Hospital Universitari Arnau de Vilanova de Lleida (Arxiu)\nEl Departament de Salut ha confirmat aquest dijous la mort d’una tercera persona amb coronavirus a les comarques de Lleida. Es tracta d’un home d’uns 50 anys amb discapacitat i que es trobava al seu domicili de l’Albi (Garrigues). Segons ha comunicat l’alcaldessa d’aquesta localitat, Anna Feliu, a l’aplicació de pregons municipals ‘eBando’ l’afectat havia estat ingressat per una afecció respiratòria i en aquell moment va donar negatiu a les proves de la covid-19. Aquest dimecres, després de perdre la vida, se li van practicar unes noves anàlisis i aquestes van tenir un resultat positiu. A banda, s’han registrat 12 nous casos a la demarcació, pujant a 78 les persones que s’han detectat fins ara, 40 de les quals estan hospitalitzades.\nDel total de casos positius registrats des de l’inici de la pandèmia a l’àmbit territorial de Ponent i de l’Alt Pirineu i Aran, 13 són usuaris de la Residència d’Àger (Noguera). D’aquests, 4 es troben ingressats a l’Hospital Comarcal del Pallars, i 28 més estan relacionats amb el brot de l’autocar de l’Imserso. Pel que fa a la resta de persones hospitalitzades, 7 estan a l’UCI: sis a l’Hospital Universitari Arnau de Vilanova i una al de Santa Maria. També hi ha 16 més d’estables a planta a l’Arnau, 9 al Santa Maria, 3 en centres privats i 1 a l’Hospital de Cerdanya.\nD’altra banda, des de l’Ajuntament de l’Albi han informat que arran de la mort d’un veí del municipi afectat per la covid-19, “cal prendre mesures dràstiques de confinament de qualsevol persona que hagi estat en contacte amb ell en els darrers dies”. A més, han indicat que des del Departament de Salut ja s’està trucant a les persones sobre les que es té coneixement que estan en aquesta situació i han explicat que en cas de no rebre aquesta comunicació, cal estar igualment tancat a casa i indicar-ho al consistori.\nInforma: ACN / Fofo: HUAV


A l’Escola de Música Mestre Villar us oferim ensenyament musical per a totes les etapes de la vida 😉\nTens clar quins instrument vols?\nQuin instrument s’ajusta més a tu? Si en tens dubtes, també et podem ajudar…\nTens al teu abast professionals que t’ajudaran dins i fora de l’aula. Que viuen la música!\nQuè hi pots estudiar?\nFasolet, Llenguatge musical, Solfeig d’adults, Conjunt instrumental… Escodrinya el web o pregunta’ns!\nMiquel Torres Gregori\nTomàs Espí Canet\nRaül Sanonofre Camarena\nAusiàs Morant Faus\nTutoria-atenció a mares i pares\nELS NÚMEROS DE L'ESCOLA\nVine a l’Escola de Música Mestre Villar!\nDes de l’Escola de Música Mestre Villar de Ròtova, llancem aquest vídeo per mostrar-vos com són les nostres aules, com és el directe a les classes que realitzem, que pugueu coneixer l’equip humà que hi treballem, i també els protocols davant la Covid-19. Gaudeix de la música com sempre, no t’ho penses més i matricula’t […]\nHem classificat els cursos i tallers en...\nPer què t'hi has de matricular?\nPresident de La Rotovense Musical\nVivim la música amb intensitat, i la volem transmetre així.\nEns adaptem a les necessitats i personalitzem l’educació musical del nostre alumnat.\nAgafa el ritme!


SANTUARI DE LA MARE DE DÉU DE MISERICÒRDIA. REUS: diumenge, de setembre 18, 2011\nDéu no actua amb els mateixos criteris de justícia o d’igualtat que actuem nosaltres. Déu ens ha promès un premi: la vida eterna.\nUna paràbola ben centrada al temps de setembre que és el temps de veremar. Però, per altra part, una mica allunyada en el temps en la manera de llogar veremadors. Però no tant lluny com ens pensem. Permeteu-me, si us plau, un petit parèntesi: jo encara he vist aquell amo que, de bon matí quan jo anava a fer d’escolà a ajudar a la primera missa, anava als porxos de la plaça a buscar veremadors per la seva vinya. Però, de totes maneres, és una paràbola xocant, sorprenent, desconcertant segons com; en la qual queda ben clar, i aquesta deu ser la lliçó: els camins i els pensaments de Déu no són els nostres pensaments ni els nostres camins (i hem de dir: gràcies a Déu!).\nNo oblidem els destinataris de l’evangeli de Mateu, llavors ho entendrem tot. És una comunitat que prové del paganisme (“d’última hora”) enfrontada amb el mon jueu (“els de primera hora”). I així s’explica tot, sobretot aquell “Els primers seran darrers i els darrers, primers”. O sigui: els treballadors de la darrera hora, els pagans, tindran el mateix sou que els de la primera hora, els jueus. I aquí coincidirà aquesta paràbola, tindrà un paral·lelisme, amb la paràbola del Fill Pròdig o amb aquella escena tan bonica de Jonàs quan es queixa a Déu perquè perdona la ciutat pagana de Nínive. És que Déu per pagar no te calderilla, no té xavalla, perquè “sóc generós”.\nI com si s’hagués de disculpar que hagi de demanar perdó per ser generós, la paràbola, que sens dubte reflecteix una situació real en la vida del camp, en la vida de Jesús, i en la vida de l’Església, té com a objectiu, desautoritzar els procuradors d’aquell temps, d’ara, d’allà i d’aquí; aquells que voldrien que Déu fos com ells (i n’hi ha, eh!). Tant que ens agrada allò de tots iguals!, però quan Déu iguala... diem que és injust. No perquè nosaltres en sortim perjudicats, no (se’ns dóna el jornal sencer!) sinó perquè l’altre cobra igual que jo.\nUn Déu generós no m’agrada; generós amb mi sí!, amb els altres... parlem-ne. No és fàcil creure en un Déu generós, no perquè no creguem en la generositat, perquè som gasius, perquè no som generosos, sinó hi creuríem. A més d’un el pot escandalitzar que Déu sigui bo amb tothom, tant si s’ho mereix com si no s’ho mereix, tant si és creient com si és ateu, tant si l’invoca quan resa com si renega. Però Déu és així, i creieu-me, el millor és deixar que Déu sigui Déu, sense impedir-ho amb les nostres idees, amb els nostres esquemes, amb els nostres programes...\nLa imatge que alguns cristians es fan de Déu és un còctel, elaborat amb diversos elements. Hi ha una mica de barreja del Déu de l’Evangeli, una mica de barreja del Déu justicier de l’Antic Testament; hi ha el déu dels nostres prejudicis, dels nostres interessos, de les nostres preferències o dels nostres fantasmes. Llavors la bondat de Déu queda molt barrejada.\nQuè ens vol dir Jesús amb aquesta paràbola? Perquè ens vol dir alguna cosa!. Que Déu no actua amb els mateixos criteris de justícia o d’igualtat que actuem nosaltres. I qui ho fa millor, Déu o nosaltres?. O bé “tens enveja perquè jo sóc generós?”. Una enveja, això sí, juguem net, o ho intentem, o ens ho pensem, una enveja disfressada de justícia, però enveja.\nJa ho sé que vivim en un món individualista, que ens empeny a l’egoisme, a la desconfiança, a la llei del més fort; però també sé que nosaltres hem estat llogats a “primera hora” i que això no és un privilegi que ens ho permeti tot. Déu ens ha promès un premi: la vida eterna. I dues vides eternes no són possibles.\nNosaltres hem estat cridats a “primera hora”. Que ens sap greu? Que ens dol? Que no és una sort?. Treballem perquè estimem l’amo o, senzillament, esperant a cobrar i prou?. Si és així entenc que no entenguem la generositat de Déu. Hem de tornar a llegir l’Evangeli les vegades que sigui


El Padró municipal és un registre administratiu la formació del qual, així com el manteniment i la gestió, correspon a cada un dels ajuntaments existents. Les seves dades constitueixen prova de la residència i domicili en el terme públic, fefaent a tots els efectes administratius.\nEl padró és un registre de dades personals regulat per la Llei de bases de règim local i per la Llei de protecció de dades. Aquestes dades són: nom i cognoms, sexe, lloc i data de naixement, nacionalitat i DNI o, si són estrangers, document que el substitueixi.\nEl padró és des de 1996 un registre actualitzat de manera permanent, padró continu, del qual s'obtenen xifres de població a 1 de gener de cada any.\nLa Llei 4/1996, de 10 de gener, per la qual es modifica la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local va introduir canvis importants a l'hora de gestionar-lo: concretament, l'obligació que els ajuntaments portin la gestió del padró informàticament i que enviïn a l'INE mensualment les dades dels seus padrons respectius, a fi de coordinar i poder detectar, entre altres, les duplicitats existents, amb la qual cosa les xifres deduïdes del padró podran declarar-se oficials cada any.\nLes xifres de població provinents de la revisió del Padró municipal a 1 de gener dels diferents municipis espanyols es declaren oficials mitjançant el Reial decret. A partir de la informació utilitzada per a aquesta finalitat, es generen els fitxers que s'utilitzen per dur a terme l'explotació estadística.\nL'Estadística del Padró municipal d'habitants s'elabora a partir l'explotació estadística de les variables bàsiques del padró continu de l'INE. S'ofereixen les dades de la població resident a Catalunya a 1 de gener de cada any, segons les següents variables:\nLes dades es faciliten per diferents nivells de desagregació territorial: Catalunya, províncies, àmbits del Pla territorial, comarques i Aran, municipis, districtes i seccions censals.


Ahir no vaig poder escriure el bloc i van passar moltes coses, aniré per passos, ahir a la tarda rebíem la inquietant notícia de l’estat del peu de l’Albert, es va llevar al matí i no podia ni posar el peu a terra, l’estat del peu era molt preocupant i l’Albert prenia la decisió de no sortir aquell dia, era el més prudent veient l’estat de la lesió. A partir d’aquell mateix moment es va posar en marxa el seu fisio per avaluar la situació i prendre una decisió.\nAixí ho explicava l’Albert al seu bloc:\nAvui a les 13:54h del migdia feia públic al seu bloc que no podia continuar el repte, la seva lesió podria anar a més i comprometre el futur d’aquest gran corredor, una decisió brutalment difícil de prendre però inevitable. Tot i això l’Albert ha sortit com tenia previst però quan portava 30 quilòmetres ha dit prou, cada pas era un martell al peu i no podia suportar més el dolor, penseu que per fer 30K ha tardat unes 6 hores. A partir d’aquest moment decideix finalitzar, està al Coll de Nargó i li quedaven 41 quilòmetres més per finalitzar l’etapa a Pons. És aquest punt molt important ja que després de comunicar-li al seu germà la notícia, aquest agafa el trastos i decideix acabar ell el repte, fer-li el relleu al seu germà Albert, un gest admirable i preciós.\nAixí ho explica l’Albert al seu bloc:\nI aquesta mateixa tarda el seu germà ja havia fet el que quedava d’etapa i l’Albert s’uneix a la Tere per fer l’assistència. A partir d’ara seguirem al XAVI amb majúscules i a l’Albert i la Tere com si fossin un, de fet ho son sens dubte. Queden 200 quilòmetres per acabar i a Roquetes hi haurà una gran festa per rebre a aquests herois, ja se’n poden sentir ben orgullosos dels seus veïns Roquetencs, almenys des d’aquest bloc ho dic ben clar, em sento orgullós de que el nostre país tingui esportistes i persones humanes com aquests.\nL’últim missatge del dia al bloc de l’Albert ho resumeix tot perfectament:\nL'Albert per davant del seu germà Xavi a la RPR 2011\nPep 23 de juny de 2011, a les 1:48\nQ gran no?? Visca els dos!!


Diferència entre les revisions de "Museu Etnològic de Castelló" - L'Enciclopèdia, la wikipedia lliure en valencià\nDiferència entre les revisions de "Museu Etnològic de Castelló"\nRevisió de 10:05 21 ago 2019 (editar)\nRevisió de 08:05 7 oct 2019 (editar) (desfer)\n(→Normes de Castelló o del 32)\nFon construit sobre un solar, propietat d'Evaristo Escalona, per la família Martí Matutano per a us residencial. En l'any [] fon la sèu de la [[Societat Castellonenca de Cultura]]. En l'any [], l'edifici fon adquirit per la [[Diputació de Castelló]] en la finalitat de convertir-lo en un museu i poder expondre les obres d'art que la diputació tenia en el Palau de la plaça de les Aules, algunes d'elles es trobaven apilades en els sòtols de l'edifici. En l'any [], despuix d'unes obres de reforma, fon inaugurat el primer [[Museu de Belles Arts de Castelló]]. En [[decembre]] de l'any [], les obres que contenia eixe primer museu foren traslladades a l'edifici de nova creació, proyectat pels arquitectes Mansilla i Tuñón, situat en l'Avinguda dels Germans Bou, en el lloc a on se trobava antigament el Colege Serra Espadà.\nL'actual Museu Etnològic, substituí a l'anterior Museu Etnològic que se trobava en l'ermita de Sant Jaume de Fadrell ([]). Un museu que fon creat per [[Rafael Ribés Pla]] i les donacions de numerosos particulars i entitats castellonenques. Les instalacions de l'ermita no eren suficients per a albergar totes les peces que se volien expondre.\nL'actual Museu Etnològic, substituí a l'anterior Museu Etnològic que se trobava en l'[[Ermita de Sant Jaume de Fadrell|ermita de Sant Jaume de Fadrell]] ([]). Un museu que fon creat per [[Rafael Ribés Pla]] i les donacions de numerosos particulars i entitats castellonenques. Les instalacions de l'ermita no eren suficients per a albergar totes les peces que se volien expondre.\n== Normes de Castelló o del 32 ==\nLa Casa Matutano és també coneguda per que fon la sèu de la Societat Castellonenca de Cultura i, a on se diu, que en l'any [] se firmaren les "Bases per a la unificació de l'ortografia valenciana", conegudes popularment com a [[Normes de Castelló]] o del 32.\nLa Casa Matutano és també coneguda per que fon la sèu de la [[Societat Castellonenca de Cultura]] (SCC) i, a on se diu, que en l'any [] se firmà el document titulat: "Bases per a la unificació de l'ortografia valenciana", conegudes popularment com a [[Normes de Castelló]] o del 32.\nRevisió de 08:05 7 oct 2019\nNormes de Castelló o del 32\nObtingut de «http://www.lenciclopedia.org/index.php?title=Museu_Etnològic_de_Castelló&oldid=154596»


Dos possibles tornados provoquen danys considerables a l’Ametlla de Mar - La Cala RTV\nDos possibles tornados provoquen danys considerables a l’Ametlla de Mar\nnov. 24 2021 26/11/2021\nEl fort temporal deixa una gran quantitat d’arbres caiguts i s’emporta altres objectes pesants com vehicles, teulades o una xemeneia.\nEs demana a les persones afectades pel pas dels tornados que es posin en contacte amb els serveis tècnics municipals.\nEl temporal ha afectat amb força a l’Ametlla de Mar. Aquest dimecres, el municipi s’ha aixecat fent una valoració extensa de tots els danys causats pel temporal. De fet, s’està estudiant la presència de dos possibles tornados que van provocar la caiguda d’una gran quantitat d’arbres i d’altres objectes pesants com vehicles, portes, teulades o xemeneies. L’Ajuntament del municipi ha demanat col·laboració ciutadana per avaluar tots els danys causats i traslladar-lo a la Generalitat.\nDurant tot el matí de dimarts va ploure amb intensitat al municipi i, fins i tot, va caure pedra. A La Cala es van registrar gairebé 100 l/m2. Els Bombers van rebre una desena d’avisos a l’Ametlla de Mar per inundacions i sobretot pels efectes del vent. Un dels possibles tornados s’hauria originat al mar en forma de mànega, al migdia de dimarts, i hauria entrat per la zona de la urbanització de Roques Daurades, posteriorment s’hauria dirigit en línia recta cap a l’interior per la partida de la Barrera, fins a arribar més enllà de l’antiga N-340. El traçat que va deixar és interromput. L’altre tornado s’hauria originat a la zona de Sant Jordi. Així ho apunta l’alcalde del municipi, Jordi Gaseni.\nEl pas del fort vent per aquests punts va provocar la caiguda d’una gran quantitat d’arbres de grans dimensions i també fer volar altres objectes pesants, com una xemeneia a la zona de Roques Daurades o un vehicle que va bolcar a la partida de la Barrera. En conseqüència, el trànsit en aquestes zones es va veure afectat. La Policia Local i el Servei d’Urgències Municipal han estat fent tasques de vigilància i diverses dotacions de Bombers, amb la col·laboració de l’equip de la brigada municipal, han estat treballant amb la retirada dels arbres.\nEl temporal també va afectar el subministrament elèctric i es van haver de suspendre diverses activitats. Per una banda, l’Escola Sant Jordi es va veure obligada a cancel·lar les classes i tampoc va dur a terme les extraescolars, –La Tribu, Raquetes i Ballant-. Per altra banda, l’Escola Municipal de Música també va fer les classes online. A més, el Banc de Sang i Teixits que tenia prevista la donació de sang per dimarts a la tarda, la va ajornar pel dimarts dia 30 de novembre de les 17 a les 21 h i al Casal d’Avis.\nPel que fa al temporal marítim, es van registrar onades de fins a 3 metres d’alçada. Les embarcacions caleres no van sortir a la mar.\nDavant la força de l’aigua acumulada a les lleres dels barrancs, es va tallar el pas dels vehicles, aquest dimarts a la tarda, de vuit barrancs del municipi. Els serveis d’emergències van haver de socórrer fins a tres cotxes atrapats. Amb tot, però, afortunadament ningú va patir danys personals.\nAra, l’Ajuntament del municipi ha demanat col·laboració ciutadana per avaluar tots els danys materials causats i traslladar-lo a la Generalitat. Gaseni remarca que és imprescindible recollir la informació per mostrar el què ha passat.\nLes persones afectades cal que informin de la situació exacta del dany i mostrar una fotografia. Es poden posar en contacte amb els serveis tècnics presencialment al primer pis de l’Ajuntament de 9 a 14 h, al correu electrònic jalmeida@ametllamar.cat o a través del Whats App 600 40 32 22.\n‘Dolça de les Tàpies’ amb Josep Tomàs Margalef\nButlletí Informatiu 24/11/2021


Salvem Can Draper, salvem l’Ametlla! - Ametlla't\nSalvem Can Draper, salvem l’Ametlla!\nby admin | Des 19, 2018 | Sin categoría | 8 comments\nL’equip de govern té la intenció de canviar els plans previstos per a la zona de Can Draper, a l’entrada del poble, i dissenyats en el seu dia a través de la participació ciutadana, en un canvi radical que res té a veure amb l’interès públic.\nPla original Can Draper\nL’àrea de Can Draper tenia prevista una construcció d’habitatges, alguns d’ells protegits, de tipologia diferent a l’habitual de l’Ametlla. Uns blocs petits per donar resposta a una demanda d’habitatge més adequat per a dos grups de població que tenen complicat quedar-se a viure al seu poble: la gent jove i la gent gran.\nSituació dels nous habitatges previstos\nAquests plans, aprovats en el seu dia mitjançant la participació ciutadana, es volen canviar per instal·lar-hi una gran superfície comercial.\nMés enllà dels interessos polítics que hi hagi hagut darrere de tal “adjudicació”, és important dir les coses clares. Es tracta d’una cadena de supermercats que agrada, que és “de casa” i que, estem segurs, molts dels nostres ciutadans freqüentarien de bon grat.\nTanmateix, això en cap moment justifica l’impacte que tindrà la seva construcció just a l’entrada del poble. A continuació, les principals conseqüències del nou projecte socioconvergent:\n– Col·lapse vial\nPer si no fos ja un tràngol l’entrada al poble en hora punta, no cal ser un geni per imaginar-se a quins nivells arribarà el trànsit si un supermercat tan freqüentat s’instal·la just a l’entrada de l’Ametlla.\nNo està previst cap canvi en els carrers o rotondes i, per tant, la infraestructura vial que tenim a dia d’avui haurà d’absorbir tot aquest trànsit nou.\nSegons l’estudi de mobilitat, el trànsit augmentarà des d’un 499,8% en dia feiner, fins a un 1159,5%. Dels 630 viatges actuals diaris passem a fins l’esbojarrada xifra de 7.305 viatges en dissabte.\nExtracte de l’estudi de mobilitat\nEls nivells de contaminació a la zona de Can Draper també augmentaran de manera desproporcionada. En Kg de CO2, per exemple, hi haurà un augment d’un 777,78 % en dia feiner. De 207 Kg a 1.610 Kg. Repetim, en dia feiner!\nExtracte de l’informe mediambiental\n– Impacte paisatgístic\nÉs evident que l’impacte visual que tindrà una construcció d’aquesta mena serà desproporcionada. La imatge de l’Ametlla en passar-hi per la C-17 quedarà extraordinàriament condicionada per aquest equipament.\nPlànol dels nous equipaments previstos\n– Així no es fa poble\nSe’ns presenta l’excusa de “fer poble”. No ens deixem enganyar! Combinar usos comercials amb l’habitatge significa mesclar-los amb petits comerços contigus. En cap cas significa partir un pla d’habitatges en dos i destinar-los a activitats diferents.\nI a tot això, l’alcalde va re-confirmar en sessió plenària que no hi haurà un procediment de participació ciutadana perquè “no “tenen” perquè fer-ho”.\nQuè diem des d’ametlla’t?\nNosaltres entenem i veiem amb bons ulls la oportunitat que suposa que una gran superfície d’aquestes característiques s’instal·li al nostre poble. Malgrat disposar ja d’una quantitat excessiva de supermercats, entenem que en aquest cas molta gent hi té una simpatia diferent a altres marques estatals o estrangeres.\nÉs per això que el que recordem al govern és que ja tenim un espai pensat per a aquests usos: l’àrea comercial Sant Jordi, just a l’altre costat de l’autovia.\nEn el centre comercial Sant Jordi hi tenim a dia d’avui una façana principal (entrada als principals supermercats) i una de secundària, on hi hauria el pàrquing posterior.\nAlternativa proposada per Ametlla’t\nLa nostra proposta consisteix en dinamitzar l’actual part posterior, convertint-la en façana principal, i col·locar allà aquest nou equipament i/o qualsevol altre que s’hi vulgui instal·lar.\nD’aquesta manera, donem l’esquena a l’autovia i centrem el focus d’atenció en aquest espai, ben comunicat, amb fàcil accés per a veïns i veïnes de l’Ametlla o gent d’altres poblacions.\nEns preocupa veure com el govern prioritza en tot moment tenir content al soci/empresa inversora que no pas els interessos dels ciutadans pels qui, se suposa, treballem.\nNo creiem, però, que faci falta massa valoració política. Les dades parlen per si soles. Aquesta veritable bogeria obeeix, de ben segur, interessos i acords en despatxos que espanten de veure tan a prop de casa.\nEl nostre grup ja va presentar al·legacions al primer projecte, que van ser acceptades, i seguirem treballant per evitar que decisions tan importants per a l’Ametlla siguin preses de forma improvisada i sense el debat i estudi necessaris.\nMaria\ton 27 de Gener de 2019 at 11:33\nHi havia algun compromís per part de l’alcaldia amb el “pacte dels alcaldes “. Per saber si esta completa t o jo a.Brussel·les el compromís pactat si es que n’hi ha…..\nMaria\ton 27 de Gener de 2019 at 11:36\nHi havia algun compromís per part de l’alcaldia amb el “pacte dels alcaldes “???. Per saber si esta complint o no el compromís pactat, si es que n’hi ha…..\nJoan Ports\ton 27 de Gener de 2019 at 15:21\nQuan es va decidir el canvi d’ús? No és una mica tard per plantejar objeccions, ara que ja han començat les obres?\nRamon Barrio\ton 31 de Gener de 2019 at 16:27\nEste proyecto es aberrante y hay que pararlo como sea. No estoy seguro que se presentaran las alegaciones en tiempo y forma.. por tanto no sabemos cuáles son los siguientes pasos para parar este bodrio que va en contra de TODOS los vecinos. Andreu se ha vuelto loco..!!\nRamon Barrio\ton 31 de Gener de 2019 at 16:29\nY dónde y a qué hora es la Asamblea?? Veo que a esa hora y lugar está anunciado el Pleno Ayuntam .!!!!\nHermini\ton 3 de Febrer de 2019 at 13:44\nM’agradaria que m’aclaressiu alguns dubtes.\nHe llegit el vostre article i també he llegit l’article que apareix al diari de l’Ametlla de febrer 2019. A l’article del diari diu que la modificació puntual del pla general que augmentava de 74 a 220 habitatges que va ser aprovat a l’any 2006 es va fer sense cap procés participatiu i vosaltres dieu que si que va haver un procés participatiu. Quan es va produir aquesta participació ciutadana i quins van ser els resultats?\nTambé diu l’art. del diari que al 2007 es va fer una modificació puntual del pla general per la construcció del COFAC. Em podriau explicar això i el perquè?\nTambé diu que segons el DL 1/2009 de 22 de desembre, els centres comercials de més de 500 m2 han d’estar dins de la trama urbana consolidada. Això vol dir que no es pot construir en aquests moments un nou supermercat tant gran a la zona del Sant Jordi?\nEstic més d’acord amb el vostre plantejament que no pas amb el que fa el consistori, però hi ha temes que em cal aclarir.\nTambé em sembla fatal que amb un tema polemic com aquest l’actual equip de govern utilitzi el diari de l’Ametlla per defensar el seu plantejament sense donar opció a que aparegui un altre article que defensi altres punts de vista. I a més a més l’article del diari es titula “Can Draper, la historia real” com si les altres histories que explica altre gent com vosaltres fos la de mentida.\nJaume Farràs\ton 11 de Febrer de 2019 at 9:18\nAlbert Jurado Soler\ton 13 de Febrer de 2019 at 18:41\nLeave a Reply to Joan Ports Cancel·la les respostes


La batalla entre bambolines per acabar amb el model sanitari de gestió privada de la Marina Alta impost fa una dècada pel PP s’endureix. I molt. Un dels socis minoritaris de Marina Salud, Ribera Salud, no està disposada a anar-se’n de l’Hospital de Dénia fàcilment. I ha llançat un nou desafiament a les gestions de la Conselleria de Sanitat, recolzades per ajuntaments, sindicats i usuaris, per revertir el departament sanitari de la comarca.\nI, com? Abans de res, cal recordar que Marina Salud està integrada per dos socis, l’asseguradora alemanya DKV, que té el 65% de les accions, i Ribera Salud, amb el 35%. La intenció del Govern de Ximo Puig era adquirir-li a DKV, que en diverses ocasions ha mostrat la intenció d’anar-se’n de Dénia, el seu paquet accionarial.\nL’obstacle a aquest plantejament fins ara residia en què Ribera Salud defensava que podia exercir el seu dret de tempteig i tindre preferència per quedar-se amb les accions de l’asseguradora alemanya. No obstant això, Puig i la consellera de Sanitat, Carmen Montón, van argüir al seu temps que per comprar eixes accions, Ribera Salud havia abans demanar-li permís a la Generalitat. I no anava a donar-li’l. I en aquest estira i arronsa han passat gairebé dos anys.\nPerò ara, alguna cosa ha canviat. Ribera Salud ha llançat una nova ofensiva per controlar el 100% de Marina Salud recolzant-se en la nova Llei de Contractes del Sector Públic, aprovada durant el passat mes de novembre en el Congrés dels Diputats i que entrarà en vigor el 9 de març. Segons aquesta nova legislació estatal, Ribera Salud ja no hauria de demanar permís per adquirir el 65% de les accions de Marina Salud en mans de DKV. N’hi hauria prou, per contra, amb que l’empresa informara a la Conselleria de Sanitat d’aquesta compra. I ‘Ádministració no podria fer res.\nCompromís intenta parar el colp\nNo obstant això, els dos partits del Consell no semblen disposats a que la lletra xicoteta d’una llei estatal frustre una reversió que venia inclosa en el Pacte del Botànic i que han promès fins a la sacietat. Especialment Compromís, la força més bel·ligerant en tot aquest assumpte i que, per aturar el colp, ha presentat una esmena al projecte autonòmic de Llei de Salut que deixaria en paper mullat l’escletxa que Ribera Salud creu que ha trobat en les noves normatives de Madrid.\nSegons la diputada de Compromís Isaura Navarro, la seua proposta, que hauria sigut negociada amb la pròpia Conselleria de Sanitat gestionada pel PSPV, pretén garantir «la lliure competència en l’àmbit dels contractes de gestió en règim de concessió dels departaments sanitaris», com és el de la Marina Alta. Per això, impediria que qualsevol empresa puga tindre més del 40% de les participacions o accions en una concessió com en aquest cas seria Marina Salud.\nEn la pràctica, si l’esmena de Compromís tira endavant, com tot indica, la Generalitat impediria que Ribera Salud exercira una situació de monopoli en l’Hospital de Dénia adquirint sense demanar permís a València el 65% de les accions de DKV i passant a controlar el 100% de les participacions de Marina Salud.\nNavarro ha afegit que «l’objectiu és promoure la competència i així protegir l’interès dels usuaris de la sanitat pública i garantir la màxima qualitat en el servei de salut. Per això consideren rellevant que hi haja una limitació per tal de donar les màximes garanties en la prestació d’aquest servei bàsic fonamental i garantir que cap empresa concessionària puga exercir una posició dominant amb l’objectiu que la sanitat valenciana deixe de ser vista com el gran negoci d’alguns impedint monopolis i oligopolis».\nEn clara al·lusió al que està succeint a Dénia, Navarro va concloure adduint que «volem limitar el mercadeig de les accions i participacions de les empreses que presten un servei públic tan rellevant com és la sanitat».\nEl escletxa legal en què s’empara Ribera Salut\nEl que està esgrimint Ribera Salud és que és l’article 98 de la nova Llei de Contractes del Sector Públic el que avala les seues intencions. Eixe article, relatiu a «supòsits de successió del contractista», assenyala que en el cas d’escissió, aportació o transmissió d’empreses amb l’entitat a la qual s’atribuïsca el contracte, aquesta quedarà subrogada en els seus drets i obligacions sempre que reunisca les condicions de capacitat, absència de prohibició de contractar, i la solvència exigida en acordar l’adjudicació».\nLa llei també recull que cas de donar-se una transmissió de l’empresa a una altra empresa, l’únic que haurà de fer la companyia és «comunicar a l’òrgan de contractació la circumstància produïda». En el cas de Dénia, aquest òrgan és la Conselleria de Sanitat.\nAixò vol dir que, almenys segons els càlculs de l’empresa d’Alberto de Rosa, la Generalitat no podria oposar-se a l’operació llevat que acredite que Ribera Salud incomplisca els requisits de capacitat i solvència. I malgrat les irregularitats i denúncies que pesen sobre la gestió de la mercantil en totes les àrees sanitàries de la Comunitat que gestiona -inclosa la Marina Alta-, i que ja li han suposat diverses bronques amb el Consell, l’empresa d’Alberto de Rosa defensa que és capaç i solvent. O siga, que compleix el que li demana la llei.


PROJECTES VINCULATS | associacio\nA continuació presentem alguns dels projectes desenvolupats per les creadores de l'associació Rius de Moviment.\nEs tracta d'una sèrie d’iniciatives personals – tallers de diversos formats en la seva majoria- que hem posat en pràctica al llarg dels últims anys, amb la col·laboració de diferents entitats i gràcies a l'implicació de les persones participants.\nTotes elles formen part de la nostra activitat profesional que complementa la tasca de l’associació. Considerem aquests projectes vinculats a Rius de Moviment perquè comparteixen els valors i la manera de fer a través de les arts del moviment.\nArrels en Moviment (Barcelona/Maresme, 2011-2017)\nProjecte basat en l'exploració creativa i el moviment conscient destinat a col·lectius diversos, interessats en la dansa com a eina d'autoconeixement, processos de creació col·lectiva i transformació.\nAquest vídeo representa un petit recull del ventall de tallers (Danses Afro, Moviment i expressió corporal, Dansa-Teatre) que formen part de les darreres petjades del projecte guiat per la Lucía Bretos, una de les creadores de l’Associació Rius de Moviment. La peça fou registrada durant el curs 2016-2017 per la Cooperativa audiovisual Looky Produccions i amb la col·laboració de vàries entitats i equipaments juvenils de Barcelona i el Maresme.\nGràcies a la implicació de tots i totes les participants al llarg dels set anys de desenvolupament dels tallers, Arrels en Moviment segueix més viu que mai i obert a la participació i intercanvi de totes les persones interessades en la nostra perspectiva de viure i transmetre la dansa com dimensió potencial expressiva i transformadora inherent en l’ésser humà.\nTrobades en Escena (Mataró, 2015-2017)\nProjecte que avança cap a la creació d’una companyia de dansa-teatre impulsada per les pròpies persones participants. Tothom és protagonista dels processos creatius, tant a nivell individual com col·lectiu, on es potencien les habilitats creatives, reflexives, d’autonomia i d’auto-reconeixement.\nLes sessions es converteixen en oportunitats de facilitació de processos d’inclusió i transformació social. Per tal d’assolir tals processos, es treballa partir de les potencialitats i de la capacitat creadora inherent en tota persona amb la finalitat de trencar amb tot prejudici o estereotip limitant que sovint ve imposat socialment.\nDanses del món (Barcelona, 2017)\nEls tallers de Danses del món, dins el marc del projecte Aquí t'escoltem!, són un espai d'intercanvi d'experiències, idees, inspiracions i motivacions entre els i les joves que hi participen. Aquests tallers pretenen obrir un canal de diàleg, tant corporal com verbal, per poder expressar les necessitats, preocupacions i desitjos entre els i les joves que decideixen assistir de forma voluntària i gratuïta. De fet, el projecte Aquí t’escoltem! constitueix un servei per a joves de 12 a 20 anys, que proporciona eines i recursos per enfortir les seves habilitats personals i socials, així com fomentar el seu creixement personal.\nA través dels tallers de Danses del món, la Lucía Bretos acompanya els i les joves en un camí d'expressió corporal, consciència i creació col·lectiva a través de diversos estils de danses d'arreu del món que es combinen amb les propostes dels participants relacionades amb les danses tradicionals dels seus països d'origen o d'altres que coneguin. D'aquesta forma, pretenem generar un espai de diversitat i confiança on els i les joves tenen l'oportunitat de conèixer-se més a si mateixos, així com a la resta de participants.\nDisseny gràfic: Sarau Studio. II·lustracions: Martina Rogers\nDansa creativa amb pintura (Vilassar de Mar, 2016)\nLa proposta de “Dansa creativa amb pintura” s’emmarca dins del projecte de participació juvenil “Efecte Jove” impulsat per la cooperativa educativa l’Esberla. Es basa en una activitat enfocada a la creació col·lectiva a través de les arts plàstiques I del moviment, en què l’exploració, el joc I les inquietuds dels joves participants són les protagonistes del procés creatiu.


Illes – La generació literària dels 70 i l´antifranquisme - Literatura catalana moderna - Illes\nRevistes clandestines, propaganda i detencions\nImagín que a les noves generacions, acostumades al tipus de campanyes electorals del present, els és molt difícil imaginar com provàvem de denunciar les injustícies del capitalisme els partits revolucionaris del temps de la transició i primers anys del nou règim, de quins mitjans disposàvem per a fer front al feixisme i la restauració borbònica. O, simplement, per a fer arribar a la població alguna de les problemàtiques oblidades pels partits del règim. Actualment vivim en una societat molt semblant a la descrita per Orwell en la seva novel·la 1984 i pens, he parlat amb molta gent jove, que potser els interessaria, a tall d´informació, saber com ens les arreglàvem mínimament les organitzacions que no érem de la colla que treballaven amb els poders fàctics i el franquisme reciclat per a restaurar la monarquia que ens llegava el dictador. (Miquel López Crespí)\nEvidentment, d´ençà els anys en què el feixisme i el nazisme dels anys vint i trenta del segle passat dominaven bona part d´Europa, el sistema de control de les consciències ha mudat. A les opulentes –en aparença!– societats de consum del Primer Món, sembla que ja no són necessàries les dictadures sagnants com en el passat. Ara la dominació s´exerceix més subtilment, mitjançant la manipulació de la informació i el rentat de cervell continuat que permet la televisió. Malgrat que, com hem vist a l´Estat espanyol, tant amb Aznar com amb el PSOE, quan és necessari s´empra tot el poder de les lleis i els cossos repressius per a provar d´acabar amb els moviments independentistes i l´esquerra antisistema.\nPerò… com hem arribat a aquesta situació? Com i de quina manera els antifeixistes de fa trenta i quaranta anys provàrem d´enfrontar-nos amb el monstre del control de les consciències? Què férem en aquells anys? Qui barrà el pas a la ruptura amb el passat? Quins partits i organitzacions s´han aferrat a l´existent per a viure dels beneficis i els privilegis que comporta la gestió del sistema?\nS´apropava el final de la dictadura. Santiago Carrillo i el PCE, abandonant qualsevol idea de ruptura amb els hereus del feixisme, amb el suport del dictador romanès Ceausescu, ja havia establert contactes amb diversos sectors del Movimiento, l´exèrcit i representants del que seria el futur rei, el príncep Juan Carlos. Per rompre la columna del moviment obrer i popular, per aturar la munió de vagues generals revolucionàries antifeixistes i anticapitalistes com les de Vitòria de 1976; per vèncer el creixent moviment independentista del País Basc, Catalunya i Galícia; per combatre la unitat sindical, els naixents consells obrers, l´activa coordinació de fàbriques, de sectors professionals, dels estudiants, la premsa oficial anava obrint petites escletxes de llibertat on els socialdemòcrates i els carrillistes podien fer sentir la seva veu. Tots els poders mediàtics eren al servei de la reforma i dels pactes per tal d´aturar la presència de tots aquells partits i organitzacions que no combregaven amb aquell abandonament de les idees i principis –república, socialisme, autodeterminació–, que havien alletat generacions de lluitadors i lluitadores.\nEls partits nacionalistes i marxistes revolucionaris que havíem portat a coll la majoria de lluites de finals de la dictadura érem silenciats, demonitzats i marginats. El PSOE, inexistent en les lluites quasi fins l´any 1976, començava a ser inflat amb el suport de tota la socialdemocràcia mundial i els poders fàctics estato-unidencs una vegada que renuncià a la ruptura; Suárez, el darrer secretari general del Movimiento, s’entrevistava en secret amb Carrillo per a pactar la conservació de l’essencial de la victòria militar feixista de 1939: la “sagrada” unitat d´”Espanya” i la defensa de l´economia de mercat capitalista.\nEn uns articles anteriors parlàvem de les dificultats que teníem els partits d´esquerra revolucionària per a fer arribar el nostre missatge al poble, del silenci i persecucions soferts tant en temps de la dictadura com en la transició i postransició. Cap a mitjans dels anys setanta, amb alguns companys del front obrer i de les cèl·lules d´estudiants i de barris muntàvem accions de propaganda per provar de fer sentir les nostres reivindicacions i consignes. Aleshores jo ja formava part del comitè de direcció política de l´OEC i era, juntament amb l´equip tècnic de Monxo Clop, responsable de la revista del partit, Democràcia proletària. I, igualment, un dels col·laboradors que més articles escrivia, sota diferents pseudònims, en la premsa clandestina del moment. També enviava articles i col·laboracions per a d’altres publicacions de la nostra organització, tant de les Illes com d’àmbit estatal. Record que tenia encomanat l´article setmanal per la publicació central de l´organització, La Voz de los Trabajadores, publicació a la qual enviava regularment nombroses cròniques de l´actualitat política i cultural de les Illes. També vaig enviar articles a Surcos, que era el portaveu que teníem a Aragó, a El comunista, la nostra revista a Astúries, a Lluitem, la publicació de Catalunya Principat… Record ara mateix reportatges sobre l´actuació dels grups d´extrema dreta a Mallorca, sobre la lluita per una universitat autònoma i popular, contra l’autopista d´Inca, per la llibertat dels presos polítics, sobre problemes de cultura i art… A mitjans dels anys seixanta ja havia fet de corresponsal de Ràdio Espanya Independent, l´emissora del PCE que emetia des de Bucarest. Tot això anava combinat amb les meves col·laboracions en la premsa oficial ja que, cap a 1969, fent el servei militar a Cartagena, ja havia començat a escriure articles de crítica literària en el suplement de cultura del diari Última Hora que coordinava l´amic Frederic Suau. Posteriorment vaig passar a Diario de Mallorca, també a les pàgines de cultura, i, ja en la transició, feia reportatges i articles de política i cultura en la revista Cort.\nRepartíem fulls volanders per fàbriques, barris, pobles, instituts, hotels de les zones turístiques. Hores de discussions per a redactar el contingut del full volander –sempre hi havia un matís en què no acabàvem de posar-nos d´acord, un punt que volíem afegir-, per a picar-lo i editar-lo a ciclostil, per a muntar els piquets, les cites de seguretat si érem detinguts. S´improvisaven mítings d´un parell de minuts enmig dels carrers, a la plaça d´Espanya, a les avingudes, a la porta dels instituts i fàbriques, a la cuina dels hotels… Teníem llogats uns altaveus que, amb el suport d´una bateria de cotxe que jo portava sempre a la maleta del meu atrotinat Simca 1000, eren sovint en acció. En més d´una ocasió, Mateu Ramis, antic missioner al Perú i que va ser per una curta temporada secretari general de l´OEC, em portava els altaveus a l´indret acordat. A la plaça d’Espanya en férem molts, de mítings improvisats! Era el moment en què els connectava a la bateria i, de cop i volta, m´en record com si fos ara mateix!, les consignes republicanes o contra la construcció de l´autopista d´Inca i en defensa de la terra, se sentien per tota la plaça. Eren uns moments, perquè de seguida i per por a una detenció –com va passar més d´una vegada- l´invent era desmuntat i marxàvem cap a un altre indret.\n‘Estas detenciones hay que añadirlas a las sufridas por un militante y un simpatizante del Partido del Trabajo de España, cuando vendían también la prensa de su partido ‘El correo del Pueblo’, y a las que se vienen produciendo estos días en distintos lugares del estado español. […] Detenciones que, por otra parte, han motivado la difusión de comunicados de los partidos afectados. OIC afirma: ‘Manifestamos nuestra firme decisión de continuar luchando abiertamente por la libertad de todas las organizaciones y partidos obreros y populares. Recluyendo a los partidos obreros en las catacumbas de la clandestinidad, no se puede construir ninguna democracia real. En todo caso permanentizar viejos modelos que han demostrado ya su caducidad’”.


Actuacions per adjudicar 27 habitatges a comarques de l'Alt Pirineu\nquery_builder 30 abril 2012 14:36\nL’Agència de l’Habitatge de Catalunya ha assignat avui 9 pisos amb protecció oficial: cinc a la Seu d’Urgell (l’Alt Urgell) i quatre a Montellà i Martinet (la Cerdanya). Igualment, s’ha obert el termini per sol·licitar 18 habitatges a la Torre de Capdella (el Pallars Jussà). Tots ells formen part del Pla de xoc per adjudicar els pisos desocupats de la Generalitat.\nA la Seu d’Urgell quatre pisos estan situats a la plaça del Carme, són de lloguer per a joves menors de 35 anys i disposen d’un dormitori. La seva superfície és de 33,5 m2 a 58 m2 i la renda del lloguer oscil·la entre els 106 euros i els 193 euros mensuals. L’altre pis es troba al carrer Monturull, té dues habitacions, una superfície de 53,7 m2 i una plaça d’aparcament vinculada. Es tracta d’un pis de lloguer amb opció de compra i té un cost mensual de 203 euros.\nEn el procés d’adjudicació de la Seu d’Urgell s’han presentat 59 sol·licituds, de les quals 25 s’han admès i 34 se n’han exclòs per no complir la normativa o per manca de documentació. A Montellà i Martinet, han estat 7 sol·licituds: 5 s’han admès i 2 se n’han exclòs.\nConvocatòria oberta per accedir a 18 pisos de la Torre de Capdella\nAvui també, l’Agència ha iniciat el període de recollida de sol·licituds per accedir a 18 habitatges amb protecció oficial de lloguer situats al carrer de la Murriera, de la Torre de Capdella. Tots els pisos disposen d’una plaça d’aparcament vinculada, de dos a tres dormitoris, una superfície de 60 m2 a 70 m2 i la renda mensual del lloguer és de 202 euros a 230,5 euros.\nEl Pla de xoc de l’Agència de l’Habitatge de Catalunya té com a objectiu assignar uns 3.000 pisos del parc públic de la Generalitat que estan buits. Les mesures més rellevants del Pla són les següents:\nImatge dels pisos de la Torre de Capdella 524\nNP PISOS ALT PIRINEU


A) Per a aprovar l'assignatura, l'alumne haurà de superar el valor mig (5) de cadascuna de les parts (teoria i pràctica, és a dir, un 5 de nota mitja global en cada part) que constitueixen la nota total de la matèria. No obtenir aqueixa qualificació mínima en una de les parts suposarà que l'alumne haurà de recuperar al juliol la part o parts de l'assignatura que no va superar durant el semestre lectiu. La nota mitja de la suma dóna cada exercici de cada part haurà de ser almenos un 5.\nB) Proves necessàries perquè el la/estudianta es considere presentat/a en l'assignatura:\nLa resolució d'exercicis teòrics i problemes (50% de la nota final, sobre 10 punts) es realitzarà al llarg del curs, i culminarà en un exercici final a manera de mapa conceptual (20%), amb una prova escrita (30%).\nEls exercicis teòrics i problemes seran totalment individuals. Es treballaran assajos i articles i la responsabilitat de l'alumne serà la d'executar diversos exercicis d'investigació-crítica-comparança que desembocaran en un mapa conceptual, defensat en prova oral (validesa del 20% de la nota teòrica).\nLa resolució i presentació d'exercicis práctics será en grup, si pot ser els grups ja vénen donats de cursos anteriors.\nB. “MILLORA D'UNA CAMPANYA DE COMUNICACIÓ CORPORATIVA REAL I PROPERA”\nResolució d'un cas pràctic (50% nota final)\nCada grup ha de dedicar un temps a observar campanyes (millor campanyes, és a dir, més d'una acció coordinada, que missatges independents) de comunicació corporativa (no publicitat de producte, sinó comunicació de marca i/o gestió d'intangibles a través de qualsevol de les seues variables) d'empreses-clients propers, situats prop de l'entorn dels alumnes/as. No és necessari que es tracte d'empreses conegudes ni de “grans marques”. Es tracta de localitzar accions de comunicació amb errors d'estratègia, de planificació, de no identificació d'intangibles, de mal disseny d'identitat visual, de dolenta ubicació de públics etc. A partir de l'error localitzat el grup de treball diagnostica, dissenya i gestiona una estratègia de comunicació corporativa alternativa.


Mareta meva, què estic dient? - Coach maternal Barcelona| Mareta meva by Cris Moe\n10 May Mareta meva, què estic dient?\nPosted at 21:31h in Sin categoría\tby\tCris 2 Comments\nAra, em sembla que és la primera vegada en 3 mesos que tinc un moment únic i exclusiu per mi.\nEls nens dormen, i el Jordi està a un sopar de feina i tot i que el gos no deixa de donar-me pel sac perquè vol sortir a passejar (pobre bèstia), em sento tranquil·la.\nAvui no sé perquè m’he passat el dia pensant en moltes coses, i cadascuna més profunda que l’anterior. Avui no sé perquè m’han vingut al cap els meus ex… Què fort….feia tant temps que no hi pensava… M’he posat en plan nostàlgica, recordant les burrades que he arribat a fer.\nSi, la Cristina era una bona cabra boja. Era una persona impulsiva… En aquell moment pensava que era una virtut, i ho és, no m’entengueu malament, però en la seva justa mida, i jo em passava de la ratlla. Era una persona molt creativa, i tot i que encara penso que ho sóc, he perdut l’essència pel camí…suposo que això ho fa l’edat, no? També era una nena força egoista i egocèntrica. Sempre havia pensat que no ho era…sempre havia assegurat que ajudava i escoltava a les persones que m’envoltaven, però ara que em paro a pensar, crec que no era així. Sempre m’havia agradat cridar l’atenció, abans, molt més que ara…i ara que sóc mare em plantejo perquè ho feia…i suposo que no és que fos així, sinó que la vida m’hi va anar fent…\nTot a la vida són etapes, i suposo que l’adolescència i la primera joventut son etapes on tot es potencia, tant lo bo com lo dolent: Tot és “mega”, tot és grandiós, tot està a flor de pell, tot és meravellós o desastrós. No hi ha un terme mig. Almenys en el meu cas. Ara que sóc mare i em plantejo com seran els meus fills, me n’adono de la importància de la infància. De la importància dels detalls que semblen minúsculs però que són grandiosos. De la importància d’acompanyar, d’abraçar, de besar, d’insistir, de deixar volar, de deixar crear, de deixar tocar… És tan difícil… Com més bé ho vull fer, més penso que penso massa.\nNo vull uns fills perfectes, això ho tinc clar, però el que encara tinc més clar, és que vull uns fills LLIURES.\nLliures de prejudicis, lliures en les seves decisions, lliures de quedar-se o de marxar, lliures de pensar, lliures de ser… lliures en tots els sentits. Ara que tinc una estoneta per pensar, penso que jo no he estat lliure, i això que sempre he fardat de ser-ho! Sempre dient que he fet el que m’ha donat la gana …i res més lluny de la realitat:\nHe estat, sóc i seré una esclava de les vivències dels meus pares, de les seves rancúnies i dels seus fracassos, també de les seves virtuts, suposo. Sóc un reflex de les seves vides i jo vull que els meus fills tingui llum pròpia, i em sento perduda en un mar de tantes possibilitats, amb un marge d’error tan ampli que em sento petita, indefensa i amb una responsabilitat tan gran que puc dir amb el cap ben alt: ESTIC ACOLLONIDA. Ara m’he llegit tot això, i em sembla que no s’entén res, està tot desendreçat, he nomenat als meus ex (jajajajaja…mare meva, això és espontaneïtat), he parlat de com era i no he parlat de res en concret. Perdoneu-me, però això avui és una llibreta amb un esborrany que mai passaré a net. Bona nit.\nPosted at 08:16h, 11 mayo Responder\nDoncs jo t'he entès perfectament ;). Efectivament els nens ens fan un "reset" (si estem oberts a això, és clar) i ho veiem tot des d'un punt de vista molt diferent… :).\nPosted at 22:01h, 13 mayo Responder\nGuapi, jo també t'entenc! Totes les nostres vivències formen part de nosaltres i, siguin bones o dolentes, nosaltres ens enriquim d'elles. Està bé haver tingut la oportunitat d'experimentar-les.I ara a tenir més experiencies, diferents, clar, ja com a mare, i deixar que els fills tinguin també les seves.Aix, ara penso que sóc jo la que no sé que estic dient O_o


Coveñas i més platja - 80 dies o més\nCoveñas i més platja\nSortim al migdia de Cartagena amb la idea d'anar a Tolú per agafar un bus cap a Coveñas (una mica mes al sud). Al bus, però, ens enterem que ens pot deixar a Coveñas. Ens fem una mica el longuis i sense pagar més ens deixa a lloc.\nCoveñas es un petit poble turístic amb unes platges llargues, una mica remogudes en època de pluja, però més maques que les de Tolú, segons la gent del bus. Allà busquem i trobem un hotel (Paraiso del Mar) davant la platja, on ens tracten de meravella. De fet la Vane ve una mica malalta de la panxa i fem una parada de 5 dies mentre es recupera. Segueix fent bastanta calor i xafogor, però amb l'airet de la platja i un ventilador passa més bé. A més pots sortir descalç i amb banyador i amb 30 segons ets a l'aigua... un luju!\nVisitem les platges de Coveñas i voltant i aprofitem per dinar a peu de platja peix fregit (en aquest país ho fregeixen tot) i arroz encocado amb patacones.\nEl poble té bastanta activitat ja que h ha l'escola d'infanteria naval i la terminal d'hidrocarburs més important de Colombia. Tot i això i malgrat els diners que deu rebre en concepte d'impostos i regalies, els carrers no estan asfaltats i algunes instal·lacions fan pena. Només us diré que els 4 últims alcaldes tenen causes o estan empresonats per malversació de fons públics.\nAprofitem el temps per buscar bitllets per anar a l'arxipèlag de Islas San Bernardo, a uns 30 km de Coveñas en línia recta, mar endins. Finalment trobem lloc en una barca i deixem part de l'equipatge a l'hotel per no anar tan carregats. La idea: passar 4 o 5 dies en aquestes poc conegudes illes tropicals.\nEn nom de la family en general: Ainsssss…no ens posis que la Vane esta malalta anda!\nA partir d´aqui…a disfrutar!!!\n- 27-07-’13 02:53


La Pobla de Vallbona ha aprovat un Pla contra l'Absentisme Escolar - Noticias CAMP DE TURIA\nLa Pobla de Vallbona elabora un Pla municipal d’intervenció en l’absentisme escolar. Aquest es confecciona com a mesura per reduir la falta d’assistència als centres escolars i que poden ocasionar altres conductes de risc com ara l’abandó escolar i el consum de drogues. Esta iniciativa preveu millorar la comunicació interdepartamental i engloba Serveis Socials, Policia Local, Centres educatius, Centre de Salut, Gabinet Psicopedagògic Municipal i el Consell Escolar.\nAmb aquest pla es vol aconseguir una coordinació interinstitucional eficaç i sensibilitzar la població sobre el dret i l’obligació a l’educació. Per això s’han dissenyat diferents estratègies d’intervenció per a donar resposta a cada cas. El pla d’actuacions comporta des de la intervenció per part del centre, de serveis socials o en els casos necessaris, emprendre accions legals. El pla inclou un protocol d’actuació de tots els agents implicats en l’execució d’aquest.\nA principi de curs, en cada centre s’enviarà a les famílies el calendari escolar i l’horari d’obertura dels Centres Educatius. També se n’informarà Serveis Socials i la Policia Local. A partir d’ací els tutors deuran controlar les faltes d’assistència de l’alumnat i comunicarà als pares quan es produïsquen faltes, les responsabilitats legals i la necessitat de justificar-les.


Com utilitzar endolls de Bulgària a Tailàndia\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Bulgària a Tailàndia en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Bulgària a Tailàndia sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


EL SIMPLE TRUC D’UN PROFESSOR DE LA HARVARD BUSINESS SCHOOL PER DEIXAR DE PERDRE LA VIDA - PRODUCTIVITAT\nPrincipal Productivitat El simple truc d’un professor de la Harvard Business School per deixar de perdre la vida\nEl simple truc d’un professor de la Harvard Business School per deixar de perdre la vida\nUn dels misteris eterns de la vida és com és possible conèixer bé una determinada activitat terrible per a tu i, tot i això, feu-ho igualment. I no em refereixo només a mals hàbits dramàtics com les drogues. Em refereixo a tots aquells moments quotidians que perden hores a Twitter o al botó 'Pròxim episodi', sabent tot el temps que acabarà sentint-se penedit.\nInnombrables metges i filòsofs han passat tota la seva vida lluitant amb la propensió dels humans a un comportament autodestructiu. Cap publicació de bloc no pot explicar, i encara menys eliminar, la nostra unió cap a la foscor (o desitjar només uns quants Cheetos més). Però si la vostra addicció s’aplica més a la banda Netflix de l’espectre de gravetat, el professor de la Harvard Business School, Arthur C. Brooks, us ofereix un truc.\nQuant val una hora de lleure?\nBrooks és l'autor de la columna Com construir una vida per a L’Atlàntic en què comparteix consells recolzats per la investigació sobre com ser més feliç i productiu. Sovint els seus coneixements seran familiars per a qualsevol persona que segueixi el gènere d’autoajuda / èxit personal, però la seva darrera, titulada amb precisió: Deixeu de passar temps a les coses que odieu ', Va oferir una idea intel·ligent que, com a mínim, no havia vist mai.\nquants anys té el tammy a les dones de bàsquet\nDesprés de confessar que recentment s’ha quedat despert fins a les 3 de la matinada per mirar Ànec Howard , Brooks marca consells per evitar malgastant la teva vida pel que sigui el vostre propi mal hàbit equivalent. Una forma nova de fer-ho és assignar un valor monetari al temps d'inactivitat.\nEl 2012, explica Brooks, els investigadors de la Universitat de Toronto van fer que voluntaris calculessin el seu salari per hora i després van demanar als participants que tinguessin present aquesta xifra mentre es dedicaven a activitats d’oci. Potser no és sorprenent que els investigadors trobessin que la gent gaudeix de noodling en línia molt menys després de recordar-los quant podrien haver guanyat en el mateix temps.\n'Els investigadors van interpretar aquesta troballa com una conseqüència negativa de la monetització del lleure, però aquest mètode pot tenir un gran valor per dissuadir-nos de participar en passatemps addictius que no ens agraden', afirma Brooks. 'Digueu, per exemple, que us trobeu a les xarxes socials. ... Si consumeix el mitjana quantitat de xarxes socials a Amèrica (aproximadament 142 minuts al dia) i guanyeu el mitjana salari per hora (aproximadament 29,92 dòlars), efectivament 'gasteu' aproximadament uns 71 dòlars de temps al dia en aquesta activitat. '\nsón kian i jc gai\n¿Vadear per la bogeria del vostre feed de Facebook val alguna cosa prop de 71 dòlars al dia? Probablement no. Així, recordar-vos conscientment el valor de cada hora en efectiu fred i dur només us pot empènyer a prendre decisions que siguin més adequades als vostres valors.\nEl vostre objectiu, recorda Brooks als lectors, “no hauria de ser esprémer cada segon de distracció i oci dels nostres dies. Més aviat, hauria de ser gestionar els nostres dies d’acord amb les nostres prioritats ». Activitats que relaxen i agraden que no perden el temps. L’única manera de perdre la vida és passar-la fent coses que no valora.\nAixí que no us recordeu el preu de cada hora per empènyer-vos a treballar més. Feu-ho per recordar-vos la vida és preciosa i fugaç i com passes les teves hores és com passes la teva vida. Assegureu-vos que els utilitzeu per a activitats que realment us portin alegria, no pel·lícules legendàriament dolentes dels anys 80 o només uns 'minuts més' a Instagram.\nquina edat té la boscosa de Betsy\nChevy Chase, valor net del 2017\nquè costa aprendre llibres ràpids\nmireu el costat més brillant de la vida\npreguntes per fer en una entrevista per obtenir una feina\nTom Selleck patrimoni net 2014


El «tron» arriba a Girona - Diari de Girona\nEl «tron» arriba a Girona\nDurant dos dies s'instal·larà el «tron» de «Joc de trons» al Teatre Municipal perquè tothom pugui fotografiar-s'hi\nredacció / acn | girona 22.04.2016 | 20:58\nEl símbol per excel·lència de la sèrie «Joc de trons» ha arribat aquest migdia a Girona. El tron dels Set Regnes s'instal·larà durant dos dies al Municipal per tal que tothom pugui fotografiar-s'hi. Es tracta de l´única rèplica que hi ha a tot el món. El tron original, fet de ferro, es troba a Irlanda. La còpia, massissa i pesada, està construïda amb altres materials més lleugers.\nTot i que ha arribat avui al migdia des de Madrid, no serà fins dilluns i dimarts quan els fans de la popular sèrie de l'HBO podran fotografiar-se amb el «tron» que s'instal·larà a la planta baixa del Municipal. A més, l'Ajuntament lluirà una ornamentació especial per celebrar l'estrena de la sisena temporada de Joc de trons, rodada a la ciutat.\nS´han programat dos passis gratuïts de ´The red woman´ al Teatre Municipal de Girona. Una reestrena -l´estrena mundial es farà de matinada- que des del principi ha despertat una gran expectació; fins al punt que les entrades per poder assistir a la segona retransmissió d´aquest primer capítol es van esgotar en només tres minuts.\n"És el que estàvem esperant amb molt deleit", ha explicat el regidor de Cultura de l´Ajuntament de Girona, Carles Ribas. Els fans podran fotografiar-s´hi i asseure´s-hi a partir de les vuit del matí del dilluns 25 d´abril i fins dimarts 26. Fins llavors, l´apreciat seient estarà en una de les sales del Teatre Municipal de Girona. Aquest migdia, dos transportistes s´han encarregat de baixar-lo del camió i instal·lar-lo en un dels espais d´aquestes instal·lacions municipals.\nEs tracta de la única rèplica d´aquest famós tron, imatge principal d´aquesta sèrie televisiva. No està fet de materials nobles però és massís, pesat i recrea les espases emblemàtiques que es poden veure en els diversos capítols d´aquesta producció televisiva. Pesava tant que fins i tot membres del consistori gironí han hagut d'ajudar-los a carregar-lo i portar-lo fins al lloc que s'ha previst. "No és de ferro forjat però pesa molt i es tracta d´una peça única", ha detallat Ribas. El seient original es troba a Irlanda. "El més important és que Girona està al món, està dins de la sisena temporada d´una sèrie que es veurà a més de 180 països. Ara només cal veure si la ciutat surt en el primer capítol", ha assenyalat Ribas. Durant els pròxims dies acabaran d'enllestir els detalls - com les espases o les imatges- que es volen col·locar entorn d'aquest gran seient.\nEl tron és un dels principals atractius que s´han programat de cara a dilluns, quan la ciutat celebrarà amb una gran festa l´emissió del primer capítol de la sisena temporada d´aquesta sèrie nord-americana. A part del tron, hi haurà un ´photocall´ i es decorarà la façana de l´Ajuntament de Girona i l´entrada del consistori amb elements relacionats amb ´el Nord´, un dels territoris de ´Joc de Trons´, i amb les cares dels personatges més importants i representatius de la sèrie. Aquests són els únics detalls que ha volgut avançar el regidor de Cultura.\nDes del primer moment, l´expectació per veure el primer capítol de la nova temporada de ´Joc de Trons´ ha desbordat totes les previsions. L´estrena es farà per HBO i Canal+ a les quatre de la matinada del proper dilluns. Posteriorment, l´Ajuntament de Girona amb la col·laboració de Movistar+, han programat dues sessions perquè els fans més incondicionals de la sèrie puguin veure gratuïtament aquest primer episodi, anomenat ´The red woman´. Davant l´allau de demanda, el consistori va haver de programar un segon passi i les entrades van volar, literalment. En total, s´han distribuït 1.140 invitacions per a les dues sessions, un 74,1% per al públic i la resta per a compromisos de patrocinadors i protocol.


Descobreix-nos - Hospital de Jesús\nL’Hospital de la Santa Creu de Jesús-Tortosa (HSCT) és un centre sanitari amb més de 900 anys d’història. La seva evolució s’ha teixit paral·lelament al desenvolupament de la ciutat de Tortosa. De fet, l’HSCT ha estat derruït i tornat a construir a tots els barris de la ciutat. Les primeres informacions documentades daten del segle XII.\nLa història actual del centre ve marcada per diferents canvis realitzats al llarg del temps. Fent un recorregut per les darreres dècades, l’HSCT ha seguit un procés de transformació i reestructuració, el qual es va iniciar amb el canvi en la gestió sofert a finals de l’any 1989 impulsat pel mateix patronat del centre. Amb la consolidació dels criteris funcionals i la definició assistencial del centre durant l’any 1991, els objectius per al futur van anar enfocats a una voluntat clara de convertir l’Hospital en centre de referència per al desenvolupament de programes d’actuació geriàtrica, sociosanitària i nefrològica, tant en l’hospitalització con en la cobertura ambulatòria.\nD’altra banda, l’any 1998 el Ministeri d’Educació i Ciència ens va concedir l’acreditació com a hospital docent per a la formació de metges/esses especialistes en geriatria. El 2019 se’ns va acreditar com a unitat docent multiprofessional, amb la qual cosa, el centre també disposa de capacitat docent per formar infermers/eres especialistes en geriatria. Actualment, el centre està autogestionat per Gestió Sanitària Assistencial de Tortosa (GESAT), de titularitat municipal.\nProcurar a la ciutadania de la Regió Sanitària de les Terres de l’Ebre una atenció de qualitat basada en les necessitats de la població, centrada en les persones, i impulsar les fonts de coneixement dels nostres professionals, fent un ús adequat dels recursos assignats a aquesta atenció.\nGarantim la seguretat i protecció del nostre equip davant qualsevol situació d’emergència i de risc.\nPromovem el lideratge.\nFormem els professionals del centre per millorar la nostra activitat i garantir un futur millor.\nSer reconeguts com a referents sociosanitaris i socials per la qualitat en la prestació de serveis, per la satisfacció de les necessitats de salut de la ciutadania des del respecte al medi ambient i impulsant la labor docent.\nPromovem la motivació i la imaginació dels equips professionals per aconseguir que cada dia desenvolupin totes les seves aptituds.\nImpulsem eines per fer més eficient i sostenible la nostra activitat. Volem ser un centre pioner en el respecte al medi ambient.\nImpulsem sistemes i protocols per garantir la qualitat dels nostres serveis hospitalaris.\nEls/les professionals de l’Hospital de la Santa Creu, considerant la naturalesa de la institució, la seva finalitat assistencial i la pròpia missió ens comprometem a:\nAconseguir un tracte digne i comprensiu, tenint en compte la individualitat de cada persona.\nMantenir una visió integral de la persona atesa, considerant els aspectes mèdics, funcionals, psicològics i socials.\nTreballar per aconseguir el confort físic i psíquic de la persona en situació de malaltia crònica o terminal, donant al mateix temps suport a la família.\nDefensar i propagar, tant al nostre centre com a les àrees d’atenció externa, el principi de no discriminació, ni restricció de recursos per raó de l’edat.\nOferir a la persona atesa tota la informació referent al seu estat i vetllar perquè la rebi de manera eficaç i comprensible.\nFer participar les persones ateses i les seves famílies en la presa de decisions respecte a l’actuació assistencial.\nDonar la possibilitat als usuaris de manifestar les voluntats anticipades.\nFer valer el compromís de mantenir la confidencialitat i respecte a la intimitat de totes les persones.\nTreballar per aconseguir la màxima cooperació de tots els implicats, tant en la cura de les persones com en l’ús adequat dels recursos existents.\nRespectar la missió de cada treballador/a en el seu àmbit d’assistència, tenint en compte la dignitat del professional i el benefici de la persona assistida.\nVetllar perquè tots els professionals tinguin una formació adequada amb actualització continuada dels coneixements per millorar la qualitat de l’atenció.\nPromoure entre tots els professionals un ambient de treball còmode, saludable, segur i net, compartint les millores pràctiques i aprenent contínuament dels altres.\nOferim servei d’acolliment residencial amb caràcter permanent o temporal, i d’assistència integral a persones grans amb dependències i que no poden romandre al seu domicili.\nVisita la llar


Vioguia - Romànic per a tothom\nRomànic per a tothom\nUna nova forma de veure el Romànic. A peu, seguint camins oblidats o rutes tradicionals emprades des de temps ancestrals. Des del coneixement dels materials i mètodes constructius: les pedres, les pintures murals i els seus trasllats, les portalades, les decoracions escultòriques i les seves restauracions.\nOferim visites guiades a les esglésies romàniques per a tota mena de públic: familiar, especialitzat, escolars…Adaptem els continguts al perfil i edat dels clients.\nObrim les portes d´aquelles esglésies que sempre trobeu tancades, perquè el Romànic és un Patrimoni de tots i volem que tothom en gaudeixi.


Pau Durà escriu una història tendra i intimista situada a Formentera en què el seu protagonista Samuel (José Sacristán), un home d'uns 70 anys, s'aferra a continuar vivint la vida "a la seva manera". Amb xancletes i desmanegat, aquest músic de bar de nit que fuma maria i viu en una cabana sense llum a peu de platja, és la viva imatge de l'últim espècimen dels "hippies" dels 70 que van arribar en massa a viure en aquest paradís terrenal en què es va convertir l'illa. Eren els anys de la contracultura, les comunes, d'un nou estil de vida. Juntament amb José Sacristán, encapçalen el repartiment Jordi Sánchez, Nora Navas i el jove Sandro Ballesteros en el seu debut cinematogràfic.\nEl repartiment es completa amb Ferran Rañé, Mireia Ros, Pepa Juan i Juli Mira, entre d'altres.\nEl títol de Formentera Lady és un clar homenatge a la cançó del disc "Islands" dels King Crimson ja que alguns dels seus membres van passar temporades a l'illa igual que altres músics cèlebres com Hank Wangford, Peter Sinfield, Roger Walters i Syd Barrett (Pink Floyd)...I fins i tot alguns afirmen haver vist Bob Dylan. Per això la música és un dels elements vertebradors del film. Pel que fa a la imatge, Durà comenta que "els enquadraments, els moviments... tot ha de servir cruament a la història, sense retocs estètics".\nÉs una producció de Fosca Films i Sunrise Pictures en coproducció amb Good Machine Films, AIE i amb la producció associada de TVC i La Perifèrica Produccions, amb la participació del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunuya, la Generalitat Valenciana, el Consell Insular de Formentera i Baleària.\nSamuel va arribar a la Formentera hippie dels 70 i allà segueix. Viu sense llum i toca el banjo en un bar. Un dia rep la visita de la seva filla Anna i del seu nét Marc. Aturada de fa temps, li diu al seu pare que ha acceptat una feina a França, veient-se obligada a deixar el nen a l'illa. Incapaç d'ocupar-se d'un nen de 10 anys, i tocat per l'edat i els excessos, Samuel busca ajuda en alguna de les dones amb les que ha tingut relació.\nDirecció i guió: Pau Durà\nProducció executiva: David Ciurana i Ramiro Acero\nDirecció de producció: Lluís Malet\nIntèrprets: José Sacristán (Samuel), Jordi Sánchez (Toni), Nora Navas (Anna), Sandro Ballesteros (Marc), Pepa Juan (Greta), Ferran Rañé (Joan), Juli Mira (Paco), Mireia Ros (Marisa) i Toni Misó (Santi), entre d'altres.\nMúsica: Toti Soler i altres


El bloc de Sant Tomàs: de desembre 2021\nTAC OSONA FARÀ LA RECOLLIDA DE LES ANDRÒMINES A MANLLEU\nTac Osona, l’empresa social de Sant Tomàs, ha guanyat el concurs que l’Ajuntament de Manlleu va convocar per recollir les andròmines dins el procés de recollida porta a porta que ara s’implantarà a la ciutat. El consistori va reservar aquesta part de la concessió a centres especials de treball d’iniciativa social i Tac Osona ha estat l’escollida.\nEl contracte amb el consistori és pels propers 8 anys i permetrà donar feina a una brigada de dues persones durant tres matins a la setmana. La tasca que realitzaran serà la de recollir els residus voluminosos d’origen domèstic i transportar-los fins a la deixalleria municipal o allà on l’Ajuntament determini. Els treballadors del Tac també hauran de recollir les andròmines que es generin a les dependències públiques així com els que s’abandonin a la via pública o fora del nucli urbà.\nPer Tac Osona aquesta concessió permet adquirir coneixement i especialització en un sector rellevant com és la recollida porta a porta que es va replicant progressivament en altres administracions municipals i comarcals.\nPublicat per comunicació sant tomàs a 13:07 Cap comentari:\nSANT TOMÀS IMPARTIRÀ, UN ANY MÉS, EL CERTIFICAT EN ATENCIÓ SOCIOSANITÀRIA A PERSONES DEPENDENTS\nSant Tomàs impartirà a partir del pròxim mes de febrer del 2022 el curs per obtenir el certificat de professionalitat en atenció sociosanitària a persones dependents en institucions socials. És un curs que com ja s’ha fet en les edicions anteriors, està adreçat a persones en situació d’atur tot i que si alguna persona té feina però està interessada a fer-lo també el podrà seguir.\nEl curs començarà el mes de febrer i s’allargarà fins el juliol i tindrà dos grups de dilluns a divendres, un de matins de 9 a 13h i un altre de tardes de 15 a 19h. Per inscriure’s al curs o per obtenir informació addicional podeu escriure a seleccio@santtomas.cat o trucar a les oficines al telèfon 93 885 44 82.\nL’AJUNTAMENT DE MANLLEU RECONEIX L’ESFORÇ DE 13 ESPORTISTES DEL CAR\n13 esportistes del CAR de Sant Tomàs han rebut el reconeixement del mèrit esportiu que cada any concedeix l’Ajuntament de Manlleu als esportistes que han demostrat esforç i constància en la seva pràctica diària i han recollit èxits destacables durant la temporada 2020-2021. També reben reconeixement aquelles persones vinculades al món de l’esport local, a proposta dels mateixos clubs i associacions, en que hi hagi hagut alguna aportació important en favor de l’esport manlleuenc.\nEls esportistes premiats són Josep Maria Sanglas Rusiñol, de Manlleu que actualment entrena a l’equip de petanca i atletisme del CAR, la Sílvia Sallent Domènech, esportista de Manlleu que entrena a l’equip basquet del CAR, David Hernández Ordoñez, esportista de Manlleu que actualment entrena a l’equip de Futbol del Club Car Tona-Calldetenes, Aleix Creixants Roquet, esportista de Manlleu que fa natació al CAR, Anna Molina Tona, esportista de l’AEC Manlleu i natació al CAR, David Martínez Rubio, esportista de l’AEC Manlleu, Jaume Vila Sagués, esportista de l’AEC Manlleu i atletisme CAR, Joan Cunill Vilalta, esportista de l’AEC Manlleu, Jordi Martínez González, esportista de l’AEC Manlleu, atletisme i natació CAR, Francesc Castro Sánchez, esportista de l’AEC Manlleu, Francesc Riera Mestres, esportista de l’AEC Manlleu, Xevi Casellas Domingo, esportista de l’AEC Manlleu i Àlex Masoliver Vilamala, esportista de l’AEC Manlleu Club CAR i la Lliga Genuine del FC Barcelona.\nTots ells van ser reconeguts en un acte que va tenir lloc dijous 16 de desembre al teatre de Manlleu on hi van ser l’alcalde Àlex Garrido i el regidor d’esport Aleix Estrada.\nAigües Vic fa una donació per fomentar la vida saludable a les persones amb discapacitat\nTac Osona, l’empresa social de Sant Tomàs, ha impulsat un projecte que vol millorar la salut de les persones amb discapacitat intel·lectual del centre especial de treball. L’objectiu és fomentar la vida saludable a través d’educar-les en una alimentació saludable, en la realització d’exercici físic, en bons hàbits del son i en la cura d’una salut física i mental. Des d’Aigües Vic han volgut donar suport a aquesta iniciativa i per això han donat 6.000 euros per tal que aquest projecte avanci.\nAquest projecte sorgeix després que els professionals del Tac Osona detectessin un alt nombre de persones amb discapacitat intel·lectual que tenien diabetis, sobrepès, hipertensió i/o carregues musculars. Això provoca un malestar físic que deriva en absentisme, irritabilitat, o problemes de comportament que afecta als companys i finalment, també, al servei.\nActualment al territori osonenc no hi ha cap servei especialitzat a nivell de medicina general que estigui dirigit a les persones amb discapacitat intel·lectual o amb malaltia mental severa que abordi l’impuls d’hàbits saludables. Amb aquest projecte, una persona psicòloga i una metge faran el seguiment per aconseguir millorar els hàbits d’alimentació, d’exercici físic i de son del màxim nombre de persones que ho necessitin.\nXOCOLATING I LEROY MERLIN HAN CONTRACTAT A TRES PERSONES DEL SERVEI EINA\nLa Ingrid, una persona atesa al servei Eina de Sant Tomàs, es va incorporar el passat mes de novembre a l’empresa Xocolating 1944 de Manlleu. Prèviament hi havia fet unes pràctiques on va aprendre tasques relacionades amb el procés d’envasar i etiquetar i un cop acabades s’ha incorporat a l’empresa per fer aquestes tasques. A Xocolating 1944 elaboren varietat de productes de xocolata i snacks de forma artesanal.\nI el passat mes de novembre també va començar a treballar la Gessica, en aquest cas, a la botiga Leroy Merlin de Vic. Es tracta d’una cadena especialitzada en bricolatge, construcció, decoració i jardineria. La Gèssica hi fa atenció al client. Aquesta és una tasca que li agrada i que cada dia és diferent. Un mes abans també va començar a treballar a la mateixa empresa l’Erik, ell però, en la secció de magatzem i reposició. Tant l’Erik com la Gessica són persones que han rebut el suport i acompanyament d’Eina i el continuaran tenint durant tota la seva vinculació laboral.\nPublicat per comunicació sant tomàs a 10:56 Cap comentari:\nLES PERSONES ATESES AL CENTRE OCUPACIONAL DE TONA FAN UN MOSAIC AMB TERRES DE TONA\nL’artista valencià Pasqual Gomes recull a les seves obres la barreja de diferents terres del País Valencià que és d’on és originari. Es tracta d’una modalitat d’art natural que ha estat exposat a la sala Muriel Casals de Tona els darrers mesos i que ha servit d’inspiració a les persones ateses en el centre ocupacional que hi ha a l’espai Muriel Casals.\nElles han fet una proposta similar, en aquest cas, amb diferents mostres de terres de Tona. En primer lloc, van recollir diferents tipus de terres i amb el suport del mateix artista van fer uns plafons de 5x5 anomenats mosaics on es pot veure el treball artístic amb productes naturals.\nAquesta proposta que s’anomena Mosaic de Tona es va presentar dins la programació de la Festa Major d’hivern de Tona.\nSANT TOMÀS ACULL 8 VOLUNTARIS EUROPEUS\nVuit persones voluntàries del programa European Solidarity Corps s’han incorporat aquest mes de novembre a Sant Tomàs per portar a termes tasques de voluntariat en els diferents serveis de l’entitat. Es tracta de vuit voluntaris i voluntàries procedents d’Alemanya, República Txeca, Finlàndia, Portugal i Holanda que aquest dimarts 14 de desembre han estat rebuts pel president de l’entitat Joan Casany, el director general Ricard Aceves i la responsable de voluntariat i recursos humans Tina González.\nDes del mes de novembre i fins el mes de setembre del 2022 faran voluntariat al servei d’Eina, a l’escola Estel, al Centre Ocupacional de Sant Hipòlit, al Centre Ocupacional de Manlleu, el Centre Ocupacional de Calldetenes, el Centre Ocupacional d’Arquebisbe Alemany, el Centre Cívic Santa Anna i al Club CAR, tant a esports com a lleure.\nPels responsables de Sant Tomàs aquest programa aporta “un coneixement ampli de multiculturalitat europea que és molt beneficiosa pels treballadors però també per les persones que atenem”. L’entitat participa en aquest programa des del 2017 i des de llavors ha acollit a 30 voluntaris i voluntàries. El 2020, degut a les restriccions de mobilitat per la COVID, es va canviar la modalitat de voluntariat i van venir-ne d’arreu de l’estat espanyol enlloc d’Europa.\nPublicat per comunicació sant tomàs a 12:09 Cap comentari:\nSANT TOMÀS CULMINA EL PRIMER CURS SOBRE AUTISME I JA PREPARA LA SEGONA EDICIÓ\nDurant aquest mes de novembre el centre de desenvolupament Integral Espai Viu de Sant Tomàs ha impartit el curs “Coneixem l’autisme: de la comprensió a la inclusió”. Aquesta primera edició ha comptat amb 15 alumnes, alguns provinents del món de l’educació o de la psicologia. Ha estat un curs online de 15 hores reconegut pel Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya i ha permès treballar diversos temes relacionats amb l’autisme. Segons la psicòloga i formadora Laura Soler és important poder treballar a nivell de societat per ajudar a entendre la condició de l’espectre de l’autisme i així garantir una millor qualitat de vida i atenció a les persones.\nLa valoració dels assistents ha estat molt positiva i per això, es preveu oferir-ne una segona edició de cara el mes de març on es tractaran els aspectes bàsics de l’autisme, la creació d’un entorn amigable, la comprensió i el maneig de conductes disruptives, casos pràctics i la creació de suports visuals.\nPublicat per comunicació sant tomàs a 13:23 Cap comentari:\nSant Tomàs presenta el nou codi ètic com a instrument "definitori de l'entitat"\nL’equip de l’espai de reflexió en ètica en serveis d’intervenció social (ERESS) de Sant Tomàs ha estat l’encarregat de redactar i presentar el nou codi ètic de l’entitat en un acte que va tenir lloc aquest dimarts 30 de novembre i que portava per títol “el compromís ètic, la nostra missió i la nostra acció”. A quest acte que va acollir una seixantena de treballadors i associats de l’entitat, va servir per reflexionar sobre la globalitat de l’ètica a Sant Tomàs.\nLa coordinadora del Servei d’Atenció a les Famílies i Demanda (SAFD) en nom de l’ERESS Marta Paxau va explicar que el nou document ha permès identificar els valors fonamentals de l’organització i disposar d’un document de referència compartit que permeti la millora contínua en la qualitat d’atenció a les persones. Durant la seva intervenció, Paxau també va explicar que el nou codi ètic “és fruit d’un treball llarg i complexa però molt ric i col·laboratiu ja que ha suposat un una reflexió que ens ha permès refermar el compromís de l’organització en l’orientació cap a la persona”.\nDesprés d’aquesta presentació, la professora de la UVic-UCC i assessora de l’ERESS Ester Busquets va pronunciar la conferència “el codi ètic, de la lletra a l’acció”. Va fer una reflexió sobre la importància de comptar amb aquesta eina per part d’una entitat com Sant Tomàs i va reconèixer que tant important és “que les persones treballadores siguin bones com que siguin bones persones treballadores”.\nEl president de l’entitat Joan Casany va donar la benvinguda als assistents i va agrair la tasca de totes les persones involucrades en la redacció d’aquest document que segons va dir servirà per “trobar resposta i orientació davant dilemes o situacions que generin conflicte ètic als participants”. A partir d’ara, el codi ètic es donarà a conèixer a tots els serveis de l’entitat i també a les famílies ateses perquè tothom en tingui coneixement. Se n’ha editat una versió de lectura fàcil amb el suport de l’Associació de Lectura Fàcil. Les il·lustracions que acompanyen el text i els materials que s’han anat editant així com la maquetació són de l’Estudi d’Art i Disseny Autèntic.CAT el projecte que potencia el talent artístic de les persones del Centre Ocupacional de Sant Tomàs.\nTAC OSONA FARÀ LA RECOLLIDA DE LES ANDRÒMINES A MA...\nSANT TOMÀS IMPARTIRÀ, UN ANY MÉS, EL CERTIFICAT EN...\nL’AJUNTAMENT DE MANLLEU RECONEIX L’ESFORÇ DE 13 ES...\nAigües Vic fa una donació per fomentar la vida sal...\nXOCOLATING I LEROY MERLIN HAN CONTRACTAT A TRES PE...\nLES PERSONES ATESES AL CENTRE OCUPACIONAL DE TONA ...\nSANT TOMÀS CULMINA EL PRIMER CURS SOBRE AUTISME I ...\nSant Tomàs presenta el nou codi ètic com a instrum...


M2 Lux - Casa adossada a Platja d'Aro, Costa Brava.\nCodi: 1405 PDA VEN CasaAdosada Gaviotas 120m2 4d 2b\nCasa adossada de quatre dormitoris a Platja d’Aro, Costa Brava.\nL’àrea de la casa és de 129 m2.\nAny de construcció: 1989.\nCasa adossada en un complex residencial tancat amb piscina comunitària a prop de la platja de Platja d’Aro, a la Costa Brava.\nLa casa està dissenyada per a una estada confortable de 7 persones.\nPlanta baixa: hall d’entrada, saló-menjador amb accés a la terrassa, cuina americana, bany amb dutxa.\n1er pis: 1 dormitori amb un llit doble, 1 dormitori amb dos llits individuals, 1 dormitori amb un llit individual, bany.\n2n pis: àtic amb dos llits individuals i un lavabo.\nTV (TV local), nevera, rentadora i assecadora, forn, vitroceràmica, microones, torradora, cafetera, bullidor d’aigua.\nTerrassa de 6 m2.\nPlaça d’aparcament per a 1 cotxe en el territori de l’complex.\nLa casa està convenientment situada prop de centre de la ciutat i les platges de Platja d’Aro – Cala Rovira i la platja de la ciutat són a una distància de 400 metres, 5 minuts a peu.\nL’aeroport més proper és Girona-Costa Brava, situat a una distància de 33 quilòmetres (29 minuts amb cotxe). L’aeroport internacional de Barcelona és a 123 quilòmetres (1 hora i 23 minuts amb cotxe).


Wikiloc - ruta LES SALINES - LES COLLADES - ROC DE FRAUSA - EL MOIXER - LES SALINES - les Salines, Catalunya (España)- GPS track\nLES SALINES - LES COLLADES - ROC DE FRAUSA - EL MOIXER - LES SALINES\nVista 82 vegades, descarregada 7 vegades\nSortim del santuari de les Salines pel corriol que baixa cap a la pista de la Vajol . Trobats a la pista pugem amuntfins al trencanta la dretai fins a la Forestal. Darrere la Forestal agafem una pista més fotuda que va pujant `poc a poc fins a passar unes antigues mines i comença un corriol marcat pels caçadors. Aquest camí també la gent de Maçanet en diuen camí de l Estat, se pas perquè. Continuem sempre per les marques dels caçaires , passant per sota les roques del Moixer , el Roc de Frausa i unes marrades de baixades queen diuenEl Comptador, segurament per estar sota el Puig Comptador, on diuen que comptàvem les vaques. És un camí certament molt maco i ben cuidat fins a arribar a una pista vella. Puguem per la pista i al cap de poc trobem una fita nostra dreta i un camí obert de nou i molt dret que puja fins al Coll del Puig Brosser. A partir d´aquí la vegetació i les falgueres ens costa trobar el camí.\nATENCIÓ el últim tramfins a trobar la carenade Les Collades està molt brut i tapat de falgueres . Un cop arribats a la carena tan sols falta anar carenejant pel Roc del Sentinella , Roc de la Campana Roc de Frausa i El Moixer. Baixada per al corriol del Coll del pou i cap a les Salines.\nMapa AlpinaAlt Empordà 1:50000no gaire bo per aquesta excursió\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta LES SALINES - LES COLLADES - ROC DE FRAUSA - EL MOIXER - LES SALINES https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/les-salines-les-collades-roc-de-frausa-el-moixer-les-salines-27802368 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Paterna renova els seus convenis de col·laboració amb les associacions locals d'acció social | Valencia Extra\nL’Ajuntament de Paterna, a través de l’àrea d’Inclusió Social està duent a terme la renovació dels convenis amb les associacions locals d’acció social amb l’objectiu d’adequar-los a la realitat actual.\nAixí ho ha anunciat la regidora d’Inclusió Social i Polítiques d’Igualtat, Isabel Segura, qui ha explicat que “molts convenis no s’havien actualitzat en anys, per la qual cosa era necessari revisar-los per a poder millorar les condicions ajustant els programes a les necessitats presents”.\nPer a això, s’estan mantenint reunions amb les diferents associacions en les quals també se’ls està informant d’una nova clàusula que s’inclourà en els convenis perquè ajusten els seus itineraris als veïns i veïnes que perceben la renda valenciana d’inclusió.\n“És important que treballem conjuntament per a garantir l’efectivitat de la mesura que, a més d’una prestació econòmica, suposa oferir el suport necessari a les persones beneficiàries per a la seua inclusió social i laboral” ha explicat Segura.\nI en aquest sentit la regidora ha explicat que la nova clàusula sobre la renda també comptarà amb la col·laboració d’entitats vinculades a l’àrea d’Ocupació, així com serveis d’Educació com l’Escola Professional d’Adults, o associacions de diferents àmbits que també tinguen convenis de col·laboració amb l’Ajuntament.\nQuant a les associacions amb les quals s’estan mantenint les reunions per a renovar els convenis es troba l’Associació Joves cap a la Solidaritat i el Desenvolupament (JOVESOLIDES) que col·labora amb l’Ajuntament en la gestió de serveis d’atenció, suport en administració electrònica, formació i col·laboració amb entitats en la Coma a través del programa E-SPAI la Coma.\nPer la seua part l’Associació de Familiars i Persones amb Malaltia Mental (AFEMPES) i l’Ajuntament col·laboren en el desenvolupament d’un pla integral d’atenció a persones amb un trastorn en salut mental i les seues famílies a Paterna. Entre les prestacions que desenvolupa s’inclouen des d’intervencions familiars o acompanyament integral fins a activitats esportives, voluntariat mediambiental o inserció sociolaboral.\nAixí mateix, l’Associació Càritas Parroquial Sant Pere Apòstol i l’Associació Càritas Parroquial Mare del Redemptor de la Coma i l’Ajuntament de Paterna tenen subscrit sengles convenis de col·laboració.\nEn el cas de la primera entitat desenvolupant el programa “Intervenció sociofamiliar amb dones en situació de desavantatge social (Programa SARA)” i en el cas del barri de la Coma amb el projecte “Suport familiar: projectes Pro-Dona i Camí Obert”.\nTambé, l’ONG Sàhara Lliure de Paterna col·labora amb l’Ajuntament amb la millora de vida, educació i desenvolupament dels xiquets sahrauís i de les seues famílies. A més, treballen en l’enfortiment de llaços interculturals entre tots dos pobles en el marc de l’agermanament de Paterna amb la població sahrauí d’Yderia.\nFinalment, la regidora ha volgut destacar la importància de la funció social de les associacions en el municipi, remarcant “l’excel·lent treball de totes les persones que es dediquen a millorar les condicions de vida de les persones més desfavorides”.


El Ripollès, terra d'acampada - Consell Comarcal Ripollès\nEl Ripollès, terra d’acampada\nPortada » Notícies » Noticies » El Ripollès, terra d’acampada\nPublicat el 15 d'octubre de 2010 per ccripolles\nEl Servei de Joventut del Consell Comarcal del Ripollès ha donat a conèixer les dades sobre els campaments que hi ha hagut aquest any a la comarca, que novament és una de les terres d’acampada preferides a Catalunya, juntament amb el Berguedà. L’estiu del 2010 el Ripollès ha acollit 110 campaments.\nLes sortides han estat organitzades per agrupaments escoltes i associacions d’esplai d’arreu de catalunya, sobretot de la província de Barcelona, seguida de la de Girona (poblacions com Bellcaire d’Empordà, Girona, Olot, Porqueres, Sant Coloma de Farners, etc.).\nUns campaments que s’han establert bàsicament a Les Llosses, Vallfogona de Ripollès, Beget, Toses, Queralbs i Ribes de Freser en zones habilitades o en terrenys llogats pels propietaris i aptes per a l’acampada lliure.\nHan tingut lloc a partir de finals de juny fins al mes de setembre, inclòs, amb un nombre més elevat els mesos de juliol i agost. Hi ha participat 3.075 persones, 502 dirigents i 2.573 nens i nenes amb una mijtana de 12 anys d’edat.\nSi fem la comparativa amb el 2009, les xifres han baixat una mica. L’estiu del 2009 hi van haver 123 campaments amb una participació de 3.263 persones (604 dirigents i 2.659 nens i nens amb una mitjana d’11 anys d’edat).


LA VIA AUGUSTA: PARLEM DE LA RENDA? (2)\nFaçana fluvial d'Amposta.\nTal com us avançava ahir, hi ha un tema molt més greu i que ja fa uns anys que s’arrastra i sembla que no l’importi a ningú.\nSi teniu actius financers (aquests productes que fan ara les entitats bancàries), potser us heu adonat de que ja no produeixen interessos, sinó rendiments patrimonials. Què vol dir això? Què el rendiment patrimonial, per petit que sigui, t’obliga a fer la declaració de la Renda. Sí, ho heu llegit bé: T’OBLIGA!\nCom també t’obliguen altres tipus de increments de patrimoni, com per exemple les ajudes que donen alguns ajuntaments a les persones amb menys recursos econòmics, com per exemple els que dóna l’Ajutament d’Amposta com a bonificació de la quota de l’IBI.\nUs explicaré un cas real per a que comprengueu millor de que va el tema. Un matrimoni va acudir a l’Administració de la AEAT de Tortosa per a complir amb les seves obligacions tributàries. Estaven visiblement emprenyats:\n-Per 50 euros que vaig cobrar d’ajuda de l’ajuntament (50 més la seva dona) la declaració me surt a pagar més de 400... Sinó hagués segut per aquesta ajuda no tindria obligació de fer-la...\nVaig poder parlar amb Josep Rallo, cap de l’OGT de l’Ajuntament d’Amposta que va parlar amb els responsables de diversos departaments. Al de Renda li van dir que es podia renunciar a l’ajut, però que la Renda de 2016 s’havia de fer, ja la situació a 31 de desembre obligava a fer-la. Ara bé, si posteriorment sé renuncia a l’ajut i hi ha un acord nominal (o sigui, cas per cas, individualment) de la Junta de Govern municipal, després sé pot presentar recurs i l’Agència Tributària retornarà els diners. Tot plegat una mica complicat.\nEstà clar que hi ha casos on aquesta mena d’ajuts no repercuteixen pràcticament en res, tret de que poden tributar uns quants euros... Però tal com heu pogut veure a l’exemple hi ha casos on cobrar aquests ajuts resulta contraproduent.\nEl mateix pot passar quan sé cobren determinats rendiments d’actius financers, tal com he fet constar una mica més amunt. De fet també he estat assabentat d’algun cas que per cobrar una quantitat mínima (puc està parlant de 10€, però pot ser perfectament menys, ja que no hi ha una quantitat mínima) la renda els ha sortit a pagar 300 o 400 €. Si aquests rendiments en lloc d’increments patrimonials haguessin segut interessos bancaris (com els que s’havien cobrat tota la vida), no s’hauria tingut obligació de fer la renda.\nSi una persona que ha cobrat una quantitat mínima per rendiments bancaris i que per la resta dels seus ingressos no fa la declaració de la renda perquè creu que no està obligat (tot hi estar-hi) i demana un ajut o subvenció (tal vegada la mateixa que ha cobrat l’any anterior i que l’obliga) , quan es comprovaran les dades sortirà que està obligada i sé l’informarà de que ha de sol·licitar un certificat a l’Agència Tributària. Si la quantitat cobrada és relativament baixa, sé sol ser benèvol sempre que no surti a pagar. Però això no és una norma escrita i, per tant, sempre dependrà de la voluntat del funcionari que determinarà en cada cas.\nPot tenir solució aquest problema? Pot, però caldria un canvi normatiu. Com per exemple estar exempts fins arribar a una determinada quantitat (200, 300... €) També podria canviar-se el concepte i passar a tenir la consideració d’interessos el rendiments d’actius (o al menys fins una quantitat) i en el cas dels ajuts es podria fer alguna cosa similar: O declarar-se exempts, tal com passa per exemple amb les beques públiques.\nPerò per a que això es pugui fer, algú ho hauria de proposar i normalment els nostres polítics no entenen d’aquests temes.\nTot és començar a moure-ho per a veure si algú li posa el fil a l’agulla.\nPublicat per JOAN FERRÉ en dimecres, de maig 31, 2017\nEtiquetes: Ajuntament, ajuts, fiscalitat, productes financers


El ministeri de la parsimònia\n09·06·22 | 06:30\nL’Estat pressuposta inversions a Catalunya i només n’executa la tercera part. Aquesta és la notícia indignant dels últims dies. Però les que es liciten i adjudiquen entren als llimbs de la parsimònia executora pròpia de la màquina ministerial, on cada setmana es mou una palada de sorra i les mescladores de formigó giren a tres revolucions per hora. Les obres es normalitzen com una part del paisatge i el seu progrés només l’aprecien els que les visiten un cop l’any. En algun grau, la patologia és comuna a la majoria d’administracions i contrasta amb l’agilitat que de vegades ens meravella en la iniciativa privada.\nPerò el caràcter de cosa pública no és en ell mateix cap maledicció, ni implica una condemna ontològica. I la prova la tenim a la Xina, on el poderós govern combina l’autoritarisme amb la cerca de legitimitat popular per la via de l’eficàcia. Recordaran que fa una mica més de dos anys, quan va esclatar la pandèmia del coronavirus, van construir un hospital de 25.000 metres quadrats, amb deu mil llits, en només deu dies. Milers de treballadors amb centenars d’excavadores, grues i camions van obrar la meravella encaixant mòduls prefabricats, però no era la primera vegada. L’any 2003, en resposta a una alerta per epidèmia de SARS, van fer aparèixer un hospital a Pequín en només set dies, i van mobilitzar quatre mil persones. El 2010, a Hunan, van aixecar l’estructura d’un hotel de quinze plantes en 47 hores. El 2015 es va trigar menys de dos dies a substituir totalment un important pont als accessos a la capital. I nou hores van bastar perquè mil cinc-cents operaris construïssin una estació ferroviària a Nanlong l’any 2018.\nCom a la cuina d’un bon restaurant, és necessari tenir tots els ingredients a punt i a mà abans de començar. Planificar molt bé per muntar el trencaclosques amb una rapidesa que limiti les molèsties dels usuaris. Exactament el contrari del que sol passar a casa nostra, on són tan freqüents els imprevistos i les improvisacions.


Lluís Fernández: "El barcelonisme està dividit i volem tornar-li la unitat" - Esports COPE - COPE\nLluís Fernández: "El barcelonisme està dividit i volem tornar-li la unitat"\nA l'Esports COPE de dijous, el precandidat a la presidència del Barça, declaracions de Frenkie De Jong, els germans Márquez i l'opinió de Dani Senabre.\nEl precandidat a la presidència del FC Barcelona, Lluís Fernánde Alà, ha passat pels micròfons d'Esports COPE per presentar-se i explicar el seu projecte. Assegura que "el barcelonisme està dividit i volem tornar-li la unitat" i que "arribarem fins al final i esperem aconseguir les signatures necessàries".\nHelena Condis ens porta les declaracions de Frankie De Jong després de deu dies d'entrenaments a la Ciutat Esportiva. Quique Iglesias ens explica que segueix la por a les lesions a l'Espanyol, tot i que de moment no ha caigut cap jugador. Escoltem Marta Torrejón, els germans Màrquez i Xevi Pujol, nou director esportiu del Baxi Manresa.\nNo us perdeu el debat amb Dani Senabre, Joan Batllori i Manuel Oliveros, avui parlem de 'The Last Dance' i de Todibo.