de les impressionants vistes de tota la ciutat de Thimphu. En el camí de tornada, parada al mini zoo Takin (takin és l’animal nacional de Bhutan). A la tarda visita del Monestir de Tashichodzong.\nDIA 11.- THIMPHU – PARO\nEsmorzar i sortida cap a Paro. Arribada a Paro i petita excursió al Monestir Taktsang. El famós Monestir Taktsang, conegut com el Niu del Tigre, és un dels llocs més venerats de peregrinació a l’Himàlaia, on la gent local ha de visitar-com a mínim un cop a la vida. El bell i sagrat monestir és una visita obligada a Bhutan. La pujada ens portarà unes 2-3 hores a peu, a través de pobles i de boscos de pins (es pot llogar un cavall per la pujada). El camí al monestir es pot dividir en 3 etapes. El sender acaba en la primera etapa on trobem una cafeteria per descansar abans de continuar amb el camí a la 2a etapa. Els cavalls poden viatjar fins al final de la 2a etapa, on tenim una gran vista del monestir. Dinar a la cafeteria de Taktshang. En el camí de tornada visitem Drugyal Dzong, una fortalesa en ruïnes a 16 km de la ciutat de Paro.\nDIA 12.- VOL PARO / KATHMANDÚ\nEsmorzar i trasllat a l’aeroport de Paro per volar amb destinació a Kathmandú. Arribada a Kathmandú i trasllat a l’hotel. Tarda lliure per visitar la ciutat.\nEsmorzar i dia lliure per visitar la ciutat i la seva vall.\nEn base a grup a partir de 11 persones 3.195 €\nEn base a grup de 3 a 10 persones 3.275 €\nEn base a grup de 2 persones 3.655 €\nGRUP MÍNIM 1 PERSONA\nTransport per terra en vehicle privat i guia de parla hispana a Nepal.\nTransport per terra en furgoneta privada i guia de parla anglesa a Bhutan.


El servei d’acolliment per a persones adultes de l’Ajuntament de Palma – Alimara\nEl servei d’acolliment per a persones adultes de l’Ajuntament de Palma\nCatalina Juan Garau\nParaules clau: acolliment social, exclusió social, vulnerabilitat social.\nEl Centre Residencial d'Atenció Temporal (CRAT) de l'ajuntament de Palma és un servei que està adreçat a l’atenció social integral de les persones adultes de Palma que es troben en situació de risc d’exclusió social per manca o insuficiència de recursos i d’allotjament i/o habitatge. Aquest article aborda la finalitat i particularitats d'aquest recurs que intenta donar resposta a les necessitats bàsiques en matèria d'allotjament de manera immediata.\nCap de la Secció de Serveis d’Inclusió\nRegidoria de Benestar i Drets Socials\nParlar dels dispositius d’acolliment implica, d’alguna manera, parlar de l’evolució que han tingut en les darreres dècades. L’any 1993, en el monogràfic de la revista Alimara, es plantejaven, entre d’altres, els reptes de futur següents:\nLa necessitat d’una coordinació interinstitucional estable i operativa.\nLa importància de definir la singularitat dels dispositius, dels criteris d’accés, de les seves metodologies.\nLa necessitat d’una unitat de valoració i accés que establís l’ajust entre necessitat/recurs amb visió de conjunt.(1)\nEn les darreres dècades hi ha hagut una evolució important. El 2018, vint-i-cinc anys després, es pot constatar el següent:\nLa consolidació de la Xarxa i la coordinació entre els diferents serveis i les institucions que en formen part.\nL’existència d’un espai de regulació estable entre els serveis i les institucions de la Xarxa d’Inclusió, que ha permès definir circuits d’accés i perfils de persones per atendre. Uns serveis més específics i adaptats als grups de població atesos.\nLa creació d’una unitat de valoració, tant per part de l’IMAS com per part de l’Ajuntament de Palma, que regula l’accés als serveis d’acolliment.\nLa difusió dels criteris d’accés i dels perfils d’atenció a les entitats i les institucions derivants.\nEl canvi del perfil de persones ateses al servei de transeünts, de transeünts a persones que resideixen a Palma i que mantenen factors de protecció social.\nPer tant, podem destacar que alguns dels reptes de fa vint-i-cinc anys ja s’han assolit o, almanco, s’hi ha millorat molt.\nL’Ajuntament de Palma disposa dels serveis d’acolliment següents: servei d’acolliment de víctimes de violència de gènere, servei d’acolliment per a famílies de curta estada, servei d’acolliment per a famílies de llarga estada i Centre Residencial d’Atenció Temporal.\nEn les darreres dècades, s’ha produït un increment de l’oferta de places d’un 40 %.\nPer accedir als serveis d’acolliment, cal que els serveis derivants presentin una sol·licitud i que aquesta sigui valorada per l’EVA(2) (equip de valoració d’acolliment municipal). En situacions d’urgència i/o emergència, la valoració de l’EVA pot ser posterior a l’ingrés. Aquest quedarà condicionat a la valoració posterior per garantir la necessitat bàsica d’allotjament de manera immediata.\nEls serveis d’acolliment atenen diferents perfils de persones i famílies en funció de les característiques. Comparteixen la metodologia de treball i la filosofia de la participació de les persones en la resolució de les dificultats. La participació, com a implicació de les persones en el procés de canvi, és un dels punts essencials.\nCentre residencial d'atenció temporal (CRAT)\nEl CRAT ha evolucionat des del servei d’acolliment per a transeünts, de 1993, al servei d’acolliment i promoció sociolaboral, que va posar l’accent en la inserció laboral de les persones acollides. Entremig va ser un servei d’acolliment per a persones adultes i, actualment, el Centre Residencial d’Atenció Temporal.\nEn la primera etapa exercí, entre d’altres, funcions de porta d’entrada als serveis d’acolliment. En la mesura que els altres serveis evolucionaven, els criteris d’accés i els perfils de les persones per atendre també es modificaven.\nEl CRAT es defineix com un servei adreçat a l’atenció social integral de les persones adultes de Palma que es troben en situació de risc d’exclusió social per manca o insuficiència de recursos i d’allotjament i/o habitatge. També disposa de serveis d’atenció diürna, adreçats a persones que disposen d’habitatge, però que necessiten suport en l’alimentació, la higiene personal o la neteja de roba.\nEl centre està ubicat a l’edifici municipal del carrer de Felicià Fuster, 3, de Palma. Aquest edifici disposa de l’espai i les infraestructures adients per desenvolupar el servei.\nSón objecte d’atenció del servei els perfils següents:\nPersones soles o sense fills, de 18 a 65 anys, en situació administrativa regular, empadronades i que resideixen habitualment a Palma, que es troben en situació de dificultat social puntual, per manca de recursos econòmics, laborals i suport familiar, però mantenen factors de protecció social, capacitat d’inserció laboral i necessiten un allotjament.\nPersones soles o sense fills que perden la llar per incendis, enderrocaments i altres situacions d’emergència social que requereixen un allotjament d’urgència de caràcter temporal.\nNo són perfil d’aquest servei d’acolliment les persones que presenten alguna de les problemàtiques o circumstàncies individuals següents:\nConsum d’alcohol o tòxics, sense tractament\nMalalties de salut mental, sense tractament\nPersones majors de seixanta-cinc anys\nPersones amb manca greu d’autonomia\nPersones que no resideixen habitualment a Palma\nAquestes persones poden ser ateses per altres recursos de la Xarxa d’Inclusió.\nEls programes bàsics del centre són:\n1. Programa d’allotjament i convivència\nPer accedir-hi, es tramet el full de derivació a l’equip de valoració i acolliment (EVA). Aquest revisa que es compleixen els requisits i, si escau, deriva la persona al servei per fer una entrevista de valoració. Valorada la situació, es fa una proposta per a cada cas acceptat.\nL’horari d’aquest programa és continu; tots els dies de la setmana, les 24 hores del dia.\nEn el moment d’ingrés, es lliura la carpeta de benvinguda, que inclou la normativa de funcionament del centre, els drets i les obligacions de les persones acollides, així com les normes bàsiques de convivència.\nEl temps d’estada depèn de la situació de cada persona i de l’evolució. Com a màxim, l’estada al servei és de dotze mesos.\nS’hi ofereixen els serveis següents:\nHabitació, roba de llit i tovalloles\nDutxes i productes bàsics d’higiene personal\nBerenar del matí, dinar i sopar\nEstris de bugaderia i planxa\n2. Programa d’atenció social\nAquest programa, adreçat a les persones que resideixen al centre, preveu, mitjançant un pla de feina individualitzat, els aspectes següents:\nInformació i orientació generals\nDiagnòstic social, valoració i treball sobre les problemàtiques socials\nElaboració i seguiment del pla individual d’inserció social, en col·laboració amb professionals i recursos específics\nGestió i tramitació de prestacions municipals i d’altres\nDerivació, suport i acompanyament a altres serveis\nPreparació i ajuda per a la reinserció social\nDes d’aquest programa, es preveu la connexió, la coordinació, la derivació i el treball en xarxa amb altres recursos socials de la ciutat, centres municipals de serveis socials, serveis de salut, Institut Mallorquí d’Afers Socials, serveis i recursos d’habitatge, serveis d’altres àrees municipals... per aconseguir l’autonomia de les persones usuàries.\n3. Programa d’atenció psicològica\nEs treballa l’orientació i el suport psicològic individual i de grup, referit a la comprensió i a la superació de la situació, les relacions amb l’entorn, les habilitats personals, l’afrontament del projecte personal de futur i la relació de la persona atesa amb altres serveis, especialment d’atenció psicològica o de salut mental, si escau.\nAquest programa és voluntari.\n4. Programa d’acompanyament per a la inserció social\nEl programa està adreçat a les persones acollides al centre que tenen dificultats per accedir al mercat laboral, per manca d’habilitats per a la recerca de feina, formació bàsica i específica.\nS’hi atenen aquestes persones que necessiten feina com a condició per estabilitzar la seva situació econòmica, social i d’habitatge. També s’hi promou la creació de grups, de tallers o d’altres dinàmiques que faciliten la capacitació i les habilitats de les persones que participen en el programa.\nDes d’aquest programa, s’utilitzen els recursos que hi ha al territori de Palma i es facilita l’accés de les persones ateses a l’oferta existent.\n5. Programa de serveis de dia\nAquest programa s’adreça a les persones que no estan acollides al centre i que requereixen algun dels serveis complementaris d’atenció bàsica que s’ofereixen: menjador, higiene personal, bugaderia i roba.\nL’objectiu d’aquest programa és complementar i donar instruments de suport que permetin que la persona tengui una millor qualitat de vida.\nEl perfil de persones que gaudeixen d’aquests serveis és el mateix que el del servei d’acolliment, amb la diferència que tenen un lloc per viure, encara que tinguin mancances importants en la infraestructura de l’habitatge, l’habitació o la pensió per fer les activitats bàsiques de la vida diària. Aquestes persones han de ser derivades d’altres serveis socials municipals o d’altres serveis i tenir un o una professional de referència.\nAixí mateix, s’hi valoren altres mancances de caire personal amb l’objectiu d’incorporar hàbits d’higiene o alimentaris que els permetin millorar les condicions de vida.\nEl 2017 el CRAT va atendre 151 persones al servei d’acolliment.\nEn relació amb els serveis diürns, es varen atendre quaranta-vuit persones —trenta-sis homes i dotze dones.\nL’especialització progressiva dels serveis i de la coordinació de la Xarxa ha millorat l’atenció a les persones ateses i n’han diversificat l’oferta i l’eficiència.\nConclusions i repte\nTot i els avenços, tenim reptes importants:\nAfrontar les dificultats d’habitatge que afecten sectors amplis de població i que generen situacions de vulnerabilitat sobrevinguda.\nMantenir l’adaptació a necessitats noves i adequar-hi els serveis.\nAvançar en la coordinació i en l’especialització de la Xarxa.\nIncrementar els recursos i les actuacions que facilitin la inserció sociolaboral.\nLa transformació dels serveis en les darreres dècades posa de manifest les iniciatives institucionals i professionals de millorar els dispositius d’acolliment i la seva voluntat de continuïtat.\n(1) Colom Colom, Antoni X. «El dispositiu d’acolliment per a persones sense Llar a Palma». Alimara 32, 1993\n(2) Equip de valoració i acolliment: té com a finalitat revisar les sol·licituds, el compliment dels requisits i, si escau, fer una proposta de servei d’acolliment.


València convida escolars i veïns a adoptar un escocell del seu barri | Sostenible\n21/10/2017 - 11:17\nEs tracta d’una iniciativa que “vol recuperar un sentiment: que el carrer és nostre, de tots, amb tot el que això significa; de drets i de deures amb el carrer”, ha dit Pilar Soriano, regidora de Medi Ambient.\nEls veïns podran fer-se càrrec, a partir d’ara, d’un escocell del seu carrer (o d’un carrer pròxim). Hi podran plantar matolls i sembrar flors i mantindre’l juntament amb treballadors de l’Ajuntament. Els tècnics municipals donaran consells experts sobre com cal actuar, quines són les ferramentes i les llavors o plantes necessàries i com tindre cura de les plantes. A més, la regidoria posarà a l’abast un telèfon per si es detecta algun problema a l’escocell, l’arbre o les plantes que hi ha.\nCada any, el Dia de l’Arbre, el Dia dels Boscos o el Dia del Medi Ambient (gener, març i juny) la regidoria organitzarà una festa al barri per a renovar el compromís que els veïns i les veïnes han assumit amb els arbres.\n“Per a involucrar les famílies senceres, coordinarem les activitats des de l’escola i també amb la col·laboració de les associacions de veïnes i veïns del barri. També estarà oberta la participació a altres entitats o associacions”, ha explicat Pilar Soriano.\nA més, des del Servici de Jardineria es proveirà de plantes i ferramentes per a poder fer una plantació adequada, mentre que les escoles, entitats i veïnat en general faran un control de l’evolució de les plantes.\nCada any es lliurarà un certificat a les famílies com a col·laboradores i un certificat personal a totes les xiquetes i els xiquets que hagen participat en el projecte. També es farà un reconeixement anual a les escoles i entitats que s’hagen distingit per la seua participació i per la seua constància.


Compromís i col·laboració: estratègies per resoldre conflictes - Habilitats Socials I Etiqueta\nHabilitats Socials I EtiquetaIdees De DatesLluitantFamíliaVida SolteraRelacionsCitesEnganyarLlarga DistànciaIntimitat Física\nHome/Habilitats Socials I Etiqueta/Compromís i col·laboració: estratègies per resoldre conflictes\nCol·laborar o comprometre’s per resoldre conflictes\nEl compromís i la col·laboració són tècniques de resolució de conflictes. Totes dues són estratègies orientades a objectius en lloc de tàctiques orientades al voltant d’una agenda personal. L’ús d’aquestes dues estratègies pot resoldre conflictes i millorar les relacions. Les persones implicades poden avançar en conflictes i obtenir històries d’interaccions reeixides.\nAprendre a construir hàbits de treballar amb els altres en lloc de fer-ho de manera antagonista pot revolucionar les relacions personals i professionals. L'estrès del conflicte amb els altres es pot reduir i conduir a interaccions més agradables amb els altres.\nCaracterístiques del compromís i la col·laboració\nBeneficis Ràpid, senzill, just, fàcil Creativa, cooperativa, consensuadora\nLimitacions Deixa les parts parcialment satisfetes. Les dues parts han de ser flexibles. No funciona amb conflictes complexos. Triga molt de temps. Totes les parts han de ser actives i contribuir.\nAmb qui utilitzar-lo? Ningú Només amb persones que tenen una participació personal i una relació laboral\nAquestes són algunes de les característiques del compromís i la col·laboració. Cada tècnica de resolució de conflictes és valuosa en situacions específiques.\nPassos per resoldre els conflictes\nEn una situació de conflicte, un simple desacord pot crear fàcilment adversaris complexos de les persones. Seguiu aquests passos per identificar el problema i treballar per solucionar-lo. Treballeu per entendre els objectius, els valors i les creences de cadascú en primer lloc.\nA continuació s’indiquen els passos a seguir quan es produeix un conflicte per aconseguir una resolució:\nIdentificar el conflicte. De vegades el font de conflicte no és aparent. Assegureu-vos d’entendre les posicions de les dues parts implicades, donant temps a parlar sobre el que cada persona vol. Feu preguntes i responeu per torns.\nIdentifiqueu qui participa en el conflicte. No inclogueu altres persones que no necessiten participar-hi, però assegureu-vos que hi estiguin inclosos tots els que ho necessitin. L'única excepció és incloure un mediador imparcial quan sigui necessari.\nPlanteja idees sobre possibles solucions. Feu una llista senzilla de totes les idees que tothom pugui identificar. Preneu-vos el temps i escriviu-los tots junts. No feu cap judici sobre cap de les idees fins que tothom hagi tingut la possibilitat de donar-hi aportacions.\nClassifiqueu les solucions per ordre de preferència. Classificar significa posar cada solució per ordre de preferència. Es pot fer junts o per separat. Si les solucions es classifiquen juntes, tingueu cura que ningú empeny l’altre cap a una solució específica de manera manipulativa.\nDecidiu una solució. Pren una decisió que satisfaci a tots els implicats. Això pot suposar certa creativitat i flexibilitat. Si no s’identifica una resolució, torneu a les idees de pluja d’idees per perfeccionar les possibles solucions. Si no es poden identificar noves solucions possibles, busqueu un compromís.\nReviseu la vostra solució. Assegureu-vos que la solució que tothom ha decidit funciona bé. Assegureu-vos també que cada persona contribueixi a la part que va acceptar fer.\nCompromís si cal. Negoci una solució que inclogui les dues parts que renuncien a part del que cadascú vol. Aquesta hauria de ser la reunió més 'justa' al mig possible.\nLa decisió de comprometre’s o col·laborar amb altres persones pot estar influenciada per diversos factors, inclòs el temps disponible per comunicar-se. Les dues estratègies es poden produir ràpidament amb una pràctica suficient, però el compromís generalment es pot aconseguir més ràpidament.\nNo renunciïs a la relació\nD'acord a Mai 'D'acord a Desacord'\nUna dita habitual que la gent tendeix a utilitzar quan es troba en un conflicte és: 'Estem d'acord en desacord'. Està bé si no esteu d’acord sobre alguna cosa que no importa molt, com ara el millor jugador de beisbol de tots els temps. Malauradament, estar d’acord en desacord no funciona en decisions importants, com ara dos pares que no estan d’acord sobre la punyeta del seu fill.\nNo recórrer a solucions i tòpics mandrosos i renunciar als problemes difícils amb els altres. Quan la gent accepta estar en desacord, ha perdut una oportunitat de creixement en la relació que proporciona el compromís i la col·laboració.\nPer què comprometre o col·laborar?\nEls artistes col·laboren en projectes que produeixen algunes de les seves millors obres. Alguns exemples són Lennon i McCartney, Santana i tothom, mantega de cacauet i gelatina. L’objectiu de la col·laboració és afegir quelcom valuós de cada persona. Una col·laboració es produeix quan es crea una cosa més gran del que cada persona pot oferir per separat. D’altra banda, el compromís sol acabar amb dividir alguna cosa, ser flexible o fer torns. El compromís és molt útil per posar la relació per davant del problema quan el temps és limitat.\nAixò per això\nEl compromís consisteix a renunciar a alguna cosa per aconseguir que algú altre renunciï a alguna cosa.\nEl compromís és una gran eina per resoldre conflictes a curt termini amb altres persones, però examinem el resultat del compromís sobre la relació. Quan dues o més persones es comprometen, diuen que no estan d'acord en els seus objectius, valors o creences. A més, cada persona ha d’estar disposada a “donar” una mica per aconseguir el que vol. Ho podeu fer amb un venedor de cotxes. 'Em treuré 500 dòlars si compreu ara i pagueu en efectiu'. No necessiteu una relació estreta per comprometre’s, sinó només una comprensió del que vol l’altra persona.\nCaracterístiques d'un compromís\nLes parts implicades han de renunciar una mica al que volen.\nLes persones compromeses no necessiten compartir valors, creences ni objectius. No necessiten tenir una relació estreta.\nEl compromís es pot utilitzar ràpidament, però cada persona ha de comunicar allò que és més important en la situació.\nComprometre’s implica identificar una solució que es trobi al mig\nQuè és la col·laboració?\nLa col·laboració es produeix entre persones amb objectius, valors o creences comunes. Es tracta del que cada persona pot contribuir per ajudar en un esforç més gran. La col·laboració està orientada a l’equip. La col·laboració consisteix en una bona relació de treball que aprecia les diferències en els altres. Webster està en línia definició de col·laboració és: 'treballar conjuntament amb altres o junts, especialment en un esforç intel·lectual'.\nUn bon exemple de col·laboració és el que fan els artistes musicals. Un artista pot ser genial tocant ganxos de guitarra i solos, però també pot ser un pessimista compositor i cantant. Aleshores, un altre artista pot tenir les qualitats oposades creant una gran oportunitat de col·laboració. Cada persona pot diferir en habilitats i punts forts, però pot treballar en col·laboració per crear una cançó increïble que molta gent gaudirà.\nQuatre pautes que cal utilitzar per col·laborar:\nLa col·laboració sol trigar més que comprometre’s: La col·laboració comprèn els punts forts i els interessos de cadascú que solen anar més enllà del que està implicat en el conflicte.\nCal incloure tothom: La col·laboració ha de tenir en compte totes les opinions dels implicats en la decisió. Fins i tot si creieu que l'àvia és sàvia, deixeu-la fora tret que hi estigui directament implicada. Feu una llista dels implicats i feu-los participar.\nValorar les diferències: Aprofiteu la diversitat i vegeu les diferències com un actiu. Això es redueix a l’actitud i la perspectiva. Si cal, podeu mirar treballar amb altres persones com una manera d’aconseguir el creixement personal.\nNingú no es rendeix, però tothom hi aporta: Abans de prendre decisions, doneu a cada persona l'oportunitat de contribuir. De vegades, les idees creatives provenen d’aquests processos, així que penseu fora de la caixa. Intenteu evitar votar o crear un compromís en aquest moment, que tendeix a fer que alguns se sentin abandonats. Utilitzeu l’entrada de totes les fonts per trobar solucions possibles i sigueu flexibles. No us sentiu pressionat per prendre una decisió ràpida.\nAssegureu-vos que tothom estigui satisfet: Decidiu una solució que tothom aprovi. Reviseu i modifiqueu les solucions fins que tothom estigui satisfet al 100%. Això crea una victòria en la història de la relació dels implicats i fomenta la col·laboració futura. Els implicats en el conflicte estaran més motivats a donar suport a la decisió i actuaran en conseqüència quan es prenguin decisions en col·laboració.\nQuè passa si la col·laboració falla?\nCompromís si cal. En circumstàncies difícils, el temps o les limitacions físiques poden no permetre la col·laboració. Seguir pot ser més important en aquestes situacions, així que utilitzeu el compromís com a últim recurs.\nQuin és el motiu més important per col·laborar amb algú?\nPer millorar la relació\nPer arribar a solucions creatives\nPer apreciar les diferències\nPer obtenir ajuda d'altres\nPer evitar l’estrès en les relacions\nEl compromís i la col·laboració poden no sempre funcionar\nSi teniu relació amb una persona que té poder sobre vosaltres, com ara un pare, un jutge, un agent de policia, un entrenador, un professor o un cap, és possible que no sigui possible un compromís. L’altra persona ha d’estar disposada a deixar-vos compartir la vostra perspectiva.\nMalauradament, aquestes situacions són freqüents. Utilitzeu la col·laboració i el compromís a la vostra discreció en circumstàncies de poder equilibrat o en situacions en què tingueu més control i estigueu disposat a permetre a l’altra part compartir aquest control.\nConcurs de compromís i col·laboració\ncom entendre una dona oncològica\nbon noi vs bon home


Esteu aquí: Inici » EFFICity\nLa infraestructura d'enllumenat públic en una ciutat conforma una xarxa molt completa que abasta, pràcticament, l'extensió total de les ciutats, incloent-hi accessos, zones industrials, serveis públics, etc. Per això, EFFICity pretén aprofundir en el concepte d’Smart City, articulant una xarxa de nova generació que aprofiti la infraestructura d'il·luminació i integrant serveis que facilitin la gestió eficient de les ciutats.\nEls avantatges d'aprofitar xarxes existents, seguint la filosofia de les Smart Grid, està en la reducció dels costos operatius. A més, l'enllumenat públic, com ara fanals, està estesa, en major o menor intensitat, de forma universal. D'aquesta manera, una solució que utilitzi una xarxa d'il·luminació d'una ciutat pot ser aplicada en pràcticament tot el món.\nObjectiu general: Crear una xarxa de serveis embedded intelligence en la infraestructura d'enllumenat públic.\nEstructurar un smartgrid a través de la tecnologia BPL (Broadband over Power Lines)\nDesenvolupar un fanal que integri el maquinari i programari dels serveis IP a desplegar a la xarxa.\nAvançar en una Wireless Sensor Network que reculli diversos paràmetres de l'entorn.\nIntegrar serveis IP per a conformar una malla que faci la gestió de la ciutat més intel·ligent\nDissenyar i desenvolupar una plataforma de gestió de la xarxa en arquitectura SOA.\nProjecte cofinançat pel Ministeri de Ciència i Innovació a través de la convocatòria INNPACTO 2010\nGràcies a la xarxa de nova generació que es proposa desenvolupar EFFICity, es podrà augmentar l’eficiència en l’administració de recursos: energia, serveis assistencials, seguretat, etc. A més, la solució a desenvolupar, en tenir en compte la interrelació entre els sistemes essencials de la ciutat, a través de l’eix de la infraestructura d’enllumenat públic, es podrà aconseguir un “sistema de sistemes” intel·ligent. És a dir, una xarxa d’interconnexions que augmenti l’eficiència i resolgui les possibles amenaces per a la sostenibilitat a llarg termini.\nEls recursos de les ciutats són limitats i, per respondre amb èxit els desafiaments als quals ens enfrontem, han de tenir present la relació entre les dificultats que afecten als sistemes essencials de la ciutat. Es tracta d’un procés, no d’una transformació instantània, però el primer pas exigeix un canvi en la forma de fer les coses i un trencament amb el passat.\nAixò significa que els responsables de la gestió municipal han de desenvolupar una planificació integrada, identificant quines són les seves competències clau i aprofitant el coneixement i la experiència de tercers allà on sigui necessari.\nEls avenços tecnològics porten en sí mateix una monitorització cada cop major d’aspectes crítics del funcionament i desenvolupament de la ciutat que els responsables polítics anteriorment no podien mesurar ni, per tant, modificar. Aquesta instrumentalització genera, per exemple, noves dades sobre la eficàcia dels sistemes de distribució d’aigua o de transport de la ciutat. A més permet interconnectar diferents sistemes locals, fent possible el flux d’informació entre ells. Gràcies a la monitorització i interconnexió dels sistemes essencials de la ciutat, la informació obtinguda pot utilitzar-se per adoptar decisions intel·ligents i qualificades.\n06/2010 a 06/2013


Casa Grotta San Vito Lo Capo Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nCasa Grotta-, San Vito Lo Capo, San Vito Lo Capo, Itàlia, 91010 - Veure al mapaPuntuació dels comentaris4,9Basada en3comentarisCasa GrottaVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 36 fotosPuntuació de la ubicació 6,7Veure al mapa6,7Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióAl visitar San Vito Lo Capo, vosté es sentirà com a casa a Casa Grotta, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Casa Grotta és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Casa Grotta es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Casa Grotta és una elecció inteligents per a viatgers a San Vito Lo Capo, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisiónevera empolles d'aigua de cortesiarentadora Idiomes ParlatsAnglèsIndonesiXinès (Mandarí)CoreàJaponès HolandèsMalai Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 100 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.Mostrar més


Selena Gómez s'uneix a The Weeknd a la gira (de nou!) - Parelles Estrella\nTingueu romanç, viatjarà! Selena Gomez està buscant a tot el món el nou cap de setmana The Weekend, i us portem a passejar. L'últim? Gómez, de 24 anys, va tocar a Colòmbia aquest cap de setmana per reunir-se amb qui actuava al Festival de Pícnic Estéreo a Bogotà a principis d'aquesta setmana.\ndesfilada de moda Victoria Secret 2012\nGómez va fer una arribada elegant a la capital colombiana, amb un sofisticat abric llarg SMYTHE amb un conjunt completament negre, que incloïa botins de turmell de cuir patentat i esmalt d’ungles blau pastel per obtenir un toc de color subtil.\nAmpliació de la imatge AKM-GSI\nLa parella de famosos acabava de passar una estona de qualitat a Toronto, la ciutat natal de The Weeknd, on va mostrar a Gómez els seus llocs favorits. Els dos van ser vistos tenint una aventura a l'aquari de Canadà de Ripley i una romàntica nit de pel·lícules VIP per veure l'última pel·lícula de Jorda Peele, Sortir.\nVÍDEO: Selena Gómez parla sobre el seu 'temps difícil'\nNomés han passat uns tres mesos des que els dos enamorats es van fer públics amb la seva relació a Los Angeles, però Canadà i Colòmbia no són els únics llocs internacionals que han explorat junts. Gómez i The Weeknd (nom real: Abel Tesfaye) han estat fotografiats junts al llarg del seu Starboy: Legend of the Fall World Tour en llocs com Itàlia, Amsterdam, París i Zuric.\nEl Weeknd està programat per actuar avui a Lollapalooza al Brasil i no podem esperar a veure si Selena farà una aparició per donar suport al seu home.\nGigi hadid xicot


Normalitzar – Montpeita\nRedacció 7 d'octubre de 2017\nDe tot el que hem viscut a Catalunya aquests últims dies, no crec que pugui escriure més del que ja s’ha escrit ni dir més del que ja s’ha dit amb paraules més escaients i criteri més encertat del que jo pugui arribar a expressar, tot i així la referència és obligada.\nDavant de l’aclaparament i els neguits propis de l’enrariment de la situació, aquest cap de setmana, he seguit savis consells que m’han fet arribar a través de les xarxes socials, i aprofitant el bon temps i les múltiples activitats lúdiques o esportives que es portaven a terme ja sigui al poble, als voltants i fins i tot fora de la nostra comarca, he passejat per la natura respirant aire net, he assistit a espectacles festius i divertits, he quedat amb família i amics al voltant d’una bona taula, i he intentat asserenar l’estat d’ànim i per unes hores deixar descansar el cervell de tot allò que aquests últims dies ha ocupat el primer pla dels nostres cossos i ànimes.\nPerò el que sí que m’ha quedat des de l’1 d’octubre és una recança.\nJo vaig néixer tres anys massa tard (ja sé que no és gaire habitual desitjar haver nascut abans, al contrari, a molts ens agradaria complir menys anys) doncs el 20 de novembre del 1975 jo encara no havia complert els 15 anys i, com aquell qui diu, encara no havia no havia sortit de l’ou, per tant no sabia res de la repressió, ni de la clandestinitat, i molt menys de les corredisses davant dels grisos; i ara, al cap de quaranta anys, em trobo fent el que no vaig fer aleshores, però en un temps i un context força diferents, pensava jo.\nI parlo per mi, és clar, però crec que molta gent també hi estarà d’acord. Quedo parada de com tots aquells que el dia del referèndum vam anar als col·legis electorals, ja sigui com a votants, com a voluntaris en el procés, com a membres de les meses, o com qualsevol altra forma de defensa de les urnes, que a priori ni ens havia passat pel cap que els cossos de seguretat de l’estat poguessin carregar amb violència contra la nostra societat, abans d’arribar al vespre, ja havíem assimilat que si es donava el cas que ens visitessin, rebríem de valent.\nI aquesta és la meva recança. No podem normalitzar de cap manera allò que no és normal, i menys si es tracta d’atemptats contra la els drets humans i la llibertat de les persones.


El ple de l’Ajuntament formalitza per unanimitat el rebuig a la MAT — Ajuntament d'Olèrdola\n08:10 del 03 de desembre de 2021\nEl ple de l’Ajuntament formalitza per unanimitat el rebuig a la MAT\nEl ple de l’Ajuntament formalitza per unanimitat el rebuig a la MAT També es reclama control de l’Estat per evitar l’escalada de preus de l’electricitat http://www.olerdola.cat/news/el-ple-de-l2019ajuntament-formalitza-per-unanimitat-el-rebuig-a-la-mat http://www.olerdola.cat/news/el-ple-de-l2019ajuntament-formalitza-per-unanimitat-el-rebuig-a-la-mat/@@download/image/PleBis1.jpg\nTambé es reclama control de l’Estat per evitar l’escalada de preus de l’electricitat\nA través d’un acord de ple, aquest dimarts al vespre, l’Ajuntament d’Olèrdola ha expressat de nou la seva unanimitat rebutjant l’avantprojecte de línia de Molt Alta Tensió( MAT) que promou l’empresa Forestàlia. Tots els grups i regidors no adscrits coincidien en assenyalar que era un projecte d’un gran impacte que no comportava cap benefici pel territori.\nLa regidora no adscrita, Marta Mestre, definia l’avantprojecte com a “esgarrifós” pel seu impacte i recordava el treball previ realitzat per l’Ajuntament, incloent un acte informatiu obert als veïns. (àudio)\nJoan López assenyala que aquesta és una infraestructura innecessària, que destrossa el territori “i està mal plantejada des de l’arrel”. (àudio)\nLa regidora de Junts per Olèrdola, Mari Carme Villanueva, posava en valor el treball conjunt de tot el consistori, per concloure que “el treball d’onze junts, amb una idea clara, sempre és molt més favorable” que si hagués anat el govern en solitari.(àudio)\nLa portaveu d’ERC, Fina Mascaró, indicava que era un projecte fet d’esquena al territori. Tot i la unanimitat local i l’ampli rebuig que ha generat, Mascaró advertia que caldrà estar atents i fer seguiment perquè l’avantprojecte no tiri endavant.(àudio)\nL’alcalde, Lucas Ramírez, apuntava que amb l’aprovació de la moció es formalitzava el rebuig institucional del plenari un cop feta la feina prèvia, amb la presentació de les al·legacions. (àudio)\nEn el mateix sentit, el ple també acordava per unanimitat una moció proposada per Unió de Pagesos que incorporava propostes d’acord que l’Ajuntament ja havia realitzat, com la presentació d’al·legacions desestimant l’avantprojecte.\nTambé amb els vots favorables de tots els regidors i regidores, el ple acordava una moció contra l’increment dels preus de l’electricitat. La moció reclama el control públic dels preus i l’increment de fons provinents de l’Estat per a fer front a l’increment de casos atesos pels Serveis Socials dels municipis.\nTambé va comptar amb el vot favorable dels onze regidors del consistori una moció de suport a l’esport femení. Des de Junts per Olèrdola es va aprofitar el debat per reclamar que els mesures de la moció s’apliquessin a Olèrdola, tot recordant que hi havia al municipi un equip de futbol femení “que va marxar per falta de suport”.\nInformacions de les regidories\nEn l’apartat d’informacions de les diferents regidories, el regidor d’urbanisme, Juanma Samblás, exposava que la mateixa empresa que estava realitzant el servei havia guanyat el concurs en el contracte d’enllumenat. Samblás valorava que era una companyia que “ha donat molt bon servei”. També informava que en breu començarien les obres del camí de vianants que unirà el Sindicat amb el cementiri de Moja i que es mantindria aviat una reunió amb veïns del carrer per informar de l’imminent inici de les obres de reurbanització al carrer Manel Crespo.\nLa regidora de medi natural, Mireia Mancera, exposava que des de l’1 de setembre ja està en funcionament el nou contracte del servei de jardineria, amb 5 treballadors organitzats en dues brigades que van rotant el seu àmbit d’actuació a tot el municipi. També explicava que el servei de recollida de poda, amb servei gratuït cada 15 dies els dimarts, estava tenint una gran acollida. Mancera avançava que seguint el criteri de “Vila Florida” es reordenarien espais verds aquest 2021 a l’entorn del local de Sant Miquel i a Sant Pere Molanta. La regidora de medi natural també aprofitava per exposar que, pel benestar dels exemplars, la poda es començava a fer el novembre un cop les fulles han caigut. Igualment destacava que es procedia a aplicar tractaments per combatre la processionària amb productes ecològics.\nEl regidor de comunicació, Jordi Catasús, destacava que s’havia activat la Carpeta Ciutadana que permet seguir tots els passos d’un expedient.\nEl regidor de patrimoni, Pere Sadurní, agraïa la feina feta per organismes, entitats i personal que havien fet possible l’èxit del Dia Sàpiens al municipi. També informava que s’havia entregat a les escoles l’últim còmic editat amb el suport de l’Ajuntament, dedicat a les bruixes. I que també se n’havia fet lliurament d’exemplars a les 15 biblioteques comarcals de la Diputació. Sadurní també informava que aquest diumenge, per 6è any, s’organitzaven visites al Sant Sepulcre i que s’arribarien a les 500 visites acumulades en aquest període.\nAnna Boada, regidora de sanitat i cultura, explicava que només resta resoldre la connexió informàtica per a que pugui entrar en funcionament el nou consultori mèdic de Moja. També relatava la “tardor moguda” per l’alta activitat cultural, amb les festes del Most o la Festa Major de Can Trabal. També va voler expressar que s’havia celebrat a Sant Miquel la Festa Major, amb la reflexió de la Societat que els esforços no sempre tenen la resposta de l’afluència de públic. Boada també va deixar constància en el ple de l’inici de les activitats de l’Any Mir Geribert i de l’assistència “més que notable” al Dia Sàpiens. En aquest punt de l’explicació, l’alcalde lliurava a cada regidor el quadern editat conjuntament per l’Ajuntament i la comissió organitzadora de l’Any Mir Geribert, amb una bossa commemorativa.\nFinalment, l’alcalde i regidor de promoció econòmica, Lucas Ramírez, recordava que aquest diumenge 24 d’octubre i fins el 21 de novembre està en funcionament la vuitena edició de la campanya “Compra a prop” que comparteixen Olèrdola, Castellet i la Gornal i Santa Margarida i els Monjos.\nA preguntes de la regidora Marta Mestre, el govern va explicar que el manteniment del camí de vianants de Moja a Vilafranca correspon a la Diputació i que s’havia presentat una única proposta al concurs per la gestió del bar del Local Nou. S’esperava adjudicar el servei aquest mateix mes d’octubre.\nJoan López va iniciar aquest apartat amb un record a totes les víctimes de violència de gènere. També va demanar una reunió per resoldre els dubtes per la nova gestió de residus i va proposar jornades d’educació vial per prevenir accidents. A preguntes de López, el govern va manifestar que la Diputació havia recomanat a l’Ajuntament que realitzés un avantprojecte per saber el cost que tindria un pavelló al Bosquet. També a petició de López, el govern explicava que convocaria una reunió amb els regidors per explicar l’estudi de la Diputació sobre els llocs de treball de l’Ajuntament.\nDes de JxO, Mari Carme Villanueva li va preguntar a l’alcalde “si era democràtica la manera que té de conduir els plens”. L’alcalde va replicar que el ple ha de tenir un funcionament correcte i tothom tenia dret a paraula, sense límit de temps.\nERC va fer notar una incidència en un cas d’ús de la deixalleria. A pregunta de Fina Mascaró, el govern va manifestar que havien rebut queixes pels canvis de circulació en el polígon de Sant Pere Molanta. Lucas Ramírez va detallar que les modificacions prioritzaven la seguretat, la millora de la façana comercial i evitar problemàtiques de col·lapse en l’accés a la N340. Ramírez explicava que de moment el govern en fa una valoració positiva dels canvis i que es comprovarien les queixes.\nA pregunta d’ERC sobre els espais a l’edifici remodelat de l’Ajuntament per als grups municipals, el govern va explicar que les obres de l’edifici de l’Ajuntament ja estaven acabades i que es tindrien els espais suficients. També el govern es va mostrar obert a atendre la petició reiterada d’ERC de fer una visita per conèixer els equipaments municipals. Des d’ERC es demana conèixer la Torre de Moja i el seu edifici annex, així com fer una visita a la remodelada seu de l'ajuntament. L’alcalde també va precisar que el trasllat al nou ajuntament es preveia fer aprofitant les vacances de Nadal. ERC també aprofitava la seva intervenció per reclamar l’amnistia i el retorn dels exiliats i exiliades.\nMireia Mancera, regidora de medi natural, exposava que l’aplicació del nou sistema de recollida depenia d’una complexa licitació que portava la Mancomunitat per a 5 municipis i es preveia que s’iniciés pel 2n trimestre. Ja aquest novembre es preveien fer reunions a tots els pobles , barriades i urbanitzacions per explicar-ho a la ciutadania, comptant amb el reforç d’una educadora ambiental.


Iran engega la central nuclear de Bushehr\nIran ha engegat avui la seva primera central nuclear, en Bushehr, construïda per enginyers russos a la vora del golf Pèrsic, ha informat la corporació nuclear russa, Rosatom.\nEl director de l'Organització de l'Energia Atòmica d'Iran, Ali Akbar Salehi, i el cap de Rosatom, Serguéi Kirienko, han assistit a la cerimònia oficial d'engegada de la planta, que compta amb el beneplàcit de l'Organisme Internacional de l'Energia Atòmica (OIEA).\nIran i Rússia mantenen que Bushehr únicament està destinada a generar electricitat i que les seves instal·lacions no poden ser utilitzades amb finalitats militars.\nSalehi ha assegurat que avui era un dia "històric" i "inoblidable" per a Iran i ha agraït a Rússia la seva cooperació en la construcció de la planta i en la transferència de tecnologia nuclear, segons les agències russes.\n"Malgrat totes les pressions i sancions imposades pels països occidentals, som testimonis de l'arrencada del major símbol de les activitats nuclears pacífiques iranís", ha assenyalat Salehi durant la cerimònia d'engegada física de la central.\nLes 82 tones de combustible nuclear rus van ser transportades fins a la càmera del reactor de la central, que té 1.000 megavats de potència. "A partir d'ara, el reactor és una central nuclear", ha dit Kirienko.