L'hoquei herba s'anticipa a les Falles de València amb la Copa\nLa primera seu neutral acull aquest cap de setmana els vuit millors equips masculins i femenins\n2 min. Barcelona 08/03/2018 19:35\n651x366 El Reial Club de Polo va guanyar a Sant Cugat l'última edició de la Copa del Rei / REIAL CLUB DE POLO El Reial Club de Polo va guanyar a Sant Cugat l'última edició de la Copa del Rei / REIAL CLUB DE POLO\nQuan falta una setmana perquè el València obri la nova temporada de Falles, l'hoquei herba anticiparà la pólvora al poliesportiu Verge del Carme Beteró de la capital valenciana a través de la Copa del Rei i de la Reina, competició que reunirà els 8 millors equips masculins i femenins aquest cap de setmana. Per primer cop en aquest torneig, l'organitzador serà un camp neutral, sense equip amfitrió. Fins ara sempre havia acollit la Copa un dels participants.\nEnguany, seran 6 els equips catalans masculins i 5 els femenins els que intentaran endur-se dos títols que, els últims dos anys, han tingut els mateixos guanyadors: el Reial Club de Polo, en categoria masculina, i el Club de Campo de Madrid en la femenina. Els barcelonins, líders de la primera volta de la fase regular de la Divisió d'Honor, han guanyat quatre de les últimes cinc edicions del títol. Les madrilenyes, per la seva banda, són líders amb ple de victòries en lliga (10) i s'han endut a casa 6 dels últims 8 títols de Copa. Des del 2010, només el Polo (2015) i el Valdeluz (2013) van ser capaços de privar-los del títol.\nPer tot plegat, els dos conjunts seran els principals favorits en les respectives categories. La competició arrencarà amb els partits de quarts de final aquest divendres entre les 11.00 i les 19.00 h. Tots es podran seguir en directe pel web de LaLiga4sports. Les semifinals es disputaran dissabte i diumenge es jugaran les finals.\nL'organització del torneig ha previst convertir l'esdeveniment en una gran festa on no només es podran veure els equips més en forma de les respectives Divisions d'Honor, sinó que també s'hi involucraran uns 60 equips que portaran a València més de 1.100 jugadors i jugadores de diferents categories, des d'alevins, 'mamis', 'hockey plus' i seleccions màster. A més, es realitzaran concerts, jornades de formació i competicions d’'e-sports', i hi haurà una zona íntegrament destinada als aficionats, que podran seguir els partits de la Copa a través d'una pantalla gegant situada en una zona d'animació.


MIR: Les 9 coses que has de saber si vols ser ginecòleg – El blog del teu col·legi professional\nLa Marta Claramonte és R3 de Ginecologia i Obstretícia a l’Hospital de Sant Pau i enguany ha estat una de les orientadores en la jornada d’Orientació MIR que celebra el COMB. Ens respon quins són els dubtes més freqüents dels metges que volen formar-se en aquesta especialitat.\nGinecologia i Obstetrícia: més mèdica o quirúrgica?\nL’especialitat de Ginecologia i Obstetrícia és molt molt amplia. Hi ha ginecòlegs que mai trepitjaran un quiròfan i d’altres que s’hi passaran les 24h pràcticament. Més amb la tendència a la subespecialització del últims anys. No obstant si es mira en global, es tracta d’una especialitat bastant quirúrgica i és imperatiu que durant el pas per la residència s’assoleixin competències en cirurgia oberta i laparoscòpia. La vessant mèdica hi és i té molta importància, però potser no tindria tan de pes si la comparem amb especialitats com Medicina Interna o altres.\nCom està estructurada l’especialitat?\nL’especialitat està estructurada en dues grans branques: la Ginecologia i l’Obstetrícia. Aquestes branques estàn ben diferenciades però no són independents.\nEn el moment d’anar a visitar els diferents hospitals és interessant preguntar si la tendència del centre és més cap a la Ginecologia o l’Obstetrícia. Tots els centres acreditats garanteixen que els residents que acaben assoliran les competències exigides, però segons l’interés de cadascú pot ser interessant anar a un centre més decantat cap a la Ginecologia o cap a l’Obstetrícia.\nLes guàrdies són molt dures?\nLes guàrdies de Ginecologia i Obstetrícia són dures, molt dures. Poques especialitats tenen guàrdies més dures que nosaltres. Això també pot variar d’hospital a hospital però en general es dorm poc i el ritme de treball és intens. Lo nostre més que guàrdies sovint són torns de feina de 24h però tots hem sobreviscut.\nQuè és millor, un hospital gran o un hospital petit?\nS’ha de distingir entre el que és un hospital gran/petit vs un hospital de tercer nivell/segon nivell/primer nivell. Pot haver-hi hospitals grans que són de segon nivell i hospitals més petits que són de tercer nivell. En un hospital de tercer nivell pocs cops necessitareu rotar a altres hospitals, perquè en general ténen totes les àrees de formació cobertes. En un hospital de tercer/segon/primer nivell, l’únic que passarà si els hi falta un àrea formativa, com per exemple Unitat de Reproducció Assistida, és que haureu d’anar a rotar a un altre hospital que en tingui.\nL’important és que quan aneu a veure els hospitals creieu que és un lloc que s’adapatarà a la vostra personalitat i a les vostres expectatives laborals. Per rendir bé, és molt important estar a gust al lloc on estàs. No es pot fer una bona residència a un lloc on estigueu descontents.\nCom és la pacient de Ginecologia i Obstetrícia?\nTan variada i versàtil com l’especialitat en si mateixa. Des de la noia de 16 anys que sol·licita consell contraceptiu, a la dona de 30 anys que està embarassada, a la iaia de 80 anys que acut amb una metrorràgia, a la pacient de tota la vida a qui fas les revisions… Cada pacient és un món i com a ginecòlegs a cada moment de la seva vida ens requerirà per problemes totalment diferents.\nObstetrícia és l’especialitat que més demandes judicials acumula. Què implica això en el dia a dia?\nEl part és un moment que genera expectatives de tot tipus. En general tothom espera que sigui una experiencia positiva i quan hi ha problemes a vegades són difícils d’assimilar. Si bé és veritat que això és complex de gestionar i s’ha de tenir molt en compte. No hauria de ser motiu per no agafar una especialitat si realment un vol ser ginecòleg. La nostra especialitat ens permet acompanyar a la dona en un moment molt important de la seva vida i treballar pel nostre objectiu com a obstetras: mare, pare i neonat, tots 3 sans i feliços a casa.\nI després de l’especialitat què? És fàcil trobar feina un cop acabada l’especialitat?\nLes sortides laborals després de la residència són variables. Antigament hi havia més possibilitats d’acabar la residència amb una plaça fixa i avui en dia juguem amb contractes de més curta duració i combinant diverses feines a llocs diferents, però en general tothom troba feina. De totes maneres és difícil fer prediccions a 4 anys vista, i més tenint en compte com canvien les coses de ràpid!\nQuè és el més satisfactori per tu de l’especialitat?\nCadascú viu l’especialitat de forma diferent i totalment pròpia. Per mi és un moment de gran realització professional el fet d’assistir un part en el què els pares acabin amb el seu fill sa entre els braços amb sincera felicitat. Després d’una guàrdia de vigilia i profund cansament, anar-te’n a casa amb aquesta satisfacció no té preu.\nTornaries a agafar ginecologia?\nPersonalment sí i mil cops si. No em veig fent una altra cosa. La Ginecologia té l’avantatge de què és una especialitat molt diversa: obstetrícia, ambulatori, hospital, quiròfan, diagnòstic per ecografia, oncologia… és difícil no trobar el teu lloc entre tantes opcions.\nTambé pots consultar els articles\nPosted in MIREtiquetat ginegologia, Marta Claramonte, MIR, obstetrícia, Orientació MIR\n19 thoughts on “MIR: Les 9 coses que has de saber si vols ser ginecòleg”


Dilluns comencen a consolidar el penya-segat de Sant Elm – Arxiu d'actualitat local\nDilluns comencen a consolidar el penya-segat de Sant Elm\nBy Redacció on 10/01/2012 No Comment\nSegons Informa DiariDe Girona Les obres de consolidació del penya-segat del passeig del President Irla a Sant Elm s’iniciaran finalment dilluns que ve, segons va confirmar ahir la regidora d’Educació de Sant Feliu de Guíxols després de reunir-se amb membres de l’Institut. La regidora Júlia Vendrell va explicar que van reunir direcció i pares de l’institut per intentar coordinar l’actuació, de manera que l’obra perjudiqués el mínim possible.\nEls treballs s’allargaran unes tres setmanes i ocasionaran talls en un carril durant uns dies. “Les primeres feines que es faran, les dues primeres setmanes, no comportaran més talls de trànsit, sinó el que ja hi ha ara”, va explicar Vendrell, que va concretar que hi ha “una quarta part d’un carril” afectat per l’actuació. Durant una setmana, però, quedarà un carril tallat, va afegir Vendrell. “Es posaran semàfors o algun agent controlant el trànsit per intentar minitmitzar les molèsties”, va afegir.\nEl projecte es va adjudicar a l’empresa Inaccés amb un cost de 74.000 euros, i s’executarà subsidiàriament per part de l’Ajuntament, després que el propietari de la parcel·la rebutgés l’ordre d’execució i es desestimés. Bàsicament s’ha de consolidar part del penya-segat per evitar que els rocs puguin caure.\nDilluns comencen a consolidar el penya-segat de Sant Elm added by Redacció on 10/01/2012


Joaquim Salvadó, 60 anys de missioner a La Paz: "La cultura boliviana m'ha ensenyat a apreciar tothom" | Catalunya Religió\nJoaquim Salvadó, 60 anys de missioner a La Paz: "La cultura boliviana m'ha ensenyat a apreciar tothom"\n(CR/Observatori Blanquerna) A les portes de l'agost encetem una col·lecció d'estiu dedicada a la tasca que els missioners catalans fan arreu del món. Un tastet dels testimonis en vídeo que l'Observatori Blanquerna de Comunicació, Religió i Cultura va ampliant a poc a poc en el primer mapa multimèdia de missioners catalans al món, disponible al web missioners.cat.\nComencem per Bolívia, en concret per la ciutat de La Paz. El jesuïta Joaquim Salvadó hi ha viscut durant 60 anys. El missioner parla d'aquest un indret com de "casa seva" i diu que li ha permès sentir-se "un més" tot i que mai va arribar a nacionalitzar-se. Nascut el 1930 a Gandesa –Tarragona– mai va oblidar els seus orígens: "Sovint canto la cançó baixant de la font del gat...". El març del 2015 va morir.\nSalvadó comparava la seva vocació religiosa amb l'enamorament de parella, i ell es va enamorar de Bolívia, de la seva gent: "El hombre no es de donde nace si no de donde se hace i jo m'he fet a Bolívia", afirmava el missioner. L'il·lusionava anar a Amèrica, sense saber molt bé perquè, però allà ha estat "feliç, amb alts i baixos", comentava, "com passa al matrimoni i a la vida religiosa".\n"Venim a aquest món a ajudar als altres i això ens produeix la felicitat, una entrega als altres per ser feliç".\nmissioner, Bolivia, jesuïta, Joaquim Salvadó, Observatori Blanquerna, comunicació, mapa, interactiu, multimèdia, col·lecció, estiu, Tarragona, Espiritualitat, Vida Religiosa, Pensament, Bones notícies, Blanquerna, Jesuïtes


Alicia Giménez Bartlett, guardonada amb el X Premi Pepe Carvalho ~ EL BLOC DE LA BÒBILA\nAlicia Giménez Bartlett, guardonada amb el X Premi Pepe Carvalho\n28.1.15 altres premis, col·laboracions Cap comentari\n[Punt de llibre, 28 de gener de 2015]\nEl dia 5 de febrer Alicia Giménez Bartlett rebrà el guardó al Saló de Cent de l’Ajuntament de Barcelona (19h). Els membres del jurat, Jordi Canal, Andreu Martín, Rosa Mora, Daniel Vázquez Sallés, Sergio Vila-Sanjuán i Paco Camarasa, destaquen que l’autora “ha renovat la novel·la policíaca, aportant-hi una perspectiva femenina i feminista” i que les sagues protagonitzades per Petra Delicado i Fermín Garzón han obtingut el reconeixement de personatges clàssics del gènere.\nL’agudesa, valor, ull crític i humanitat de Petra Delicado -la inspectora que resol casos implacablement al costat del seu ajudant el subinspector Fermín Garzón- han fet que el jurat del X Premi Pepe Carvalho atorguessin el guardó a Alicia Giménez Bartlett.\nPaco Camarasa, comissari del Festival BCNegra 2015, ha recordat la primera aparició de Petra Delicado l’any 1996 i la llarga trajectòria de Giménez Bartlett en el gènere policíac. “Si Pepe Carvalho -el detectiu creat per Manuel Vázquez Montalbán- té 30 sèries, Petra Delicado s’aproxima a la desena”, apunta Camarasa.\nEmili Rosales, editor de Destino, ha presentat el nou llibre d’Alicia Giménez Bartlett, Crímenes que no olvidaré: un recull de relats inèdits a l’estat espanyol, que havien estat publicats en revistes estrangeres. “Aquest és el desè llibre de la sèrie Petra Delicado, quan fa gairebé 20 anys de l’aparició del primer- ha recordat Rosales-. Els crims resolts per Petra Delicado s’han publicat a Espanya, Itàlia, França, Polònia, Finlàndia, Alemanya i els Estats Units. A Finlàndia ja s’han venut més d’un milió de llibres amb Delicado com a protagonista, rebent un reconeixement internacional a una de les grans sèries de novel·la negra”. Crímenes que no olvidaré presenta 9 casos policials ambientats en indrets i èpoques inesperades: el Nadal, les vacances d’estiu, el Carnaval, un hospital o un institut de secundària, en són alguns dels escenaris.\nL’autora explica que les relats són un repte per a ella que es considera “més aviat una narradora de larga distància”. En aquests relats, la resolución és rápida i l’acció trepidant.\nQuan pregunten a l’autora per l’evolució del personatge de Petra Delicado, ella reconeix certa nostàlgia i admet que “el personatge va començar quan encara hi havia la pesseta i els mòbils no existien, i això reflecteix els canvis econòmics, socials i tecnològics de l’epoca, que el personatge viu i acara quan no està ocupada resolent els diferents crims”. I la seva relació amb aquest personatge és “bàsicament d’amistat”. Alicia Giménez Bartlett admet que com que escriu molts llibres de temàtica different “amb Petra Delicado no em veig abocada a l’avorriment o a l’enamorament”, sinó que és una relació de molts anys que Giménez Bartlett tradueix com a amistosa. “Veig -també- que el personatge cada cop s’independitza més de mí, tenim un décalage d’edats. Faré que Delicado faci 50 anys, perquè sinó la separació serà inevitable”.\nLa primera dona policia dins el gènere detectivesc\n“Quan vaig crear la figura literària de Petra Delicado, a la novel·la negra la dona sempre era o bé la víctima, o l’esposa del policia, o l’ajudant del fiscal o la còmplice de l’assassí. Ni tan sols les dones assassinaven! I en les meves novel·les, volia fer que la imatge més angelical de la dona es convertís en policia. Reivindicar la figura de la dona. Els casos que ha de resoldre Petra Delicado – que és qui fa de cap, ajudada per en Garzón- inclouen tant dones culpables, com dones policia”.\nAlicia Giménez Bartlett participarà a la taula rodona ‘La primera policia es diu Petra, Petra Delicado’ el divendres 6 de febrer a la Sala Barts (18,15h), acompanyada d’Emili Rosales, editor de Destino, Outti Makinnen, l’editora finlandesa de l’autora, Anja Ruediger, l’editora alemanya, i Antonio Selleiro, l’editor italià, en el marc de BCNegra.


AMPA CEIP Marta Mata – Pàgina 2 – Viladecans (Barcelona)\n25 Mai 2021 Deixa un comentari\nBenvolgudes famílies, Si durant la jornada intensiva necessiteu el servei d’acollida per la tarda, a continuació us deixem la següent informació. Les famílies podran fer ús del servei d'acollida de tarda durant la jornada intensiva del mes de juny, per millorar la conciliació de la vida laboral i familiar. Les activitats que es faran durant … Continua la lectura de ACOLLIDA JORNADA INTENSIVA\n3 Mai 2021 3 Mai 2021 Deixa un comentari\nBenvolgudes famílies, Ja tenim el Casal d'estiu preparat per aquest estiu. Des de la vocalia de Casal s'ha apostat per Fundesplai de nou; Tant el projecte que plantegen per aquest curs, tant en línia amb la nostra escola, com el bon gust que van deixar el curs anterior, ha fet que vulguem repetir amb ells, … Continua la lectura de CASAL D’ESTIU 2021\nBenvolgudes famílies, Ja ha arribat Sant Jordi 2021, i tal com havíem demanat, els nens i nenes de l'escola que han volgut, ens han donat les seves recomanacions per fer la nostra llista particular per aquesta fita! Volem agrair la participació dels nens i nenes que han volgut compartir amb nosaltres els seus llibres favorits; … Continua la lectura de Sant Jordi 2021\n16 Abril 2021 16 Abril 2021 Deixa un comentari\nBenvolgudes famílies, Com ja sabeu s'apropa la Diada de Sant Jordi, i de nou ens trobem que aquesta situació no ens deixa fer el que fins ara havia estat habitual.Des de fa alguns cursos l'AMPA prepara un concurs per Sant Jordi en el qual s'havia de dissenyar i fer un punt de llibre. Els guanyadors … Continua la lectura de GAUDIM D’UN SANT JORDI DIFERENT!\n21 gener 2021 3 febrer 2021 Deixa un comentari\nBenvolguts socis, A la darrera assemblea general de socis celebrada el passat 4 de desembre de 2020 es van aprovar les següents actualitzacions de normatives: 1- Normativa vocalia d'Extraescolars i Acollida: NORMATIVA EXTRAESCOLARS I ACOLLIDA.PDF 2- Normativa Vocalia de Festes: NORMATIVA FESTES.PDF Així mateix, la resta de normatives segueixen vigents. Trobareu a continuació amb el … Continua la lectura de ACTUALITZACIÓ NORMATIVES AMPA


El Bisbe Salvador inaugura la restauració de l'altar del Sagrat Cor de Jesús de l'Església d'Aitona | Bisbat de Lleida\nEl Bisbe Salvador inaugura la restauració de l'altar del Sagrat Cor de Jesús de l'Església d'Aitona\nEl Bisbe de Lleida Salvador Giménez Valls, va presidir la tarda del dissabte 17 de març la inauguració de la restauració de l'altar del Sagrat Cor de Jesús de l'església parroquial de Sant Antolí d'Aitona.\nS'inicià amb la celebració de l'Eucaristia, concelebrada pel rector del poble Mn. Francisco José Ribas, amb l'assistència de l'alcaldessa d'Aitona Rosa Pujol acompanyada per diversos regidors de l'ajuntament, les pubilles i l'hereu, així com un gran nombre de fidels que omplien gairebé el temple.\nEl bisbe Salvador en la seva homilia digué que "La bellesa i l'art ens apropen a Déu" i agraí l'entesa entre les institucions que han fet possible la restauració de l'altar del Sagrat Cor i l'interès del poble d'Aitona per tenir: "bonica la que és la vostra església i no pas meva, sinó del poble", digué tot afegint un comentari complicitat amb els aitonecs : "A Aitona sempre esteu de festa".\nFinalitzada la Missa el bisbe Salvador, acompanyat pel rector i autoritats, s'apropà a l'altar per procedir a la seva benedicció. Abans però, l'alcaldessa Rosa Pujol, convidà a tots a contemplar: "la meravella i bellesa d'aquest retaule del Sagrat Cor, que ara ofereix la seva millor imatge i que és una important peça del patrimoni cultural, artístic i religiós d'Aitona".\nL'altar ara restaurat, va ser bastit els anys 40 de la mà de la direcció General de Regions Devastades, que va fer-se càrrec de la rehabilitació d'aquest espaiós i gairebé catedralici temple que havia estat totalment incendiat i devastat en els inicis de la Guerra Civil.\nDe bona factura artística, tot i ser de guix, el sumptuós altar vol imitar un retaule neoclàssic de marbre, però mai havia estat, de fet decorat com calia. Ara li ha arribat el moment, mercès a la col·laboració de la Diputació, l'Ajuntament d'Aitona i la parròquia, que han assumit plegats el finançament de l'obra a mans dels restauradors lleidatans José A. Ferrer i Lluís Capdevila que ja en el mes de febrer de l'any 2016 havien fet una altra restauració en aquest temple, en aquella ocasió va ser l'altar de la Mare de Déu del Roser, col·locat a l'altra banda del creuer,davant el retaule del Sagrat Cor i també de considerables dimensions.\nEls restauradors han treballat durant 35 dies i gairebé 350 hores. Pel que fa a la decoració s'han empleat 2.000 fulles de pa d'or, per tal de daurar els elements més singulars del retaule, molt especialment la part central del cambril on s'encabirà la imatge del Sagrat Cor de Jesús, recuperant els originals elements treballats en relleu que representen els atributs de la Passió. S'ha imitat el marbre emprant tonalitats blanques i en canvi colors ocres i sienes pel que fa a la imitació del suposat marbre negre de les columnes del retaule.\nEl rector d'Aitona Mn. Francisco José Ribas, no amagà la seva satisfacció pel resultat final de la restauració amb un contundent: "Ha quedat preciós!".


Todoreh: L'espectacularitat de Minerva\nFer una volta de tant en tant per les comarques del sud de França, et dóna alè per seguir visitant aquestes contrades. La tardor permet gaudir també dels colors de les vinyes que poques vegades se'n parla, però que si encertes el moment, res tenen a envejar al arbres de fulla caduca. Les tonalitats de les vinyes que van de l'ocre, al groc i al vermell potent, amb la verdor encara dels arbres, és d'un espectacle esplèndid.\nAquesta vegada vull comentar la visita del poble de Minerva a l'Aude. Sempre es descobreix algun indret peculiar, i per mí va ser aquest.\nMinerva és un poble medieval el qual va ser un dels refugis principals dels càtars i que Simó de Montfort en el segle XIII, principal protagonista de la creuada contra aquest col·lectiu, va preparar l'ofensiva també contra Minerva. L'assetjament va durar setmanes catapultant les muralles que protegien el poble ubicat damunt les espectaculars roques calcàries. Un dels l'objectius principals va ser també la destrucció dels pous d'aigua que nodrien la població. La creuada anava guanyant i les fogueres van cremar també a la població càtar supervivent.\nVarem visitar el preciós indret on han recreat una catapulta.\nLa passejada per Minerva va resultar molt positiva. Imagino que a l'estiu els seus carrerons medievals s'omplen de turisme, no era així en aquestes dates, per la qual cosa va ser doblement satisfatoria la seva visita.\nHi ha diverses especulacions sobre el topònim Minerva, segons ens va dir la guia, és possible que no vingui de la deesa romana, i la seva arrel sigui d'origen celta que expressa una situació geogràfica que vol dir "roca".\nTotes aquestes fotografies, il·lustren la notorietat del bonic indret, que sens dubte mereix ser visitat.\nEtiquetes de comentaris: França, Minerva\nLa catapulta es podia fer servir?\nPS: Més que catapulta sembla un fonèvol, no?\n7 de novembre de 2016 a les 14:38\nTens raó Pons007. Ho he mirat i veig que la catapulta és diferent. Aquesta maquinaria de guerra medieval és complicada. També he trobat "trabuquet". Suposo que l'original debia ser una catapulta i en la reproducció han fet el que els hi ha semblat. Bona observació. Gràcies\n7 de novembre de 2016 a les 19:48\nPel que veig a les fotografies el bon temps us va ajudar a fruir de la sortida. Per cert, el nom occità i doncs anterior a l'actual és Menerba, que alhora dona nom a la comarca del Menerbès, l'actual Minervois.\nVeig que la tardor a les vinyes és més avançada que per aquí. Molt bonic tot plegat Marta.\n8 de novembre de 2016 a les 7:33\nXiruquero: Efectivament vam tenir un temps esplèndid. Gràcies per l'aportació.\n8 de novembre de 2016 a les 17:59


ï»¿ï»¿ ï»¿ ï»¿Fitxa del llibre 978-84-370-6747-6: Â«TurÃsÂ»\nGeografia, HistÃ²ria, Art\nAquesta acurada publicaciÃ³ sobre el passat i present, sobre el territori i el patrimoni del poble de TorÃs, que recull les claus de la histÃ²ria, ha sigut realitza pels professionals de la investigaciÃ³ de la Facultat de Geografia i HistÃ²ria de la Universitat de ValÃ¨ncia. Estructurat en tres grans apartats -histÃ²ria, geografia i patrimoni-, l’estudi analitza la societat, l’entorn i el passat mÃ©s llunyÃ i mÃ©s recent d’aquest municipi de la Ribera Alta. En definitiva, una obra que permet donar a conÃ¨ixer els orÃgens i l’evoluciÃ³ d’aquesta poblaciÃ³.\n416 p. Â· 21 x 30 cm Â· RÃºstica, butxaca Â· ISBN 978-84-370-6747-6 Â· 18 €\nCambio ClÃmÃ¡tico y Turismo: Realidad y FicciÃ³n\nEl turisme Ã©s en realitat, com a part integrant de les societats contemporÃ nies, causa i vÃctima dels gens sostenibles efectes de les nostres activitats sobre l'ajust ambie...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2010) Â· 336 pàg. Â· 29 €\nEconomÃa, turismo y medio ambiente\nFuriÃ³ Blasco, Elies\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 1996) Â· 198 pàg. Â· 17 €\nSota el lema de ‘Turisme Cultural, desenvolupament territorial i sostenibilitat’ la Universitat de ValÃ¨ncia i els Instituts d’Estudis Comarcals del Pa...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2014) Â· 430 pàg. Â· 20 €\nDigital: Turisme cultural, desenvolupament territorial i sostenibilitat\nBajo el lema de 'Turismo Cultural, desarrollo territorial y sostenibilidad' la Universitat de ValÃ¨ncia y los Institutos de Estudios Comarcales del PaÃs Valenciano celebraron...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2014) Â· 430 pàg. Â· 7 €\nDigital: Turismo de interior: renovarse o morir\nActualment es reconeix el paper fonamental del turisme d'interior per tal de dinamitzar els territoris i reforÃ§ar o generar identitat. El llibre que el lector tÃ© en les seue...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2014) Â· 244 pàg. Â· 7 €\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2014) Â· 244 pàg. Â· 20 €\nRenovaciÃ³n y reestructuraciÃ³n de destinos turÃsticos en Ã¡reas costeras\nEl present text arreplega diferents treballs i reflexions sobre els processos de renovaciÃ³ experimentats per destinacions i Ã rees turÃstiques, en l'Ã mbit nacional i intern...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2012) Â· 432 pàg. Â· 25 €\nDigital: RenovaciÃ³n y reestructuraciÃ³n de destinos turÃsticos en Ã¡reas costeras\nEl presente texto recoge distintos trabajos y reflexiones sobre los procesos de renovaciÃ³n experimentados por destinos y Ã¡reas turÃsticas, en el Ã¡mbito nacional e internac...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2012) Â· 432 pàg. Â· 9 €\nPaisajes Valencianos: Territorio TurÃstico\nEl present catÃ leg, que correspon a l'exposiciÃ³ "Paisatges Valencians: Territori TurÃstic", forma part del projecte "Paisatges TurÃstics Valencians, Valuosos, Valorats", r...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2017) Â· 144 pàg. Â· 20 €\nEl lÃ©xico del discurso turÃstico 2.0\nAquest volum, consta de diversos treballs recents realitzats per investigadors i investigadores, nacionals i internacionals de prestigi, que recullen, classifiquen i estudien ...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2016) Â· 232 pàg. Â· 16 €\nDigital: El lÃ©xico del discurso turÃstico 2.0\nPaisaje, turismo e innovaciÃ³n\nAquest volum reuneix les aportacions presentades al l CongrÃ©s de "Paisatge, Turisme i InnovaciÃ³" organitzat per la AgÃ¨ncia Valenciana del Turisme i la Universitat de ValÃ¨n...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2017) Â· 216 pàg. Â· 16 €\nDigital: Paisaje, turismo e innovaciÃ³n\nGuÃa para la elaboraciÃ³n de planes de desarrollo territorial turÃstico\nAquesta guia pretÃ©n orientar les accions que s'han de dur a terme en un determinat territori per a l'elaboraciÃ³ d'un Pla de Desenvolupament TurÃstic. La planificaciÃ³ estra...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2017) Â· 172 pàg. Â· 15 €\nTurismo de interior en EspaÃ±a\nEl turisme als espais interiors s'ha revelat com un actiu per posar en valor els recursos naturals i socioculturals del territori. El present llibre mostra com iniciatives de ...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2017) Â· 308 pàg. Â· 20 €\nDigital: GuÃa para la elaboraciÃ³n de planes de desarrollo territorial turÃstico\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2020) Â· 6 €\nPlan director del desarrollo turÃstico para la Canal de NavarrÃ©s\nEl Pla EstratÃ¨gic de Turisme de la Mancomunitat de la Canal de NavarrÃ©s Ã©s una aposta de vuit municipis per a traÃ§ar les lÃnies de treball que permeten el disseny partici...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2018) Â· 316 pàg. Â· 18 €\nDigital: Turismo de interior en EspaÃ±a\nDigital: Plan director del desarrollo turÃstico para la Canal de NavarrÃ©s\nAquest catÃ leg, resultat d'un treball minuciÃ³s de recopilaciÃ³, valoraciÃ³ i localitzaciÃ³ dels recursos turÃstics que es poden trobar en el territori valenciÃ , estÃ insp...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2020) Â· 998 pàg. Â· 49 €\nDesenvolupament territorial turÃstic de la Via Augusta\nAquest pla director tracta sobre la potencialitat turÃstica de les vies romanes, en particular sobre la Via Augusta al seu pas pel territori valenciÃ . Els camins antics s'ha...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2021) Â· 135 pàg. Â· 13 €\nEl arte rupestre del Arco MediterrÃ¡neo como valor cultural y turÃstico\nGarcÃa Puchol, Oreto\nL'art rupestre de l'arc del Mediterrani suposa, sens dubte, un gran potencial com a valor turÃstic, tant per la seua riquesa com per la varietat dels conjunts documentats. Aq...\n(Publicacions de la Universitat de ValÃ¨ncia, 2021) Â· 113 pàg. Â· 11 €\nDigital: El arte rupestre del Arco MediterrÃ¡neo como valor cultural y turÃstico\nDigital: Desenvolupament territorial turÃstic de la Via Augusta


A la fi, el camp base | Juanjo Garra\nA la fi, el camp base\nCrònica telefònica d’en Juanjo des del Camp base Lhotse on ha arribat bé tot i que molt cansat.\nVaren arribar al camp-IV el dia 20 de maig amb una forta deshidratació, després d’unes hores de descans a les 12 hores de la nit començaren l’ascensió al cim. L’atac final va durar 13,30 hores i els va portar a culminar la seva quimera, tot i que amb un important desgast físic. Va ser una travessa final extremadament dura per a tots els alpinistes.\nA la Tornada al camp-IV va començar la preocupació en veure que en Lolo González no arribava, a partir aquells moments l’angoixa va anar en augment, ….però aquest capítol us el narrarà molt millor en Juanjo en primera persona.\nLa baixada des del camp-II en el dia d’avui (23 de maig) va començar a les 9,30 hores (Nepal) i s’ha perllongat fins a les 18 h. que han arribat al camp base. Ha estat un descens lent per l’esgotament de tots i en especial pels companys mes afectats físicament, en els últims metres en Juanito ha necessitat assistència amb oxigen.\nCom diuen molts alpinistes i també en Juanjo: El cim es celebra al camp base. Ara toca descansar, demà tornarà a ser un dia intens, intentarà atendre al telèfon, escriure alguna cosa i programar la tornada a Katmandú i a casa.\nUn especial agraïment a totes les persones que han ajudat en aquest rescat, des de tots el àmbits. Periodistes per mantenir un importantíssim estat d’informació continua, els sherpes i els alpinistes que han ajudat a en Lolo, Isa i Robert en el seu descens, i a tota la resta de metges, companys, programadors, etc… moltes gracies a tots.\n« Arribada al Camp-II i operatiu de rescat al Lhotse Sobre l’estat de les persones »\nData : 23 Mai, 2011\nEtiquetes: Camp base, Juanito Oiarzabal, Juanjo Garra, Lolo Gonzalez\nCategories : Camp base, Lhotse, Montaña, Noticies


Dues de les víctimes que denuncien abusos del professor de gralla formav\nEl grup assegura que es va assabentar dels fets a l'obrir-se la investigació i que s'han posat a disposició de Mossos i acusacions\nTerrassa - Dilluns, 09/12/2019 | Actualitzada 10/12/2019 - 17:30\nDues de la desena de víctimes del professor de gralla tocaven amb els Minyons de Terrassa i eren menors d’edat quan presumptament van patir els abusos sexuals entre el 2007 i el 2008, segons ha pogut saber l’ACN.\nEl president del grup, Jesús Rodríguez, assegura que van tenir coneixement del cas a l’obrir-se la investigació policial, ja que en el seu moment no van detectar res i que ja s’han posat a disposició de les advocades que porten els casos i dels Mossos. Després de deixar clar que els Minyons «condemnen rotundament» aquest tipus de fets, Rodríguez destaca que ja fa un any que treballen per crear un pla de gènere. Als casos ja denunciats es podrien afegir dues noies més que han explicat via ‘mail’ que també van ser víctimes del professor.\nJesús Rodríguez, que no ha volgut comentar cap detall del cas per no interferir en la investigació, reconeix que no van detectar cap conducta fora de lloc en el seu moment i ho atribueix a la falta d’un protocol de gènere. «Ens hem adormit en aquest tema. És un problema i no ens hem d’amagar», afegeix.\nEl president destaca que les colles són un «reflex de la societat» i que com a tal no poden quedar-se enrere en la lluita per igualar els drets entre homes i dones. Amb l’objectiu que «tothom se senti bé al grup», els Minyons han creat una comissió d’igualtat que està treballant per crear un pla de gènere que li ofereixi les eines per erradicar actituds masclistes del grup. «Tenir un bon protocol de gènere et dona prou eines com per poder tractar els possibles casos que es puguin produir de comentaris fora de lloc o situacions desagradables més o menys greus», afegeix.\nAbusos comesos entre 1999 i 2015\nEl professor de gralla investigat per diversos suposats abusos i agressió sexual a menors va negar dimecres passat 4 de desembre al jutjat de Sabadell haver abusat de la principal víctima i primera denunciant, grallera de la comparsa de gegants de Barberá del Vallés. L’home es declara innocent de l’acusació d’agressió sexual, la més greu que pesa contra ell, ja que també se l’investiga per una desena d’abusos a altres menors entre 1999 i 2015, càrrecs que també nega.\nLa primera dona denuncia que l’home l’havia violat tres vegades a començaments dels 2000 quan li impartia classes de gralla en un grup de Barberá del Vallés. A començaments d’any, va descobrir que l’acusat era professor de gralla a Ullastrell i va alertar l’Ajuntament.\nPosteriorment, es van destapar més casos. L’acusen d’haver comès abusos o agressions durant els últims 20 anys en diversos grups de cultura popular i tradicional de la comarca. Els Mossos van detenir l’home al febrer i el jutge el va deixar en llibertat amb càrrecs.\nTemes: Terrassa Violacions Catalunya


A principis de 1794 va ser enviat a Anglaterra, aparentment per negocis oficials, ajudant el vescomte Desandrouin, pel Tresorer General dels Països Baixos austríacs, a negociar un préstec. A Anglaterra, va conèixer el rei en diverses ocasions i va sopar amb diversos influents polítics britànics, inclosos William Pitt, Charles James Fox i Edmund Burke. Metternich va ser nomenat nou ministre plenipotenciari als Països Baixos austríacs, que Àustria va recuperar després de aixafar la revolució bravançona en 1790 i va deixar Anglaterra el setembre de 1794.\nQuan Johann Philipp von Stadion-Warthausen es va convertir en el ministre d'Afers Exteriors de l'Imperi Austríac, Metternich va assumir el càrrec d'ambaixador a l'Imperi Rus però abans d'anar a Moscou va quedar disponible l'ambaixada a Paris el juny de 1806 i es va establir a l'agost de 1806 assistit pel baró von Vincent i Engelbert von Floret, qui seria el seu assessor les següents dues dècades. El 5 d'agost es va reunir amb el ministre francès d'Afers Exteriors, el príncep Charles Maurice de Talleyrand-Périgord, i el mateix Napoleó cinc dies després a Saint-Cloud; aviat, la Guerra de la Quarta Coalició va dur a Talleyrand i a Napoleó cap a l'est. L'esposa i els fills de Metternich es van unir a ell a l'octubre, i va entrar a la societat fent servir el seu encant per guanyar-hi una gran eminència. Després del Tractat de Tilsit del juliol de 1807, Metternich va veure que la posició d'Àustria a Europa era més vulnerable i creia que l'acord entre Rússia i França no duraria. Mentrestant, va trobar-se amb el nou ministre francès d'Afers Exteriors, Jean-Baptiste Champagny per negociar un acord satisfactori sobre el futur de diversos forts francesos al riu Inn. Durant els mesos següents, l'abast de la política austríaca i la pròpia reputació de Metternich van augmentar, i va impulsar una aliança rus-austríaca, tot i que el tsar Alexandre estava massa preocupat per les altres tres guerres en què estava compromès. Amb el pas del temps, Metternich va arribar a veure inevitable una eventual guerra amb França.\nMetternich tenia molt menys ganes de revenjar-se del Primer Imperi Francès que molts dels seus contemporanis i va afavorir els seus propis plans per a un acord general. Al juny, Metternich va deixar Viena per dirigir personalment les negociacions a Gitschin, Bohèmia, on va gaudir de l’hospitalitat de la princesa Wilhelmine de Sagan, amb qui va viure una aventura que va durar diversos mesos. Cap altra amant no va aconseguir mai cap influència sobre Metternich com ella, i ell li continuaria escrivint després de la seva separació. Com que Gran Bretanya no va poder ser coaccionada, va enviar propostes només a França i Rússia que van ser rebutjades, però, després de les batalles de Lützen i Bautzen els francesos van demanar una treva iniciada per francesos i l'abril, Metternich va començar a preparar lentament i a contracor Àustria per a la guerra amb França. l'armistici va proporcionar a Àustria temps per a una mobilització completa més completa. Mentrestant, el ministre francès d'Afers Exteriors, Hugues-Bernard Maret, va romandre esquiu tot i que Metternich va aconseguir discutir l'estat de les coses amb Alexandre I de Rússia en 18 i 19 de juny a Opotschna, converses que després es ratificarien com a Conveni de Reichenbach, en què es van acordar les demandes generals de pau i s'establia el procés pel qual Àustria podia entrar en la guerra al bàndol de la Coalició. Poc després, Metternich va ser convidat a unir-se a Napoleó a Dresden per exposar-li els termes directament. Tot i que no existeix cap registre fiable de la seva reunió del 26 de juny de 1813, sembla que va ser una reunió tensa però eficaç, acordant que les negociacions de pau començarien a Praga al juliol, ignorant la Convenció de Reichenbach, cosa que va enfadar els aliats de la Coalició austríaca. La Conferència de Praga no es reuniria mai de manera efectiva, doncs Napoleó Bonaparte no va donar als seus representants Armand Caulaincourt i el comte de Narbona suficients poders per negociar. En les discussions informals que es van mantenir en lloc de la conferència, Caulaincourt va donar a entendre que Napoleó no negociaria fins que un exèrcit aliat no amenacés la mateixa França, i això va convèncer Metternich. Després d'un ultimàtum ignorat que Metternich va enviar a França, Àustria va declarar la guerra el 12 d'agost.\nEl novembre de Metternich 1813 va oferir a Napoleó les propostes de Frankfurt, que permetrien a Napoleó seguir sent emperador, però reduint França a les seves "fronteres naturals", revertint el control de les zones ocupades d'Itàlia i Alemanya, i a principis de 1814, quan assetjaven París, Napoleó va acceptar les propostes de Frankfurt, però la Gran Bretanya no estava disposada a renunciar a una supremacia militar que havia trigat durant vint anys per establir i es van proposar termes més estrictes. Metternich estava preocupat per que la retirada de Napoleó comportés un desordre que perjudiqués els Habsburg i creia que s’havia de concloure una pau.\nEn 1821 fou nomenat Canceller de l'Imperi Austríac. El 1813 decidí d'unir-se a la Setena Coalició contra Napoleó. Fruint de la total confiança de Francesc I, imposà un nou equilibri polític europeu en el congrés de Viena restablint el poder austríac a Itàlia, amb la creació del Regne Llombardovènet, i a Alemanya, amb l'establiment de la Confederació Germànica. Per mitjà de la Quàdruple Aliança, intentà d'oposar-se als principis de la llibertat i autodeterminació dels pobles. Abandonat per la Gran Bretanya, hagué d'acceptar la independència de Grècia (1829) i les revolucions de França i Bèlgica (1830). Únicament Rússia i Prússia restaren fidels a la política de Metternich. La Revolució de 1848 de Viena de l'any 1848 l'obligà a dimitir i a fugir temporalment d'Àustria i exiliar-se a Londres,\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Klemens_Wenzel_Lothar_von_Metternich&oldid=28487797»\nDarrera modificació: 24 oct 2021 a les 01:27\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 oct 2021 a les 01:27.


Victòria còmoda per recuperar sensacions (31-25) | Entre rivals – Esports\nVictòria còmoda per recuperar sensacions (31-25)\nAgusti Travé xuta a porteria. JAUME SOLER\n12 febrer 2018 21:16\nSense problemes va guanyar l’Handbol Berga aquest cap de setmana. Els de Sergi Hernàndez es van imposar a l’AE Aula B per 31 a 25, un rival de la part baixa que, tot i acostar-se al marcador, no va fer perillar el partit.\nEl plantejament inicial va ser el de sempre: insistir en la defensa 3-2-1 i les transicions ràpides, contra un rival que acusa les dificultats de replegar. Així, l’inici fou molt bo en atac, amb diversos contracops seguits, i una defensa ajustada. De seguida, però, el rival se centra i comença a fer mal amb el pivot, amb jugades de bloqueig i continuació, filtrant pilotes. Tot i això, els berguedans aconsegueixen arribar al descans 4 gols per sobre, 14 a 10, sense gaires esforços.\nL’equip es posa les piles a la represa, esperonat pels tècnics, per evitar un final ajustat. El petit plus en defensa de l’equip ajuda que l’equip pugui aconseguir una renda d’uns 7 gols que va mantenint al llarg dels minuts. Eric Marín es va debutar i s’afegeix a la llista de juvenils que ho han fet aquesta temporada, i el partit va acabar morint sense cap ensurt.\nLa 10a victòria de la temporada, per 6 derrotes, situa a l’equip a la 4a plaça, empatant amb el Sant Boi B i el Sant Vicenç B, 3r i 5è. La setmana vinent l’equip haurà de guanyar a la pista del Club Handbol Sant Andreu, un altre rival assequible, ja que és 13è amb 10 punts.\nEl post-partit: Handbol Berga 31 – AE Aula B 25\n“Es va guanyar un partit contra un dels equips més febles de la categoria, però seguim tenint moltes mancances defensives. Rebem massa gols, ens falta intensitat en defensa, no arribem, no hi ha ajudes i amb poca cosa ens desborden. Per altra banda, van millorar en la sortida al contraatac. Ens cal seguir treballant molt en defensa i en la part física, ja que vam jugar contra un equip de la part baixa, que va venir amb pocs canvis. Tot i els 25 gols, no vam arribar a partir en cap moment per la victòria”.\n“Ens van remarcar que calia sortir amb la defensa forta, concentrada i recuperar les bones sensacions del primer tram de temporada. A l’inici ens vam distanciar, i vam apretar a la segona part. En tot moment vam tenir el partit controlat, tot i que se’ns acostaven per relaxació, tenir el cap a un altre lloc i errors no forçats. En defensa vam funcionar bastant, més que en atac, que estem encallats. En positiu, va debutar un altre juvenil i no va desentonar. Això ens ajuda. Números en mà, va ser un dels meus millors partits, ja que no acostumo a fer tants gols, però em va costar entrar al partit, per relaxació o tenint el cap a un altre lloc. S’ha de seguir treballant per assolir l’objectiu, tot el que no sigui l’ascens és un fracàs. Hem de remar tots a una”.\nagustí travé Berga Handbol handbol berga jaume soler sergi hernàndez\nEl nou Handbol Berga ja domina a domicili (18-41) 08/10/2017\nL’Handbol Berga, de capa caiguda (32-22) 05/02/2018


Divendres, 01 abril 2016 12:42\nEns ajudeu a enfortir l’Aula Ambiental Bosc Turull? Decidim.Barcelona és la plataforma digital impulsada per l'Ajuntament per participar en l’elaboració del Pla d’Actuació Municipal 2016-2019. Us convidem a participar per fer arribar les vostres propostes i donar suport a les que penseu que són més interessants. També us convidem, si ho…\nCuidem dels insectes!\nDivendres, 01 abril 2016 10:19\nJust abans de marxar de Setmana Santa, la Clara Primante va venir a l'Aula Ambiental Bosc Turull a fer una sessió teòrico-pràctica sobre fauna d'insectes. Primer de tot, la formadora va començar amb una part teòrica en què va fer èmfasi de la importància dels insectes, demostrant que tenen funcions dins l'ecosistema urbà…\nPassejada de Vallvidrera a Vil·la Joana\nDivendres, 01 abril 2016 09:50\nJa fa unes setmanes, el dissabte 12 de març, vam tenir la sortida de Vallvidrera a Vil·la Joana, on tots i totes les participants van gaudir d'un matí molt agradable. La ruta d’uns 5,5 km ens va permetre gaudir del paisatge i les vistes sobre el Baix Llobregat des del Coll de Can Cuiàs…\nJa tenim les fotografies!\nDijous, 17 Març 2016 10:56\nDiumenge 6 de març es va realitzar un curs de fotografia de paisatges a l’Aula Ambiental Bosc Turull, de mà de l'Albert Masó. La intenció va ser fer una introducció a aquest món de la fotografia de paisatges, seguit d'una part més pràctica. Es van explicar les tècniques bàsiques per a aquest…


.:: Working on something ::.: Idees\nAvui dijous, després d'instal·lar un driver de la impresora LexmarkZ640 per poder imprimir uns documents.... el word ha trigat 5 minuts (literalment) a carregar un document d'una sola pàgina. En aquests moments he tingut una idea; llençar la impresora dalt-a-baix de l'edifici de Caixa Penedès del Tívoli. Mecagunlaputaimpresoraieldriverquelavaparir!!!\nAra... potser no hagués estat del tot correcte....i m'ha il·luminat una nova idea; buscar algun virus dins l'ordinador. Per això, he programat l'ordinador perquè demà al matí, just encendre'l, m'escanegi l'ordinador de pe a pa. I clar, això suposa una possible pèrdua d'informació així que se 'ha acudit la tercera genialitat; copiar allò més important de l'ordinador (que no tinc gravat en DVD's) dins el GenPenius (de Pen Genius), el meu estimadíssim PenDrive d'1Gb de Kingston.\nI ara me'n vaig a fer nones amb el Gen Penius fins al coll d'informació, amb un ordinador que va una mica lent i amb unes ganes d'enviar a pendre pel cul (i perdoneu l'expressió) el virus que malmet el meu preciós ordinador.\nNota al virus: "Estàs mort... potser no ara.... però demà segur que sí, ja!"\nPublicat per NisuVila a 01:36


El bloc d'en Xavi: Xtrem-bike per Barcelona.\nXtrem-bike per Barcelona.\nAixò que sembla el nom d'un nou esport extrem basat segurament en la realització de piruetes i animalades diverses a bord d'una bicicleta per la ciutat de Barcelona (no em direu que no sonaria agosarat dir "jo faig extrem-bike a Barcelona") no és el que sembla, ni el que hauria de ser.\nL'extrem-bike al que em refereixo no és altra cosa que el que hauria de ser un avorrit i rutinari desplaçament en bicicleta d'un punt de la ciutat a un altre, en aquest cas el que he realitzat diàriament al llarg d'aquest quatrimestre per a dirigir-me de la Facultat de Geografia, al Raval, fins la Facultat de Física, on realitzo una assignatura, al Campus de la Diagonal.\nI es que el que, repeteixo, hauria de ser un rutinari desplaçament en bicicleta, ha resultat ser una aventura en sí mateix, una cursa d'obstacles, un desafiament constant, una cursa contrarrelotge on cada metre podia ser el darrer, una d'aquelles activitats que ni a l'empresari més visionari no se li acudiria muntar en un parc temàtic d'aventura. I tot això gràcies als cotxes, motos, camions, obres, i fins i tot als vianants.\nPerò deixem-nos de preàmbuls. Un dia vaig decidir agafar l'aparell fotogràfic i fer aquest petit reportatge. Mireu i gaudiu, veieu una activitat a l'abast de qualsevol ciutadà, només cal agafar la bicicleta i sortir al carrer:\nSortint de la facultat de geo hi ha un carril bici. En aquest cas un camió no l'obstaculitza, però... adivineu per on passen (sense mirar) els vianants que caminen per la vorera??\nA vegades és pitjor, ja que la vorera i el carril bici esdevenen pàrquing provisional i punt de trobada dels camions carregats de sorra que esperen l'autorització per buidar la càrrega a les obres que fan davant la Blanquerna (al C/Valldonzella).\nCurva a l'esquerra, el carril bici desapareix, i si no anem en compte som engolits pel trànsit. A vegades no som engolits però tampoc no podem passar.\nEl següent tram de carril bici està exposat a tot tipus de perills: a l'habitual del trànsit (moto circulant alegrement pel nostre carril, i furgoneta estacionada una mica més endavant) s'afegeix des de fa unes setmanes el risc químic en forma de pols i partícules diverses generades a l'obra.\nArribo al tram final de Muntaner, que cal remuntar fins a la Gran Via. Està ben senyalitzat que és carril bici, i avui precisament no hi ha cap vehicle estacionat.\nAquestes dues fotos anteriors estan preses un altre dia, en aquest cas anant a la facultat i baixant per Muntaner en el mateix tram. A més dels obstacles hem d'aguantar els insults dels amables conductors quan se'ls informa (per si no ho han vist o per si son cecs: que tinguin carnet de conduir i que duguin un vehicle no garantitza que no siguin invidents) que estan aparcats en un carril bici i que, per tant, estan molestant i posant en perill als ciclistes.\nArribats a Gran Via estan arranjant la vorera dreta (la que tocaria fer servir), que està tancada per obres. Bé, almenys el carril bici està bloquejat per un motiu positiu.\nAnirem doncs per l'esquerra.\nArribo al C/Urgell i enfilo pel magnífic carril bici (doble) que hi ha. Tot un luxe.\nLlàstima que les barreres que el separen de la calçada dels vehicles no està en bones condicions...\nAv. Roma: també en obres. Ara el tram ja està mig obert, però ha estat un temps tancat del tot.\nQuan paro al semàfor de la cruïlla Urgell/València comprovo que un ciclista em segueix, curiosament devia anar dormit al sortir de casa i s'ha confós: en comptes d'agafar la bicicleta ha agafat la moto. Aquesta actitud és habitual, haurem de millorar els despertadors...\nPassada la cruïlla el carril desapareix, doncs el carrer està en obres. Tothom s'ha d'estretar, cotxes i vianants, però ningú ha pensat en les bicicletes.\nTenim dues opcions: passar per la dreta, pel carril des cotxes, i acceptar el perill de ser atropellat pels vehicles que passen amb l'espai tant just...\n...o esdevenir nosaltres mateixos el perill d'atropellar la pobre iaia que camina tranquilament (és un dir, amb el soroll que hi ha entre trànsit i obres...) per la vorera.\nAvui he passat per dins, però normalment passo per la dreta.\nUna mica més amunt el carril és el lloc perfecte per aparcar el camió que proveeix de material de construcció un edifici: sempre troba lloc i els cotxes no protesten.\nEl senyal és ben clar, tant l'horitzontal com el vertical. Ambdos senyals exclouen als automòbils de trepitjar la part asfaltada destinada a les bicicletes.\nSeguim carrer Urgell amunt, i trobem un altre dipòsit de material de construcció en una cantonada, i pàrquing improvitzat però efectiu. El carril bici existeix, però només el podem fer servir si anem amb una bicicleta de trial. No és el cas.\nI tornem a tenir el carril completament bloquejat, hem de tornat a triar si passem amb els cotxes o amb els vianants.\nArribem a l'escola industrial i per fi tenim el carril lliure.\nLa sensació s'assembla a la que tenim en arribar a una bona reunió feta amb 2 parabolts després d'haver fet un llarg sencer desequipat amb roca mediocre havent posat tasconets i friends petits. Estem salvats!!!!!\nMalauradament hi ha alguns vianants que creuen que el carril bici és una extensió de la vorera, i es paren al mig mentre esperen que el semàfor es posi en verd. Compte amb això perquè no miren si venim, i els podem atropellar (i a sobre diran que és culpa nostra).\nTram final del C/Urgell abans d'arribar a la Diagonal: sembla que el carril es manté sencer, potser és degut a les pilones de plàstic que mantenen a ratlla les motos aparcades??\nProblema: és un cul-de-sac (un altre pàrquing improvitzat, en aquest cas complementat per les restes d'unes obres que s'han deixat una pilona de formigó ben al mig del carril. Entre aquesta i la furgoneta no hi ha lloc per on passar. I a més el cotxes que baixen giren a l'esquerra, o sigui que si intentem passar per la zona pavimentada ens venen de cara, i girant sense visibilitat (ocultada per la furgoneta).\nLa noia no ho veu clar i decideix pujar a la vorera, és més segur...\nFins arribar a la cantonada, on unes pilones han sigut apartades (devien molestar) i col.locades obstaculitzant el pas pel carril bici. tampoc no importa molt, com els ciclistes mai no es queixen i com que tenen fama d'incívics, anàrquics i caòtics...\nArribats a Diagonal giro a l'esquerra, on tinc un magnífic carril doble separat de la calçada ens garanteix que els automòbils no s'hi posaran. Però el problema és un altre: està situat al costat mateix d'una parada de taxis, o sigui que ens podem dur un cop de porta, quan algú surt d'un taxi, o atropellar algú que vol pujar al taxi. També trobarem algun vianant que passeja despistadament sense mirar per on camina...\nI finalment arriba el darrer tram, només cal creuar la Diagonal pel semàfor (amb tros reservat per les bicicletes)...\n...i trobarem aquest magnífic carril bici talla XXL, que ens durà sense problemes fins al final de l'avinguda.\nAqui si que podrem pedalar sense por!!!!\nEtiquetes de comentaris: -altres, -opinió\nAnònim 29 de desembre de 2009, a les 20:12\ntot el dia queixan-te...\nes veritat el que raones, però tant malament...\nAnònim 30 de desembre de 2009, a les 17:25\ndoncs pots anar i comprovar-ho per tu mateix.\nAnònim 13 de febrer de 2010, a les 22:48\nSembla exagerat tot plegat, però entenc que vulguis passar per on hauries i en tranquil.litat, però estem en un país que es va començar per la teulada i així seguirà.\nEl bloc del IV grup: sortida a Andorra.\nCap des Clòsos (2.416m).\nCap del Marimanha (2.629m).


Salut i RepÚblica i no oblidem - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nricard sánchez andrés 16.04.2019 | 09:07\nQue estem en un sistema nascut del xantatge i de l'amenaça del pacte i les armes, que no va compensar les víctimes, ni va condemnar els assassins i els seus còmplices, és un fet. Una democràcia fonamentada des del seu naixement en miserables franquistes convertits del no-res, en una operació de rentat de cara institucional, en grans demòcrates. Un sistema que va fer dels Suárez, Fraga o Joan Carles grans figures de la nostra política, però que res va saber o voler saber dels més de 114.000 republicans que segueixen sepultats en les cunetes i fosses comunes que sembren la terra que trepitgem.\nEntre ells, més de 20.000 republicans assassinats i enterrats en un últim acte de profund menyspreu pòstum al costat del colpista assassí al Valle de los Caídos, o els més de 400.000 presos polítics obligats a realitzar treballs forçats per una part còmplice de l'empresariat espanyol. Presó, dolor, mort, menyspreu amb què Franco i el règim van pagar la inestimable ajuda que aquests van aportar a la seva causa, els mateixos que ara continuen exercint poder i han estat els veritables assassins després de la mascarada del petit i sanguinari dictador i la seva santa croada guanyada fa 80 anys. Potser per a alguns resulta innecessari narrar una vegada més en aquestes línies el trist final d'aquella esperançadora aventura que molts recordem cada 14 d'abril i que va suposar la II República per a una endarrerida Espanya; després de tot, qui voldria intentar convèncer els que encara avui veuen en el cop d'estat i en la lluita fratricida una santa croada o un mal ineludible?\nA aquests que fan onejar velles banderes i nous odis al sol intentant desmantellar una democràcia que miserablement per complicitat els empara, una democràcia amb lleis per defensar el dictador i els seus i cada vegada més vistosos cadells plens d'odi i mentides malaltisses, mentre persegueix els que simplement assenyalen el seu odi pretenent perseguir i empresonar les idees que no caben en la seva carca mentalitat. Com de forma clara es veu al documental «El silencio de los otros», en una lluita silenciada de les víctimes del feixisme, no oblidem els republicans assassinats per una dictadura aixecada sobre l'odi al progrés, al laïcisme, a la igualtat entre homes i dones, al reconeixement de la diversitat cultural i política dels pobles d'Espanya cristal·litzada en el Front Popular i el Front d'Esquerres. Odi profund a les lluites obreres i a una pagesia organitzada per reclamar el dret a una terra que el seu treball els atorgava, en definitiva, assassinats per un odi visceral a la participació política del poble que va fer la II República.\nUn perillós enemic a batre per als que encara avui són una bona part dels poders tradicionals d'aquesta estranya democràcia en una part d'aquesta Espanya carca i desmemoriada. D'aquesta manera, òrfena de tants que van donar la vida per ella i subjugada i tenallada per aquells que sempre la van odiar, va néixer la democràcia a Espanya. No és estrany llavors que tants sentim que vivim una estafa, que les nostres institucions van néixer d'un gegantí xantatge. I d'aquells fangs, aquests llots. Llots en què neix i es desenvolupa encara avui la dreta rància espanyola tan poc inclinada a condemnar la dictadura i la seva apologia, però obstinada a condemnar i humiliar en l'etern oblit aquells que van donar la seva vida per un govern legítim. Legítim malgrat les seves fal·làcies, tot i les campanyes destinades a intentar reescriure la història de manera directa amb l'asfíxia pressupostària de la memòria històrica o de manera indirecta mantenint viu el record dels seus botxins als nostres carrers.\nMai una democràcia pot ser un lloc on es ret homenatge als assassins mentre s'oblida les seves víctimes. Vuitanta anys després, segueixen esperant a les cunetes un simple perdó. Germans, fills i pot ser que nets que hauran de veure com un país cec se segueix negant a reconèixer l'Espanya de Franco com a causant d'un dels grans regnes del terror, un capítol negre de la història que, per molt que prevalgui la veu del silenci, mai podrà tancar fins que se cicatritzi l'última de les seves ferides. Salut i República i no oblidem.


El 15% de la ciutadania ha llegit publicacions en valencià en els últims dotze mesos - Diari La Veu\nEscriba el número 725901\nEl 15% de la societat valenciana ha llegit publicacions en valencià en els últims dotze mesos, segons dades de l'enquesta de participació cultural de la Generalitat. L'enquesta revela altres dades sobre el consum cultural en llengua pròpia, com ara que el 10% llegeix revistes, el 7,4% sintonitza la ràdio, el 4,7% escolta música i un 10,7% va a concerts. Quant a espectacles artístics, el 19% prefereix assistir a actuacions en valencià.\nLa directora general de Cultura i Patrimoni, Carmen Amoraga, ha indicat: "Són dades sobre consum de cultura en valencià que estan allunyades del nostre objectiu i som conscients que tenim molt de treball per davant".\nSobre els índexs de lectura, Amoraga ha manifestat que el Pla valencià per al foment del llibre i la lectura ajudarà a contribuir a estendre l'hàbit de la lectura entre la societat. "Reuneix iniciatives per a fomentar la lectura i involucra tots els sectors que estan relacionats amb aquesta: professionals de les biblioteques, d'editorials i de llibreries; creadors, gestors culturals i docents, i, per descomptat, l'administració, tant des del punt de vista autonòmic com local i provincial", ha puntualitzat.\nL'enquesta de participació cultural de la Generalitat ha sigut elaborada en col·laboració amb la Universitat de València. El passat mes de gener es va presentar una aproximació d'aquesta enquesta, que arreplega les pràctiques culturals dels ciutadans per segments de població, gènere, temàtica, llengua i altres indicadors, amb l'objectiu d'obtindre una aproximació de la relació que té la societat valenciana amb la cultura i l'oci.\nL'enquesta s'ha fet a 2.000 ciutadans i conté 149 preguntes que analitzen la noció comú de cultura, la llengua en la qual es consumeix cultura i la participació en activitats culturals.\nEscriba el número 204876


Les caramelles de Súria s'adapten a la Covid-19: estàtiques, format reduït i públic limitat - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesGeneralLes caramelles de Súria s’adapten a la Covid-19: estàtiques, format reduït i públic limitat\nLes caramelles de Súria s’adapten a la Covid-19: estàtiques, format reduït i públic limitat\nLes tradicionals caramelles de nombroses poblacions del Bages s’han celebrat enguany en format reduït, estàtiques i amb limitació de públic per complir les normatives de prevenció anti-covid.\nEn el cas de Súria, que presumeix de tenir les Caramelles més grans del món, els balls i cants tradicionals s’han pogut celebrar a la plaça de Sant Joan i també s’han pogut seguir des de casa a través del canal de l’Ajuntament de YouTube.\nLa regidora de Festes de l’Ajuntament de Súria, Alba Santamaria, admet que s’ha perdut, en part, l’esperit de la festa, però es mostra satisfeta que s’hagin pogut celebrar, ja que l’han passat es van haver de suspendre a causa de la pandèmia.\nTotes les persones que volien veure les caramelles de Súria aquest diumenge al migdia s’havien d’haver inscrit prèviament. El consistori ha limitat a 250 persones el públic assistent a l’acte per complir les mesures anti-covid i respectar les distàncies de seguretat entre cada grup bombolla.\nEls tradicionals recorreguts de les colles s’han hagut de substituir per actuacions estàtiques en grups petits. De fet, un dels trets diferencials de les caramelles de Súria és la gran quantitat de colles i gent que hi participa, que sumen unes 900 persones. Enguany, però, les colles han hagut de limitar els balls i els cants a una vintena de participants, de manera que en total hi actuen unes 250 persones.\nLes actuacions van arrencar dissabte a la tarda al Parc Municipal Macary i Viader i han continuat aquest diumenge, de dotze a dues del migdia, a la Plaça de Sant Joan. El programa de les caramelles de Súria també inclou un concert infantil del conjunt Marcianitus i un concert de cloenda del grup Strombers. A més, la façana de l’Ajuntament s’il·lumina cada vespre amb els diferents colors de les colles.\nFinalment, Catalunya no només no ha aturat la vacunació durant la Setmana Santa, si no que fins i tot l’ha accelerat, incloent els festius


Zapatero sobre Sandra Gómez: "Té la València feminista, oberta, que atrau, culta, al cap i el cor" | Valencia Extra\nL’expresident del Govern José Luis Rodríguez Zapatero ha donat el seu suport a la candidata del PSPV-PSOE a l’Alcaldia de València, Sandra Gómez, i ha destacat que la dirigent socialista té “la València feminista, oberta, que atrau, culta, la que estimem tants, la té al cap i en el cor” i ha apostat perquè, després de les eleccions municipals del 26M, el ‘cap i casal’ siga “una ciutat feminista”.\nAixí s’ha pronunciat Zapatero aquest dilluns en declaracions als mitjans de comunicació, moments abans de l’acte de campanya ‘La Societat Feminista’, celebrat a València, en el qual també han participat la candidata a l’Alcaldia, el president de la Generalitat en funcions i secretari general del PSPV-PSOE, Ximo Puig, i la candidata al Parlament Europeu Inmaculada Rodríguez Piñero.\n“Vinc a donar el meu suport a Sandra, una magnífica companya, que té la València feminista, oberta, que atrau, culta, la que estimem tants, la té al cap i en el cor, i ens representarà amb aqueixa dignitat”, ha sostingut l’expresident del Govern.\nAixí mateix, després de destacar València com “una de les ciutats més importants d’Europa”, ha apuntat que li fa “una especialíssima il·lusió” que una dona “valuosa, socialista, feminista i jove siga l’alcaldessa” de València. “Per això estic ací, per a compartir i que, a partir del pròxim dia 26, tinguem una ciutat feminista”, ha postil·lat.\nZapatero ha assenyalat que l’acte d’igualtat ‘La societat feminista’, li resulta “entranyable i il·lusionant” pel fet de parlar d’una societat feminista. “Des de fa anys, pense que ens acostarem a la societat més perfecta mentre fem que la societat siga feminista”, ha destacat.\n“La millor rectificació que hi ha hagut en la història és la que va començar quan els drets de les dones i la igualtat va començar a ser una conquesta irrenunciable”, ha resolt Zapatero.


Els nord-americans que beuen tanta aigua al dia són més propensos a sentir-se “molt feliços” - Totes Les Notícies\nEls nord-americans que beuen molta aigua al dia tenen més probabilitats d’informar sentint-se “molt feliços”\nHome Totes les notícies La salut dels nord-americans que beuen molta aigua al dia són més propensos a ...\nBy Good News Network - 6 d'octubre de 2019\nL’aigua potable és el secret per sentir-se feliç? Probablement no, però aquesta nova enquesta diu que pot ser indicatiu de la felicitat d’una persona.\nUna nova enquesta a 2.000 nord-americans que va preguntar quanta aigua consumien de mitjana, va trobar que eren tres vegades més propensos a sentir-se 'molt feliços' si informaven de beure aigua suficient.\nEls resultats van mostrar que el 67% dels enquestats que van beure aigua 'més que suficient' es van valorar com a 'molt feliços', mentre que només el 21% dels que van dir que 'no van beure suficient aigua' van dir que estan 'molt contents'.\nLes estadístiques van sorgir en una enquesta realitzada per OnePoll en nom d'O. Vine. També va revelar que la mitjana nord-americana beu gairebé cinc gots d'aigua al dia, mentre que la persona enquestada mitjana creu que la 'quantitat recomanada' d'aigua al dia només és de cinc gots de vuit unces (la majoria d'experts creuen que hauria de beure vuit).\nUna vegada més, els que bevien més gots d'aigua al dia eren més propensos a valorar-se com a 'molt feliços'.\nEls 'consumidors de 10 + copes al dia' eren estadísticament els més propensos a ser 'molt feliços', el 80% ho va dir, i el 18% opta per 'una mica feliç'.\nPerò interessant, els resultats van mostrar un augment constant dels enquestats 'molt feliços' a mesura que augmentava el nombre de gots d'aigua consumits.\nPer exemple, dels que bevien dos gots al dia, només el 34% va poder dir-se 'molt feliç', i dels que van beure quatre gots, el 45% es va mostrar 'molt feliç'.\nCOMPROBAR: Els nous parcs urbans amb arbres fan que la gent sigui tan feliç com el dia de Nadal, afirma un nou estudi de les publicacions de Twitter\nI el grup més probable és qualificar-se de 'no gaire feliç'? Els que bevien zero gots d'aigua al dia, amb un 24% responen d'aquesta manera.\nNo només això, sinó que els que bevien més de 10 copes al dia també eren molt propensos a considerar-se com a “molt energètics” (82%) i també molt probables de considerar-se com a “molt reeixits” (67%).\n'Amb les exigències de la vida quotidiana, viure un estil de vida saludable pot ser de vegades un repte', va dir el conseller delegat Anat Levi, d'OVVine. “Mantenir-se hidratat és una part important d’això.”\nMÉS: Després del 68% dels pacients se’ls va curar el tractament de la malaltia posttraumàtica en les clases d’assaigs de fase 2 que aviat podrien oferir teràpia MDMA\nPerò, per cert, mantenir-se correctament hidratat pot ser un repte. Segons les estadístiques, tres de cada quatre nord-americans diuen que estan massa ocupats per beure la quantitat d'aigua adequada.\nPerò, tot i que poden faltar el temps, no neguen dels seus beneficis.\nPer exemple, el 73% dels enquestats diuen que són sensiblement més feliços quan senten que han begut aigua “prou” i més de la meitat (54%) se senten menys productius en el treball si no estan hidratats adequadament.\nEls 7 principals motius que els americans no beuen aigua\n1. No tinc set que sovint un 44%\n2. Prefereixo prendre altres begudes 42%\n3. No hi ha temps per obtenir aigua 34%\n4. M’oblido del 33%\n5. No m'agrada pagar per aigua embotellada un 25%\n6. No confio en l'aigua de l'aixeta 22%\n7. No m'agrada el gust de l'aigua 19%\nJoieria de gamma alta feta a partir de AK-47, per al bé més gran\n'Els miracles no passen en oposició a la natura, sinó en oposició al que sabem de la natura'. - Sant Agustí\nGirasols plantats al Japó per absorbir la radiació i augmentar les esperances


“Volem que abasti unes 5.000 persones amb una quantia de 700/800 euros pels adults” | ATTAC Catalunya\nEn els darrers temps el suport a la proposta d’una Renda Bàsica ha anat també guanyant cada cop més terreny. Entrevista a Sergi Raventós sobre sobre el Pla pilos de RBU a Catalunya.\nEl Pla Pilot es troba ara mateix en la fase de disseny, durant l’any 2022, pel que fa a la implementació té una duració limitada de dos anys (2023-2024), més dos anys addicionals que serviran per avaluar-ne els impactes. Participaran unes 5.000 persones. Un cop finalitzi el pla farem públics els resultats. Des de l’Oficina del Pla Pilot estem fent un esforç considerable en la transparència a l’hora de publicar i comunicar els materials del desenvolupament del pla, que compartim i debatem amb tota mena d’agents socials: partits, sindicats, entitats, associacions de defensa de drets socials…\nDes dels anys 60 fins a l’actualitat als EUA i al Canadà hi ha hagut diverses onades de plans pilot i experiments de Renda Bàsica. A hores d’ara s’hauran realitzat més de 200 experiments amb diverses quanties i diferències entre uns i altres arreu del món. S’ha realitzat plans pilot a Finlàndia, Països Baixos, EUA, Índia, Barcelona…\nEl gruix de pilots que s’han fet ha mostrat que la incondicionalitat i la individualitat (no per famílies o unitat de convivència) de la Renda Bàsica tendeixen a generar resultats satisfactoris i positius: reduir la pobresa i els deutes, millorar alimentació, reduir l’estrès, millorar rendiment escolar, augmentar la confiança en les persones i les institucions, promoure l’emprenedoria…\nEn el moment d’implantar la RBU de forma general, quina creus que seria la seqüència millor: primer reforma fiscal, primer RBU, fer-les simultàniament, altres combinacions…\n– La RB substitueix qualsevol altra prestació pública (pensions, subsidis, beques…) monetària inferior a la Renda Bàsica, o sigui s’eliminaria si es cobrés la RB. En el cas que fos superior a la quantia de la RB, la prestació s’elimina fins la quantitat de la RB i la resta es seguiria percebent amb els mateixos termes actuals. I qui rep una prestació superior es quedaria amb la mateixa situació de partida.\n– El criteri per a la quantitat de la RB és que sigui al menys igual al llindar de la pobresa.\n– Amb dades de l’any 2010, el cost total d’una RBU al Regne d’Espanya se situaria a l’entorn dels 280.000 M€. Aquest cost, però, no és un cost addicional respecte a la situació actual, ja que part d’aquest import correspon a prestacions que ja existeixen i que quedarien suprimides amb la RB. Segons les seves estimacions, aquest import serien uns 92.200 M€ (un 9,2% del PIB). A més, proposen suprimir els mínims personals familiars i altres deduccions de l’IRPF, que tendeixen a beneficiar més a les persones amb rendes altes, i d’aquesta forma obtenir uns 153.500 M€ (un 15,3% del PIB). Així el cost net de la RBU se situaria a l’entorn dels 34.300 M€, un 3,4% del PIB, és a dir aquesta seria la despesa addicional que requeriria implantar la RBU en comparació a la situació actual.\nCom creus que convindria plantejar la necessària reforma fiscal: a) inicialment limitada a finançar la RBU; b) per finançar el conjunt de les necessitats socials urgents (RBU, sanitat, ensenyament, habitatge, dependència, transició ecològica,…)\nPerò una cosa ha de quedar clara un cop més: la RBU no soluciona tots els problemes. S’ha dit de distintes maneres, però potser aquesta ho resumeix molt breument: la RBU és una mesura de política econòmica, no tota una política econòmica. Una política econòmica abasta molts temes: política fiscal, política monetària, política laboral… Avui en dia moltes polítiques de l’àmbit de la salut, els serveis socials, l’habitatge, etc. estan dirigides a solucionar problemes d’urgència. Algunes d’aquestes urgències es solucionarien amb una RBU, i d’aquesta manera es podria redirigir el rumb d’actuació i els esforços de les polítiques públiques per enfocar-los en allò més estructural i particular del seu àmbit.\nEntrevista de Martí Caussa\nalternatives drets i llibertats\t2022-05-09