La històrica Torre de Can Mario torna a lluir a Palafrugell - Diari de Girona\nLa històrica Torre de Can Mario torna a lluir a Palafrugell\nL'Ajuntament realitza durant els darrers mesos tasques preventives de restauració i conservació de l'edifici\nLa històrica Torre de Can Mario torna a lluir a Palafrugell Diari de Girona\nLa Torre de Can Mario torna a ser visible a Palafrugell. Durant els darrers mesos s'han realitzat tasques preventives de restauració i conservació.\nLa construcció és un símbol de l'època d'or de la indústria del suro i l'Ajuntament va començar les feines de manteniment per netejar i eliminar els anteriors revestiments, consolidar i restaurar l'estructura de ferro.\nA més, s'ha aplicat una protecció anticorrosiu per pintar amb el mateix cromatisme que tenia la Torre abans de la restauració i en compliment dels informes de la Comissió Territorial del Patrimoni Cultural de Girona.El projecte va ser redactat i dirigit pels Serveis Tècnics Municipals i l'empresa adjudicatària de l'obra fou construccions amb un pressupost de 180.000 euros.\nUna construcció única\nLa construcció –coneguda també com a Torre de les Aigües o Torre de l'Armstrong– va ser construïda entre els anys 1904 i 1905 amb la finalitat de subjectar un dipòsit que podia contenir fins a 52 metres cúbics d'aigua de reserva per a la indústria.\nLa construcció formava part de la bona xarxa d'extinció d'incendis de la que disposava la fàbrica i el dipòsit era omplert i buidat a través d'una única canonada de 150 mil·límetres de diàmetre, que bombava aigua des d'un pou situat a la mateixa base de la Torre.\nEl seu dissenyador el General Guitart i Lostalo (1859-1926) va ser arquitecte municipal de Sant Feliu de Guíxols i va fer altres obres al municipi com El Casino La Constància o l'Asil Surís.\nL'any 2000, gràcies a una iniciativa popular, va ser declarada Bé Cultural d'Interès Nacional, a causa de la seva estructura i valors artístics poc comuns per aquest tipus de construccions. Ara, després de les darreres tasques de reforma i manteniment, la Torra torna a lluir al municipi.


Valors i afectivitat · Senderi\nEl desenvolupament de l'ésser humà es realitza en la interacció i l'intercanvi amb l'entorn. Les accions de l'individu sobre l'entorn i les realitzades sobre d'ell per altres persones i pel mateix entorn el fan créixer i incrementen el seu coneixement de la realitat i d'ell mateix. Qualsevol acció que porta a terme l'ésser humà és el fruit del conjunt d'intercanvis efectuats i en curs. Aquest procés el realitza la persona de manera global. El coneixement de la realitat i la pròpia percepció són el resultat de la reflexió racional i de la ressonància afectiva amb què es viscut el conjunt de la realitat.\nEn establir l'individu contactes amb l'exterior experimenta una reacció enfront de l'objecte percebut. A través de diferents contactes, en el marc dels valors del col·lec-tiu humà en què es troba, l'individu genera una informació i una resposta afectiva, que pot anar des de la fugida a l'apropament de por o de curiositat.El procés dura al llarg de tota la vida, i revesteix una gran complexitat, però és a través d'ell que l'ésser humà va establint -reflexivament i emocionalment- allò que considera valuós i el que considera rebutjable o negatiu.\nEn la vida pràctica, reflexió i afectivitat es produeixen simultàniament i donen lloc a una situació unitària, que s'ha desdoblat habitualment en les dimensions racional i afectiva de la persona, i que s'han anomenat darrerament intel·ligència racional i intel·ligència emocional. El tractament de les dues dimensions ha estat divers i la valoració de cada una d'elles també és diferent.\nS'ha aprofundit i desenvolupat sense parar la racionalitat humana i s'han bastit les construccions de la ciència que ens han portat al reconegut progrés tecnològic actual i al que ja s'anuncia. Les dimensions afectives han rebut un tracte ambigu. S'ha considerat que són presents a tots els camps, i especialment en l'àmbit de les relacions personals i del comportament moral. Molt sovint se n'han detectat especialment els aspectes negatius -el desordre de la vida personal, el perill de les passions-, sense aprofundir de manera similar en les relacions amb la construcció del pensament racional, ni descobrir les aportacions positives indispensables per a un creixement personal i social dels individus i els col·lectius: val a dir, l'altre progrés de la humanitat.\nL'individu actua d'acord amb el que íntimament considera valuós. S'esforça per aconseguir allò que creu que és bo per a ell. Sovint, s'ha fet notar, portat per un impuls, afectiu, del qual ell mateix no sempre té un coneixement prou clar; i que, a voltes, provoca una contradicció entre el que reconeix com a valor i allò que fa realment. D'aquí que es demani, com a base indispensable de l'actuació personal, el coneixement de les pròpies emocions o sentiments per entendre les reaccions davant de la realitat i de les altres persones. Com a conseqüència d'això, es parla també d'exercir un control emocional, que en certes formulacions recorda més aviat la por dels sentiments. Pròpiament, s'hauria d'entendre com\nuna conducció de la vida emocional, com una mirada i una actuació educativa sobre el conjunt de la pròpia afectivitat, que és font d'enriquiment i de felicitat.\nSeguint en aquesta línia formativa, és com s'hauria de configurar el paper de l'afectivitat entorn als valors. La persona va construint els valors per mitjà de la reflexió sobre el contingut ètic rebut, sobre les situacions reals i les aspiracions de millora i satisfacció personal i social i per mitjà de la tonalitat afectiva que penetra tot individu. A través de l'elaboració dels valors hem d'aconseguir sentir aquests valors racionalment acceptats.\nParal·lelament al descobriment de les raons que porten a considerar que quelcom és valuós, hem de sentir satisfacció en l'elaboració i en l'acceptació final del valor considerat. La intensitat afectiva que acompanyi el procés farà que el contingut mateix del valor sigui més ric i les raons de l'acceptació més arrelades en el moll de l'os de la nostra personalitat. En funció d'aquesta unitat interna en la construcció del valor, també creixerà la convicció per tal d'identificar-se amb el valor i de portar-lo a la pràctica. La coherència entre el que penso que haig de fer i el que faig és una aspiració de comportament ètic i un motiu d'equilibri i satisfacció personals. Aquesta determinació de sentir els valors té a veure amb la conducció de la vida emocional a què ens hem referit abans, i també amb la capacitat de motivar-se un mateix, que ocupa un lloc central en l'afectivitat, i que explica l'esforç continuat que les persones dediquen a tota una mena d'activitats.\nTant en l'elaboració del valor, com en l'activitat que se'n desprèn, ocupa un lloc fonamental la relació interpersonal. La interacció amb el medi -mencionada abans- té uns protagonistes d'excepció: els altres, individualment o en grup. El coneixement dels propis sentiments i emocions és la base per conèixer el dels altres jo, que es manifesten per mitjà del contacte i l'intercanvi. Serà per aquests contactes, que podrem arribar a establir relacions positives, a través de l'empatia, una de les capacitats de la nostra vida afectiva. Les relacions positives amb els altres --no s'ha dit mai prou!- són bàsiques per a l'establiment dels valors i per al comportament ètic equilibrat.


Clece premia el compromís d’entitats i mitjans de comunicació contra la violència de gènere - Clece\nClece / Comunicació / Notícies / Clece premia el compromís d’entitats i mitjans de comunicació contra la violència de gènere\nClece Social, el projecte social de Clece, va celebrar, el 20 de novembre passat, la cerimònia de lliurament dels seus Premis Compromís que, en aquesta quarta edició, han reconegut el compromís d’entitats, mitjans de comunicació i personalitats en la lluita contra la violència de gènere.\nEn la categoria de Millor Projecte Social relacionat amb dones víctimes de violència de gènere fet per entitats sense afany de lucre, van resultar premiades les entitats Fundación Santa María La Real, la Asociación de Xoves Emprendedores i la Fundación Don Bosco. Cadascuna d’aquestes rebrà una dotació econòmica de 10.000 euros. En la categoria de Millor Treball Periodístic, Marisa Kohan, periodista del diari Público, va guanyar el guardó dotat amb 7.000 euros.\nEl Premi a la Iniciativa de Sensibilització més rellevant en la lluita contra la violència de gènere va ser concedit a la campanya «Tolerancia Cero. Contra el maltrato, la fuerza de todos», d’Antena 3 Noticias i la Fundación Mutua Madrileña. Quant al reconeixement a les associacions que més han col·laborat amb Clece, el guardó va ser atorgat a Candelita i a la Fundación ARED. Així mateix, el jurat va concedir una distinció especial a María José Garrido Antón, capitana de la Guàrdia Civil.\nAquest any, la gala va estar marcada per l’absència de Luis Lorente, president del jurat, que va morir uns quants dies abans. «Ens deixa un home brillant, amb una ment privilegiada i una immensa qualitat humana. Hem tingut l’honor de tenir-lo en el nostre jurat i, per descomptat, la seva empremta es mantindrà inesborrable en aquests guardons. Ell els va fer seus des del primer moment i li estarem sempre agraïts», va expressar José Andrés Elizaga, director de Comunicació i Relacions Institucionals de Clece.\nDins de les categories a concurs en aquesta edició, el jurat va atorgar el Premi al Millor Projecte Social a tres de les set associacions finalistes:\nFundación Santa María La Real d’Aguilar de Campoo, Palència, pel seu programa «Empleo Mujer de Castilla y León». El programa, que busca promoure la inserció sociolaboral i la millora de l’ocupabilitat de les dones en situació d’especial vulnerabilitat de Castella i Lleó, ha comptat, fins avui dia, amb la participació de 513 dones, de les quals 234 van ser víctimes de violència de gènere.\nAsociación de Xoves Emprendedores de Lugo (AXEL) pel seu projecte «Blíster, píldoras del conocimiento», que busca formar dones en altres àrees laborals no associades tradicionalment a elles, com l’electricitat, la lampisteria, la jardineria, etc., i trencar, així, amb els estereotips de gènere. El seu objectiu és aconseguir entre 20 i 30 dones víctimes de violència de gènere a la província de Lugo.\nFundación Don Bosco de Còrdova, Las Palmas de Gran Canaria i Badajoz, pels seus itineraris integrats d’inserció sociolaboral amb víctimes de violència de gènere, amb els quals es planteja, com a objectiu, la millora de l’ocupabilitat de les víctimes de violència de gènere. El projecte compta amb la col·laboració de més de 800 empreses inscrites a la seva agència de col·locació.\nEn l’altra categoria a concurs, la de Millor Treball Periodístic, el jurat va concedir el guardó entre les quatre finalistes a:\nMarisa Kohan, periodista del diari Público, per una tasca periodística compromesa amb la lluita contra la violència masclista.\n«Tolerancia Cero. Contra el maltrato, la fuerza de todos» va rebre el reconeixement a la Millor Iniciativa de Sensibilització Social. Des del 2015, la campanya, promoguda per Antena 3 Noticias i Fundación Mutua Madrileña, fa servir la força de la comunicació per sensibilitzar contra la violència de gènere. Van recollir el premi Mónica Carrillo, presentadora de les notícies del cap de setmana a Antena 3, i Lorenzo Cooklin, director general de la fundació.\nAquesta edició també ha inclòs un reconeixement especial per a les associacions que més han col·laborat aquest any amb Clece en la integració laboral de les víctimes de la violència de gènere. Aquest premi es va atorgar a l’associació Candelita i a la Fundación ARED, per la seva implicació en la integració i reinserció de les dones al món laboral, principalment a les provinents de col·lectius vulnerables.\nFinalment, es va fer lliurament d’una distinció especial a María José Garrido Antón, capitana de la Guàrdia Civil, que actualment està destinada en la secció d’Anàlisi del Comportament Delictiu de la Unitat Tècnica de la Policia Judicial (UTPJ), doctora en psicologia, amb un màster en ciències forenses per la UAM i experta en criminologia per la UNED; aquesta dona va ser l’autora de la «Guia de primers auxilis psicològics en violència de gènere», la primera de les seves característiques publicada el 2011. Una fita que va significar un precedent i que marca tota una trajectòria professional vinculada a la protecció de les víctimes. La distinció coincideix a més amb el 30è aniversari de la incorporació de la dona a la Guàrdia Civil.\nFa un any, en la Gala dels III Premis Compromís, Clece va anunciar la seva intenció de contractar 139 dones víctimes de violència de gènere de cara a la següent gala, tot comprometent-se a fer un pas més en aquesta lluita.\nLa iniciativa es va dir «Projecte 139», ja que aquesta és una xifra simbòlica igual a la del nombre de candidatures presentades en aquests guardons contra la violència de gènere a la categoria de Millor Projecte Social. L’objectiu d’aquest projecte va ser afavorir la plena recuperació i integració social de les víctimes a través de la feina. El resultat d’aquest compromís ha estat un rotund èxit i, des de l’anunci de la iniciativa, ha suposat la incorporació de 169 supervivents de violència de gènere a la companyia.\nIV EDICIÓ PREMIS COMPROMÍS


✔ RECEPTA: Albergínies al forn\nBoníssimes i saludables\nRecepta tradicional número 5 del llibre Corpus del Patrimoni Culinari Català. Aquest és un plat molt típic a casa nostra. Però us he de reconèixer que, si ens guiem pel seu nom, aquesta recepta semblaria tenir una presentació o elaboració diferent a la que veureu. Almenys, a mi m'ha passat.\nI es que, certament, es pot coure l'albergínia al forn de mil maneres, a que si? I sempre queda bona! Respecte de la recepta tradicional, només he afegit unes cebetes mini per donar-li al conjunt un punt de volum i textura addicional, però les podeu obviar si no les voleu. Un platillo fàcil i ràpid de fer, per a aquelles ocasions en les que no tenim massa gana o no tenim masses ganes de cuinar. Som-hi!\n200 g de formatge ratllat\n- Podeu afegir-hi unes cebes mini\nPrepareu els ingredients.\nEl tomàquet, com sempre, si es ben madur, ecològic i de temporada, molt millor.\nComenceu (si us ve de gust) per escaldar les cebetes i així poder-les pelar millor.\nPoseu aigua a bullir.\nQuan bulli aboqueu-hi les cebes.\nDeixeu-les durant un parell de minuts.\nI les retireu.\nDeixeu que es refredin un mica.\nSeguidament les podreu pelar. Talleu la punta.\nI la pell sortirà sola.\nAra, en una paella amb un punt d'oli salteu-les, que agafin una mica de color i les reserveu. No patiu si queden una mica mica crues ja que aniran al forn.\nTrinxeu all i julivert.\nAra, piqueu els tomàquets a daus.\nNo importa massa la mida ni que us quedin diferents.\nBarregeu els tomàquets amb l'all i julivert.\nTireu una mica de sal.\nUna mica de pebre negre.\nI com no, un bon raig d'oli d'oliva\nDeixeu reposar aquesta barreja una estona.\nAra toca treballar l'albergínia. Renteu-la i assequeu-la. Talleu rodanxes d'un centímetre de gruix aproximadament.\nCol·loqueu-les en una safata de forn amb paper cuisson o amb una mica d'oli a la part inferior.\nAgafeu una cullera de la barreja de tomàquet.\nI poseu-ho sobre l'albergínia.\nAixí amb totes les rodanxes.\nAl capdamunt poseu-hi una cebeta.\nI cap al forn, a uns 190 graus + ventilació durant 30 minuts.\nPassat aquest temps la verdura ja estarà cuita.\nPoseu ara formatge per sobre.\nI deixeu-ho gratinar 5 minuts més.\nI ja les tindreu a punt per servir.\nDues o tres rodanxes per sona és una bona ració.\nQue siguin ben calentes això si. Bon Profit!\nNom: Martina Brut Nature Ecològic\nZona: D.O. Catalunya\nFabricant: Eduald Massana Noya\nDe color groc pàl·lid. El despreniment de bombolles a la copa és suau i constant en el temps. Al nas és potent, hi podem trobar notes de pastisseria sobre fons de cítrics. Conjunció perfecte entre maduració i frescor. A la boca és sec, cremós i suau, amb tons de fruita madura,amb un final de boca llarg.\nMés receptes de verdures\nPatata panadera al microones\nTruitetes de pastanaga i carbassó


Normal o Bavaresa a Agulla Petita de les Fogueroses (Sant Llorenç) – Roca Calenta\nInici\tViesBarcelonaSant LlorençObits i Fogueroses\tNormal o Bavaresa a Agulla Petita de les Fogueroses (Sant Llorenç)\nNormal o Bavaresa a Agulla Petita de les Fogueroses (Sant Llorenç)\nper jordi.ceballos@gmail.com 9 d'octubre de 2019\nLa via Normal o Bavaresa a l’Agulla Petita de les Fogueroses va ser oberta l’any 1928 per Isidre Suana, Jaume Torras i J.Belil, i és molt recomanable per una primera visita a les Fogueroses. La via té una bavaresa molt maca i a més amb bona roca, què més podem demanar? Es un itinerari sense cap tipus d’equipament, però es protegeix perfectament amb flotants.\nUn cop superada la bavaresa, la via Normal se’n va cap a l’esquerra i acaba pujant pel darrera amb una grimpada. Hi ha una recomanable Sortida Directa oberta l’any 1999 pel Fredi Parera i Joan Armengol, que redreça els darrers metres de la Normal sortint per l’evident fissura.\nAl cim de l’Agulla Petita hi ha una creu en record de l’escalador Miquel Grané de Terrassa, que va patir un accident mentre l’escalava l’any 1952. La creu va ser forjada pel seu pare, en Rossend Grané, que havia estat president del Centre Excursionista de Terrassa.\nA la zona de Les Fogueroses hi ha diverses agulles notables:\nAgulla Petita de les Fogueroses: Una agulla petitona, però recomanable per la seva bona roca.\nAgulla Mitjana de les Fogueroses: Una agulla amb poques vies degut a la pobre qualitat de la seva roca.\nPaller de les Fogueroses: Un bon agullot, amb diverses vies interessants.\nGegant de les Fogueroses: L’agulla més imponent de totes, sense cap via fàcil, i que als anys 40-50 va atreure a la flor i nata de la època, hi ha vies obertes pel Jordi Panyella (“Pany”), Jordi Casasayas (“Haus”), Jaume Vendrell, Joan Camp, Vicenç Barbé i Ernest Mallafré, entre d’altres.\nDeixem el cotxe a l’aparcament de Coll d’Estenalles (enllaç a Google Maps). Anem pel camí asfaltat fins a Coll d’Eres, i un cop allà prenem el camí principal cap a la Mola. Als 500m girem a l’esquerra fins a la Roca Encavalcada i anem a l’esquerra. De seguida baixem per una corda fixa, anem canal avall i l’Agulla Petita ens queda a la dreta. Si baixéssim una mica més per aquesta canal, arribaríem a l’Agulla Mitjana.\n7 cintes, friends del Camalot #0.4 al 2 (amb el 0.75 repetit), algun tascó i una baga. Per la sortida directa reservar un #0.5, o opcionalment també es podria posar un #4\nUn ràpel de 15 m des de dues expansions al cim\n** RecomanableAgulla Petita de les Fogueroses


Barcelona ha estat una altra de les ciutats premiades amb el quart premi de la Grossa\nper Marta Romera / ACN 31/12/2020 12:57h\nEls quarts premis de la Grossa de Cap d'Any són el 20864 i el 20805 i han anat a parar a Barcelona i a Solsona.\nLa vuitena edició del sorteig repetirà l'estructura de premis de l'any passat, amb un total de vuit. El primer rebrà 200.000 euros per bitllet, el segon 65.000 euros, el tercer 30.000, hi haurà dos quarts de 10.000 euros i tres cinquens de 5.000. A més, hi haurà altres premis secundaris que fan que més de 850.000 bitllets puguin obtenir algun premi. La Grossa de Cap d'Any va sortir al carrer amb una tirada de 50 MEUR -45 MEUR en paper i 5 MEUR més en format virtual- amb una emissió de 100.000 números a 10 euros el bitllet. A banda dels premis principals, es mantenen els premis a les terminacions dels vuit números guanyadors (4 xifres, 3 xifres i 2 últimes xifres coincidents), així com els números anterior i posterior a cada un.\nTambé es reintegraran tots els bitllets acabats en l'última xifra del primer premi. Els premiats amb fins a 1.000 euros podran demanar a qualsevol punt de venda autoritzat una transferència directa al seu compte bancari, que es farà efectiva en un màxim de 48 hores. En els establiments de la xarxa comercial de Loteries de Catalunya es podran cobrar premis en metàl·lic de fins a 120 euros i, a qualsevol oficina de CaixaBank, els premis des de 50 euros.\nT'interessa: Deixen clar si finalment hi haurà noves restriccions aquesta nit


La Nit del Cercle arriba a la vuitena edició\nMAT Holding, Relats i Seidor guanyen el premi Nit del Cercle 2018\nLa comissió Cercle per al Coneixement d'Amics del País va lliurar ahir al vespre els premis Nit del Cercle 2018 a MAT Holding, Relats i Seidor, tres empreses catalanes que han apostat pel coneixement com a element clau per competir al mercat global. Miquel Roca, president d'Amics del País, va agrair la tasca diària que fan les empreses per situar Catalunya al món. “Estem en un moment en què són necessàries les bones notícies. Gràcies per fer-les possible”, va sentenciar Miquel Roca.\nLa Nit del Cercle arriba així a la seva vuitena edició, consolidant-se com un punt de trobada d’empresaris i professionals de la tecnologia, amb l’objectiu de “cridar l’atenció i ressaltar la competitivitat basada en el coneixement com a element clau per a l’èxit empresarial”, va afirmar Joan Majó, president del Cercle per al Coneixement. En aquest sentit, els premis Nit del Cercle no són només un reconeixement als èxits empresarials, sinó a la manera com s’assoleixen aquestes fites, situant les persones i l’entorn al centre de l’activitat i generant beneficis socials.\nMAT Holding és una empresa del Vallès Oriental que ha esdevingut referent mundial en sostenibilitat mediambiental i en la gestió eficient de l’aigua a través d’una clara aposta per la innovació. Pau Relat, el seu director, afirma que “la formació és clau per ser competitius al món i és una responsabilitat de tota la societat”. Pere Relats, president de Relats, S.A., ha agraït al Cercle per al Coneixement premiar el seu ADN, la innovació, que els ha permès reconvertir una empresa local de teixits en una multinacional familiar catalana altament internacionalitzada. Al seu torn, Eduard Farga, director general adjunto de Seidor, va afirmar que “es senten molt identificats amb els objectius de la Nit del Cercle: utilitzar les tecnologies per impulsar negocis generadors de beneficis econòmics i socials”.\nL’encarregada de lliurar els premis va ser la secretària general d’Empresa i Coneixement, Marta Felip, va celebrar la consolidació d’una iniciativa com la Nit del Cercle, que consciencia la societat del paper fonamental que desenvolupen les empreses per generar riquesa i benestar.\nLa tradicional ponència de la Nitdel Cercle va anar a càrrec del Dr. Ramon Pascual, president honorífic del consorci del Sincrotró ALBA. Ramon Pascual va ressaltar la importància de les infraestructures científiques com a motor de desenvolupament i innovació. També va reclamar més esforç i unitat institucional per invertir més en la construcció d’aquests equipaments que són dinamitzadors territorials i clarament rendibles.\nParaules clau: #coneixement #economia #empresa #Innovació #Internacionalització #premis #Universitat\nNotícia Nit del Cercle 2018\nHistòria de la Nit del Cercle


Tradicions i Festes | Nuvolejant...\nArxiu de la categoria ‘ Tradicions i Festes ’\nEl 3 de setembre de 1714 la ciutat de Barcelona refusà, malgrat el seu precari estat, una oferta borbònica de rendició. La matinada de l’11 de setembre de 1714, les tropes borbòniques inicïen la gran ofensiva final sobre la ciutat. Les tropes catalanes aguantaren com pogueren l’embit assaltant i Rafael Casanova, Conseller en Cap de la ciutat, tregué la Senyera de Santa Eulàlia al carrer, una senyera que, segons la tradició, tant sols podia sortir quan Barcelona corregués un greu perill. El final de la història és ben sabut: capitulació de la ciutat, posterior capitulació de tot el Principat i abolició dels drets i llibertats de Catalunya.\nA ulls forasters sobta que Catalunya tingui per Diada Nacional la conmemoració d’una derrota, un derrota si, però carregada d’un gran simbolisme, el simbolisme de ser a la força, el simbolisme de la resistència de tot un país, el simbolisme de ser el dia en que es va perdre tot alló que incansablement des d’aleshores seguim lluitant per recuperar amb dignitat generació a generació.


Cavall Fort 1363 – Cavall Fort\n1 Portada: Cristina Picazo\n5 La finestra: L’Orient Express\n11 Taller de cuina: Delícies de pollastre ben cruixents!\n12 L’entrevista: La Mireia, trompetista\n17 El conte: El vent sempre bufa a favor\n20 La natura: Plantes enfiladisses\n26 El laboratori: Bombolles de sabó\n27 Fabi i Fedó: Ruïnes\nLa Mireia Farrés és una músic de renom. L’hem anat a conèixer perquè ens expliqui com viu la seva feina.\nQuè llegireu aquestes setmanes? Aquí teniu quatre propostes literàries de Glòria Gorchs.


Com utilitzar endolls de Paraguai a Noruega\nConnectors, preses de corrent, adaptadors i altra informació necessària per viatjar des de Paraguai a Noruega en aquesta pàgina. Si voleu un informe per a altres països, torneu a iniciar l’ assistent per trobar a adaptadors elèctrics per al vostre viatge aquí .\nLa tensió no és exacta, però la diferència sol ser tolerable pels dispositius elèctrics. És molt segur connectar el vostre aparell elèctric de Paraguai a Noruega sense un adaptador de tensió. Si teniu algun problema amb un dispositiu especial, és a dir, un dispositiu mèdic, probablement voldreu demanar més ajuda professional.


L'Ajuntament d'Alacant aprova una inversió de 106.200 euros en millores per a les Escoles Infantils\nPublicado 19/05/2022 17:11\nALACANT, 19 maig (EUROPA PRESS) -\nL'Ajuntament d'Alacant ha aprovat en el consell rector del Patronat d'Educació Infantil, presidit per la regidora Julia Llopis, la liquidació del pressupost del 2021, així com el primer expedient de concessió de crèdits extraordinaris de 17.000 euros, i un suplement de crèdit del romanent de Tresoreria de 89.200.\nEl finançament de les modificacions que es proposen es fa amb càrrec al romanent positiu de la liquidació, l'import de la qual ascendeix a 1.688.906 euros, segons ha informat el consistori en un comunicat.\nL'edil d'Educació, Julia Llopis, ha anunciat que amb les noves inversions "s'escometran millores en tots dos centres, així com es realitza l'adquisició de noves dotacions per a les escoles infantils", i va informar que amb el romanent aprovat està previst "substituir la caldera de l'escola Siete Enanitos, i canviar la campana extractora de la cuina de l'escola infantil Els Xiquets".\nAmb el finançament de les noves inversions també es duran a terme la modernització i l'adquisició de nou mobiliari per a les Escoles Infantils, així com l'adequació de les condícies.\nLlopis ha destacat "el ferm compromís de l'equip de Govern amb aquests centres públics municipals que porten funcionant més de quaranta anys i compten amb una gestió exemplar de les escoles municipals amb més de dos-cents menors tots els anys".\nPer la seua banda, sobre el primer expedient de concessió de crèdits extraordinaris de 17.000 euros, es destinar a l'adquisició de l'aplicatiu informàtic del Gestor d'expedients, per a millorar la gestió del Patronat amb els sistemes d'informació de l'Ajuntament.\nEl Patronat Municipal d'Educació Infantil d'Alacant, és un Organisme Autònom Local, creat per l'Ajuntament d'Alacant l'any 1981, que té actualment dos Escoles Infantils, "Els Xiquets" i "Siete Enanitos", situades les dos en barris de la zona nord de la ciutat. Els dos centres sumen un total de 15 aules, que donen cabuda a 219 alumnes.


diferència i repetició: "Gent de bé"\n"Gent de bé"\nÚltimament s'ha posat molt de moda al meu poble, Torrent (desconec si el fenomen es produeix a altres pobles de la comarca), estendre llençols religiosos als balcons. No sé qui o d'on ha sorgit aquesta idea (encara que sospite que l'esglèsia de l'Assumpció té alguna cosa a veure), però el cas és que des de fa un o dos anys, per Setmana Santa, començaren a proliferar els llençols estesos als balcons i la iniciativa, que sembla haver prosperat, s'estén ara a nombroses dates durant l'any: a més de Setmana Santa, Nadal, les processons diverses de la Mare de Déu i el Corpus i, com no, la visita del Papa a la ciutat de València. Respecte a aquest fenomen, cal fer una sèrie de consideracions.\nEn primer lloc, no es pot amagar el fet de què es tracta d'un "negociete", doncs la qüestió no és que les veïnes pengen un llençol que tinguen per casa, sinó que cada època de les què es commemoren inclou el seu propi disseny i a tots els balcons pengen les mateixes imatges. Repetisc que no sé qui els distribueix, però és evident que la història és rentable (i qui sap? potser porten el material de la Xina!); en tot cas no és açò el més important.\nLa pregunta clau que jo em realitze és: és necessària aquesta ofensiva de draps? No hi ha suficient amb què cada dos per tres tallen els carrers del poble -sense ni tan sols avisar el veïnat- per a qualsevol processó, rosari o manifestació religiosa que els catòlics tinguen per bé realitzar? Per què s'ha de cridar als quatre vents que professes la religió catòlica, apostòlica i romana? És que es troba en perill aquesta confessió? No, clar que no, és evident que es tracta d'una ofensiva eclesiàstica que no respon a la realitat i jo, sincerament, n'estic farta. Farta de veure tant de drap sagrat cada vegada que mire cap al cel.\nPerò el què més em reventa no és l'actitud de l'Esglèsia, al cap i a la fi, és d'esperar. El què més em fa fàstic és la moralitat pueblerina dels qui pengen els llençols de cara al carrer. Sé perfectament per què ho fan i us assegure que no es tracta d'una qüestió de fe, sinó d'aparentar. Quan les meues veïnes estenen al Niño Jesús al seu balcó és per a dir als demés que són "gent de bé". Són tant pobres d'esperit que pensen que eixe acte els atorga respectabilitat i cert estatus social davant els seus iguals. I quan més devots, més hipòcrites, perquè la seua devoció no prové d'unes creences, sinó del què diran.\nLes persones més mesquines que he conegut eren gent d'esglèsia, així que compte amb la meua pròpia experiència per parlar del tema. No puc amb la moral pueblerina, amb la hipocresia i la ignorància d'aquests energúmens que s'autoproclamen persones decents i que per a demostrar-ho el què fan és anar a comulgar, però només poden et claven una ganivetada a l'esquena. I creieu-me quan us dic que sé de què parle.\nEixos tenen un altre drap sagrat, i que supose han penjat junt al drap sagrat, la rojigualda. I et peguen totes les ganivetades que volen perquè després poden ser perdonats pels seus pecats. Veus que guai és ser catòlic?... NO COMENT.\nbesets Auroreta, feliç blog 2008\n3 de gener de 2008 a les 18:52\nAra, per mi la cosa és clara: la solució passa per l'educació dels joves, el futur.\n3 de gener de 2008 a les 21:21


Un regulador fort\nGovern anuncia la incorporació de professionals estrangers a l’INAF per poder complir les exigències que té Andorra derivades de l’acord monetari i dels canvis per l’‘afer BPA’ que exigeixen la màxima rigorositat en els controls\nL’Institut Andorrà de Finances (INAF) tindrà membres de responsabilitat de nacionalitat no andorrana. El consell d’administració i la direcció general podran comptar amb estrangers quan s’aprovi el projecte de llei que impulsa el Govern. La decisió de l’executiu s’emmarca perfectament en la necessitat de donar resposta a les exigències dels últims anys. El canvi de la situació general al Principat és evident, com a conseqüència de l’acord monetari amb la UE i per l’afer BPA, que no es pot obviar que ha trastocat el model existent i ha dibuixat un nou marc a respectar. Andorra ha de tenir un regulador


PressReader - La Vanguardia (Català) - Culturas: 2018-03-31 - Descobrir Èdip amb Broggi i Manrique\nDescobrir Èdip amb Broggi i Manrique\nLa Vanguardia (Català) - Culturas - 2018-03-31 - Escenari|s - NURIA CUADRADO\nDescobrir quan parlar i quan callar; quan fer ús de la paraula i quan del silenci; quan escudar-se en el crit i quan emparar-se en el murmuri; quan respirar; quan sospirar; quan desesperar i quan engrescar-se. Descobrir com se sent un home quan li confessen qui és; quan li revelen qui va ser; quan li treuen la bena que li cobria els ulls; quan per primera vegada mira i, per primera vegada, veu; quan decideix arrencarse els ulls per no tornar a veure... Aquest és el camí que han recorregut junts Julio Manrique i Oriol Broggi per conèixer el seu Èdip, l’heroi tràgic que va dibuixar Sòfocles fa vint-i-cinc segles i a qui ells han tornat a insuflar sang i vida. Per què ho han fet? I per què ara? No hi ha raons, confessen tant l’actor com el director, més enllà de les preferències, del repte i de la curiositat, de l’anhel per descobrir qui va ser aquell rei de Tebes que per combatre el destí va acabar atrapat pels seus designis: matant el seu pare, casant-se amb la seva mare, portant la desgràcia al seu regne i condemnant-se al desterrament i a la ceguesa.\n“Èdip és tant i tan poc com pugui ser-ho un home”, explica Julio Manrique (Barcelona, 1973), actor i també director que ha aconseguit èxit de crítica i públic amb els seus treballs a una banda i l’altra de l’escenari: n’hi ha prou per comprovarho esmentant alguns dels últims, El curiós incident del gos a mitjanit (2015), Don Joan (2016, amb direcció de David Selvas) o L’ànec salvatge (2017). “Èdip representa l’home modern, perquè intenta descobrir qui és, perquè aspira a esbrinar la seva identitat”, afegeix Manrique davant el gest afirmatiu d’Oriol Broggi (Barcelona, 1971), ànima de La Perla 29 i un dels directors més aclamats del moment: Cels (2014), Una giornata particolare (2015), Un obús al cor (2016), Boscos (2017) o Bodas de sangre (2017) són tan sols alguns dels seus èxits. Com a parella, formen un tàndem que sembla imbatible i que ja ha brillat en anteriors ocasions: es van conèixer a Hamlet (2009), van repetir el 2012 amb Incendis (un text de Wajdi Mouawad que ja apuntava de cua d’ull cap al mite d’Èdip) i van tornar a fer-ho amb L’orfe del clan dels Zhao (2014). Tres històries contundents, èpiques, amb un caire tràgic, pròleg de la tragèdia clàssica a què ara s’enfronten. “Èdip és la síntesi, la destil·lació, la condensació”, coincideixen tots dos: Broggi, coneixedor del terreny que ara transiten perquè no és aquesta la primera vegada que es passeja pels clàssics grecs; i Manrique, el debutant, que ho fa per primer cop.\n“Èdip comença l’obra com a rei de Tebes i acaba sabent que no és més ni és menys que un homeless”, descriu Manrique el viatge que Sòfocles enfronta al seu heroi. “Èdip descobreix qui és en tan sols unes hores, un dia. Ell pensava que era un i finalment és un altre. Pensava que veia la realitat i és quan finalment la veu que s’adona que no l’estava veient i decideix arrencar-se els ulls per no haver de continuar veient-la”, afegeix Broggi, que posa èmfasi en l’ànsia, gairebé detectivesca, que mou el personatge per conèixer qui és i també per lluitar, sense aconseguirho, contra aquell destí que per a ell va escriure l’oracle quan encara era un nounat. “En temps dels grecs, el destí potser va ser un terme religiós, però ara podríem trobar l’equivalent en el capitalisme, en el mercat, en la societat de consum”, exemplifica el director que, no obstant això, no ha volgut mostrar ni aquestes ni altres referències temporals sobre l’escenari. “Tampoc no hi haurà togues”, aclareix el dubte per si algú el tenia.\nSi Èdip es pregunta qui és durant els noranta minuts que, aproximadament, dura l’obra, Manrique i Broggi porten mesos qüestionantse des d’on han d’interpretar el per-\n“Èdip representa l’home modern, perquè intenta descobrir qui és, perquè aspira a esbrinar la seva identitat” “Per als grecs, el destí potser va ser un terme religiós, però ara podríem trobar l’equivalent en el capitalisme, en el mercat...”


Senderisme en transport públic: de desembre 2013\nEl Maresme entre Argentona i Vilassar de Dalt\nAquest estiu vaig realitzar aquesta travessa per la Serralada Litoral, la tenia guardada esperant la publicació de Maresme 17 excursions a peu. La finalitat és mostrar-vos una ruta per la muntanya litoral maresmenca i que us facin venir ganes de descobrir els secrets excursionistes d’aquesta comarca. I de retruc si no sabeu que regalar per aquestes festes, penseu en aquest llibre excursionista. En aquesta ruta vaig recórrer un dels trossos més atractius de la Serralada Litoral. Després d’arribar en bus fins a Argentona (em va despistar una mica el recorregut urbà), i passar per l’església i el museu del Càntir, vaig sortir del nucli urbà per una pista forestal.\nA continuació entre un ambient boscós passem per la font del Camí, de les Sureres, de l’Esquirolet, de l’Esquirol, del Grup i del Ferro. Val a dir, que gràcies al col·lectiu Grup de Fonts s’han pogut conservar molts d’aquests reservoris d’aigua. Ara pugem fins al cim de l’estructura geològica anomenada mont illa, culminada pel castell de Burriac. Després de descansar (en el meu cas esmorzar) baixem pel corriol fins al monòlit. Fem esquerra per la pista i dreta per un corriol. Ara hem d’anar seguint primer esquerra i després dreta fins sortir a una pista, que en pujada ens menarà al turó d’en Cirers. Baixarem fins al coll de Gironella, aquí agafarem una pista carenera que ens durà al dolmen de la Roca d’en Toni. Aquí agafarem un camí a l’esquerra que per alzinar ens menarà a la curiosa font del Dirol. Continuarem descendint fins arribar al nucli urbà i al bus de Vilassar de Dalt.\nEtiquetes de comentaris: Maresme 17 excursions a peu, Serralada litoral


Cerca totes les ofertes d'hotels a Friedrichsruhe Entrada:\nSchloss Frauenmark...Habitacions per nit per només154 EUR Apartment Hauptstr. D...Habitacions per nit per només Holiday home Hauptstr. U...Habitacions per nit per només Més zones a Friedrichsruhe\nHotels destacats a Friedrichsruhe, Friedrichsruhe\nDissenyat tant per oci com per negoci, Schloss Frauenmark està situat idealment a Frauenmark; una...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Hauptstr. D està situat idealment a...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Friedrichsruhe, Holiday home...\nTots els hotels de Friedrichsruhe\nHotels a Friedrichsruhe: Apartment Hauptstr. D


Capacitació en programes d'intervenció en els diversos àmbits de la patologia de la veu. Formació pràctica en tècniques d'intervenció logopèdica en veu i la familiarització amb la pràctica assistencial habitual en les principals àrees clíniques de l'atenció logopèdica en l'àmbit dels trastorns de la veu.\nEls aprenentatges inclouen la programació de plans d'intervenció logopèdica, així com l'aplicació de tècniques específiques de rehabilitació, sessions clíniques d'avaluació i seguiment i elaboració d'informes d'alta.\nFisiopatologia vocal (Cristina Arias i Tatiana Botella) – 15h\nPatologies de la veu i oncologia laríngia (Dr. Miquel Quer) – 5h\nLaringectomia i la seva rehabilitació (M. Pilar Murtró, ATOS Medical i Andreu Sauca) – 9,5h\nDisfonia infantil (Inés Bustos) – 7,5h\nBases acústiques de la veu (M. Pilar Murtró) – 9h\nDisfonies en veu professional (Salvador Casadevall) – 7,5h\nVeu cantada professional (Eduardo Ríos) – 15h\nAnamnesi i exploració I (Andreu Sauca) – 9h\nAnamnesi i exploració II (Eduardo Rios i Orietta Calcinoni) – 15h [Mòdul acreditat]\nAnamnesi i exploració III (Eduardo Rios i Orietta Calcinoni) – 15h [Mòdul acreditat]\nTècnica Alexander (Xavi Ortiz) – 9h\nExercicis per a la rehabilitació vocal i la feminització de la veu (Andreu Sauca) – 15h\nAcústica avançada de la veu (Eduard Baulida) – 15h\nEl bloc teòric s’imparteix en caps de setmana. Dates a determinar.\nAnatomia (Tutor: Andreu Sauca)\nFisiologia (Tutor: Andreu Sauca)\nLaringoestroboscòpia (Tutor: Andreu Sauca)\nRealització de sessions de rehabilitació supervisades. Inclou tot el procés assistencial d’inici a final de curso. Els alumnes podran escollir entre una de les dues modalitats:\nEs porten a terme a l’EPL. Durada d’un curs acadèmic una tarda a la setmana (dimecres de 15.30 a 20.00h). Els alumnes es fan càrrec del tractament dels pacients assignats per la coordinació del màster. Al final de cada sessió es realitza una discussió de casos.\nEs porten a terme en un centro extern a contactar per l’alumne. Les pràctiques estan supervisades des del màster per una logofoniatra (Laia Viñals) i dirigides per Coordinació (Andreu Sauca).\nTreball Final de Pràctiques\nL’alumne realitzarà una recerca individual durant tot el curso, a escollir entre la llista de temes proposats a l’inici de curs o bé sobre un tema d’interès propi en l’àmbit de la veu (a concretar amb el coordinador del màster).\nAquesta recerca es lliurarà en tres formats: article per a publicar, pòster per a congressos i presentació per a comunicació. A final de curs s’exposarà públicament.\nSecretaria técnica: Rosa Parramón Llauradó\nMetges especialistes ORL o RHB.\nProfessors i mestres de cant.\nAltres titulacions: a consultar.\nSol·licitud de Admissió\nEs remetrà un email a l’adreça electrònica master@rehabilitaciondelavoz.com sol·licitant la admissió al màster i adjuntant el currículum i una carta personal exposant les motivacions per a la realització del Màster i les expectatives a aconseguir. Un cop revisada la documentació, si es considera necessari, es convocarà al candidat a una entrevista amb el coordinador acadèmic del màster.\nPosteriorment, els alumnes admesos rebran un correu electrònic amb les instruccions necessàries per a formalitzar el pagament de la inscripció.\nUn cop demostrada la suficiència en les matèries del curs, els alumnes obtindran un títol de Màster atorgat per lEscola de Patologia del Llenguatge de l’Hospital de la Santa Creu i Sant Pau de Barcelona (Hospital Universitari de la UAB).


La marjal d'Almenara, un paradís ornitològic. 25-04-2021 | Samarucdigital\nLa marjal d'Almenara s'ha convertit en un dels aiguamolls millor conservats de la Comunitat Valenciana. Hem acompanyat a Virgili Beltrán, d'Actio Birding, en una de les rutes ornitològiques per aquesta marjal que es coneix amb detall, organitzades per l'Ajuntament d'Almenara.\nLa Marjal d'Almenara és un aiguamoll que s'estén entre les comarques de la Plana Baixa i el Camp de Morvedre i els límits geogràfics del qual els marcarien les desembocadures del riu Belcaire al nord i el Palància al sud. Com la resta d'aiguamolls litorals ha patit una gran pressió antròpica per a obtenir terres de cultiu, la qual cosa unida a la sobreexplotació dels aqüífers la van portar pràcticament a la dessecació a la fi del s. XX.\nNo obstant això les iniciatives de conservació i restauració dutes a terme de manera conjunta per ONGs conservacionistes com AE-Agró, la Conselleria de Medi Ambient i l'Ajuntament d'Almenara han permés la recuperació dels diferents hàbitats d'aquest espai natural que li ha valgut la declaració de la Generalitat Valenciana com a zona humida protegida.\nGran varietat d'hàbitats característics del paisatge costaner mediterrani\nDins dels límits del paratge es pot trobar una gran varietat d'hàbitats característics del paisatge costaner mediterrani com les dunes costaneres, on cria l'amenaçat corriolet, i els saladars, amb presència d'una flora característica i una avifauna associada que va canviant en funció de l'època de l'any i que inclou des de limícoles com la camallonga a passeriformes com cagamànecs i que s'incrementen en període de migració amb espècies escasses en el nostre territori com la titeta de Richard, per citar alguna.\nPerò en l'espai natural destaquen els hàbitats inundats com les llacunes conegudes com Els Estanys i les torberes calcàries, moltes transformades en arrossars, que acullen milers d'ocells, tant residents com hivernants o en migració, que conformarien una extensa llista amb més de 200 espècies. Des dels majestuosos flamencs que fan les delícies dels visitants, passant pels tornassolats picaports, fins a petits passeriformes com la xitxarra mostatxuda o l'espectacular Blauet, un centelleig blau que solca séquies i llacunes en vol rasant, l'aiguamoll ofereix oportunitats per a gaudir del birding en qualsevol època de l'any.\nEls majestuosos flamencs que fan les delícies dels visitants\nLa llista d'espècies que un observador d'ocells pot trobar aquí continuaria amb un bon número d'enaltides, algunes extremadament amenaçades com la rosseta; gran varietat de garses de diferent port i comportament, des de el magnífic agró blau als petits gomets passant per les gregàries garsetas blanques i esplugabous i un bon nombre de gavines. Entre elles destacarien les dues típicament mediterrànies: la gavia corsa i la gavina capnegra.\nI continuaríem amb un llarguíssim etcètera en el qual no volem deixar d'assenyalar a l'espectacular gall de canyar, ni la presència de rapinyaires com l'arpellot de marjal i l'àguila pescadora la presència de la qual és regular a l'hivern i en pas migratori.\nI el contrapunt a Els Estanys el posen les zones muntanyenques situades a l'oest on apareix el matoll mediterrani i els boscos de pi blanc i on l'activitat humana ha generat nous hàbitats com a cultius de cítric i, sobretot, parets rocoses que són ambients ideals per la merla blava o el duc.\nL'espectacular gall de canyar. Foto: Virgilio Beltrán\nImportància rellevant per a la conservació dels ocells\nActualment podem dir que Els Estanys d'Almenara, i tota la Marjal, tenen una importància rellevant per a la conservació dels ocells, per ser una de les zones humides millor conservades que queden en el litoral de la Comunitat Valenciana. Un patrimoni natural que l'Ajuntament d'Almenara considera de vital importància que mereix conservar pel retorn social i econòmic dels serveis ecosistèmics que ens brinda la seua varietat d'ambients i la seua rica diversitat.\nPer aquest motiu, s'ha dotat als Estanys d'Almenara no sols d'infraestructures i serveis destinats a l'oci responsable i al turisme de naturalesa que garantisquen el gaudi ordenat de l'espai, sinó que la hi ha dotat d'una Aula de Naturalesa per a la realització d'activitats d'Educació Ambiental amb una Exposició didàctica pensada per a un ús mixt per part de la població escolar i els visitants.\nA més està prevista la realització d'activitats de turisme ornitològic "per a tots els públics" en forma de rutes guiades per l'aiguamoll com la que vam poder dur a terme durant la Setmana Santa i que va gravar l'equip de Samarucdigital. La Marjal d'Almenara, en un espai ideal per a la pràctica del "birdwatching" i per al desenvolupament d'activitats de turisme ornitològic com les que ofereix ACTIO Birding.\nAcció Ecologista-Agró ActioBirding Aiguamolls Almenara aqüífers Aus Avifauna Birding Camp de Morvedre Conselleria de Transició Ecològica de la Generalitat Valenciana Consorci Palància Belcaire Generalitat Valenciana La Plana Baixa Marjal de Almenara Ornitologia Turisme Actiu Turisme ornitològic


Programa envelliment actiu en Alfafar | València Extra\nEnvelliment actiu en Alfafar\nDes de l’àrea de Majors de l’Ajuntament d’Alfafar i amb motiu de la Setmana del Major, s’ha dut a terme una jornada d’envelliment actiu per a totes les persones majors del municipi.\nDins del programa “Més vida als anys”, es troben diferents tallers dedicats a les i els majors d’Alfafar amb l’objectiu d’aconseguir un envelliment actiu. Aquesta jornada s’ha desenvolupat en el Parc de les Palmeres del municipi, donant-se a conéixer els diferents tallers organitzats des de la regidoria de Majors durant tot l’any. Durant el matí s’han mostrat al públic assistent les activitats que es realitzen perquè la població poguera veure de prop en què consisteixen, algunes fins i tot van fer participar els assistents mitjançant classes in situ, per a poder participar d’aquestes, est va ser el cas per exemple del taitxí.\nEl matí ha estat ple participació i informació, ja que és un projecte molt important per a la població més major del municipi. Amb aquests tallers segueixen exercint el cos i també la ment, podent d’aquesta manera, seguir amb una vida saludable afavorint l’envelliment.\nAquest tipus d’activitats es desenvolupen per a aconseguir una major i millor qualitat de vida de les persones majors del municipi, donant-los l’oportunitat de seguir formant-se o practicant algun exercici.


El bloc de la mami: farcellets d'albergínia\nM'AGRADEN DE TOTES MANERES\nSuposo que tohom te algun producte que li agrada fet de qualsevol manera. A mi això em passa amb les albergínies, m'agraden amb tot i com siguin.\nAvui les farem protagonistes d'un primer plat, un plat ràpid i fàcil. També podem provar de fer un gratinat d'albergínies , ara que vé el fred. Per fer aquest gratinat necessitareu més temps, però per la d'avui en teniu prou amb 15 minuts. Espero que gaudiu d'aquesta recepta original.\nuna mica de formatge parmesà ratllat\nNetegem bé les albergínies, no cal que les pelem. Tallem la part de la cua i la part de la punta. Les tallem a llesques de dalt a baix més o menys de 0'5 cms. No us amoineu, la qüestió és que no siguin ni molt primes ni massa gruixudes.\nLes submergim en un recipient amb aigua amb sal abundant. Això els hi treu amargor.\nEn una paella hi posem oli que cobreixi bé el fons. Escorrem bé les albergínies, si és necessari amb un paper de cuina. Les posem a la paella quan l'oli sigui ben calent. Les fregim d'un costat i de l'altre. Les traiem i les deixem sobre de paper de cuina perquè deixin anar l'excés d'oli.\nTraiem la mozzarella de la bossa i la deixem que escorri una mica. La tallem a talls no gaire gruixuts.\nAgafem un tall d'albergínia i a sobre hi posem una mica de sal i una mica de parmesà ratllat, ho tapem amb un tall o dos de mozzarella segons vosaltres veieu. Emboliquem el tall d'albergínia fent un rotllet i l'enganxem amb un escuradents. Feu el mateix amb tots els talls d'albergínia.\nAgafem una plàtera d'anar al forn i hi posem els rotllets d'albergínia repartits. Els posem al forn just 5 minuts, només el temps necessari perquè la mozzarella es desfaci una mica.\nUn cop trets del forn agafem una cullereta petita i la poseu dins el pot de mel. La traieu i quan veieu que el raig no sigui massa gruixut, deixeu que degoti per sobre dels rotllets de les albergínies. La mel li dona la gràcia a aquest plat.\nAltres receptes amb albergínia: entrepà d'albergínia , albergínia oriental , espaguetis amb albergínia , escalivada express.\nAida 26 d’octubre de 2012, a les 19:32\nSóc molt fan de l’albergínia i aquesta es una recepta superfacil! Apuntada! :D\nUnknown 26 d’octubre de 2012, a les 20:58\nQue curiós! segur que la mel és el toc de gràcia!! m'agraden molt tot tipus de combinacions de dolç/salat.\nLa Mami 28 d’octubre de 2012, a les 8:52\nSí que ho és, i també trobar la mida justa ni massa ni massa poca.\nLa Mami 28 d’octubre de 2012, a les 8:53\nI tant que ho és! Petons!\nUnknown 3 de novembre de 2012, a les 19:47\nLa Mami 4 de novembre de 2012, a les 19:36\nI tant! ja ho has provat???


espaifotografic | Realitats fotogràfiques i fotografia real\nPep Mínguez — Dimarts, 6 de març de 2012 @ 8:00\nAvui no estic gaire inspirat, doncs em sembla que encara arrossego un virus que aquest hivern s’ha enamorat de mi i l’article l’he deixat per darrera hora. No tinc pensat el que vull dir i encara que em venia de gust parlar del que veureu, tampoc no sabia com abordar-ho. Així doncs, començo encara sense saber com fer-ho, tot i que potser és molt millor així, perquè en aquest cas i en la majoria, les imatges són el que valen. Abans de res, perdoneu-me per fer publicitat i mireu, gaudiu d’aquest fantàstic anunci, sense pensar en res més, de moment.\nQuan veieu una cosa tant ben feta no us venen esgarrifances? O potser és el virus encara… Heu vist quelcom que us hagi estranyat en aquestes meravelloses preses? Segurament no, perquè ja no ens sorprenem amb res, però per si en dubtàveu, cal que sabeu que tot el que heu vist no existeix.\nNo es real com ho entenem, no és palpable. Existeix com una serie de números dins d’un ordinador i un programa ho interpreta com unes imatges que a nosaltres ens semblen absolutament reals.\nTot ve d’un fil obert al fòrum que es diu Signes del temps, on hi ha la discussió sobre si en afegir elements fets en 3d a una fotografia aquesta segueix essent fotografia. Jo continuaré pensant que no, però… I en aquest cas? Tot i no haver-hi res més que infografia… Això que hem vist, perquè no en podríem dir fotografia?\nSi qui ho ha fet ha tingut cura de posar la càmera, el punt de vista, la il·luminació i fins i tot ha creat l’escena, els materials, textures, colors i un llarg etcètera de variables. Quina diferència hi ha amb la fotografia? Que aquesta converteix en dues dimensions una escena real i a l’anunci sabem (un cop ens ho han dit) que la que hem vist no es una escena real?. Per mi és fotografia o més que això, si jo hi veig una escena real, és que és real, per mi. Molt més real que moltes de les marines-sortides de Sol que veig darrerament, amb aquell color fúcsia dels ponis de fantasia o més real també que aquells HDR que fan pampallugues als ulls.\nA mi em sembla que si que se’n podria anomenar, i amb molta mes honra que moltes de les fotografies que veiem arreu, però que hi dieu vosaltres? Jo ho deixo aquí…\nI ara que ho sabeu, seguiu sorprenent-vos amb un vídeo que ja varem penjar fa uns anys i que és més fotogràfic, encara que tant real com l’anterior. És del mateix autor, l’Alex Roman, un jove madrileny.\nWarning: file_get_contents(https://graph.facebook.com/?ids=http://www.espaifotografic.cat/2012/03/realitats-fotografiques-i-fotografia-real/): failed to open stream: no suitable wrapper could be found in /home/espaifo1/public_html/espaifotografic.cat/wp/wp-content/themes/espaifoto2011v23/functions.php on line 814\n← Guanyadors del sorteig del llibre “La Visión Fotográfica” d’Eduardo Momeñe\nSlideluck Potshow VI, falten només deu dies →


Responsabilitat patrimonial. Administracions públiques | Revista\n: Responsabilitat patrimonial. Administracions públiques\nL’ajuntament s’excedeix del que acorda una expropiació\n/imgs/20070101/img.sentencias.02.jpg Un particular va firmar un conveni expropiatori amb el seu ajuntament, pel qual cedia gratuïtament 829 metres quadrats d’una finca de la seua propietat per a obres públiques. Però l’ajuntament es va excedir i va ocupar més metres quadrats, de manera que va reduir l’aprofitament de la finca.\nEn l’argumentació s’apunta que la normativa d’Expropiació Forçosa estableix una responsabilitat de l’Administració Pública objectiva o pel resultat, en la qual és indiferent que la seua actuació haja sigut normal o anormal. La seua responsabilitat patrimonial només depèn que el dany siga conseqüència directa de la seua acció i que es tracte d’un dany efectiu, avaluable econòmicament i individualitzat.


L’avaluació, clau per a la innovació educativa - Extra / Educació\nEduCaixa promou l’avaluació de programes escolars transformadors per impulsar el canvi en educació per garantir-ne l’èxit i generar una base d’evidències i bones pràctiques.\n24.11.2018 - 11:21\nNo hi ha dubte que l’educació viu un moment d’innovació i transformació. El desig de millorar en aquest àmbit no havia estat mai tan reactiu i revolucionari. I és des de la base, l’escola, que comencem a posar els pilars d’un nou sistema en construcció.\nCada vegada són més els centres que aposten per processos i mètodes diferents encaminats a millorar la qualitat de l’ensenyança i de l’aprenentatge. Entre els estudis i els debats, la comunitat educativa analitza quina és la millor manera de posar en marxa el seu projecte: les competències que desenvolupa; la relació amb els objectius curriculars; els recursos humans, tecnològics i econòmics necessaris; sense oblidar l’organització de l’equip docent, dels espais i dels temps; l’ampliació per fases i les avaluacions de l’alumnat. No es tracta únicament de dir “provem-ho així”, sinó de definir projectes amb objectius definits i un camí ben traçat, com recomanen tots els experts en el canvi educatiu.\nUn camí ple d’imprevistos\nUna vegada que es posa en marxa l’engranatge, les expectatives, les incerteses i la por –per la feina que comporta– planegen sobre el projecte. A més, també hem de comptar amb les inquietuds de les famílies, els obstacles imprevistos, els llastos que seran desestimats… fins que el projecte comença a rodar.\nDe vegades aquest projecte pot afectar només una matèria, una competència o un valor important per al centre. De la mateixa manera, també pot ser un programa ambiciós que intenti transformar de manera integral l’ensenyament i l’aprenentatge al centre, o fins i tot que obri les portes per transformar l’exterior: la comunitat de l’entorn.\nIndependentment del seu abast, el que queda clar és la feina monumental que hi ha darrera de qualsevol projecte d’aquestes característiques. I ens preguntem: Com podem saber si ho estem fent bé? Quins indicadors tenim, i a partir de quant temps? Les notes de l’alumnat realment mesuren els objectius d’un programa d’innovació? En cas que el focus d’intervenció siguin soft skills, o factors no quantificables com, per exemple, la convivència, la motivació, la participació i la iniciativa, com ho mesurem? I si ens haguéssim d’aturar i retrocedir en un moment determinat del programa, o redefinir i reestructurar?\nSón molts els projectes que no arriben a bon port, d’aquí la importància de l’avaluació de qualsevol intervenció didàctica com a eina transformadora i inherent a l’educació mateixa… sempre i quan se sàpiga mesurar.\nEduCaixa considera que promoure la cultura de l’avaluació és clau per millorar la qualitat de l’educació i transformar-la. Perquè avaluar permet generar evidències sòlides, creïbles i reproduïbles entre centres educatius, alhora que facilita la recerca sobre educació, necessària perquè el sistema avanci.\nEn aquest sentit, EduCaixa ha posat en marxa un programa d’avaluació de projectes educatius –dut a terme per grups de recerca vinculats a universitats espanyoles– que contribueix a fer que els centres puguin afrontar el repte de l’avaluació i garantir-ne l’eficàcia.\nD’aquesta manera, l’Avaluació de Programes d’EduCaixa proporciona unes guies fermes i fiables sobre les quals poder avançar, i posa les bases d’allò que millor funciona en educació perquè se’n pugui nodrir tota la comunitat educativa.\nEls centres educatius que tinguin un projecte transformador i desitgin formar part d’aquesta aventura proposada per EduCaixa, el poden presentar al procés previ de selecció sempre que compleixi amb els requisits següents:\nBasar-se en algun model i/o teoria pedagògica.\nSer avaluable, escalable i reproduïble en altres centres educatius.\nAplicar-se en Educació Infantil, Primària, ESO, Batxillerat o FP de Grau Mitjà.\nL’objectiu final de l’Avaluació de Projectes d’EduCaixa és generar una base de bones pràctiques que inspiri i faciliti el repte de la transformació a tota la comunitat educativa.\nPerquè la veritable revolució educativa necessita una base ferma. I és a través de l’avaluació com a eina i motor que la il·lusió que els docents posen en cada petit canvi podrà traduir-se en tota una sèrie d’accions d’impacte.


Renova el teu cotxe amb el PLA RENOVE RENAULT PER A TOTS - REMM GUITART\nPortada » Renova el teu cotxe amb el PLA RENOVE RENAULT PER A TOTS\nRenovar el teu cotxe amb les millors condicions ara és més fàcil que mai. Amb el PLA RENOVE RENAULT PER A TOTS, emporta’t un Renault nou des de 10.600€* o un Dacia nou des de solament 7.700€*. Triïs el model que triïs, gaudiràs d’1 any d’assegurança auto de regal* i no el pagaràs fins d’aquí a 3 mesos!\nA més, beneficia’t de les ajudes del PLA RENOVE 2020** aprovades recentment pel govern per fomentar l’adquisició de cotxes nous i més eficients, i aconsegueix un cotxe nou a un preu més petit.\nNo deixis escapar aquesta oportunitat i renova cotxe amb REMM GUITART! Vols conèixer més detalls sobre la promoció i algun model en concret? Contacta amb nosaltres i t’ho explicarem tot: 610 591 790 – leadsremm@remmguitart.com\n* CONDICIONS VEHICLES RENAULT: Oferta vàlida a la Península i Balears per a particulars i autònoms, per a comandes en estoc (2.500 unitats disponibles) realitzades de l’01/08/20 al 31/08/20 que adquireixin un Nou Renault CLIO Life SCE 53 kW (72CV) amb Pack Basic , que financen amb RCI Banque SA, Sucursal a Espanya a través de BOX 3, Preference Easy o Preference Plus. L’oferta inclou l’aportació de fabricant a el Pla RENOVE i regal d’1 any d’assegurança Auto a tot risc amb franquícia de 600 € amb Mapfre, regalat per RCI. Campanya de tres quotes de carència amb interessos acumulats a capital viu començant la primera quota al desembre. Import mínim a finançar 7.000 € a Box 3 o 6.000 € en Preference. Permanència mínima 36 mesos. Incompatible amb altres ofertes financeres. Models visualitzats: nou CLIO Zen TCe 74 kW (100 CV) amb Pack Look Zen i pintura metal·litzada especial PVP amb promocions: 14.696,50 €; Nou CAPTUR Zen TCe 74 kW (100CV) amb Pintura metal·litzada especial i llandes d’aliatge de 46 cm (18 ”) PASADENA PVP amb promocions: 18.262 €; Renault MEGANE Zen Blue dCi 85 kW (115 CV) SS amb Pintura Metal·litzada, Fars Full LED, llantes de 46 cm (18 “) PVP amb promocions: 19.076 €. IVA inclòs. Informa-te’n a la teva concessionari Renault.\n* CONDICIONS VEHICLES DACIA: PVP vàlid a Península i Balears per a particulars i autònoms que realitzin una comanda de l’01/08/20 al 31/08/20 de Dacia Sandero Access 1.0 55 kW (75 CV), finançant amb RCI Banque S.A. Sucursal a Espanya a través de Preference Easy o Preference Plus. L’oferta inclou l’aportació de fabricant a el Pla RENOVE 2020 i regal d’1 any d’assegurança Auto a tot risc amb franquícia de 600 € amb Mapfre, regalat per RCI. Campanya de tres quotes de carència amb interessos acumulats a capital viu començant la primera quota al novembre. import mínim a finançar: 4.000 €. Permanència mínima: 36 mesos. Impostos inclosos, transport i promocions ofertes per RECSA. Incompatible amb altres ofertes financeres. el preu indicat no inclou els costos financers i per serveis annexos derivats del finançament per RCI Banque S.A. Sucursal a Espanya, la qual es reserva el dret d’estudi, condicionat i acceptació de les sol·licituds de finançament. Inclou fins a 5 anys de garantia: els dos primers anys sense límit de quilometratge; El tercer (3er) any la garantia conclourà si se superen els 100.000 kms; a partir del 3r any, l’extensió de la garantia amb el contracte Dacia Serenite conclourà quan se superi / compleixi alguna de les dues condicions: 2 anys addicionals o 80.000 kms totals, la condició que abans succeeixi (veure condicions dels contractes d’extensió de garantia Dacia Serenite). Model visualitzat: Dacia Sandero Stepway Essential TCe 1.0 74 kW (100 CV). PVPR amb promocions i descomptes: 10.530€.\n** PLA RENOVE 2020 finançat per MINCOTUR. Podran beneficiarse aquelles persones que compleixin amb els requisits exigits en el RDL 25/2020. Consulta l’import de l’ajut corresponent a cada model en al teu concessionari més proper.


Els parcs són els principals destinataris dels 100.000 euros dels Pressupostos Participatius de Tàrrega | Tàrrega Televisió\nAquest dilluns 20 de juliol s’han fet públics els resultats de les votacions dels primers Pressupostos Participatius de Tàrrega. Un total de 1.204 persones, un 8,32% del cens, han exercit el seu dret a vot per decidir com invertir 100.000 euros del capítol d’inversions del Pressupost Municipal. Finalment, cinc dels dotze projectes que formaven part del procés de votació final es podran dur a terme. Des de la Regidoria de Participació s’ha valorat de forma positiva aquesta primera presa de contacte amb un procés participatiu al municipi i s’apostarà per millorar-ho i aprofundir-hi.\nEtiquetes pressupostos participatiusprojectesTàrrega\nSense resposta per “Els parcs són els principals destinataris dels 100.000 euros dels Pressupostos Participatius de Tàrrega”


Carregat de família i de material robat en botigues de complements motociclistes i altres - Altaveu el diari digital d'Andorra\nCarregat de família i de material robat en botigues de complements motociclistes i altres\nLa policia deté un home francès de 41 anys que circulava amb la dona i tres fills i duia tot de mercaderia que havia anat sostraient en diferents establiments\n17/02/2022 (12:28 CET)\nEl detingut hauria sostret mercaderia en més d'una botiga de material motociclista. ARXIU\nDona, tres fills menors, molt menors, i un nodrit estoc de mercaderia robada. Tot en un automòbil que va ser controlat aquest dimecres a la tarda al carrer de la Unió, a pocs metres d’on hauria suposadament comès la darrera de les accions delictives que se li imputen. La policia va detenir el conductor del vehicle en qüestió, un home no resident de 41 anys i nacionalitat francesa, i li atribueix un delicte contra el patrimoni. El valor de la mercaderia furtada és hores d’ara encara una incògnita.\nI és que el control del vehicle, gràcies al descriptiu donat per la darrera de les botigues que hauria rebut la visita de la família, com a mínim del pare de la família, es va fer vers les 7 de la tarda. El cotxe sospitós havia fet mig gir al punt rodó del Km0 i entrava cap a la zona urbana. Sortosament, una patrulla que passava per la zona va aconseguir donar l’alto encara no deu minuts després de l’avís donat pels darrers afectats per l’acció delictiva.\nEl control del vehicle sospitós, descrit per responsables d’un dels establiments afectats, es va fer aquest dimecres poc abans de les 7 de la tarda al carrer de la Unió\nSe sospita que la família en qüestió hauria passat tota la jornada al país. Probablement fent de les seves. De fet, no es descarta que no fos la primera vegada que haguessin vingut a Andorra amb intencions similars atès que la dona que l’acompanya també tenia una ordre de recerca però no pas de detenció, amb la qual cosa no va ser arrestada. L’home sí que va ser detingut en constatar els agents a ull nu que el valor d’allò aliè que portava al cotxe era superior als 600 euros que marca la frontera entre la falta i el delicte.\nNomés la primera denúncia ja era d’un valor aproximat de 700 euros. Segons les fonts consultades, ara mateix s’estan fent les gestions necessàries per acabar de xifrar el valor de tot allò que l’home -perquè va ser el conductor qui es va responsabilitzar del cas- no va poder fer gran cosa més que reconèixer que havia sostret sense pagar. Hi ha força material de complements motociclistes, com cascs, guants i similars. Però els lladres, el lladre almenys, no només haurien visitat botigues de motos.\nEls investigadors van fent l’escandall d’allò que s’ha recuperat i mirant de relacionar-ho amb establiments que haguessin pogut resultar afectats per tal de posar-los en coneixement de la situació si no ho han detectat per ells mateixos i comminar-los a interposar les corresponents denúncies. Encara que a partir de 600 el valor de cost per molt que incrementi no suposa un gran canvi quant a la qualificació penal, sí que té rellevància en poder atribuir més nombre d’accions il·lícites al detingut.


Cursos de formació tecnica industrial en Barcelona | ASSCII\nCURSOS DE FORMACIÓ BONIFICADA\nDes de l’ASSCII pretenem impulsar la formació interna de les empreses a través de la col·laboració amb el Centre de Formació Técnica per la indústria aula21 amb accions formatives orientades a les TIC i la Indústria 4.0.\nCurs gestió del Manteniment\nL'objectiu del curs és capacitar al personal assistent, per a la realització i implantació d'un adequat pla de gestió global de manteniment, optimitzant el temps d'actuació amb marcat criteri d'increment de la rendibilitat empresarial i arquitectura M.E.S. (Manufacturing Execution System) sobre els quals se sustenten les bases que defineixen la informàtica industrial, així com els elements que els componen.\nL'objectiu del curs és la realització d'un projecte complet que permeti a l'estudiant anar-se a casa amb la formació necessària per a desenvolupar les seves pròpies instal·lacions personals o professionals. Coneix el funcionament, les parts i les característiques de la placa de Arduino i les seves aplicacions en la indústria. Aprèn a instal·lar, configurar, i programar pas a pas la plataforma des de zero.\nPostgrau en automatització i informàtica industrial\nL'objectiu principal del Postgrau en Automatització i Informàtica Industrial és formar a professionals amb els coneixements i les habilitats necessaris per a contribuir a l'avanç cap a la Indústria 4.0, així com per a poder aplicar els mateixos en la identificació i resolució de problemes de la indústria.\nIntroducció a la Informàtica Industrial\nEl curs té com a propòsit proporcionar els fonaments bàsics per a entendre què és la informàtica industrial i com influeix en les empreses.


Page 1239 - Biblia Català TBS\nSegona Epístola de l’Apòstol Pau als Corintis\n1Pau, apòstol de Jesu-Crist per vo- luntat de Déu, i el germà Timoteu, a l’església de Déu que és a Corint\namb tots els sants que hi ha a tot l’Acaia:\n2 gràcia a vosaltres i pau de part de Déu, Pare nostre, i del Senyor Jesu- Crist.\n3 Beneït sigui el Déu i Pare del nos- tre Senyor Jesu-Crist, el Pare de mi- sericòrdies i Déu de tota consolació, 4 que ens consola en tota la nostra a icció, a   que nosaltres puguem consolar els qui es troben en qualse- vol a icció amb el consol amb què nosaltres mateixos som consolats per Déu.\n5 Perquè així com els sofriments de Crist abunden a favor nostre, així també per Crist abunda la nostra consolació.\n6 I si som a igits és per a la vostra consolació i salvació, que és e caç en suportar amb paciència els ma- teixos sofriments que patim també nosaltres; i si som consolats és per a la vostra consolació i salvació.\n7 I la nostra esperança respecte de vosaltres és segura, perquè sabem que així com sou participants en els sofriments, ho sou també en la consolació.\n8 Perquè no volem que desconegueu, germans, la nostra a icció que ens so- brevingué a l’Àsia: vam ser aclaparats fora mida, per damunt de la nostra força,  ns a desesperar de la vida.\n9 I nosaltres teníem en nosaltres mateixos la sentència de la mort, a\nque no tinguéssim posada la con an- ça en nosaltres mateixos, sinó en Déu, que ressuscita els morts.\n10 Ell és el qui ens ha alliberat i ens allibera d’un perill de mort tan gran, i en ell tenim posada l’esperança que encara ens alliberarà,\n11 col·laborant també vosaltres amb la pregària a favor nostre, a   que molts puguin donar gràcies per nosal- tres a causa del do donat a nosaltres per moltes persones.\n12 Perquè aquest és el nostre orgull, el testimoni de la nostra consciència, que ens hem comportat en el món, i més encara envers vosaltres, amb senzillesa i sinceritat de Déu, no pas amb saviesa carnal, sinó en la gràcia de Déu.\n13 Perquè no us escrivim altres coses sinó les que llegiu i enteneu, i espero que ho entendreu  ns a la  , 14 com en part ja ho heu entès, que nosaltres som el vostre orgull, com també vosaltres el nostre, en el dia del Senyor Jesús.\n15 I amb aquesta con ança em vaig proposar de venir primer a vosaltres, a   que tinguéssiu un segon bene - ci,\n16 i passant per vosaltres, anar a Macedònia, i des de Macedònia tor- nar novament a vosaltres, i que vos- altres m’encaminéssiu cap a Judea. 17 Havent-me proposat això, doncs, ¿vaig obrar potser amb lleugeresa? ¿O és que el que em proposo m’ho proposo segons la carn, de manera queenmihihagisísí,inono?\n1:3 Rm 15:5 1:8 Ft 19:23; 1Co 15:32 1:16 Ft 19:21


Tertúlia eleccions - Tarragona World\npor Tgna | Dic 6, 2017 | Programes | 0 Comentarios\nAl final, les llistes no s’han pogut fer, no s’han posat d’acord perquè era compartir els votants i cap d’ells està disposat a compartir els votants. Per una banda, ERC sap que guanyarà les eleccions i no estava disposat a tornar a fer president al Puigdemont, ni a tenir més fugida de vots cap a la CUP.\nPer l’altre banda, el PSC no ha volgut compartir papeleta amb el PP per no haver de compartir després programa, escons, polítiques, etc. I no parlem de Ciutadans que son els líders de l’oposició a Catalunya. Així es presenten aquestes eleccions.\n“Junts per Catalunya”, el partit abans conegut per Convergència continua al seu afany d’amagar el seu nom i ha elaborat una altre llista on presenta a Carles Puigdemont com a principal actiu. Un president que no vam votar els catalans però que els ha donat molt bon resultat i que ara resta exiliat a Bèlgica. Lo qual farà que faci una campanya molt diferent, ens haurem d’acostumar a veure’l en plasma i en televisions belgues.\nERC Tot apunta a que seran els guanyadors el 21-D i que la Marta Rovira serà la primera presidenta de Catalunya (i qui sap si l’encarregada de proclamar la República Catalana de veritat, no la de broma). Sobta el pas al costat que ha donat l’Oriol Junqueras per estar a la presó (Cosa que jo penso que suma més que resta) i diria que ja es la segona vegada que rebutja ser president. Quan es va elaborar la llista “Junts pel sí” totes les enquestes donaven majoria a ERC, però va deixar que fos el “tapat” Artur Mas i després el Carles Puigdemont. Li fa por ser presidenta l’Oriol? I desprès trobem un fet ben curiós: Està a la presó. L’altre dia el jutge va negar la llibertat sota fiança. Serà la primera vegada que veurem un candidat a la garjola. Per una banda et dona un punt de victimisme, però t’impedeix fer campanya, anar a debats, etc. Suma o resta?\nLa CUP es va negar des del principi a anar a “Junts pel sí” fa dos anys i ara també a anar a cap llista amb els antics convergents. Representen l’independentisme més radical però potser pagaran les conseqüències del #PressingCUP i de totes les traves que li han posat al procés o potser continuaran pujant per passar de ser un partit “testimonial” a tenir un pes important dins la política catalana. Això sí, Si una cosa no els hi podem negar es que s’han mantingut fidels a les seves idees.\nEn Comú Podem – Catalunya en Comú. A aquesta coalició les eleccions els hi ha agafat amb el peu canviat. L’affaire Albano Dante i les posicions poc clares tan de Pablo Iglesias com d’Ada Colau sens dubte passaran factura i difícilment repetirà l’èxit de les estatals i es una llàstima perquè segons les enquestes un 80% per cent dels catalans està a favor del referèndum i només el 50% a favor de la independència, la qual cosa dona un 30% de la població d’acord amb la postura teòrica que defensen els comuns però així com la CUP continua fidel al seu discurs (i va pujant mica en mica) Podemos poc a poc va suavitzant el seu i al mateix temps va perdent força. Això sí, serà un partit clau a partir del dia 22-D alhora de fer els pactes post-electorals.\nCiutadans. Tot fa pensar que la Inés Arrimadas tornarà a ser la líder de l’oposició, en decrement dels altres partits del bloc 155 ja que concentrarà els vots dels antiindependentistes. C’s ha sabut abanderar com ningú el sentiment “espanyoliste” dins de la societat catalana. Sobta que a Euskadi o a la Galícia, que son comunitats autònomes amb sentiments independentistes no van treure res i aquí en canvi arrasen al bipartidisme.\nPSC. El recolçament que ha fet el PSOE al PP en tot aquest affaire Catalunya i al 155 se’ns dubte passarà factura al partit socialista i aquesta vegada no es salvarà ni que el Miquel Iceta es posi a ballar Lambada.\nBé, per parlar de tot això tenim avui amb nosaltres als nostres tertulians habituals, el Quim castelvi i el Jesús Gelida; A la Teresa Fortuny, que sempre es una plaer tenir-la aquí amb nosaltres i a l’Alvaro Solà.


El cineasta sabadellenc, ara resident al Penedès, donarà a conèixer dimecres la seva primera incursió en l’àmbit de la poesia\nEl cineasta Francesc Bellmunt (Sabadell, 1947) presentarà dimecres, dia 24 de novembre, al cafè El Coro (Plaça de Sant Joan, 12 de Vilafranca del Penedès), el seu llibre El cos de l’ombra (Tushita Edicions, 2021) que suposa el seu debut en el món de la literatura i, més concretament, en la poesia. La glossa del llibre anirà a càrrec del poeta penedesenc, Santi Borrell. La vetllada, que començarà a les 19 hores, es clourà amb la intervenció del quartet vocal Picarda i una degustació de cava. La presentació ha estat organitzada conjuntament per Tushita i La Cultural llibreria.\nDesprés d’una llarga i fecunda trajectòria com a cineasta en la qual ha estat realitzador, guionista i productor, Francesc Bellmunt ha fet la seva primera incursió en l’àmbit de la poesia amb El cos de l’ombra, un poemari que posa l’accent en qüestions tan transcendents com ara l’autoconsciència dels confins, de l’edat i les seves inevitables xacres, tan inevitables com els falsos remeis que prometen obrar miracles i capgirar la natura o aquells altres que sí que permeten anar passant. Es tracta, doncs, d’una poesia de base realista a la qual Bellmunt ha injectat una bona dosi de vitalisme com a actitud per acarar la vida.\nAmb una vintena de llargmetratges al sarró, entre els quals cal destacar títols claus de la història del cinema català com ara els documentals Canet Rock i La Nova Cançó o els llargmetratges L’orgia o La quinta del porro, Francesc Bellmunt és un dels noms pioners en la represa del cinema català en els anys finals del franquisme i les primeres dècades de la recuperació de la democràcia. No endebades, a més de realitzador, guionista i productor, el cineasta sabadellenc, resident de fa uns anys a l’Alt Penedès, va ser un dels fundadors de l’Institut del Cinema Català. Després d’una llarga i prolífica carrera en el cinema i la televisió, doncs, Francesc Bellmunt ha iniciat amb El cos de l’ombra una nova trajectòria com a poeta amb l’empremta vitalista que ha caracteritzat sempre la seva mirada sobre la vida i l’art.


B&B Maria Grazia Roma Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nvia Tuscolana 310, Appio Latino, Roma, Itàlia, 00181 - Veure al mapa\nAl visitar Roma, vosté es sentirà com a casa a B&B Maria Grazia, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, B&B Maria Grazia és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia, ascensor són només algunes de les comoditats que fan que B&B Maria Grazia sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de B&B Maria Grazia la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Roma.


Farcells 1714 ~ Biblioteca Pere Casaldàliga\n9.5.14 Biblioteca Pere Casaldàliga de Balsareny No comments\nEn motiu del tricentenari del 1714, un any clau en la història de Catalunya, les biblioteques del Bages i Berguedà ens volem sumar a la commemoració d’aquells fets històrics.\nPer això us proposem una activitat que contribueixi al coneixement i l’aprofundiment de tot allò que podem saber del 1714 desde les nostres biblioteques.\nTots els participants a l’activitat entraran en el sorteig de 4 farcells ( 3 per adults i 1 d’infantil) amb productes gastronòmics i culturals de les nostres comarques. En aquest sentit cal agrair la col·laboració dels ajuntaments i algunes empreses que han fet les seves aportacions: entrades a museus, visites culturals i teatralitzades, entrades per espectacles i concerts, vins i dolços produïts a les nostres comarques, i en tractar-se d’una activitat promoguda desde les biblioteques entre els obsequis no hi podien faltar uns quants llibres.\nCada persona que agafi en préstec un d’aquests documents omplirà una butlleta per poder participar al sorteig dels farcells, tant si són lectors adults com els infants i joves, i es podrà participar tantes vegades com es vulgui tot i que no podrà tocar dos premis a una mateixa persona.\nEl període de participació al sorteig començarà el 5 de maig i s’acabarà el 29 d’agost El sorteig es farà el dia 4 de setembre a la biblioteca Ateneu les Bases de Manresa.\nTotes les butlletes es dipositaran en una urna i s’ajuntaran totes el dia del sorteig.\nEl contingut de cada farcell el trobareu aquí.\nPosted in: Activitats 2014,Activitats per adults,Activitats per nens,Aparadors,Novetats


Itching like grass: Tragèdia de l'11S: Badalona\ndiumenge, de setembre 11, 2011\nTragèdia de l'11S: Badalona\n(Publicat, com és ja costum els dilluns, al Bloc Gran del Sobiranisme)\n(Nombre d’habitants, segons dades del 2010:\nBarcelona: 1 619 337. Tarragona: 134 737. Lleida: 137 387. Girona: 96 236.\nL’Hospitalet: 258 642. Badalona: 218 886. Sabadell: 207 338. Terrassa: 212 724. Mataró: 122 905)\nA mi el tema “Badalona” em fa més por que una pedregada. No per mor de l’alcalde que avui hi tenen, sinó per la mena de reacció que ha provocat. Aquesta no és una ciutat qualsevol de Catalunya, sinó la tercera quant a població. Demogràficament parlant –i amb tot el respecte-, Tarragona, Lleida o Girona al seu costat fan riure, tot i lluir la condició de “capital de província”. Badalona quasi les duplica amb escreix. Passa que és tan a tocar de Barcelona que tot el seu brogir sempre resta esmorteït. Qualsevol comparació amb Barcelona no aguanta. Però el de Badalona no és un assumpte menor.\nEns hem entrampat i escalfat amb afers molt greus, en aquests darrers dies. Una cosa és la democràcia que ens dispensa Espanya als catalans: Estatut, Finançament, Immersió lingüística. Una de ben diferent és la que resulta fruit d’unes eleccions, de forma neta i justa i que s’esdevé dins el país. En un cas i altre, hem de descobrir que podem fer cap en el mateix atzucac? Ens pot fer el mateix mal allò que ens arriba de dins o de fora?\nEl PP a Catalunya és una formació que es troba en vies d’expansió. D’una banda, beu directament de les fonts socialistes (d’on brolla de tot menys aigua clara. No oblidem que és al PSOE català on va veure la llum aquesta cosa dels Ciutadanos). D’altra banda, els populars comencen a tenir una visibilitat mai vista a Catalunya, perquè han esdevingut formació de govern.\nI aquí, una part de la “culpa” la hi podem donar a la victòria de CiU, que tot i ser gran és, a més, prou insuficient. Tant com per haver de dependre de tercers. Però una altra part d’aquesta “culpa” prové de la resta de partits, d’aquells que en major o menor grau es declaren “catalanistes”. La seva visió de la política, que prima l’eix ideològic per damunt el nacional, converteix qualsevol petit escull en una vertadera muntanya. CiU arriba per eliminació als braços del nacionalisme espanyol. Tornem, doncs, a quedar-nos políticament molt tocats, sobretot davant Espanya.\nAncorar CiU cap al PP és d’una inconsistència moral difícil de justificar. I de pair. Aquí, repeteixo, hi prendrem mal tots: els qui volem la independència, els qui volem avançar cap a cotes més altes d’autogovern, els qui volem respostes contundents davant cadascun dels atacs a la nostra dignitat, els qui volem viure en una democràcia oxigenada, els qui tenim ambició sana de prosperar sense haver de pidolar allò que, d’altra banda, és nostre. CiU amb l’únic i enverinat recolzament del PP va camí del desastre, que anirà més enllà del seu compte particular de resultats. Si CiU fracassa en aquesta legislatura, viurem un rebrot de l’espanyolisme dur com mai hem tastat. Un PP en ascens a casa nostra garanteix el principi de la fi de Catalunya, com a realitat nacional. Una entesa a la basca només és qüestió d’aritmètica política. Res a veure amb aquestes palles mentals que es fot l’esquerra catalana i de progrés (!?), que només ha servit per marcar gols en pròpia porta.\nAhir el PP va decidir -perquè pot- esborrar qualsevol acte oficial d’afirmació nacional catalana, el dia 11 de setembre (a veure, per exemple, què passarà amb el dia de la Raza!) i en la tercera ciutat més important del país. El tema no és menor i en funció de la lectura que en fem tots plegats hi haurà motius per pensar en que tot és possible o, ben al contrari, que amb en Barrera va morir quelcom més que un ex president. Em demano si sabrem estar a l’alçada de les circumstàncies, ara que encara som a temps de poder fer grans revolucions i ara que el vent bufa al nostre favor. És per això que avui encara goso cridar convençudament: “Visca Catalunya Lliure!” Per què ho crec possible. I per què només depèn de nosaltres.\nPublicat per Dessmond a 11:21 p. m.\nEnquesta ICPS 2021: anàlisi, des del dolor, de les dades preludi de la desfeta que està provocant la rendició d’ERC - Avui dijous, dia 2 de desembre del 2021 hem tingut les dades 2021 de la històrica enquesta anual de l’Institut de Ciències Polítiques iSocials (UAB) sob...\nLa libertad es un burka - En la tienda de Benetton ya se pueden comprar hijabs unisex y de colorines y yo me temo que al final los musulmanes europeos se van a hartar de tanta hipoc...


Festa, conflicte i política | La Teiera\n← Ventalls municipals\nLes festes del barri de Santa Anna →\nFesta, conflicte i política\nPosted on 4 Juliol 2012\tby spalomar\nAquests últims dies s’ha opinat molt sobre aquest darrer Sant Pere i –sobretot, en diversos comentaris a la premsa digital– s’ha presentat el temps festiu com una mena d’oasi allunyat del temps real, al marge de la política o amb una malentesa sacralitat que només permet la contemplació. Un moment, en definitiva, poc o gens adient per a la protesta i la reivindicació.\nRes més lluny de la realitat. Festa i política sempre han estat vinculades, perquè la festa ha reflectit sempre la societat que la celebrava, l’ordre i el poder, però també les tensions i els conflictes. I la festa és transgressió i, per tant, contestació i subversió –si voleu, limitada– de l’ordre quotidià.\nTambé la Festa Major. Els exemples al llarg de la història són nombrosos i en aquest mateix bloc he explicat prohibicions o episodis de violència al segle XVIII. O com en uns anys del segle XIX es va suprimir la festa de Sant Pere per a convertir-la en la diada popular del 29 de juny i com la Vitxeta sortia vestida de República. I encara com al tombant del 1900 l’assistència de regidors als actes solemnes com les completes o la professó era més que minsa. Però no cal anar tan enrere i podem fer memòria d’un passat prou més recent.\nLes tensions viscudes en aquesta última Festa Major de Reus es pot dir que són producte de factors locals, embolcallats d’un context prou general. Motius de protesta amb orígens diferents que han coincidit en el moment.\nD’una banda, les mostres de rebuig contra uns polítics concrets –en un marc general de descrèdit de la política– expressades en forma de xiulets i crits referents als escàndols d’INNOVA. Una situació heretada de polítiques anteriors que condiciona el present.\nDe l’altra, factors que gosaria qualificar de més domèstics, com el descontent entre els grups festius que s’ha traduït en un reguitzell de situacions inèdites en la història recent de la Festa Major: llaços negres per la festa en la indumentària d’algunes colles, figures que es tomben quan passa la corporació municipal, pilars que s’aixequen d’esquena a la Casa de la Vila o que no arriben mai a un balcó on les autoritats esperen perplexes…\nSi parlem d’un temps força recent, els dels primers ajuntaments democràtics, cal recordar que les festes de Sant Pere del primer període, entre 1979 i 1982, van viure diversos episodis d’enfrontaments. D’una banda, per les diferències entre un moviment associatiu, encara a les beceroles, que reivindicava el model de festa que avui considerem més tradicional. La desaparició del coso blanco i el muntatge de les reines –aleshores ja en deien pubilles–, la saturació de bandes de cornetes i timbals i de grups de majorettes, la demanda de revetlles gratuïtes al carrer, la petició d’una nova comissió de festes, més participativa, o la voluntat de jubilar immediatament els gegants negres obrats a València van ser motiu de cartells, adhesius…, i alguna contundent escridassada a Joan Balañà, aleshores regidor de Festes –suprimir la regidoria i incloure la festa en l’àmbit de la cultura també era una reivindicació–, i alguna picabaralla a les portes de la Casa de la Vila.\nPerò a banda dels conflictes estrictament relacionats amb la festa, hi havia els que afectaven tota la ciutat. Especialment, els relacionats amb la manca d’aigua a la població, a la que se sumaven les deficiències a la xarxa que perjudicaven especialment alguns barris. La venda de part de l’aigua de la ciutat a la indústria per part dels últims ajuntaments franquistes va agreujar el problema. El problema era heretat, però el primer consistori democràtic va haver de donar resposta a les queixes de la ciutadania.\nEl juny de 1980, unes declaracions de l’alcalde Carles Martí sobre el problema de l’aigua van motivar la protesta dels regants de Riudecanyes, que van proposar que els alcaldes de la comarca boicotegessin la festa reusenca no acudint als actes als quals fossin convidats.\nL’any següent, la solució era greu. A mitjan juny, una manifestació de centenars de dones, en protesta per l’escassetat d’aigua, acabava a les portes de l’ajuntament. El govern municipal intentava pal·liar la situació controlant els diferents dipòsits de la xarxa. El dia de Sant Pere, una manifestació veïnal, un grup de persones amb ferrades –procedent del barri Sant Josep Obrer–, va impedir la professó, bloquejant el pas de les autoritats a l’anada a ofici. Com han recordat alguns dels protagonistes dels fets, amb el consistori tancat dins la Casa de la Vila, alguns regidors es van apropar al barri per a constatar que s’havia trencat una canonada. Els dies anteriors havia plogut i la situació general semblava més alleujada, però el subministrament, allà, no hi arribava. Finalment, el consistori va poder sortir al carrer.\nLes mobilitzacions per l’aigua van continuar i les tensions festives culminarien, al final del període, en els fets del Carnaval de 1983. La història, la podeu continuar recordant i encara trobareu altres exemples que vinculen festa, conflicte i política.\nAvui no s’esgota l’aigua a les aixetes, gràcies al sofert Ebre, i probablement Reus no comptaria amb la festa patrimonial de referència a Catalunya que ara té, i no tindria un seguici tan ric –avui tradició de temps immemorial–, sense aquella primera militància cultural i reivindicativa dels anys vuitanta del segle XX.\nAquesta entrada s'ha publicat en cultura popular, les idees, memòria i etiquetada amb festes, St Pere. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a Festa, conflicte i política\n4 Juliol 2012 a les 23:37\nEl setmanari Reus (11 de juliol) explicava els fets aixÍ:\n«Un grup de veïns d’un barri perifèric de la ciutat va obstaculitzar la sortida de l’Ajuntament, en corporació i sota maces, de la Casa de la Vila, emanant aigua d’immediat […] anà passant el temps i a Sant Pere varen començar l’Ofici solemne propi de la diada, una estona després d’acabada la cerimònia litúrgica, Ajuntament i manifestants es varen entendre i sortiren al carrer els gegants i nanus, la corporació sota masses, que presidia el senyor Secall i a l’arribar a la Priorat s’incorporaren al seu lloc tradicional a la solemne processó […] De manera que l’Ajuntament va assistir a la processó, si bé pels motius esmentats no va acudir a la missa, i els bancs ornats i reservats, restaren buits.»


Noticies d'ENV: An�lisi dels Resultats Electorals\nAN�LISI DELS RESULTATS ELECTORALS\nUnits per Val�ncia estar� esta pr�xima legislatura en l'ajuntament d'Alm�ssera, i es va quedar a un grapat de vots d'estar tamb� en Benisan� i Losa de Obispo. Els resultats municipals, per�, en conjunt han sigut menors dels esperats.\nEn les votacions a Corts Valencianes les coses han anat pitjor, puix en poc menys de 2500 vots s'ha quedat molt per baix de les espectatives. Els resultats en les tres circumscripcions han sigut estos:\nAlacant Castell� Val�ncia Total\n617 309 1559 2485\nI estos han sigut els resultats en les localitats on hi havia llista municipal:\nLocalitat Municipal a Corts\nAlbal 26 15\nAld�ia 67 47\nAlm�ssera 493 140\nBenisan� 102 46\nLl�ria 48 18\nLosa del Obispo 45 7\nTorrent 131 61\nVal�ncia 369 437\nCom es veu, la candidatura a Corts no ha sigut capa� d'ilusionar ni tan sols als electors que si han votat a la llista municipal. L'excepci� es Val�ncia, on pel tamany de la ciutat el vot es menys personal que en els atres llocs i on, si s'estudia els resultats comparats de la resta de candidatures, s'aprecia que pot haver hagut un vot provinent dels votants del Bloc que no han volgut recolzar la coalici� en EU, encara que estem parlant de n�meros m�nims.\nA nivell general, les dades m�s significatives son les seg�ents:\nVots en tota la Naci�\na Corts Municipals\nPP 1.272.369 1.148.943\nPSOE 833.737 856.460\nUV 22.615 19.376\nCVa 17.305 15.188\nVots en Val�ncia Ciutat\nPP 232.612 235.158\nPSOE 128.140 140.187\nDels quals es poden extraure diverses conclusions:\nPrimer: el valencianisme pol�tic, eixa esp�cie de regionalismo bien entendido, que no q�estiona l'estatus actual de la nostra Naci� i que les �niques preocupacions que t� en quant a la identitat i futur d'ella son folkl�riques, est� mort; o, pitjor, est� ya tot en el PP.\nSegon: l'esquerra oficial (PSOE, EU, Bloc) no ha sigut capa� de ilusionar per a la Generalitat ni tan sols a l'electorat que si li ha votat a les llistes municipals. Aixina, en participacions semblants en les dos eleccions (69.5% i 71%), i tot i no presentar tots candidatura municipal en tots els pobles de la Naci�, entre estes 3 formacions han perdut vora 58000 vots municipals, per a les Corts, mentres que el PP guanya m�s de 120000. A�� indica que no nom�s no han trobat atractives estes candidatures i s'han quedat en casa, sino que molts d'ells han votat a Camps, com ho demostren les dades en poblacions com L'Eliana o Almussafes.\nTercer: en Val�ncia Ciutat, els poc m�s de 11000 electors que te el Bloc han sigut bastant disciplinats, i han votat tot en clau espanyola: PSOE en municipals, i EU a Corts, puix eixa es la quantitat de vots que una formaci� guanya i l'atra perd entre els vots municipals i a Corts.\nQuart: en Val�ncia Ciutat, en un cens molt paregut i una participaci� exactament igual a la del 2003 (68.5%), la suma de PSOE, EU i Bloc ha baixat m�s de 15000 vots respecte d'aquella convocat�ria, xifra que, curiosament, �s la que guanya el PP, i encara que ac� esta relaci� no es pot fer tan f�cilment, puix entre UV i CV perden vora 6000 vots dels que aleshores tragu� UV i que, suposadament hauran anat al PP, algun vot d'estes formacions hauran anat a parar a Rita.\nPero lo pitjor d'esta palissa que a tots, nacionalistes i esquerrans, ens ha donat el PP �s que, alguns, encara se senten satisfets pels resultats:\n- L'autisme del PSPV ha de deure's a que com espanyol que �s, interpreta els resultats en clau PSOE, i no PSPV, i havent laminat un poc m�s a EU i anant cap al bipartidisme total, sap que m�s tard o m�s prompte, li tocar� manar.\n- L'euf�ria del BLOC nom�s s�ent�n pel fet que el seu model d'estat espanyol, eixe que compartix amb Artur Mas, Zapatero i Eliseu Climent, ha eixit afavorit d'estes eleccions, perqu� sin� �s dif�cil d'entendre l�euf�ria despr�s de la rebolcada electoral que el Partit Popular ens ha donat a tots.\n- Si no hi ha un canvi expectacular, no nom�s de persones, sino tamb� de discurs entre els no-PP i no-PSOE, tindrem m�s del mateix durant molt molt de temps.\nvaloracio dels resultats enviada als mitjos


Transport adaptat 2018\nTaula Comarcal de Joventut\nProjecte tècnic de joventut compartit\nPrograma Joves en Pràctiques 2018 -20\nProjecte de desenvolupament comercial a l'Alt Empordà\nEl Consell Comarcal porta el projecte Euronet a les escoles de Castelló d'Empúries i el Far d'Empordà\nEl Consell Comarcal de l’Alt Empordà ha implementat el projecte Euronet 50/50 durant el curs 2017-18 a l’escola Ruiz Amado de Castelló d’Empúries i a la del Far d’Empordà. Es tracta d’una iniciativa europea que incentiva l’estalvi energètic bàsicament a les escoles, però també als diferents edificis públics, a partir de l’aplicació de bones pràctiques en l’ús i la gestió de l’energia a cada centre. La metodologia que es fa servir consisteix en introduir incentius econòmics a l'estalvi energètic aconseguit. A nivell europeu s'aplica el concepte 50/50 a unes 500 escoles i a 48 edificis públics dedicats a altres usos.\nD’entrada, per participar en el programa, l’ajuntament de cada municipi -que és qui paga les factures de llum, aigua i gas dels centres- i l’escola signen un compromís mitjançant el qual el municipi es compromet a invertir en l’escola o bé a retornar-los directament el 50% dels estalvis econòmics aconseguits. En contrapartida, l’escola es compromet a aplicar un conjunt de bones pràctiques i a liderar el projecte.\nEn concret, les accions se centren en dissenyar un conjunt de protocols que han de permetre reduir els possibles malbarataments d’energia que es produeixen al centre i, al mateix temps, transmetre a tots els usuaris de l’escola involucrats en la iniciativa un conjunt de valors relacionats amb la sensibilització i formació a l’entorn de la cultura energètica.\nLes tècniques de Consell Comarcal, Meritxell Frigola i Vera Torres, adscrites a l’Agència Comarcal de l’Energia i el Clima (ACEC) de l’àrea de Medi Ambient, són les encarregades de portar a terme el projecte als dos centres i, en aquest sentit, fa pocs dies que van realitzar el taller Actiwat tant al Ruiz Amado com a l’escola del Far. Aquesta activitat consisteix en un joc, cedit per la Diputació de Barcelona, que permet als alumnes d’una forma més dinàmica aprendre accions relacionades amb l’estalvi energètic. En el taller hi van participar 51 alumnes de sisè curs del Ruiz Amado i 13 alumnes del cicle superior de l’escola del Far d’Empordà.