10 novetats literàries que trobaràs al Mercat de Nadal del Llibre - Mercat de Nadal del Llibre\n‘Vae victus’, ‘La maledicció dels Palmisano’ o ‘Diamant blau’ han arribat a les llibreries aquests últims mesos de l’any i segurament acabaran en moltes de les cartes de regals de Nadal o Reis. Aquests són només alguns exemples dels llibres que es publiquen en aquestes dates per aprofitar la temporada de Nadal. És el millor període de l’any per al sector editorial arreu del món, excepte a Catalunya on la diada de Sant Jordi concentra la major part de vendes i permet que lectors i escriptors comparteixin la seva passió per la lectura. Inspirats en tot el que el dia 23 d’abril representa i amb la il·lusió de fer possible el nostre Sant Jordi d’hivern, hem preparat el Mercat de Nadal del Llibre del TR3SC. En aquesta gran festa de la literatura no hi faltaran les novetats editorials d’aquesta tardor ni autors com Sánchez Piñol o Jair Domínguez, que ens presentaran els seus nous llibres.\n‘VAE VICTUS’, d’Albert Sánchez Piñol\nLes memòries de l’enginyer Martí Zubiria han tornat a les llibreries aquest novembre amb l’esperada segona part de ‘Victus’, un gran èxit literari amb més de 250.000 exemplars venuts. ‘Vae Victus’, de Sánchez Piñol ens porta a viure l’endemà de la caiguda de Barcelona l’11 de setembre de 1714, la guerra entre Espanya i França el 1719 o el viatge del capità Cook de 1768. Albert Sánchez Piñol presentarà la novel·la ‘Vae Victus’ en una conversa al voltant de literatura i història amb Oriol Junqueras i Enric Calpena al Mercat de Nadal del Llibre.\n‘La maledicció dels Palmisano’, de Rafel Nadal\nL’autor de ‘Quan érem feliços’ i ‘Quan en dèiem xampany’, Rafel Nadal, torna a centrar la seva obra narrativa al voltant d’una nissaga familiar a ‘La maledicció dels Palmisano’. La novel·la redescobreix el bombardeig i l’atac amb gas mostassa de Bari durant la Segona Guerra Mundial i ens endinsa en la història de dues joves viudes de guerra i les seves famílies, el destí de les quals quedarà irremeiablement entrellaçat quan es conjuren contra la maledicció que persegueix els homes del clan Palmisano. L’autor participarà a La història explicada a través de nissagues en un Dating literari amb Care Santos.\n‘Diamant blau’, de Care Santos\nUna nissaga familiar també és la protagonista de la novel·la ‘Diamant blau’, en la qual Care Santos ficciona la història dels seus propis avantpassats. L’escriptora i crítica literària presenta la seva obra més personal en aquesta història sobre la família Pujolà, en un recorregut per la burgesia industrial benestant de mitjans del segle XIX, fins a la convulsió social i l’esplendor econòmica d’inicis del segle XX.\n‘99 personatges que has de conèixer per entendre el món’, de Jair Domínguez\nEl periodista i guionista, Jair Domínguez, ens proposa un viatge per la història de la humanitat a través de les anècdotes més absurdes d’alguns dels personatges més interessants que han passat per aquest planeta. Domínguez ens descobrirà alguns dels 99 personatges que protagonitzen el seu llibre: assassins, pintors, estrelles del ‘rock’, pirates, homes de negoci, ‘viatgers del temps’, presidents o gigolós, entre d’altres.\n‘La filla estrangera’, de Najat El Hachmi\nNajat El Hachmi ha estat reconeguda aquest 2015 amb el premi Sant Joan per la novel·la ‘La filla estrangera’, en la qual l’autora de nou reprèn les seves pròpies arrels i – com en les seves anteriors novel·les- se centra en els problemes d’una dona d’origen marroquí que viu en una petita ciutat d’interior. La protagonista, una filla d’immigrants a les portes de l’edat adulta, viurà un conflicte emocional amb la seva mare, marcat per la diferència lingüística, i haurà d’enfrontar-se al dilema de sortir o romandre en el món de la immigració. L’autora conversarà sobre La força de les dones en la literatura amb Clara Usón.\n‘Let Catalonia vote’, de Ramon Tremosa\nSota el subtítol ‘El procés català vist des d’Europa’, Ramon Tremosa aborda l’evolució de l’opinió pública europea davant el procés sobiranista català en el seu nou llibre ‘Let Catalonia vote’. Tremosa analitza, a partir de la seva experiència personal com a eurodiputat, l’interès que ha despertat el procés independentista en les institucions europees i també els mitjans internacionals. Ramon Tremosa parlarà de les qüestions que aborda en aquest llibre al Mercat de Nadal en un ‘Combat dialèctic’ d’actualitat a quatre bandes amb Albert Carreras, Patrícia Gabancho i Tian Riba.\n‘La mateixa pedra’, de Patrícia Gabancho\nLa periodista i escriptora ens presentarà el seu nou llibre ‘La mateixa pedra’, un recorregut per set episodis poc coneguts de la història de Catalunya que, d’una manera o una altra, no han acabat bé i han obstaculitzat el seu avenç. Patrícia Gabancho demostra com, des de l’any mil fins a l’actualitat, el poble català ha ensopegat una vegada rere una altra amb una “mateixa pedra” i analitza com talent, projecte, lideratge i unitat han estat els factors claus.\n‘J.J Abrams: La teoría de la caja’, de Toni de la Torre\nEl reconegut crític de sèries ens presentarà al Mercat de Nadal el seu darrer llibre, ‘J.J Abrams: La teoría de la caja’. En aquest assaig Toni de la Torre ens descobreix l’univers creatiu d’Abrams i les claus per entendre el seu treball, tant al cinema com en la televisió, amb títols de gran èxit com ‘Lost’, ‘Star Wars’, ‘Star Trek’, ‘Fringe’ o ‘Súper 8’, entre d’altres.\n‘Mare i filla’, de Jenn Díaz\nLa maternitat amb tots els seus matisos és una constant en l’univers creatiu de Jenn Díaz que, després d’escriure quatre novel·les en castellà, acaba de publicar la seva primera obra en llengua catalana: ‘Mare i filla’. Una novel·la de creació coral i d’influència rodorediana al voltant de la història de diverses mares i filles, plena de llums i penombres. L’autora conversarà amb Milena Busquets sobre temes com els lligams familiars, la pèrdua, l’amor o l’amistat en la literatura.\n‘El viatge de Companys’, d’Antoni Tortajada i Eloi Vila\nCoincidint amb el 70 aniversari de l’assassinat de Lluís Companys, els periodistes Eloi Vila i Antoni Tortajada han publicat ‘El viatge de Companys, un llibre en el qual ressegueixen la vida política de Companys, una de les bibliografies més complexes i apassionants de la primera meitat del segle XX. Sobre la figura del president de la Generalitat en parlarà Antoni Tortajada a Tot sobre Lluís Companys, acompanyat d’Arnau González Vilalta, Josep Maria Figueres, Mercè Morales i Jordi Finestres.


Un empresari de Rubí portarà als tribunals a Loteries i Apostes de l'Estat\nTV3 ha entrevistat en Johan Marios, l'empresari de Rubí qui va comprar 52 dècims de loteria amb el número que van cantar els nens de Sant Idelfons. \nReclama el premi d'un número que van cantar els nens de Sant Ildefons però que no apareix en el llistat oficial\nRedacció Rubí. 04 de gener de 2022 19:00\nDe l'alegria a la decepció. Això és que li ha passat a un empresari de Rubí que va comprar 52 dècims de la loteria de Nadal amb el número 59395, que va repartir entre clients i treballadors. Els nens de Sant Ildefons van cantar el número, al qual li corresponia 100 euros per cada dècim, però quan van anar a cobrar-lo, a cap administració constava com a premiat.\n"Ho vam sentir a la televisió, es va cantar el número i em va trucar un veí dient que havíem guanyat", explica en Johan Marios, a qui TV3 ha entrevistat i s'ha fet ressò d'aquest particular cas.\nEls suposats afortunats van buscar el número al registre oficial de Loteries i Apostes de l'Estat, l'única llista oficial que val a l'hora de cobrar un dècim premiat, però el número no hi consta. Aquest mateix organisme ha assegurat a TV3 que es pot tractar d'un "error humà" a l'hora de cantar el número.\nEn canvi, encara avui surt com a premiat en alguns mitjans digitals que permeten comprovar si un dècim està premiat, com és la d'Elmundo.es, i com ha pogut comprovar el TOT Rubí aquest mateix dimarts.\nEl número que va comprar en Johan Marios apareix com a guanyador en alguns mitjans digitals\nTot i que es tracta d'un premi menor, la quantitat total dels dècims teòricament premiats ascendeix a 5.200 euros, i per aquest motiu ha decidit deixar el cas en mans d'una advocada.\nLa cadena pública catalana ha entrevistat a la seva lletrada, l'Olga Majoral, qui assegura que és un cas difícil i que probablement acabarà en els tribunals. L'advocada admet que es poden cometre errors humans però considera que "no es pot publicar un llistat oficial que no es correspongui amb els números que s'han cantat", ja que es genera jurídicament "una manca legítima de desconfiança en l'administració".


L’APCE i CaixaBank analitzen a Tàrrega la situació immobiliària a les comarques del Ponent Est: Segarra, Urgell i les Garrigues - Tàrrega Televisió\nL’APCE i CaixaBank analitzen a Tàrrega la situació immobiliària a les comarques del Ponent Est: Segarra, Urgell i les Garrigues\nLa producció d’habitatges iniciats a l’àmbit territorial de Ponent se situa en 544 unitats el 2018. L’any passat es van acabar 258 habitatges en aquest àmbit\nL’Associació de Promotors de Catalunya (APCE) i CaixaBank han analitzat la situació del sector immobiliari a les comarques del Ponent Est (Segarra, Urgell i les Garrigues), en una jornada a Tàrrega que ha comptat amb la participació de Marc Torrent, director general de l’APCE; Josep Donés, secretari general tècnic de l’APCE; i Víctor Martínez, Director Banca d’Empreses Centre Empreses Negoci Immobiliari de CaixaBank a la Direcció Territorial de Catalunya.\nSegons l’anàlisi elaborat per l’APCE, la producció d’habitatges iniciats a l’àmbit de Ponent l’any 2018 es registrà un total de 544 habitatges iniciats, mentre que es van acabar un total de 258 habitatges.\nSi es fa un cop d’ull a les dades del primer semestre de 2019, per comarques trobem que l’Urgell registra 16 habitatges iniciats en aquest període, xifra que indica una variació respecte del primer semestre de 2018 d’un 166,7%. La segueix de lluny la comarca de les Garrigues, amb 8 habitatges iniciats (-50% var. respecte mateix períodes de 2018), i la Segarra, amb 6 habitatges iniciats (-91,8%).\nPel que fa als habitatges acabats en el primer semestre de 2019, a l’Urgell es van acabar 10 unitats, amb una variació respecte del mateix període de 2018 del -56,5%; seguida de Les Garrigues i la Segarra, que amb 4 habitatges acabats cadascuna, registren una variació del primer semestre 2019 respecte primer semestre 2018 del -20% i del +300% respectivament.\nDurant la sessió també es va fer un repàs a les dades de la província de Lleida i comarques sobre l’oferta d’habitatge d’obra nova que recull l’Estudi de l’Oferta d’Habitatge de Nova Construcció a Catalunya 2018, realitzat per l’APCE. En l’àmbit de Ponent, la superfície mitjana dels habitatges d’obra nova és de 84,3m2 útils, amb un preu de venda de 105.591 euros de mitjana; i el preu de venda per metre quadrat útil és de 1.239€.


Amanuense històric: 09/22/19\npd 1611 Cinc idees bàsiques per avançar\nUnitat de geometria variable. Unitat, sí. Però no a qualsevol preu. La unitat s’ha de fer a partir d’uns objectius comuns clars. Ha de ser pragmàtica... La unitat només és possible si s’entén que les discrepàncies dins l’independentisme són d’estratègia, no d’objectius, no de fons...\nEn defensa de la democràcia. El procés sobiranista català és profundament democràtic i s’enfronta a un estat cada cop amb més tics autoritaris...\nPreservar les victòries ... És imperdonable que estiguem malaguanyant la victòria del 21-D...\nAcabar amb el 155. No es pot dir seriosament que el 155 és un mal menor. No: és un mal major, gravíssim...\nZero violència... No només per no donar arguments a una justícia, uns polítics i uns mitjans de comunicació que per si sols ja s’inventen falses violències, sinó també perquè el sobiranisme i l’independentisme si s’han fet majoritaris ha estat precisament per la seva pulcritud en les formes, pel seu immaculat esperit cívic, pacífic, inclusiu... Per a l’Estat no hi ha pitjor enemic que un enemic amable, civilitzat, democràtic. Contra la força i la imposició, l’enginy i la tolerància.\nPublicat per edmon a 10:46 Cap comentari:


Birra en Barril: Cervesa artesana a la Fira del Comerç al Carrer de Sants\nPintxos i cervesa a la Fira del Comerç del\nCarrer de Sants (Sandra Vicente)\nEl comerç del barri de Sants va sortir ahir dissabte al carrer per celebrar la Fira del Comerç; parades de botigues associades, mostres d'artesania catalana i diverses activitats com passejades en ase, exhibicions de la unitat canina de la Guàrdia Urbana, batucades o teatre de titelles van adornar ahir la Carretera de Sants.\nEntre les mostres de comerç del barri cal destacar la presència d'una barra dedicada a la cervesa artesana com a representació de la Taverna el Racó de Sants. Amb motiu de la celebració del seu 25è aniversari van organitzar una col·laboració amb els organitzadors del Barcelona Beer Festival per aixecar una paradeta a l'alçada de les cotxeres de Sants.\nA la barra es podien degustar, entre d'altres, les edicions especials del BBF: Hops&Hopes i la BBF-Llúpol, de Naparbier. Així mateix, es va comptar amb la presència de la Hof Ten Dormaal, Saint-Helene, El Oso y el Cuervo, Sagra, Freigest, Braustelle..\nTot plegat, acompanyat d'una bona sel·lecció de pintxos i música en directe per acabar de donar ambient al tast de la cervesa artesana a la Fira del Comerç del Carrer de Sants.\nPublicat per Birra en Barril a 14:47\nEtiquetes de comentaris: artesana, Barcelona, BBF'13, botiga, Braustelle, cervesa, Cerveseria, El Os y el Cuervo, fira, Freigest, Hof Ten Dormaal, HopsandHopes, Naparbier, Sagra, Saint-Helene, Sants, Taverna el Racó de Sants\nUnknown 1 de juliol de 2014, a les 4:12\n¡¡¡ QUE BUENOS RECUERDOS !!!...\nUnknown 1 de juliol de 2014, a les 4:13\nDavid 2 de juliol de 2021, a les 16:13\nCervesa artesana a la Fira del Comerç al Carrer de...\nLa cervesa Sarita guanya el primer concurs de cerv...


"El documental" relata els últims assassinats del franquisme amb l'estrena de "69-78 Prescrit" - TV3\n"69-78 Prescrit", de Guillem Aiats\nDijous 22 de març, al 33\n"El documental" relata els últims assassinats del franquisme amb l'estrena de "69-78 Prescrit"\nEl dijous 22 de març, a les 22.50, "El documental"estrena al 33 "69-78 Prescrit", en què quatre joves realitzadors narren els últims assassinats relacionats amb el franquisme. Abans d'aquesta estrena, el programa del 33 oferirà, a partir de les 22.00, la reemissió d'"Els anys del contraban" i "El domador de peixos".\n15/03/2018 - 23.59\n"El documental" estrena "69-78 Prescrit", un projecte que reuneix quatre joves realitzadors que narren, amb diferents estils, el relat d'assassinats comesos per les forces policials durant la dictadura, la transició i, fins i tot, en democràcia. Es tracta d'alguns dels últims assassinats relacionats amb el franquisme, els culpables dels quals mai han estat jutjats.\nAmb aquest documental, els realitzadors Maialen Sarasua, Rubén Margalló, Pilar Monsell i Lluís Galter posen de manifest la impunitat amb què algunes institucions van silenciar aquestes accions criminals que atempten contra el concepte de democràcia.\nEs tracta dels coneguts fets de Vitòria del 3 de març del 1976. La tortura i assassinat, a la presó de Carabanchel, del veí de Sallent Agustín Rueda, el 13 de març del 1978. La mort a trets per la policia de l'obrer de la central tèrmica del Besòs Manuel Fernández Márquez, el 3 d'abril del 1973. I l'assassinat de Javier Verdejo, comès per la Guàrdia Civil a Almeria el 13 d'agost del 1976.\nEs tracta d'una iniciativa del Memorial Democràtic, produïda per la Universitat Pompeu Fabra i Lastor Media.\n"Els anys del contraban"\nDurant la postguerra espanyola, Cunit va ser un punt estratègic del contraban, o estraperlo, de la Catalunya central. Com en altres pobles on aquesta pràctica formava part del dia a dia, tota la societat hi estava implicada d'una forma o altra.\nTot i que l'estraperlo ja existia abans de la Guerra Civil espanyola, va ser durant la postguerra i, sobretot arran de l'aparició de les cartilles de racionament, que es va intensificar. Diversos testimonis i l'historiador Joan Santacana n'expliquen la història, evolució i funcionament.\nUn treball dirigit per Guillem Aiats i produït per DipsoFilms SCP, amb el patrocini de la Diputació de Tarragona i la col·laboració de l'Ajuntament de Cunit i Penedès Marítim.\nA la bassa del pati de cal Franciscu encara neden peixos de colors, però n'hi ha un que sempre es queda al fons i no surt com ho feia abans. Està trist i es nega a menjar, si no és de la mà del seu amo, que va morir anys enrere.\nQui digui que els peixos no tenen memòria és perquè no coneix el peix del Franciscu, la carpa Juanita. Durant molts anys va ser un reclam turístic per als visitants del Museu de Curiositats Marineres de Vilanova i la Geltrú. La Juanita va ser l'únic peix del món que menjava amb cullera i bevia d'un porró.\nUn documental produït per El Cangrejo i dirigit per Dani Resines i Roger Gómez.


Diada 2007 – Volar de nit és perillós\nPublicat el 11 Setembre 2007 Autor Marta Millaret\n4 pensaments sobre “Diada 2007”\n15 Setembre 2007 a les 18:04\nSí, sí, jo m’hi apunto a això dels tomaquets. Amb bons tomaquets, potser, fins i tot podria arribar a dir que sóc espanyol.\n8 Octubre 2007 a les 1:38\nVeig que la diada et va deixar sense paraules… Ara em toca a mi, de dir-te que a veure si actualitzes! 😉\n9 Octubre 2007 a les 23:10\n10 Octubre 2007 a les 14:15\n“Fer com si marxéssim a comprar tabac i no tornar mai més.”\nMolt bona la idea, a mi m’encantaria. Però potser en veure que no tornem a casa truquen a la policia, i ens busquen, i ens troben, i finalment ens castiguen a l’habitació per no tornar a sortir durant un mes (o 40 dies). Sigui com sigui, crec que ens hauríem de tornar a arriscar una mica, que ja som prou grans.\nEspero que continuïs aquest bloc, ara que l’he descobert!\nSegüent Entrada següent: Jo també vull un estat propi (2007)


Barceló i Vidal compareixen al parlament per donar explicacions pel cas dels contractes de Més\nEl vice-president i el conseller de Medi Ambient explicaran els contractes del govern amb l'ex-cap de campanya de Més per Mallorca, Jaume Garau\nNou episodi del cas dels contractes de Més. Avui, al Parlament de les Illes, hi compareixen Biel Barceló, vice-president i conseller d’Innovació, Recerca i Turisme, i Vicenç Vidal, conseller de Medi Ambient, Agricultura i Pesca, per donar explicacions sobre els contractes fraudulents a l’ex-cap de campanya de Més per Mallorca, Jaume Garau.\nAquest cas va desembocar fa unes setmanes en una greu crisi de govern. Barceló va explicar que havia estat el moment més dur i difícil que havia viscut mai, però que no s’havia sentit qüestionat dins el govern. Aquests darrers dies ha insistit a dir que no ha tocat ni un euro públic i, de fet, la compareixença d’avui ha estat a iniciativa seva, per donar explicacions. És previst que es refermi en les declaracions que ha fet fins ara: el govern fa contractes justificats i els treballs que s’encarreguen tenen resultats per a beneficiar l’interès general.\nEl cas dels contractes a l’ex-cap de cap de campanya és investigat per la fiscalia de les Illes, que vol esclarir si hi ha delicte en els contractes que l’ex-consellera de Transparència Ruth Mateu (de Més per Menorca) va adjudicar a empreses relacionades amb Jaume Garau. Mateu va dimitir per aquesta qüestió i l’endemà Més per Menorca va abandonar el govern com a mostra de suport a l’ex-consellera i per denunciar la manca de confiança dels altres partits de la coalició, PSIB i Més per Mallorca. Això va originar una greu crisi de govern que va deixar l’executiu de Francina Armengol en minoria.\nLa crisi de govern marca el ple\nLa fiscalia obre una investigació pels contracte de Més\nBiel Barceló: ‘No he tocat ni un euro públic’\nBarceló anuncia que dimitirà si l’investiguen pel cas Més


Diferència entre revisions de la pàgina «A baba inuba» - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nDiferència entre revisions de la pàgina «A baba inuba»\nA baba inuba (modifica)\nRevisió del 23:32, 20 gen 2011\nRevisió del 23:25, 20 gen 2011 (modifica)\nRevisió del 23:32, 20 gen 2011 (modifica) (desfés)\n'''A Vava Inouva''' (''A Baba-inu Ba'') és el títol de la primera cançó del [[cantant]] [[Algèria|algerià]] de [[música cabil]] [[Idir]]. Aquest títol forma part de l'[[Àlbum musical|àlbum]] del mateix nom tret el [].\n''A Vava Inouva'' («el meu papa») és una [[cançó de bressol]] composta per [[Idir]] i [[Mohamed Benhamadouche]] dit Ben Mohamed per a Nouara, una cantant de [[Ràdio Alger]]. En resposta a un impediment d'aquesta última, el títol va haver de ser interpretat per [[Idir]], acompanyat per la cantant Mila. L'èxit és immediat per a aquesta cançó de bressol.\nL'èxit és immediat per a aquesta cançó de bressol. Es tracta probablement de la cançó cabil que ha trobat el major èxit mondial.\n''A Vava Inouva'' va ser llavors traduïda en diverses llengües ([[àrab]], [[castellà|espanyol]], [[francès]], [[Grec modern|grec]], etc....). Una segona versió és gravada el [], a l'àlbum « ''Identitats'' » amb [[Karen Matheson]], una cantant de la qual el repertori es compon habitualment de cançó en [[goidèlic|llengua gaèlica]].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/6775450»


Salou i Cambrils presenten la IV Edició de la Fira Marítima de la Costa Daurada — Ajuntament de Salou\nSalou i Cambrils presenten la IV Edició de la Fira Marítima de la Costa Daurada\nSalou i Cambrils presenten la IV Edició de la Fira Marítima de la Costa Daurada Gran part dels actes programats tindran lloc a l’interior del Club Nàutic de Salou https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-i-cambrils-presenten-la-iv-edicio-de-la-fira https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-i-cambrils-presenten-la-iv-edicio-de-la-fira\nGran part dels actes programats tindran lloc a l’interior del Club Nàutic de Salou\nEl regidor de Promoció Econòmica, Marc Montagut, el regidor de Comerç, Mercat i Consum, Pedro Lavilla, juntament amb l’alcalde de Cambrils, Robert Benaiges i la Regidora de Promoció Econòmica de Ciutat de Cambrils, Anna López juntament amb representants dels Clubs Nàutics de Salou i Cambrils han presentat avui en roda de premsa la quarta edició de la Fira Marítima de la Costa Daurada que tindrà lloc de 27 al 29 de maig al Club Nàutic de Salou. En aquesta edició, l’espai a l’aire lliure d’exposició s’ubicarà dins les instal•lacions del Club Nàutic de Salou. La fira s’inaugurarà el proper 27 de maig a les 18:30 hores al mateix Club Nàutic de Salou amb la presència del subdelegat del Govern, Quim Nin.\nL’alcalde de Cambrils, Robert Benaiges, ha destacat durant la roda de premsa que la fira és fruit de la col•laboració de les dos ciutats i que “aquesta quarta edició ens ajudarà a posicionar-nos definitivament com a referent de la nàutica en el territori”.\nEn aquesta línia, el regidor de Promoció Econòmica, Marc Montagut, ha explicat que “fruit de la col•laboració entre les dos administracions podem repetir aquesta fira que enguany es presenta amb una amplia oferta d’activitats complementàries i tècniques que en definitiva busca dinamitzar i implicar al sector” .\nEl divendres, hi haurà una xerrada ‘Viu l’experiència de la Barcelona World Race’ així com una cantada d’havaneres amb el grup Ultramar. Dissabte, tindran lloc diferents bateigs i sortides de llagut, caiac o vela, entre d’altres, així com xerrades sobre pesca esportiva. Com a novetat, es presentarà el projecte Ecoinnomar sobre el vaixell sostenible, silenciós, lliure de CO2.


Equip Ciclista Pinturas Grimaldo, P.C. Bons Amics: d’agost 2009\nMatinal ciclista a Manresa amb curses de cadets i veterans, les dues categories han donat 25 voltes a un circuit de 1,6 quilòmetres per completar els 42 km dels que es composava la prova a una velocitat mitjana de 40,16 km/h (no ha coincidit ni amb el que posava la Federació ni l’organització, la PC Bonavista, per cert, molt bona feina). Han sortit 60 corredors, classificant-se 54, faltant-nos avui les fèmines.\nSortida ràpida on han saltat el Pedrito i el Santi Alentorn del Pinturas Grimaldo, Emili Pérez del Cecoc i Pep Gázquez del Galvesport que, amb el permís del pilot, han mantingut una diferència entre els 20 i els 30 segons, fins que a 4 voltes del final els han acabat enxampant.\nArribada a l’esprint guanyat pel Mirco, seguit del Cherino, Priego, Agüero, Xavi i Madrigal. El Priego s’ha proclamat campió de Manresa i Comarca i el Nocete guanyador de 50, bona feina de l’equip.\nAvui és dels dies que em costa escollir fotos, he fet moltes i acaba sent difícil. El Morante m’ha agraït que publiqués la seva foto i, hi ha altres corredors que me les demanen o volen entrades al blog (Santi, estaràs content). Fa poc que em vaig fer del Facebook i he vist algunes fotos meves publicades per diferents corredors. Acabaré cobrant-les o... a veure si teniu un detall i em feu un regal, ja ja.\nEl Cristóbal entregant el rellotge a la Carmen, la seva dona, que el porta entre cotó fluix, a més de gran entesa en ciclisme\nSanti González i el seu “reflex” 30 anys més jove\nMarta, la dona del Joan Mengual (i que també el cuida força), veient escalfant al Santi Alentorn i al Carles Gasulla\nSegona volta i escapada del Faricle. No veus que ja et tenen agafada la mida? És broma\nPilot estirat amb el Priego, Sánchez, Santi Alentorn, Casado, Santi Estragué, Pedrito i Salva\nLa sortida tan ràpida ha tallat el pilot de seguida en varis grups, el Madrigal ha sortit per darrera i s’ha escalfat fins agafar la zona capdavantera. Per darrera el Narváez\nL’Adolf tibant del pilot, seguit del Cherino, Santi Estragué i mig Pedrito, Priego i Gázquez\nSanti González, no anava rient, és per l’esforç, amb el Terrones i el Nocete\nEls germans Emili i Xavi Pérez. Com el Xavi diu, avui ha guanyat el títol de 1r andorrà. Aquí amb l’Agüero, el Gázquez, Nocete i Santi González\nComença l’escapada amb un atac del Pedrito, respòs per l’Emili i el Santi Alentorn. Per davant un corredor a punt de ser doblat\nEl pilot dóna per bona l’escapada: Cuervo, Cherino, Xavi, Adolf, Agüero i Priego\nPer darrera lluitaven per poder empalmar amb el pilot, alguns han acabat entrant: Sabater, Narváez, Torrubia i Zeljko\nAl poc se’ls ha sumat el Pep\nAvui ha vingut el Patró, el Manolo Grimaldo, amb el Sergio i el Juanjo (fills del Pedrito i de l’Agüero)\nGázquez, Pedrito, Emili, Santi Alentorn amb el Miquel Parera que els ha seguit alguna volta\nPedrito, Gázquez, Santi Alentorn, Emili i el Cristóbal que també ha fet el mateix que el Miquel\nEl pilot encapçalat per l’Adolf, Agüero, Xavi, Casanovas, Santi Estragué i Priego (demano col·laboració amb els noms que falten)\nL’Adolf tensava en la pujada, amb el Cherino, Madrigal, Cuervo, Mirco, Santi Estragué, Priego i Santi González\nA falta de 5 voltes baixàvem cap a meta\nI a falta de 4 neutralitzaven als escapats. El Badia jugant-se el coll\nEsprint de l’arribada guanyat pel Mirco, seguit del Cherino, Priego, Agüero, Xavi i Madrigal\nL’aprofitament dels cartrons no se’ns dóna malament. Descansant el Cuervo, Santi González, Sergio i Nocete\nPòdium de 60: López 2n, Maya 1r i Parera 3r\nPòdium de 50: Salva 2n, Nocete 1r i Terrones 3r\nPòdium de 40: Cherino 2n, Mirco 1r i Priego 3r\nCecoc guanyador per equips\nJosep Priego, amb les lletres tan petites no veig ben bé de què, crec que de Manresa i comarca 2009\nPublicat per Equip Ciclista Pinturas Grimaldo a 19:36 2 comentaris:\nPublicat per Equip Ciclista Pinturas Grimaldo a 12:39 14 comentaris:


NW La Revista de Reus - Els alcaldables de Reus, a la portada de la revista NW del mes de maig\nEls alcaldables de Reus, a la portada de la revista NW del mes de maig\nLes eleccions municipals centren una bona part del contingut de la publicació\n19/05/2015 | Per NW Revista de Reus\nLa portada de la revista, amb el muntatge de Carles Fargas.\nUn muntatge fotogràfic ideat i produït per Carles Fargas ocupa la portada de la revista NW del mes de maig, que es publica a només cinc dies de la celebració de les eleccions municipals. Els comicis centren una bon apart del contingut de la revista, que, tot i així, aborda altres temes i inclou les seccions habituals. La publicació és als quioscos des d'aquest dimecres, dia 20. A més del muntatge fotogràfic, els candidats són presentats també amb il·lustracions elaborades pel dissenyador gràfic Jordi Romero, que enceten el cos central de la revista, en el que els candidats a l'alcaldia responen a la pregunta "Per què vull ser alcalde de Reus?".\nSobre les eleccions parlen també exregidors de l'Ajuntament de diferents formacions polítiques, que ofereixen el seu parer sobre què hi ha en joc a les eleccions de diumenge que ve. També aporten reflexions els dos exalcaldes dels ajuntaments democràtics que continuen vius, Josep Abelló i Lluís Miquel Pérez. Ambdós ofereixen, en un diàleg, la seva visió personal sobre què els ha suposat haver estat alcalde de la seva ciutat.\nA banda de les eleccions, la revista es fa ressò de la publicació del llibre amb 2600 fotografies de la família Busquets, amb motiu del centenari de la firma Nuepce. La revista publica també entrevistes amb el reusenc expert en cultura asiàtica, Carles Prado Fonts, amb el fotògraf Nicolas Moulin, amb milers de seguidors a la xarxa social especialitzada en fotografia Flickr; amb el president de l'Associació de Veïns del Barri de Santa teresa, Agustí Aspa, i amb la presidenta de l'Associació Juvenil Irasshai- L'historiador i arxiver Ezequiel Gort, parla del Campanaret, el lloc és el Campanaret.\nLa revista surt als quioscos i es comença a distribuir entre els subscriptors a partir del matí del dimecres, 20 de maig.


Youtube va aportar 313 milions d’euros al PIB espanyol\nEl percentatge de canals espanyols que obtenen 5 xifres o més d’ingressos augmenta més del 35% cada any\n24 de de novembre del 2021. 13:43\nYoutube va aportar al llarg del 2020 uns 313 milions d’euros al Producte Interior Brut d’Espanya i va crear 21.000 llocs de treball equivalents a temps complet, segons l’informe ‘Convertir les oportunitats en èxits: Avaluació de l’impacte econòmic, social i cultural de Youtube a Espanya’ elaborat per Oxford Economics\nAixí mateix, de l’informe es desprèn que més del 70% d’emprenedors creatius creuen que YouTube els dona l’oportunitat de treballar de la manera que millor s’ajusta a les seves necessitats.\nEn aquest sentit, Maite Gómez Fraile, directora de Youtube per a Espanya i Portugal assegura que la dada més important per a ella és la relacionada amb l’exportació de talent. Així, segons l’informe, més del 75% del temps de reproducció de contingut produït per canals espanyols prové de fora d’Espanya. «La nostra plataforma posa un gra de sorra al desenvolupament del país i a l’exportació, això és una manera d’exportar talent, ja que dona l’oportunitat els creadors de contingut d’accedir a una audiència de 500 milions de persones que parlen castellà al món», explica la directora de Youtube per a Espanya i Portugal.\nEn aquest sentit, el 78% dels emprenedors creatius van declarar que Youtube els ajuda a exportar els seus continguts a un públic internacional al qual no podrien arribar de cap altra manera.\nQuant al perfil dels creadors de contingut «ara és molt divers», aclareix Gómez Fraile, que llança la vista enrere i confessa que quan la plataforma va començar es concentraven en un perfil jove amb uns de verticals de continguts molt marcats, com per exemple els ‘gaming’. «Aquesta diversitat actual de canals i contingut és el que fa tan gran la plataforma i va en línia amb la nostra idea de donar l’oportunitat d’expressar-se a tothom, així com democratitzar l’accés a la informació».\nDes de canals de gimnàstica amb Patry Jordan, passant per l’humor de ‘la Pelo’, fins al canal Unicoos de David Calle, un professor de matemàtiques i física que va començar a pujar vídeos al seu canal de Youtube el 2011 perquè els seus alumnes de matemàtiques i física poguessin veure les seves classes fàcilment i les vegades que fossin necessàries.\nSegons dades facilitades per Youtube, a Espanya, més de 600 canals tenen més d’1 milió de subscriptors, cosa que suposa un augment de més del 20%, any rere any. Mateix creixement anual que en aquells amb més de 100.000 subscriptors, tot i que la xifra total ascendeix a 5.500 canals.\nQuant als ingressos, el percentatge de canals espanyols que obtenen 5 xifres o més d’ingressos augmenta més del 35% cada any.


Vuit debutants del Barça B amb el primer equip\nErnesto Valverde ha fet debutar Riqui Puig, M. Wague, Abel Ruiz, Collado, Chumi, Miranda, Cuenca i Carles Pérez aquesta temporada\nDesprés de l’empat (2-2) contra l’SD Eibar a Ipurua, en el darrer partit del campionat domèstic 2018/19, el FC Barcelona finalitza la Lliga amb un global de 87 punts a la classificació. Un campionat que, a més, ens ha deixat un gran nombre de jugadors del Barça B actuant amb el primer equip durant la temporada. Aquest diumenge, per exemple, Ernesto Valverde va donar entrada a Carles Pérez, que va substituir Malcom al minut 73 de joc.\nAmb el debut de l’extrem de Granollers, ja són vuit els futbolistes del Barça B que Valverde ha utilitzat aquesta temporada. Abel Ruiz va debutar en el matx contra el Getafe (2-0), en què va substituir Coutinho per lesió. Moussa Wague i Álex Collado van debutar unes setmanes abans, també a la Lliga. El lateral va disputar els seus primers minuts oficials sota les ordres de Valverde en l’empat contra l’Osca a l’Alcoraz, mentre que Collado va debutar a Balaídos contra el Celta de Vigo.\nD’altra banda, Chumi, Jorge Cuenca i Miranda van debutar en el partit d’anada dels setzens de final de la Copa contra la Cultural Lleonesa, mentre que Riqui Puig ho va fer en la mateixa eliminatòria, però al partit de tornada. Puig també va jugar a la Lliga contra l’Osca (Alcoraz) i el Celta (Balaídos).\nAixí doncs, en total són vuit els debuts de jugadors del Barça B amb Valverde aquest curs, que, sumats amb els quatre de la temporada passada (Arnáiz, Cucurella, Oriol Busquets i David Costas), ja en són dotze.\nCinc debuts al Barça B\nNo només Ernesto Valverde està fent debutar futbolistes amb el primer equip. Al Barça B, el tècnic García Pimienta ha fet debutar fins a cinc jugadors del Juvenil A aquesta temporada. Jandro (18 anys) ho va fer a la jornada onze de Lliga, Konrad (17 anys) a la jornada quinze, Nils (17 anys) a la jornada 30, Tenas (17 anys) a la jornada 31 i Nico González (17 anys) aquest cap de setmana, a Castelló, en l’última jornada del campionat de Segona B.


La Comunicació Audiovisual: el LLENGUATGE AUDIOVISUAL\nÉs un sistema de comunicació multisensorial (visual i auditiu) on els continguts icònics prevalen sobre els verbals.\nMobilitza la sensibilitat abans que l'intel·lecte. Subministra molts estímuls afectius que condicionen els missatges cognitius. "Opera de la imatge a l'emoció i de l'emoció a la idea" (Eisenstein).\nÉs clar que els missatges audiovisuals faciliten la comunicació (val més una imatge que 1.000 paraules), resulten motivadors i aproximen la realitat a les persones. Ara bé cal ser crític enfront de l'alienació que genera un consum massiu, dispers i irreflexiu d'imatges. Umberto Eco ja ens adverteix: "La civilització democràtica només se salvarà si es fa del llenguatge de la imatge una provocació a la reflexió crítica i no una invitació a la hipnosi".\n- Aspectes morfològics. Morfologia\nElements visuals, LES IMATGES. Els seus elements bàsics són: punts, línies, formes i colors. Amb aquests elements les imatges poden representar coses que existeixen i també coses que mai han existit. Les principals característiques de les imatges són les següents:\n- Iconicitat o abstracció: segons que les imatges siguin o no un reflex de la realitat:\nElements sonors. Distingim:\nEn qualsevol cas, les funcions (com veurem a FUNCIONS DE LA IMATGE) dels elements morfològics són bàsicament tres:\n- Aspectes sintàctics. Sintaxi: Com tot llenguatge, l'audiovisual també es basa en una sintaxi, és a dir en una manera d'estructurar i compondre els seus elements (punt, línia, pla, textura i color) per influir en el significat final del nostre missatge i llavors parlarem dels plans , l'angulació, la composició, el ritme, la il·luminació, el color o la música utilitzats en el nostre missatge).\n- Aspectes semàntics. El llenguatge audiovisual es pot analitzar tenint en compte la varietat de significats que provoca.Aquestes sensacions estan recolzades en l'experiència personal i cultural del receptor.I així es pot parlar de:\nContingut denotatiu: Significat objectiu.\nContingut connotatiu: Significat subjectiu.\n- Aspectes estètics. A més de la funció narrativa-descriptiva i semàntica, tots els elements formals d'un producte audiovisual tenen una funció estètica.


Estridències de Cañizares - Levante-EMV\nEstridències de Cañizares\nlluís maria mesa 16.10.2015 | 04:15\nL´arquebisbe de València és la persona referent per a tots els catòlics valencians. Les seues paraules han d´unir la pluralitat de sensibilitats que caracteritzen els creients. Han de ser alé dels marginats sense discriminació. Eixos principis són els que cada dia busquen els cristians d´esta diòcesi quan miren el seu pastor. Tanmateix són els que no troben en pronunciar-se este amb estridències: pel problema migratori, la identitat espanyola i valenciana o la greu crisi econòmica.\nUn bisbe és un inconformista perquè el missatge de Crist busca des dels seus orígens un món nou on la justícia als pobles i el reconeixement dels marginats siguen essencials. La paraula de Jesús no coneix d´Estats ni de governs. Així s´ha pronunciat el papa quan ha dit que «la misericòrdia és el segon nom de l´amor» i que s´aculla els refugiats sense mirar si són «trigo limpio». Precisament per eixos motius resulta complicat entendre la preocupació del cardenal per la invasió d´immigrants i la barreja europea i alhora assumir el missatge de Francesc.\nSembla que este bisbe nostre té grans preocupacions que no sé siformen part de la societat. La unitat d´Espanya pot ser un problema, si es vol un problema gros, però que sols trobara solucions en l´àmbit de la política i dels polítics. És el mateix que el debat de la identitat valenciana, un problema on l´Església, lluny de recolzar posicions d´alguns dels sectors socials, hauria d´apostar per la reconciliació de la identitat valenciana i recolzar la introducció del valencià en la diòcesi. El prelat lloa Jaume I com a promotor de la nostra identitat i s´oblida que un dels constiuents més primogènits del Regne de València, abans fins i tot que existira la Reial Senyera, és la llengua valenciana.\nPerò allò que suposa un contratemps gran no sols per a catòlics sinó per a la societat és la percepció de la realitat econòmica de l´arquebisbe. Afirmar que no hi ha una destacada crisis en els carrers suposa no reconéixer els patiments de tantes persones que han caigut en la pobresa absoluta. Significa no tindre en compte les greus xifres estadístiques que aporten entitats com Cáritas. El més greu, en boca d´una autoritat eclesiàstica, és escoltar les paraules que remeten el problema de la crisi a l´avortament abans que a la fam.\nEn definitiva, les estridències de sa eminència Cañizares són fortes. No tant per a una societat que ja no és confessional sinó per a uns creients que els resulta complex d´entendre´l. Què han fet els catòlics valencians perquè el seu arquebisbe es preocupe més intensament que qualsevol bisbe d´Espanya per la unitat de la pàtria, la barreja migratòria i no veja especialment la crisi econòmica dels carrers? Confiem que en un futur les estridències d´un bisbe valencià siguen per perseguir les injustícies socials i cridar sols, com el papa Francesc, que «l´evangeli ens crida a ser pròxims amb els més xicotets i abandonats» a València, Espanya i el món.


Catalunya assumirà la tutela de 40 MENAs procedents de Canàries\nCatalunya assumirà la tutela de 40 menors inmigrants no acompanyats procedents de Canàries\nCastella i Lleó n'acollirà 25 i s'espera que ens pròximes setmanes s'hi sumin més comunitats autònomes\nper Arnau Borràs / Europa Press 17/02/2021 18:09h\nCatalunya acollirà 40 migrants que havien arribat a les illes Canàries | ACN\nEn les pròximes setmanes, Catalunya rebrà i assumirà la tutela de 40 menors immigrants no acompanyats. La cessió de la tutela d'aquests menors és fruit de l'acord que han arribat avui dimecres els governs canari i català, tal com ha anunciat la Consellera de Drets Socials del govern de Canàries, Noemí Santana.\nL'acord amb el qual s'ha arribat amb la Generalitat entra en el marc de les trobades que ha mantingut el Ministeri de Drets Socials amb el conjunt de les comunitats autònomes. Aquestes tenien l'objectiu d'aconseguir un repartiment solidari dels menors immigrants no acompanyats que han arribat recentment a Canàries i que, d'aquesta manera, tots els territoris n'assumeixin la tutela.\nCastella i Lleó també assumeix la tutela de menors\nCatalunya és la segona comunitat autònoma que tanca un acord amb el govern canari per a aquesta qüestió. Fa dues setmanes, Castella i Lleó ja es va comprometre amb les autoritats de Canàries a assumir la tutela de 25 menors immigrants no acompanyats. Amb el pacte amb Castella i Lleó i Catalunya, ja són un total de 65 les places assignades i s'espera que, després de l'acord amb aquestes dues primeres comunitats autònomes, en les pròximes setmanes es concreti el mateix amb la resta de territoris.\nEn aquests moments, la xifra de menors immigrants no acompanyats tutelats per Canàries és de 2.652 nois i noies. La Conselleria de Drets Socials del govern de Canàries ha posat en marxa un conjunt de 27 recursos d'emergència per tal de poder atendre aquests menors. Per zones, n'hi ha 16 a Gran Canària, 8 a Tenerife i 2 més a Fuerteventura.\nReclamen a la Unió Europea que destini més fons a la qüestió\nA banda de gestionar el nombre de menors immigrants no acompanyats, Noemí Santana també busca més recursos per poder fer front a la situació. En aquest sentit, la consellera canària va mantenir una trobada de feina amb l'eurodiputada i vicepresidenta del Grup de l'Esquerra al Parlament Europeu, Sira Rego, per analitzar la situació de la migració a Canàries.\nEntre altres qüestions, es va abordar la situació dels menors estrangers no acompanyats i de la necessitat que la Unió Europa destini fons específics per a la seva atenció, cal com es va establir en el període 2010-2014 i que no s'ha tornat a renovar. Es tracta d'una sol·licitud que la Comunitat Autònoma ja ha realitzat per diferents vies. D'aquesta reunió en va poder treure el compromíós de l'eurodiputada de portar la qüestió al Parlament Europeu.\nEl sector de Catalunya que demana al Govern aixecar ja les restriccions\nDetecten una una nova seqüela de la Covid-19: mira't els ulls


El conductor d’un cotxe s’endormisca i provoca un accident | el malgratenc\nEl conductor d’un cotxe s’endormisca i provoca un accident\nPosted on 19 Juliol, 2016\tby elmalgratenc\tun dels vehicles implicats en l’accident\nSegons ha informat la policia, el conductor d’un vehicle que circulava per la N-II en sentit Pineda de Mar s’ha endormiscat. Ha envaït el carril contrari, ha topat amb el lateral d’un cotxe i ha causat la col·lisió amb un altre. Els fets han ocorregut aquest dilluns a la tarda, al voltant de les cinc. En concret, en el punt de la carretera a l’alçada del carrer Sant Genís de Malgrat de Mar. L’accident ha obligat a habilitar un carril alternatiu a la mateixa N-II per facilitar la circulació als vehicles que hi transitaven.\nLa topada entre els cotxes ha estat de consideració. La conductora d’un d’ells ha patit ferides lleus. Ha estat traslladada a l’hospital de Blanes. Cap de les persones implicades en l’accident és veïna del municipi.


Dona, migrant i treballadora domèstica: el perfil invisibilitzat que agreuja l’assetjament sexual\nUn informe alerta que les dones migrants que treballen en economia submergida a penes denuncien les agressions sexuals per les traves legals\nManifestación de empleadas del hogar en Sevilla.\n24 de diciembre de 2020 18:41h\nD. va nàixer a Veneçuela i amb 33 anys va emigrar a Espanya el 2019, amb una situació administrativa considerada irregular. Poc abans de la pandèmia, va començar a buscar faena com a empleada de la llar per a tasques de neteja i va optar per publicar anuncis en diverses plataformes. Les primeres respostes que va rebre, totes d’homes, eren “suggeriments sexuals que no tenien res a veure amb la faena”. Un home va contactar amb ella perquè netejara el seu domicili i va acabar tancant-la a sa casa per intentar abusar d’ella. Després d’un forcejament que va permetre a D. escapar, l’home va cridar a la Policia i la va acusar de voler robar-li. D. va contar el cas als agents i va denunciar l’agressió un dia abans que es declarara l’estat d’alarma.\nLa història de D. es recull en l’informe Violència sexual a dones immigrants del sector de les cures, elaborat per l’associació ‘Calala fons de dones’ i ‘Per tu, dona’. El document recull conclusions d’altres estudis previs, com que una de cada 10 dones que treballen en el sector domèstic narren alguna situació d’assetjament sexual, des d’agressions verbals a físiques, però la seua especial vulnerabilitat dificulta les denúncies. Sobre aquest perfil s’encreuen diverses violències que converteixen aquestes dones en especialment vulnerables: la violència patriarcal que pateixen per ser dones, la violència per ser migrants en situació irregular –i estar i sentir-se desprotegides– i la violència per no tindre reconeguda la seua faena com una ocupació i, per tant, no poder optar a prestacions ni protecció laboral. Si als ulls de l’Estat no existeixes, no hi ha xarxa de suport pública per a sostindre’t.\nLa situació administrativa irregular és una de les principals traves de les dones per a denunciar, mentre que el fet de treballar sense contracte dificulta l’anàlisi estadística de la problemàtica. L’informe denuncia que l’assetjament sexual en la faena “continua sense ser perseguit quan les víctimes són dones que estan treballant en l’economia submergida”, cosa que atorga impunitat als agressors. Una situació que, sumada a les llacunes legals de la situació de les dones migrants que provoca la Llei d’estrangeria, perpetuen l’assetjament sexual. Així doncs, indiquen que “les múltiples vulnerabilitats a què són exposades les dones immigrants dificulten en gran manera la intervenció, perquè, darrere d’un episodi de violència, hi ha nombrosos condicionants sobre els quals també cal incidir”.\nDels testimoniatges recollits en el document es desprén que les dones migrants que han patit agressions en la faena acaben recorrent a associacions i ONG per protegir els seus drets. Les dones demanen acompanyament psicològic, però també assessorament legal, i en molts casos no disposen d’una llar a què acudir o necessiten ajuda econòmica per als seus fills.\nD. va passar per un procés complex en el terreny emocional, amb el suport d’una teràpia psicològica i del seu entorn més pròxim, poc inclinada a contar el que havia viscut als seus familiars: “Em veia malament, perquè vaig deixar de menjar, vaig tindre problemes amb el menjar. Vaig estar molt temps sentint ràbia i frustració. Sent alleujament de pensar que no va arribar a passar res, que no vaig arribar a ser violada, però moltes dones sí que han passat per això”, expressa aquesta dona, que va optar per desaparéixer de la xarxa i buscar faena d’una altra manera per por. “Em vaig llevar el perfil d’Internet i vaig perdre moltes oportunitats, però em feia por que l’agressor em tornara a trobar o que un altre home tinguera les mateixes intencions. No he tornat a buscar faena en aquesta mena de plataformes i ja no he treballat en el sector de la neteja”, expressa.\nLes autores de l’informe destaquen el paper de l’Estat com a garant de drets i exigeixen responsabilitat especialment amb els sectors més vulnerables: “El paper de l’Estat en aquesta qüestió és crucial, perquè si bé és el principal garant dels drets d’aquestes persones, al seu torn articula discursos i desenvolupa pràctiques fortament arrelades en la cultura patriarcal. La violència institucional actua a vegades com l’avantsala que predisposa moltes dones a ser víctimes de violència sexual”, denuncien.\nEntre les recomanacions que destaquen les autores està ratificar els convenis internacionals per a la protecció de les empleades domèstiques i la seua inclusió en el sistema de Seguretat Social, agilitació de les adaptacions dels títols universitaris per a persones migrants, modificació de la Llei d’estrangeria que implique el tancament dels CIE i l’ampliació de les concessions de sol·licituds d’asil, arrelament i agilitació dels tràmits per a aconseguir el permís de treball a través de la residència o la nacionalitat. Tot això en paral·lel a una educació social contra les violències masclistes: “Cal promoure més conscienciació social sobre aquesta problemàtica, fent-la visible a través de campanyes de sensibilització i incidint en la base del problema: el patriarcat i la cultura de violació”, conclouen.


Assegura que a Lleida no s'ha avançat el rebrot que s'espera a la tardor i que l'augment de casos no serà exponencial com va passar a l'abril || Entre el Segrià i la Segarra hi ha vuit brots amb 125 casos\n© La consellera Alba Vergés, durant la roda de premsa d'ahir a la sala d'actes de l'hospital Arnau.\nLa consellera de Salut, Alba Vergés, no va descartar ahir durant la compareixença a l’Arnau aplicar confinaments selectius a Lleida, encara que va assenyalar que les “mesures” que s’han d’aplicar ara són “preparar el sistema sanitari, planificar el descans dels professionals, fer proves i detectar casos, protegir els vulnerables i complir les mesures d’higiene i seguretat”, i va insistir que “la pandèmia del coronavirus no és cap broma i no s’ha acabat”. Malgrat l’augment de casos, va assegurar que “no s’ha avançat el rebrot que s’espera a la tardor” i que “no estem en la mateixa situació que en ple pic de la pandèmia”.\nTambé va descartar un creixement de casos exponencial com al març i a l’abril. Hores abans, en una entrevista a RAC1, la consellera també va apuntar que si continua l’ascens de contagis a Lleida, “podria arribar a demanar a la gent que es quedi majoritàriament a casa i només surti per l’imprescindible”, però va descartar tornar a un model de fases.\nPueyo va negar que els cinquanta confinats a Jericó surtin i Salut diu que no hi ha cap bloc aïllat\nD’altra banda, la delegada de Salut a Lleida, Divina Farreny, va explicar que s’ha detectat un nou brot en una empresa fructícola del Segrià, en la qual hi ha quatre positius (vegeu la pàgina 6). Així, ja són vuit els brots al pla, amb uns 130 casos, a més d’un novè a la Val d’Aran per una barbacoa. Malgrat tot, Vergés va afirmar que no “ens preocupen tant els brots com el seu creixement en volum, ja que és quan hi ha transmissió comunitària”. Respecte al brot en una empresa agroalimentària de la Segarra, Farreny va dir que “encara ho estem estudiant” i va confirmar una vintena de positius.\nD’altra banda, el regidor del PP Xavier Palau, va criticar Pueyo i va dir que ara “és el moment de la gestió, lideratge i eficàcia”. Va afirmar que té la sensació que Lleida “sempre arriba tard” a la presa de decisions sobre aquesta pandèmia sanitària. Va exigir a l’alcalde que garanteixi mascaretes per a tota la població de la ciutat i que reclami a Salut mesures efectives.


Sr. Julio de Miquel Berenguer – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 11è VOLUM. Assessors jurídics d'empresa » Sr. Julio de Miquel Berenguer\n“És bo ser guerrer i després saber pactar”\nQuan Juli de Miquel va estudiar dret només hi havia una facultat en tot Catalunya, i això volia dir moltes més possibilitats de feina, per això no li va costar gaire començar a exercir: “Vaig posar-me a treballar amb en Josep Arasa, que portava uns 12 anys de professió, i quan en feia quatre que era amb ell ens vam associar, i fins ara.” Una associació, doncs, que ha estat molt profitosa: “Tenim caràcters molt diferents, però ens hem sabut complementar i el despatx s’ha anat ampliant fins avui, de manera que ara tenim tres socis més, que donen continuïtat al bufet: Francesc Gelabert, David Jurado i Rosa M. Arasa, que és filla d’en Josep, i sis associats i col·laboradors. També ha començat una filla meva, l’Helena, però encara no forma part de la societat.”\nA banda del despatx, Juli de Miquel també ha dedicat bona part de la seva vida a l’ensenyament: “En aquests moments estic fent classes de dret societari a Esade, però també n’he fet a la Universitat de Barcelona, i al mateix Col·legi d’Advocats.” Les classes, a més de l’exercici diari, l’ajuden a no perdre de vista la realitat de la professió: “Crec que és molt important estar en contacte amb gent jove, i a més les classes em permeten refrescar coneixements constantment.”\nTot això es nota a l’hora d’assessorar els petits i mitjans empresaris que demanen els serveis del bufet: “Els oferim un assessorament integral, fem des de dret penal econòmic fins a fiscal o mercantil, de forma que tenim molts clients fixos, que confien en nosaltres per qualsevol consulta o problema que puguin tenir.” No obstant això, també arriben al despatx d’altres assumptes més puntuals: “Ens vénen a buscar, per exemple, per casos de competència deslleial, que és un tema que està entrant amb força en aquests moments. Fa pocs dies ens van contractar d’una empresa que ja té un assessor, però que no es veu amb cor de portar el tema i pensa que és millor que li resolguem nosaltres, que hi estem més habituats.”\nLa competència deslleial, tanmateix, fa molts anys que està legislada: “La llei que tenim nosaltres és la mateixa que tenen a França i a d’altres països europeus, però la diferència és que molts dels nostres empresaris no la coneixien i deixaven passar casos tan greus com el que uns quants directius se’n vagin i muntin una empresa paral·lela de les mateixes característiques i amb la mateixa finalitat que la d’aquell empresari.”\nEn Juli és també expert en casos de responsabilitat civil, un tema en què encara hi ha en el nostre país molt pocs especialistes: “Estem parlant de mala praxi d’un metge, d’un arquitecte, per posar dos exemples, o fins i tot del propi Estat.” De fet, ell va portar fa uns anys el primer cas en què l’Estat va ser condemnat per un atemptat terrorista: “Si l’Estat és el responsable de la seguretat ciutadana i falla perquè no desallotja un edifici després de rebre un avís de l’organització terrorista, aleshores ha negligit en la seva tasca de garantir la seguretat i se n’ha de fer responsable i pagar les indemnitzacions a les víctimes.”\nLa filosofia del despatx dels socis Arasa i de Miquel és sobretot que els advocats funcionin com un gran equip: “La idea de l’advocat individualista ja està superada, ara hi ha d’haver uns socis que coordinin i estiguin al corrent de com van les coses, però l’equip és fonamental, i sobretot el més important és que hi hagi un engranatge generacional, és a dir, que hi hagi gent de diverses edats i amb una continuïtat de futur.” A l’hora de rebre un client, doncs, això es té molt en compte: “Si jo rebo un client tot sol i el dia del judici s’hi presenta un altre advocat del despatx, aquest senyor s’enfadarà; en canvi, si des del primer dia m’acompanya un altre lletrat que participa de la conversa i s’hi involucra, el client li acaba agafant confiança, i aleshores ja li és igual si aquell dia hi sóc jo o no.”\nVa ser a principis dels setanta precisament que tant en Juli com en Josep es van adonar que l’advocacia anava per aquest camí: “Vam veure el que estava passant a l’estranger, i cap on anaven les noves tendències, de manera que vam començar a incorporar gent nova.” Però això no significa que es vulguin convertir en un macrodespatx: “Pensem que dotze o quinze advocats és una bona xifra per aconseguir donar un bon servei i no perdre el contacte personalitzat amb els clients, cosa que no ens agradaria gens ni mica.”\nNo obstant això, hi ha d’altres maneres de ser una gran organització professional, i una és participar d’una associació internacional: “Som l’únic representant a Espanya d’Eurolink, que agrupa diversos despatxos europeus, i ara també d’altres parts del món, que treballem junts quan hem de portar un cas a l’estranger.” En Juli pot acompanyar el seu client, pot coordinar-ne la defensa o l’assessorament, però si vol muntar una empresa a Finlàndia, el millor serà que es posi en contacte amb un despatx del país: “Eurolink ens permet precisament això, és a dir, els meus clients saben que tenen un despatx d’advocats a Hèlsinki, a Hamburg o a Frankfurt, posem per cas, i que no cal que s’amoïnin perquè nosaltres mateixos els explicarem tot el que els calgui saber.”\nJuli de Miquel és un advocat vinculat a diverses institucions i organismes. Membre dels consells rectors de la Caixa d’Advocats i de la Mútua d’Advocats de Catalunya, també col·labora com a àrbitre amb el Tribunal Arbitral de Catalunya: “Crec que funciona malgrat que la gent, en aquest país, encara té poca cultura arbitral. L’arbitratge encara fa por, i penso que no n’hauria de fer gens ni mica. El problema és que molts empresaris pensen que si la decisió no és la que ells creuen correcta, no hi ha gaires defenses perquè la decisió arbitral pràcticament s’acaba en si mateixa, no es pot anar a una segona instància o al Suprem.”\nPer tot això, al despatx s’explica als clients els avantatges i els desavantatges de cada sistema, i són ells els que decideixen: “Deixem que prenguin ells la decisió, perquè no els podem assegurar mai res, hi ha casos que semblen guanyats abans de començar i, en canvi, acabes perdent-los, i a l’inrevés.” Haver d’anar als tribunals, tanmateix, no fa gens de por a un advocat amb tanta experiència com en Juli: “Si s’ha d’acabar davant del jutge és perquè no s’ha trobat altra solució i aleshores és el camí que ens proporciona la justícia. Tot i així, penso que és bo ser guerrer i després saber pactar. De fet, totes les guerres acaben amb una pau digna i signant un tractat, no?”\nTambé vinculat al Col·legi durant molts anys, Juli de Miquel pensa que la massificació de la professió ha portat a comportaments deontològics molt criticables: “Em preocupa, el comportament entre companys. És important que es respecti la confidencialitat de les dades que tots dos coneixen, s’arribi o no s’arribi a un pacte, i això hi ha qui ho aprofita per fer-ne ús més endavant. És molt trist haver-ho de dir, però hi ha lletrats que tenen actituds que no ajuden gens la professió.”\nPrevAnteriorSr. Joaquim Faus Pascuchi\nSiguienteSra. Maria Helena de Felipe i Sra. Beatriz FernándezNext


Situació prevista a les Illes: Les altes pressions de l'Atlàntic continuen dominant el panorama sinòptic a la conca mediterrània i sud del continent europeu. Menorca: domini del sol, però amb algunes bandes de niguls baixos de matinada i el matí. Temperatures diürnes sense canvis importants i nocturnes estables o una mica més altes. Serra de Tramuntana: hi haurà temps assolellat i estable amb alguns intervals de niguls baixos durant les primeres hores. Les temperatures màximes en conjunt seran semblants a les d'ahir, mentre que les mínimes pujaran lleugerament. Llevant: hi dominarà l'ambient assolellat en general. Les temepratures es mantindran estables o pujaran lleugerament. Migjorn: hi haurà cel estirat tot i que durant les primeres hores poden aparèixer bandes de niguls baixos. Les temperatures seran si fa no fa com les d'ahir. Pla: hi dominarà l'ambient assolellat amb el pas d'alguns niguls baixos fins a mig matí. Les temperatures màximes es matindran i les mínimes pujaran lleugerament. Raiguer: hi haurà temps assolellat i estable amb alguns intervals de niguls durant les primeres hores. Les temperatures en conjunt seran més altes que les d'ahir. Palma: hi haurà cel estirat tot i que durant les primeres hores poden aparèixer bandes de niguls baixos. Les temperatures pujaran lleugerament, sobretot les mínimes. Eivissa i Formentera: hi predominarà l'ambient assolellat amb cel estirat o poc ennigulat en general, si bé a primeres hores se formaran algunes bromes i bandes de niguls baixos. Les temperatures mínimes aniran a l'alça. Estat de la mar: hi bufaran vents fluixos, de component est, amb brises costaneres. La mar serà entre arrissada i àrees de marejol a tot el litoral. La visibilitat horitzontal serà de regular a bona. La temperatura de l'aigua a la nostra costa es mantindrà entorn als 21 graus. Demà: l'ambient serà assolellat en general, tot i que a partir del capvespre arribaran bandes de niguls alts i mitjans pel sud i l'oest. Les temperatures experimentaran un lleuger augment. Dilluns: cel serà poc ennigulat en general, amb presència durant les primeres hores d'algunes de nigulades a Mallorca i Menorca. Les temperatures no experimentaran canvis o baixaran un poc. Dimarts: el cel seran entre poc i mig ennigulat. L'ambient serà càlid tot i que amb importants oscil·laciones diürnes.


M@RC - Centre històric d'Alforja\nCentre històric d'Alforja\nNucli històric de la població, format al voltant del castell situat en la part més elevada del turó i desenvolupat a partir d'un carrer central.\nLa vila està situada en un turó entre dos barrancs, a la vora esquerra de la riera d'Alforja. A la part superior es situava el castell del qual només queda un mur però conserva el possible perfil del recinte emmurallat. La resta del poble es desenvolupa a banda i banda d'un eix central, el carrer Major. Entre els edificis més importants del municipi es troben Cal Batxó, al carrer Hospital, amb una gran portada i reixat de ferro, Cal Batllet, al carrer del Bolcador, Cal Ernest Besserc, al carrer Major, amb portada de carreus encoixinats del segle XVII, el temple parroquial dedicat a sant miquel i Cal Bató a la plaça de Dalt.\nLa vall d'Alforja fou donada a repoblar a Ramon de Ganagod el 1158, però passà el 1240 al Capítol tarragoní. Al llarg dels segles XIII i XIV va tenir força prosperitat econòmica i fou membre de la Comuna del Camp com a mínim des del 1322. La guerra del Francès provocà una forta crisi econòmica i el poble fou obligat a subministrar aliments a les tropes. Durant les lluites del segle XIX, Alforja es declarà a favor dels absolutistes i es produïren sovint enfrontaments entre un i altre bàndol. Fou també durant la Revolta dels Malcontents la capital dels insurgents del Camp, sota el comandament de Joan Rafí i Vidal.\nCoordenades Geogràfiques G.G. (x,y): [41.210474],\t[0.974645]


El festival Som Cinema, amb protagonistes de premi\nActualitzada 23/10/2021 a les 11:50\nEl director de 'Lucas' i un actor d''El ventre del mar', a Lleida\nPresentació de curtmetratges de l’Escola Catalana de Cinema i TV, ahir a l’acadèmia Ilerna.\n© Presentació de curtmetratges de l'Escola Catalana de Cinema i TV, ahir a l'acadèmia Ilerna.\nEl valencià Álex Montoya, director de Lucas, i l’actor Oscar Kapoya, un dels protagonistes d’El ventre del mar, d’Agustí Villaronga, van visitar ahir Lleida per presentar al festival Som Cinema les seues respectives pel·lícules, premiades al passat Festival de Màlaga. Lucas va rebre el premi a la millor pel·lícula de la secció ZonaZine del certamen malagueny, mentre que El ventre del mar va ser la gran triomfadora del festival amb sis dels principals guardons. Van ser dos dels protagonistes de la tercera jornada del Som Cinema, que va començar al matí a la sala d’actes d’Ilerna amb la projecció dels quatre curtmetratges seleccionats d’alumnes de l’Escola Catalana de Cinema i Televisió, a Gardeny.\nAvui, Ilerna també acollirà a les 10.00 h el visionat dels onze curts d’alumnes d’instituts de Lleida i Mollerussa del concurs Som Secundària. Així mateix, avui dissabte està prevista l’assistència al festival de diversos cineastes. Pere Altimira, guionista de la pel·lícula Tres, premiada recentment al Festival de Sitges, presentarà la cinta a Screenbox Lleida (20.30 h).\nPer la seua part, el director Kike Maíllo presentarà el seu nou llargmetratge, el thriller Cosmética del enemigo (22.00). Així mateix, el lleidatà Pau Esteve, director de fotografia d’El buen patrón, la cinta de Fernando León de Aranoa que aspira a representar Espanya en els pròxims Oscars, parlarà del film a les 22.30 hores a Screenbox.


La flor de Porfira: de juliol 2013\nPublicat per Stefano Sanfilippo a 12:59 Cap comentari:\nSí, la pena terrible de Tàntal a l'Aqueront\npotser és més suau que els nostres dolors.\nNo li prohibiren d'unir-se als teus llavis –davant del teu encant–\nmés tendres que corol·les de rosa, a Tàntal\nque plora tant! I ell temia la pedra penjada\nal damunt; tanmateix hom no pot morir un segon cop!\nA mi, un ésser vivent, em devora la passió més insana,\nesgotat com estic, tinc la mort ben a prop.\n[Anthologia Graeca Epigramatum Palatina cum Planudea. Ed. H. Stadtmüller, Lípsia, 1894. Vol. I, V, 235]\nPublicat per Stefano Sanfilippo a 19:18 Cap comentari:\nJo que abans, de jove, per culpa d'un cor inflexible\nnegava la dolça llei de la Pàfia1 i la seva disbauxa,\njo que abans era immune als dards dels Amors que abrusen el cos,\nplego ara el cap davant teu, Ciprina2, ja ple de canes.\nAcull-me rient –atès que has vençut la Pal·les, que és sàvia–\nmés ara que quan per la poma de les Hesperides3.\n2 Un altre epítet d'Afrodita, en aquest cas per Κύπρι (vocatiu).\n3 Veure el conegut episodi del concurs de bellesa entre Afrodita, Hera i Atena, la poma, Paris, Helena, etc.\n[Anthologia Graeca Epigramatum Palatina cum Planudea. Ed. H. Stadtmüller, Lípsia, 1894. Vol. I, V, 233]\nPublicat per Stefano Sanfilippo a 17:07 Cap comentari:\nEustaci Macrembolites: Els amors d'Hismine i Hismínies (I, 10-14)\nLa jove [Hismine] tornà a mesclar per ordre del pare i es col·locà darrera de Sostenes i de la mare Pàntia i davant meu, l'herald. Sostenes va dir: “Herald Hismínies, aquest brindis per la festa és per a tu, beu en honor de Zeus i salut! Gaudeix de la diversió, beu en alegria, passa't-ho bé anunciant les Diàsies.” I jo: “A la teva salut també, que ens has reservat la teva cortesia amb bon gust i sumptuositat.” Arribà la noia, duent la copa a les seves mans i enllaçant la seva mirada amb la meva. Allargo la mà per agafar-la i ella m'estreny el dit, tot parrupant, i emet un tènue sospir com des del cor. Fent cas a Cratístenes, jo callava. Terminà així el banquet.\nSostenes, Pàntia i la jove Hismine ens dugueren a l'habitació juntament amb tres criades; una duia aigua del pou, l'altra portava a les espatlles una safata de plata i la tercera duia lli blanc com la neu. Entrarem a l'habitació i Sostenes ens saludà i se'n anà amb Pàntia. Cratístenes i jo ens en anàrem a seure a unes butaques, que estaven allà preparades amb bon gust. Aquella que duia la safata la deixà al tamboret vora el meu seient i l'altra hi abocà l'aigua. Hismine s'aclofà agafant-me els peus i me'ls rentà (és un honor que es reserva als heralds) - els agafa, els estreny amb força, els embolica amb les mans, els comprimeix, sense dir res els besa, un petó d'amagat; finalment, tot fregant-los amb les ungles, em fa pessigolles.\nJo, que durant la resta d'operacions havia aguantat en silenci, sense voler, vaig esclatar a riure. La noia va parar, em mirà fixament, tot fent un somriure, i tornà a plegar el cap, sense cap gest de condescendència per part meva. M'eixugà llavors els peus amb la tovallola que havia agafat de les mans de la sirventa i amb un “Adéu”, se'n anà.\nEm vaig adormir immediatament, ple de menjar, de vi i de les preocupacions pròpies d'un herald. Al voltant de la tercera vigília, el bell Cratístenes em despertà tot dient: “No ha de dormir tota la nit un home que és un herald1.” Vaig intentar treure'm la son – per respecte i amistat – que però no es desenganxava de les parpelles: el menjar el beure i el cansament n'eren la causa. “Què dius, Cratistenes,” vaig dir, “perquè em treus la son agradable de les parpelles?” Ell volia saber del sopar i per què havia esclatat a riure i, tot mofant-se de la meva llengua, va dir:“El tresor més gran de l'home és una llengua parca i és l'encant més gran, si es modera2”.\nI jo: “La resta de coses que han passat al sopar les saps tu també, ja que has estat assegut al costat meu bevent. Quant a la noia, va anar així: primer de tot, quan em portava la beguda m'ha xiuxiuejat 'Hola', i després diu: 'Pren la copa de les mans de la noia amb el mateix nom3' en veu baixa i sense que se la pugui sentir; i mentre jo em prenc la copa, ella em trepitja el peu. Tercer, em porta la beguda, fa per donar-me-la i me la treu i jo dic el que has sentit. Saps com ha seguit la cosa: la ràbia de Pàntia, l'enuig del pare, el seu gest amb el cap, la vergonya de la noia, la seva excitació, la cara vermella, i tot el que li ha passat, com colpejada per un llampec. Amb tot això, jo mateix m'he sentit avergonyit – sí, per aquest bastó4 sagrat – sobretot per la teva recomanació de callar. I quart, mentre brindem a Zeus Salvador, Hismine un altre cop m'agafa el dit.\nAixò pel que fa el sopar; i què ha passat mentre era assegut a la butaca? Em renta els peus, els embolica amb les mans, els besa d'amagat i finalment em pessigolleja la planta del peu. Per això, ho has sentit, he esclatat a riure.”\nI Cratístene exclamà: “Quina sort! Una noia t'estima, una noia tan maca! Tu no l'estimes també?” I jo: “Què és això d'estimar?” I ell, cridant encara més fort: “Per Hèracles, quina estupidesa, quina idiotesa! Però, si tens a favor Amor, la Mare Afrodita i tots els encanteris de l'enamorament!” “I què són?” Vaig respondre a Cratístenes, “qui me'ls ensenya?” I ell: “Són propietats naturals dels sers vivents que no s'ensenyen.” Llavors tornem a dormir.\n[FI DEL PRIMER LLIBRE]\n1 Cf. Ilíada, 2.24. No és del tot literal. (Trad. Montserrat Ros, 2005).\n2 Hesíode, Treballs i dies, 719-720.\n3 Ella es diu Hismine i ell Hismínies.\n4 Κηρύκειον. El bastó sagrat de l'herald, el caduceu.\n[Eustatius Macrembolites, De Hysmines et Hysminiae Amoribus Libri XI, I, 11-14. Munchen, 2001]\nPublicat per Stefano Sanfilippo a 18:54 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Els amors d'Hismine i Hismínies, Eustaci Macrembolites, Eustatius Macrembolites, Novel·la


ÚLTIMA HORA: El València negocia per Yangel Herrera | Blanquinegres.com\nEl València negocia per Yangel Herrera\nEl Manchester City i el València estan interactuant molt este estiu. El conjunt anglés ha apostat fort per Ferran Torres i ha mantingut diverses reunions amb la cúpula directiva del València per a aconseguir el seu fixatge.\nD’altra banda, el València també està interessat en un jugador del Manchester City. Segons ha informat Hector Gómez, el València està negociant amb el City la cessió del migcampista, Yangel Herrera.\nEl periodista valencià ha afegit que l’operació està avançada i podria fer-se. A més, la cessió de Yangel Herrera no entraria dins de la venda de Ferran per temes relacionats amb el Fair Play Financer.\nUNA DE LES REVELACIONS DE LA TEMPORADA\nEl migcampista veneçolà ha fet una fantàstica temporada i ha aconseguit classificar al Granada per a la Uefa Europa League per primera vegada a la seua història. Yangel Herrera ha sigut un migcampista molt complet en el club Nazari.\nEl migcampista cedit pel Manchester City ha disputat trenta partits a la Lliga Santander esta temporada i sis a la Copa del Rei, on han arribat a les semifinals. Yangel Herrera ha marcat dos gols i ha repartit tres assistències.\nL’arribada d’un migcampista de l’estil de Yangel Herrera seria per a substituir a Kondogbia o a Coquelin, però és veritat que Herrera és una mica més ofensiu que el centre africà i el francés.


Oda a l’associa-cionisme\n13 Associació espectadors\nSi la cultura és una mostra de la salut d’una societat, Ripollet té una salut de ferro, va exclamar la pallassa Pepa Plana en la gala del Mercat Vell\nRetrobades, emoció i humor. L’associació d’Espectadors del Mercat Vell va convertir la gala de cloenda dels festejos del seu 25è aniversari, divendres, en una celebració de l’associacionisme i l’expressió de la cultura popular. Ho va fer en una gala farcida, com el teatre, d’emoció i d’humor, en la que el públic va poder veure d’una tirada retalls dels esquetxos interpretats durant l’any festiu i reviure la tasca de dinamització cultural de l’entitat. El sopar va ser motiu de retrobada dels socis fundadors, espectadors de Ripollet i d’altres municipis, com Sant Quirze o Cerdanyola.\nMés en aquesta categoria: « La font transitable del parc del Riu Ripoll torna a obrir després d’estar sis mesos tancada Intens 8 de març »


Israel fa proves d’ADN per certificar que els immigrants són jueus\nEls tests se sol·liciten per autoritzar o no la celebració de casaments\n4 min. Jerusalem 14/03/2019 22:13\n651x366 Un jueu ortodox protegint-se de la pluja a Jerusalem / RONEN ZVULUN / REUTERS Un jueu ortodox protegint-se de la pluja a Jerusalem / RONEN ZVULUN / REUTERS\nIsrael està fent proves genètiques per verificar si immigrants de l'antiga Unió Soviètica són realment jueus segons l'halacà (la llei religiosa jueva). Depenent del resultat d'aquestes anàlisis d'ADN, les persones són autoritzades o no a contraure matrimoni a Israel, on no és possible casar-se per la via civil i els rabins només celebren matrimonis religiosos si els dos integrants de la parella són jueus segons la llei religiosa. D'acord amb l'halacà, una persona només és jueva si té la mare jueva o si s'ha convertit al judaisme a través d'un rabí ortodox.\nLa notícia de les proves d'ADN va saltar als mitjans de comunicació al principi d'aquesta setmana, però llavors el ministre de l'Interior, Aryeh Deri, del partit ultraortodox Shas, ho va negar taxativament en una declaració que va ser retransmesa per totes les televisions israelianes i recollida a la premsa.\nPosteriorment, el rabí en cap dels jueus asquenazites, David Lau, va corregir el ministre i va confirmar que, efectivament, el rabinat feia proves d'ADN a parelles que es volien casar amb l'objectiu de certificar que els dos membres eren realment jueus. Segons Lau, les proves es fan en "casos aïllats" i sense cap mena de "coerció" a la parella.\nEn canvi, el diari 'Yediot Ahronot' assegura que aquestes proves no només s'estan fent a les parelles sinó que fins i tot també s'apliquen als familiars. "Una vegada el rabinat va demanar a una noia que tant ella com la seva mare i la seva tia es fessin una prova d'ADN abans de casar-se per descartar que la mare de la noia fos adoptada i, en conseqüència, no fos realment jueva", detalla el diari de Tel Aviv. "El rabinat va advertir a la noia que, si es negava a fer-se el test, la seva sol·licitud de casament es rebutjaria", segons assegura el mateix mitjà.\nA Israel el rabinat té competències exclusives per celebrar matrimonis entre jueus. A Israel no és possible casar-se per la via civil i els matrimonis religiosos només s'autoritzen si els dos membres de la parella són jueus, cristians o musulmans. Per tant, si un jueu es vol casar amb una persona d'una altra religió o que no és jueva segons l'halacà, es veu obligat a fer-ho fora d'Israel, a l'estranger, per la via civil. Aquests matrimonis són reconeguts després per l'estat d'Israel, però no pel rabinat.\nEl rabinat sempre intenta garantir que un jueu és jueu segons l'halacà, encara que fins ara no constava que s'arribessin a fer proves d'ADN. De fet, no és estrany trobar casos de persones que s'assabenten al rabinat que no són jueves segons el que marca l'halacà i que, per tant, no es poden casar. El rabinat té llistes negres i secretes de jueus que no ho són segons l'halacà, i els rabins ortodoxos les consulten sempre abans de celebrar un casament.\nQuè en diu la llei religiosa?\nSegons l'halacà, una persona és jueva si la seva mare és jueva o si s'ha convertit al judaisme per mitjà d'un rabí ortodox. Però la llei civil israeliana diu que qualsevol persona filla o neta d'una dona o d'un home jueus poden immigrar automàticament a Israel. Llavors es produeix una disfunció entre la llei civil i la religiosa, que és la que s'aplica a l'hora de casar-se. Per exemple, es pot donar el cas que una persona que és neta d'un jueu pugui immigrar automàticament a Israel segons la llei del retorn, però no sigui considerada jueva pel rabinat perquè els seus orígens no s'ajusten al que marca l'halacà.\nAl voltant d'un milió de jueus de les repúbliques de l'antiga Unió Soviètica van immigrar a Israel a partir del 1990. Es calcula que centenars de milers d'aquests jueus no són realment jueus, segons l'halacà, de manera que si no es converteixen al judaisme per un rabí ortodox es troben en una mena de buit jurídic i religiós, i no es podran casar a Israel quan vulguin.\n"Hi ha casos de persones que diuen que són jueves però que no disposen dels documents necessaris per demostrar-ho", ha argumentat el rabí Lau per justificar que se'ls proposi fer una prova d'ADN. "Però no s'obliga ningú a fer-la", assegura. Malgrat això, aquestes proves són cada vegada més habituals, segons afirma 'Yediot Ahronot'.


El líder es topa amb el Pardinyes | Futfem.cat\nUna jornada més, segueix l'emoció a Nacional. Aquesta vegada el Levante ha remuntat el Pardinyes per acabar esgarrapant un empat (2-2), el Girona no abandona la zona de descens, però supera al tram final al Son Sardina (1-3). Per la seva banda, l'Europa enllaça una dinàmica molt positiva i supera a un Terrassa en zona de descens (2-1). El Pallejà suma la segona jornada sense perdre després d'aconseguir un empat davant l'Igualada. El Vic Riuprimer, després de tres jornades amb derrota, ha tornat a guanyar, aquesta vegada davant el Riudoms. Finalment, el Collerense B segueix cuer després d'ensopegar davant el Zaragoza B.\nEl Sant Gabriel no ha pogut viatjar a Huesca per un brot de Covid al quadre blaugrana. La passada jornada, tampoc es va poder disputar el derbi aragonès per aquest mateix brot. Tot i no jugar, les adrianenques, amb 31 punts, no perden la tercera plaça. El Huesca per la seva banda, compta amb 18 punts i és novè. L'encarregat de descansar aquesta jornada ha estat el segon classificat, l'Atlético Baleares, que no es mou de la taula amb 34 punts.\nEn el duel entre Levante Las Planas i Pardinyes, les del Baix Llobregat han esgarrapat un empat que no les aparta del liderat (2-2). El combinat de Ponent ha aconseguit un primer gol molt matiner, Maria Orteu de penal al minut 2. A la segona meitat, també de manera molt ràpida, les groc-i-negres s'han tornat a avançar amb una diana de Sònia Teixiné. Al minut 70, Naiara Tarifa ha retallat distàncies per al combinat planenc. Al cap de 13 minuts, Sandra Alberola ha situat l'empat també de penal. Amb aquest repartiment de punts, les de Ferran Cabello sumen 36 punts i no perden el liderat, ja que ni Atlético Baleares, ni Sant Gabriel han jugat. El combinat lleidatà suma 18 punts i es manté desè.\nQuan semblava que el Son Sardina tornava a mostrar la seva millor versió guanyant al fins llavors líder, ha tornat a ensopegar, aquesta vegada, contra un Girona que vol sortir de la zona de descens com sigui (1-3). El partit no ha tingut gols fins a la segona part. El primer ha arribat de les botes de la 'pichichi' del conjunt mallorquí, Karla Bermejo, al minut 54. Al cap de 13 minuts, Emma Fernández ha situat l'empat amb el primer de les gironines. La victòria de les blanc-i-vermelles ha hagut d'esperar fins a les darreries del duel, Blanca Cros ha situat per davant a les visitants al 88' i finalment Virginia Parella ha sentenciat amb el tercer des dels onze metres al 90'. Ja són tres jornades seguides sense perdre per al conjunt gironí, ara sumen 14 punts i no es mouen de la dotzena plaça, marcant la línia de descens. El Son Sardina es manté quart amb 30 punts.\nL'Europa gaudeix del seu millor estat de forma i suma la seva quarta victòria consecutiva, aquesta vegada ha estat el botxí del Terrassa (2-1). Laura Fernández ha obert la llauna al minut 37 per a les escapulades. A la represa, al minut 57, Lydia Rodríguez ha signat el gol de l'empat. La victòria de les gracienques ha arribat al darrer minut amb la segona diana de Laura Fernández. Els tres punts són or per a les de Fran Güells que amb 25 punts escalen a la sisena posició. El combinat egarenc no abandona l'antepenúltima posició amb 11 punts.\nEl Pallejà en la seva lluita per a evitar el descens ha aconseguit un empat davant l'Igualada (1-1). Ha estat Marina Salanova qui ha obert el marcador per a les anoienques al 38'. Finalment, al minut 73 Carla Farré ha signat l'empat. El conjunt del Baix Llobregat segueix penúltim amb 11 punts. Per la seva banda, el combinat entrenat per Marta Cubí amb 24 punts cau a la setena plaça.\nEl duel entre Vic i Riudoms ha acabat amb victòria del quadre local. Núria Sala ha fet el primer i únic gol de les vigatanes al minut 36. Amb aquesta solitària diana el combinat osonenc ha sumat tres punts que les manté a la cinquena plaça amb 27 punts. El quadre del Baix Camp és fora del descens amb 14 punts, però no pot badar, ja que el Girona que sí que és a la zona vermella compta amb els mateixos punts.\nEn el xoc entre filials entre Collerense i Zaragoza, el conjunt aragonès s'ha endut la victòria per la mínima (2-3). El duel ha estat amb l'empat a zero al marcador durant bona part del temps, no ha estat fins al minut 69 que Laura Mir ha fet el primer de les palmesanes. La resposta de les aragoneses ha arribat quatre minuts després amb la diana de Sara Balma Pérez. Dos minuts més tard, Maria Juan de penal ha tornat a situar per davant a les mallorquines. A sis minuts pel temps afegit, Sara Fernández ha igualat amb el segon gol del conjunt saragossà. Finalment, a dos minuts pel final Susana García ha culminat la remuntada del combinat de l'Aragó. Aquesta derrota manté al conjunt de Coll d'en Rabassa cuer amb 7 punts, el quadre aragonès amb 23 punts és vuitè.


On dormen els estels?, d'Editorial Bambú - Literatura Infantil i Juvenil\nInici > Primers lectors > On dormen els estels?\nSense IVA: 7,21€\nAmb IVA: 7,50€\nAutor: Elisenda Queralt\nIl·lustrador: Noemí Villamuza\nVan néixer un 15 d'abril a l'instant màgic de la mitjanit. Potser per això, ja des de ben menuts, a l'Àlex i a la Marina els unia un vincle especial i compartien un gran secret: podien agafar coses impensables! Quan els dos amics s'han de separar, l'Àlex decideix preparar un regal especial ¯i molt brillant!¯ a la seva millor amiga. Tothom que llegeix aquesta historia recorda, encara que no s'ho proposi, els amics que té lluny. Vols provar-ho?\nVa néixer a Barcelona l'any 1971. És mare de tres fills. La seva mare diu que sempre ha estat molt observadora i amb un devessall de sensibilitat, imaginació i inquietud que li configuren una espontaneïtat notable. Una tarda de primavera, estirada a la gespa del jardí, va decidir que volia reordenar la vida per gaudir-la en plenitud i xuclar-li el màxim de felicitat possible. I per això, entre d'altres coses, es posà a escriure contes. I sembla que, de moment, tenim contista per força temps....\nÉs de Palència; va estudiar Belles Arts a la Universitat de Salamanca, perquè era la que li quedava més a prop de casa. Va escollir Barcelona per viure i n'està encantada; d'això ja fa gairebé deu anys... Treballa com a il'lustradora i professora d'il·lustració. Ja té més de vint-i-cinc llibres publicats: alguns han estat premiats en l'àmbit nacional i d'altres han viatjat al Japó, a Corea o als Estats Units. Li agrada molt esmorzar fora de casa i el color vermell per vestir-se.\nAltres títols de la colï¿½lecció\nEn Galceran i les marietes\nEn Jan Pol fa de detectiu\nLa bruixa Conxorxa\nEl fantasma de casa els avis\nNo som els 3 porquets!


Viatge Índia Transhimàlaia | Viatges Independents\nViatge Índia Transhimàlaia\nUn viatge des del país dels Sikhs fins a les terres tibetanes. Des del Temple Daurat d’Amritsar, el santuari més sagrat de la religió Sikh, fins a les terres tibetanes de Leh i la Vall de Nubra, on gaudirem de paisatges meravellosos i del contrast cultural.\n2 VOL DELHI / AMRITSAR – Hotel\n3 AMRITSAR E Hotel\n4 AMRITSAR – DHARAMSHALA E Hotel\n5 DHARAMSHALA – MANALI E Hotel\n6 MANALI E Hotel\n7 MANALI – KEYLONG – JISPA E Hotel\n8 JISPA – SARCHU E / S Campament\n9 SARCHU – LEH E Hotel\n10 LEH E Hotel\n11 LEH – ALCHI – LAMAYURU – LEH E Hotel\n12 LEH – VALL DE NUBRA E Hotel\n13 VALL DE NUBRA E Hotel\n14 VALL DE NUBRA – LEH E Hotel\nDIA 1.- Vol Barcelona / Estambul / Delhi\nSortida en vol amb destinació Delhi, fent escala a Estambul. Nit a bord.\nDIA 2.- Vol Delhi / Amritsar\nArribada a Delhi la matinada anterior i enllaç amb el vol destinació Amristar. Arribada a Amristar, assistència per part del nostre representant en destí i trasllat a l’hotel. A la tarda farem una visita al Wagah Boarder. D’una banda Amritsar és coneguda com la ciutat del temple daurat, pel seu centre espiritual i cultural de la religió Sikh. Aquest santuari atrau actualment a més visitants que el Taj Mahal a Agra i és la destinació principal per als habitants de l’Índia. Amritsar acull la història cultural, religiosa i política dels Sikhs. D’altra banda, la ciutat també és coneguda pels incidents ocorreguts durant la colonització Britànica el 1919 i l’operació “Bluestar” el 1984 duta a terme per la primera ministra d’aleshores, Indira Gandhi. Actualment les principals activitats comercials de la zona són els serveis turístics, venda de catifes i teles, productes agrícoles i artesania. El Wagah Boarder és l’única carretera que transcorre per la frontera entre l’Índia i el Pakistan entre els pobles d’Amritsar i Lahore. Retorn a Amritsar i visita del Temple Daurat, on veurem la cerimònia d’oració de la tarda.\nDIA 3.- Amritsar\nEsmorzar. Pel matí visita del Temple Daurat, el santuari més sagrat de la religió Sikh. El Sant Musulmà Mian Meer va posar la primera pedra d’aquest santuari a inicis de 1589 i la seva construcció va finalitzar en 1601. Tres anys més tard es dipositava en aquest centre la sagrada escriptura de la religió Sikh. El temple va ser assaltat tres vegades per invasors afganesos entre 1757 i 1764; al 1776 va ser reconstruït en la forma que es pot apreciar actualment. El temple es troba obert al públic i s’accedeix per un pas elevat que creua el llac. Més tard, visitarem el jardí de Jallianwala Bagh. Tarda lliure.\nDIA 4.- Amristar – Dharamsala\nEsmorzar i sortida per carretera cap a Dharamshala. Dharamsala és una ciutat situada a la part alta de la Vall de Kangra, envoltada d’un bosc ple de majestuosos cedres. El poble de Mc Leod Ganj, situat a la part alta de la vall, és conegut per la presència del Dalai Lama. Aquesta zona es considera la capital dels exiliats tibetans a l’Índia. El 1959 hi va haver una gran afluència de refugiats provinents del Tibet que seguien el 14è Dalai Lama. La seva presència juntament amb la població tibetana ha fet Dharamsala una destinació imprescindible per als viatgers.\nDIA 5.- Dharamshala – Manali\nEsmorzar i sortida per carretera cap a Manali. Arribada i resta del dia lliure.\nDIA 6.- Manali\nEsmorzar i dia complet de visites a “La reina de la muntanya” situada a la ribera oest del riu Beas. Els llocs que visitarem avui són el Castell Nagar, utilitzat com a caserna general del Rajà quan Nagar era la Capital de la Vall de Kullu. El fort antic està construït en un emplaçament amb unes belles vistes de la vall i té un temple petit. També visitarem el Jagat Sukh i el Temple Hadimba o Temple Dhungiri, un dels més importants de la regió situat al mig del bosc de Dhungiri Van Vihar. Finalment també visitarem el Gadhan Thekchoking gompa cobert amb colorits frescos.\nDIA 7.- Manali – Keylong – Jispa\nEsmorzar i sortida amb destinació a Jispa a través d’Keylong passant pel Rohtang Pass a 3.998 m. Gaudirem de temps lliure per observar les espectaculars vistes a Rohtang des d’on podem obervar la Vall de Manali. Continuació cap a la Vall de Lahaul que és paisatgísticament oposat al verd vall de Kullu. La gent d’aquesta vall és principalment budista. Arribada a Jispa i allotjament.\nDIA 8.- Jispa – Sarchu\nEsmorzar i sortida en direcció a Sarchu, la frontera entre els estats de Himachal i Kashmir. A l’arribada acomodació al campament fix.\nDIA 9.- Sarchu – Leh\nEsmorzar i aviat al mat sortida en una jornada llarga destinació a Leh travessant algun dels passos més alts d’aquesta carretera. El pas de Taglang La es troba a Ladakh i sovint es diu erròniament que és el segon pas més alt amb 5.325 m del món encara que sí ho és de l’Índia després del pas de Khardung La localitzat entre Manali i Leh.\nDIA 10.- Leh\nEsmorzar i visites a Leh. Sortida cap al monestir de Shey, antiga residència dels Reis de Ladakh abans que s’establissin a Leh. El Palau gaudeix d’una privilegiada i estratègica situació en una cresta, sobresortint sobre la vall de l’Indo. El temple principal alberga una enorme estàtua de Buda (12 m) esculpida per artesans del Nepal. Després de la visita continuació cap al monestir de Thiksey (17 km), probablement el més impressionant i bonic de Ladakh. Va ser fundat al segle XV pels monjos de l’ordre Gelupa i està situat en un pintoresc enclavament dominant el riu Indo.\nActualment són només 8 els que habiten a l’interior, però està clar que aquest monestir té molta història i és tot un símbol religiós de la ciutat, sent un bon lloc per assistir a cerimònies religioses.\nConsta de dues sales de reunions i alberga obres d’art excel·lents, algunes pintures amb més de 400 anys d’antiguitat, una petita biblioteca a la planta superior amb una important col·lecció de llibres d’estil tibetà i un impressionant Buda Maitreya de 12 metres d’altura. A continuació sortida cap a Hemis (a 35 km de Leh). Arribada a Hemis i visita dels monestirs més importants de la vall. Retorn a l’hotel i a la nit temps lliure per explorar el mercat local.\nDIA 11.- Leh – Alchi – Lamayuru – Leh\nEsmorzar i sortida cap a Lamayuru visitant en ruta al Monestir de Phyang i el Monestir de Alchi. El monestir de Alchi és l’únic en terreny pla. El gran traductor Ringchen Zangpo va fundar la gompa al segle XI. Aquesta Gompa tine grans influències Kashemiras molt visibles en les seves talles i pintures.\nEl Monestir de Lamayuru és un monestir tibetà budista a Lamayouro, durant la jornada d’avui podrem visitar els petits pobles que ens trobarem pel camí. Retorn a Leh.\nDIA 12.- Leh – Vall Nubra\nEsmorzar i sortida cap a la Vall de Nubra. El camí cap a la Vall de Nubra passa pel pas més alt transitable en el món en Khardung La (5602m). El pas està gairebé permanentment cobert de boira i neu. Nubra, que significa “verd”, solia ser la ruta de comerç que connectava Tibet amb el Turkistan, i de fet va ser envaït per Turkistan en diverses ocasions. També conegut com la Vall de les flors, Nubra sempre ha estat ben cultivada i fèrtil, amb el millor clima de Ladakh, de manera que els grans i fruites com pomes i albercocs sempre han estat abundants. El noranta per cent de la població de Nubra és budista.\nDIA 13.- Vall de Nubra\nEsmorzar. La Vall està dominat per una àmplia i increïble plana per la qual passen els rius Nubra i Shyok. Es tracta d’una zona preciosa de pobles petits, boscos densos, i alguns camells salvatges que es poden veure a les dunes de sorra a prop de Hunder. El permís que obtenim per visitar la zona només ens deixa viatjar fins Panamik, a la vall del nord. Allotjament en campament fix.\nDIA 14.- Vall de Nubra – Leh\nEsmorzar i retorn cap a Leh. Tarda lliure per poder passejar pel mercat local.\nDIA 15.- Vol Leh – Delhi\nEsmorzar a l’hotel. Trasllat a l’aeroport per agafar el vol amb destinació Delhi. Arribada, trasllat a l’hotel i allotjament. Resta del dia lliure.\nDIA 16.- Vol Delhi / Estambul / Barcelona\nDe matinada trasllat a l’aeroport per sortir en vol de tornada a Barcelona fent escala a Estambul. Arribada i fi dels nostres serveis.\nEn base a grup a partir de 10 persones 2.095 €\nEn base a grup de 8 persones 2.165 €\nEn base a grup de 6 persones 2.270 €\nEn base a grup de 4 persones 2.365 €\nEn base a grup de 2 persones 2.935 €\nVols domèstics Delhi / Amritsar i Leh / Delhi.\nVehicle amb conductor fins a Leh amb aire condicionat (adaptat al nombre de persones del grup).\nVehicle amb conductor sense aire condicionat en la zona de les muntanyes (zona de Leh i Vall de Nubra).\nVisites indicades amb guies locals de parla anglesa.\nEntrades a Amritsar, Dharamshala, Manali i Leh.\nPermís per la Vall de Nubra.\nTaxes ambientals a Leh.


L'agost arriba amb una onada de calor que s'estendrà fins la setmana que ve - Diari de Girona\nEl Servei Meteorològic de Catalunya preveu que l'augment tèrmic toqui sostre el cap de setmana, amb valors entre els 35 i els 40 graus. Portbou va registrar ahir una temperatura mínima de pràcticament 25 graus\nelisabet don 01.08.2018 | 01:02\nMolta gent va apostar per banyar-se a la platja. marc martí\nMolta gent va apostar per banyar-se a la platja.\nEl canvi de mes arriba acompanyat d'una onada de calor que deixarà durant els pròxims dies valors que poden oscil·lar entre els 35 i els 40 graus. Així ho ha fet saber el Servei Meteorològic de Catalunya (Meteocat) que explica que l'arribada d'una massa d'aire molt càlid afectarà no només Catalunya, sinó bona part de la península Ibèrica fins a mitjan setmana vinent.\nEls models meteorològics a mitjà termini indiquen que a partir del dimecres 8 d'agost s'iniciaria un descens tèrmic i els valors de temperatura tornarien a apropar-se a la mitjana, tot i que encara estarien per sobre dels normals per l'època.\nUn repàs dels darrers anys\nTal com explica l'Agència Estatal de Meteorologia (AEMET), quan parlem d'una onada de calor ens referim a «un episodi d'almenys tres dies consecutius en què - com a mínim- el 10% de les estacions considerades registrin màximes per sobre del 95% de la seva sèrie de temperatures màximes diàries dels mesos de juliol i agost compresos entre el 1971 i el 2000».\nEl 2017 va ser l'any amb més onades de calor, concretament, un total de cinc, repartides en 25 dies. El segueixen ben de prop el 1991 i el 2016 amb quatre, amb 23 i 15 dies consecutivament. El 2003 es va registrar la segona onada de calor més llarga amb 16 dies. En aquest cas va provocar milers de víctimes mortals repartides per gran part d'Europa. Finalment un altre dels anys més destacats va ser el 2015, per tenir l'onada de calor més llarga amb 26 dies, superant d'aquesta manera la de l'any 2003.\nEn el cas de les comarques gironines, alguns dels valors que destaca l'AEMET són els assolits en diferents episodis a l'estació Girona - Aeroport, com per exemple el 5 de juliol del 2015 quan la temperatura es va enfilar fins als 41,3 graus. Aquell mateix mes, l'estació va registrar la seva mínima més alta amb 20,3 ºC el mes de juliol. Un altra dada significativa de la demarcació fa referència a l'1 d'agost del 2003, quan l'estació Girona - Costa Brava va enregistrar els 41,2º.\nMínimes molt altes\nLa jornada d'ahir a les comarques gironines va ser calorosa, i els termòmetres es van enfilar molts casos per sobre dels 36 graus, sobretot a les comarques de l'Alt Empordà, la Selva i el Gironès. Les dues localitats que van enregistrar una màxima més elevada van ser Fornells de la Selva i Espolla amb 36,6 graus, seguides de Vilobí d'Onyar (36,4 ºC), Roses (36,3 ºC), Cabanes (36,2 ºC) o Girona (36 ºC).\nEn el cas de les mínimes, aquestes van ser especialment elevades, superant els 20 graus en pràcticament tots els casos. La mínima més alta d'ahir va ser la de Portbou que no va baixar dels 24,8 graus. Altres valors que també van resultar força alts van ser els 21,9 ºC assolits al pantà de Darnius,els 22,3 ºc de Banyoles, els 20,9 de Santa Coloma de Farners,els 20,1 de Torroella de Montgrí o els 21,1 de Platja d'Aro.\nDavant d'aquesta situació de calor extrema, el Departament d'Interior de la Generalitat de Catalunya ha emes una sèrie de consells per tal de minimitzar els efectes de l'onada i prevenir els seus efectes a la ciutadania. Alguns d'aquests consells són beure molta aigua i realitzar àpats lleugers, vigilar que la mainada i la gent gran no surtin durant les hores de més incidència solar, mirar d'estar en llocs climatitzats en el cas de no disposar de ventilador ni aire condicionat i hidratar les mascotes i evitar que aquestes passegin durant les hores de més calor.\nCatalunya en bon estat de reserves. Comarques


Liptovsky Zrub Glotovany Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGotovany 225, Glotovany, Glotovany, Eslovàquia, 032 14 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Liptovsky Zrub\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Liptovsky Zrub és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Glotovany. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Liptovsky Zrub és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, articles de tocador per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, pesca, massatge, parc infantil, ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Liptovsky Zrub.\nAllotjaments a Glotovany


Els catalans i catalanes no tenim rei! – Bloc d'en Joan Jubany\nEls catalans i catalanes no tenim rei!\nDilluns 19 de novembre de 2007 la CUP Mataró convoca una concentració davant l’Ajuntament en solidaritat amb en Jaume Roura i l’Eric Stein, que seran jutjats el 20-N a Madrid per l’Audiència Nacional espanyola acusats de cremar fotos del rei Borbó, amb peticions fiscals de 15 mesos de presó per a cadascun.\nTags: BorbonsCUP MataróMauletsSEPC\nSetmana de feina intensa\nActe per la llibertat d’en Joan Jubany\n17 de setembre de 1987\nAssassinat al Secretariat Nacional de la CUP\nNext story Jo no tinc rei, ni en vull.\nPrevious story Concentració a Mataró de solidaritat amb els joves antiborbònics jutjats a Madrid