Nota Legal i Privacitat - Cambra de la Propietat Urbana de Sabadell i Comarca\nYou are here: Inici / Nota Legal i Privacitat\nEl present avís regula l’ús del servei de la pàgina web “www.cpropietatsbd.com” (d’ara endavant “lloc web”) de “Cambra de la Propietat De Sabadell” (en endavant “CAMBRA”) d’acord amb les lleis espanyoles.\nCAMBRA, amb domicili social al C / Narcís Giralt, 50, 08202 – Sabadell, Barcelona, Espanya amb CIF núm Q-0875007-G.\nL’Usuari haurà de llegir tots els avisos legals incloent la nota de Privacitat que es proporcionen en aquest website indicats abans de sol·licitar cada servei.\nAquest lloc web facilita als Usuaris la utilització alguns serveis de CAMBRA i el seu ús compromet l’Usuari a l’acceptació de totes les disposicions incloses en aquest document en el moment en què l’Usuari faci servir el lloc web ja que pot patir modificacions. D’altra banda, l’Usuari assumeix que el website està condicionat a Internet i aquest no té una seguretat totalment invulnerable excloent CAMBRA en casos de l’alteració d’aquesta seguretat.\nL’Usuari es compromet a utilitzar el lloc web, serveis i continguts respectant la moral, els bons costums generalment acceptats i l’ordre públic. L’Usuari s’abstindrà d’utilitzar qualsevol dels Serveis amb fins o efectes il·lícits, prohibits en el present Avís Legal, lesius dels drets i interessos de tercers. L’Usuari es compromet a no transmetre, difondre, modificar, descompilar o posar a disposició de tercers informació o material contingut en el lloc web.\nL’Usuari no podrà ni remetre ni enviar ni utilitzar informació facilitada per CAMBRA a tercers sense haver-lo sol·licitat.\nTotes les marques o distintius d’aquestes que apareixen al lloc web són propietat de CAMBRA o de tercers i no donen llibertat a l’Usuari cap dret d’explotació d’aquests excepte l’estrictament necessari per al correcte ús del lloc web.\nAquells Usuaris o tercers que vulguin tenir un enllaç accedint al lloc web de CAMBRA hauran de complir que la pàgina web en la qual s’estableixi l’hiperenllaç no contindrà informacions o continguts il·lícits, contraris a la moral i als bons costums generalment acceptats ia l’ordre públic, així com tampoc contindrà informació contrària a qualsevol dret de tercers.\nCAMBRA no assumeix cap responsabilitat en relació directa o indirecta amb el material inclòs en aquest lloc web i es responsabilitza d’actes ocasionats per tercers que afectin el lloc web. A més podrà retirar o suspendre en qualsevol moment i sense necessitat d’avís previ la prestació dels Serveis a aquells Usuaris que incompleixin l’establert en el present Avís Legal.\nCAMBRA es reserva el dret a modificar informació, serveis i condicions continguts en aquest lloc web així com a les seves notificacions per email.\nPer a qualsevol notificació, els Usuaris també podran posar-se en contacte amb CAMBRA a través d’aquest e-mail: cambra@cpropietatsbd.com\nLes dades de caràcter personal que es facilitin per correu electrònic, seran enregistrades únicament en un fitxer de CAMBRA, amb la finalitat de gestionar la sol·licitud. Es pot exercitar els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició enviant un correu electrònic a cambra@cpropietatsbd.com


El règim franquista va frustrar els plans de l’Ajuntament de Calvià permetent la construcció salvatge del litoral\nLa República ja plantejava un creixement urbanístic controlat a Mallorca ARXIU\nCalviàEl 7 d’agost de 1935 l’Ajuntament de Calvià, governat per la dreta, va acordar encarregar els plànols que havien de possibilitar la urbanització de tot el litoral del municipi. Els regidors eren conscients de l’atractiu turístic que despertava la zona i en volien evitar un desenvolupament desordenat. El franquisme, però, s’encarregaria de potenciar un model “caòtic” i d’urbanisme “salvatge” especialment durant els seixanta, com apunta l’editor Lleonard Muntaner, que el 1978 va publicar un treball sobre el turisme a Calvià abans de la Guerra Civil. “La dictadura va permetre que els interessos prevalguessin per sobre de qualsevol cosa”, diu l’autor.\nDurant la Segona República, l’Ajuntament començà a rebre propostes de promotors que volien urbanitzar Santa Ponça, Bendinat, Peguera i Son Caliu. Els regidors no sempre estaven d’acord amb aquestes peticions i el 1932, quan el Consistori era d’esquerres, va fer arribar al govern civil la seva preocupació respecte de la privatització de la costa calvianera. Segons explica l’historiador local, Manel Suárez, els socialistes advertien dels perjudicis que podria ocasionar aquest procés als residents perquè no es podrien banyar gratuïtament a la mar i recollir les algues que després feien servir a l’agricultura.\nEl paisatge on actualment es troba el nucli urbà de Palmanova. Arxiu\nLa corporació municipal també plantejà el procediment d’expropiació per obtenir terrenys costaners perquè en “un futur pròxim” poguessin servir com a “font de riquesa per sanejar la hisenda municipal”. Suárez destaca que el Registre de Col·locació Obrera va fer tot el possible per lluitar contra l’atur a la zona donant feina als treballadors que ho necessitaven. L’oficina va ser suprimida durant el període de dretes, entre el 1934 i final de febrer del 1936, quan guanyà el Front Popular. “Les intencions per ordenar el creixement urbanístic i que el turisme servís per ajudar els ciutadans varen desaparèixer amb el canvi de règim”, assegura l’historiador. Durant tot aquest temps i fins a l’arribada de la democràcia no es varen fer dotacions per als treballadors del sector turístic, afegeix, i això no es faria fins als anys vuitanta.\nEl promotor assassinat de Palmanova\n“Aquest matí ha estat afusellat el milionari Llorenç Roses Bermejo”. El feixista italià que organitzà la repressió franquista a l’illa, Arconovaldo Bonaccorsi, més conegut com a Comte Rossi, va fer arribar aquest missatge a la classe social adinerada i progressista de Mallorca que simpatitzava amb la República, segons apunta Suárez a La història silenciada. Roses, un empresari nascut a Puerto Rico, vinculat a Sóller i cunyat d’Emili Darder, fou el promotor de la urbanització de Palmanova. N’ideà el nom, i la seva proposta, dissenyada per l’arquitecte català Josep Goday i Casals, cercava l’harmonia entre paisatge i noves construccions. Els futurs edificis s’havien de basar en l’arquitectura tradicional de l’illa, es volia evitar una gran densitat urbana i els jardins comunitaris havien de ser d’espècies vegetals pròpies de la regió. Els plànols també preveien fer-hi un petit port, un hotel, una piscina i una pista de tennis.\nDibuix de com havien de ser les cases presentades en el projecte de Llorenç Roses Bermejo. Arxiu\nEl projecte oferia un lloc de descans a prop de Palma i les obres començaren el 1935, però Roses va fer massa via. L’Ajuntament de Calvià sol·licità que presentàs el projecte d’acord amb la normativa vigent i l’octubre d’aquell any s’aprovaria definitivament. “La urbanització patiria la corrupció del règim franquista, que distorsionaria del tot el model inicial”, lamenta Muntaner. L’actual traçat urbà de Palmanova és el mateix que l’ideat per Goday, però entre els anys cinquanta i seixanta es varen construir grans hotels i apartaments sense el plantejament proposat per Roses i el consistori republicà. Com explica Llorenç Capellà al Diccionari vermell, poc abans del cop d’estat el capità general de les Balears, Manuel Goded, i un grup d’homes planificaren la sublevació a l’illa en un restaurant de la platja de Palmanova propietat de Roses. Poc després, seria empresonat a Can Mir i li obririen un expedient de responsabilitats polítiques. El 18 d’octubre del 1936 l’afusellaren a Palma.\nurbanisme segona república republica sector immobiliari mallorca\nVet aquí, ja ha arribat el moment somniat\nOtegi i l’esmena a la totalitat


Arxius de dolors carreras | Diari La República Checa\nEl PSC titlla d'”error colossal” la manca de previsió de places a la Formació Professional\nEl PSC, a través de la seva diputada al Parlament per Tarragona, Dolors Carreras, ha titllat d'”error colossal” la manca de previsió de places als cicles de Formació Professional a Catalunya. Segons Carreras, uns 8.000 alumnes tarragonins es podrien quedar sense plaça gràcies a la “incompetència del Govern d’ERC i de Junts”.\n“(…) el Govern de progrés del president Pedro Sánchez ha transferit més de 700 milions d’euros a Catalunya en matèria de polítiques educatives, uns fons que la Generalitat no ha executat en la seva immensa majoria”, ha explicat la diputada del PSC.\nPer contra, el Govern alternatiu del president Salvador Illa defensa la creació de 38.000 noves places públiques de grau mitjà i superior de formació professional per modernitzar i donar un nou impuls a la F.P. “D’aquestes noves places, com a mínim un 10% estarien adreçades a estudiants de les comarques del Camp de Tarragona i de les Terres de l’Ebre”, ha apuntat Carreras.\nDOLORS CARRERAS: Gràcies immenses als professionals de la Sanitat Pública\nSeguim immersos en una crisi sanitària sense precedents, una crisi que encara és lluny de ser controlada i que ja s’ha cobrat moltes víctimes.\nDurant tot aquest temps s’han establert diferents protocols que dipositen el gruix de la responsabilitat en els propis ciutadans, instant-nos bàsicament a mantenir la distància social.\nPerò a nivell sanitari, aquesta pandèmia ens ha mostrat el millor i el pitjor del sistema.\nEl millor, sense cap dubte, son els seus professionals. Homes i dones que són a primera línia lluitant contra un virus que ha posat tot cap per avall.\nEl pitjor? El desmantellament de la sanitat pública que s’ha anat produint durant els últims anys i que s’ha accentuat aprofitant aquesta pandèmia per part de la Generalitat de Catalunya.\nUn 27% menys de recursos i 920 facultatius menys és el resum de la gestió duta a terme per part del govern català als últims anys. Uns recursos econòmics i humans que ara més que mai es fan palesa la seva necessitat, especialment si tenim en compte que la diana d’aquestes retallades han estat els centres d’atenció primària, els centres de més proximitat pels ciutadans.\nAquí la Conselleria de Benestar Social també hi hauria d’haver dit la seva, doncs aquestes retallades han suposat un problema especialment important pels col·lectius més vulnerables. Estem enmig d’una pandèmia, si. Però la resta de malalties no han desaparegut i els ciutadans necessitem un servei de proximitat donat que molta gent no pot desplaçar-se a centres llunyans per seguir amb els seus controls i tractaments rutinaris.\nPer això, crec que la Conselleria de Salut hauria d’assumir la seva responsabilitat i reobrir tots aquells centres d’atenció primària tancats o que (com en el cas de Cunit) han vist retallats els seus serveis, a més de dotar-los dels recursos humans i materials necessaris. Ara més que mai necessitem uns CAP reforçats que facin de primera línia d’atenció ciutadana, ajudant a accelerar els processos de detecció de la covid-19 i sense descuidar la resta de necessitats sanitàries de la població.\nFins ara, gràcies a la implicació i responsabilitat del nostre personal sanitari, hem anat fent front a les envestides d’aquest virus que ha canviat les nostres vides. Però ja és hora de que la Generalitat sigui responsable i estigui a l’altura de la situació. Deixin d’aprofitar-se de la vocació del personal sanitari i escoltin la seva crida!\nCoordinadora comarcal del PSC al Baix Penedès\nREDACCIÓ1 Octubre, 2015\nDUES EXALCALDESSES I UN REGIDOR DE CUNIT DECLAREN COM A IMPUTATS\nJudith Alberich, exalcaldessa\nDolors Carreras i Judith Alberich, exalcaldesas de Cunit i totes dues del PSC, i el regidor del PP José Barquier – ara a l’oposició – han declarat avui davant el titular del jutjat d’instrucció número 8 del Vendrell, imputats per prevaricació.\nEl magistrat investiga la denúncia presentada per l’equip de govern, format per CiU, ERC i ICV, el passat mes de març, després de detectar, en una auditoria, més de 250 contractacions fetes per la via d’urgència mitjançant decrets d’alcaldia.\nDolors Carreras, exalcaldessa\nD’acord amb la querella, l’auditoria va evidenciar un “ús extensiu” de contractacions per la via d’urgència “en situacions on aquesta fórmula no estava justificada”.\nLes contractacions podrien constituir un delicte de prevaricació, penat amb inhabilitació per exercir un càrrec públic entre set i deu anys.\nEn presentar la denúncia, l’alcaldessa de Cunit, Montse Carreras, va assenyalar que les contractacions van comportar una plantilla “sobredimensionada”, pel que van haver d’acomiadar a personal.\nJosé Barquier regidor del PP\nBarquier, ara regidor a l’oposició i president del partit a la comarca del Baix Penedès, ha acusat avui a l’equip de govern “d’atacar i destruir” tota la tasca feta sota el mandat de PSC–PP.\nEn la seva opinió, els contractes eren legals perquè van passar pel ple sense que les formacions ara denunciants diguessin res i ha criticat que “s’abusa de l’ús de la justícia”.\nTambé ha assenyalat que a diversos dels empleats acomiadats se’ls va haver de readmetre posteriorment en declarar nul aquest acomiadament.\nEls tres imputats havien de declarar el passat mes de juliol, però es va posposar fins aquest amtí.


Els experts coincidixen a situar el clúster sanitari i el Districte Digital com a epicentres de la ciutat de les oportunitats\n29/04/2022 - Partit\nDivendres passat finalitzava el primer cicle ‘Diàlegs de ciutat. Propostes per a avançar junts’ organitzat pel PSPV-PSOE de Gandia amb la jornada centrada en la ciutat de les oportunitats, la qual va comptar amb una alta participació per part del públic assistent que va fer nombroses aportacions i propostes, tornant a omplir el Saló de Corones del Palau Ducal amb nombrosos representants de la societat civil gandiana de sectors com la indústria, la innovació, el turisme, el comerç o l’hostaleria.\nL’alcalde de la ciutat i nou secretari general del PSPV-PSOE de Gandia, José Manuel Prieto, qui va moderar el diàleg, va destacar que “Gandia la fem i la construïm entre tots. També amb els agents socials i econòmics, amb les persones que cada dia alcen la persiana i amb les empreses, algunes d’elles punteres en tot el territori espanyol, les quals ens referencien com a un pol econòmic i d’atracció del talent i de totes les oportunitats”.\nPrieto també va posar damunt de la taula la necessitat de continuar reforçant a Gandia pel que fa a la col·laboració públic-privada, amb aliances amb el sector privat. “Hem de garantir totes aquelles inversions no solament en infraestructures i en equipaments, sinó també en modernització, tecnologies de la informació o la digitalització. Perquè Gandia és una ciutat d’oportunitats i ho ha de ser també en el futur. Per això, ara hem d’assentar les bases i hem de seguir avançant junts cap a eixa Gandia Capital que integra. Però que, sobretot, progressa i prospera”, va remarcar.\nEn este sentit, la majoria d’experts va coincidir amb la proposta de situar el clúster sociosanitari de Sanxo Llop com a polígon estratègic i de creació d’ocupació, sent un nou gran motor econòmic i pol d’oportunitats per a la ciutat. No s’ha d’oblidar que Sanxo Llop ja està suscitant un gran interés entre diverses empreses vinculades al sector sociosanitari per a implantar-se en ell. L’alcalde de Gandia va apuntar que es preveu que les parcel·les de Sanxo Llop que són municipals puguen començar a atorgar llicències en tot el sector abans de finals de 2022 o principis de 2023.\n“Una vegada hem pogut desbloquejar Sanxo Llop, ja estem treballant de valent per a la implantació d’empreses del sector de la salut. Este és un dels objectius fonamentals, juntament amb el Districte Digital que ens ha atorgat la Generalitat Valenciana. Així, estes noves empreses serien el complement ideal per a eixos cinc primers projectes del Districte Digital”, va assenyalar Prieto. Estes cinc iniciatives accelerarien projectes empresarials vinculats al Districte Digital sociosanitari.\nCal recordar que el Programa d’Innovació Oberta Districte eHealth és una iniciativa que ja ha permés seleccionar els millors cinc projectes d’innovació en salut digital per a la Comunitat Valenciana que han sigut presentats per quinze ‘startups’ procedents de diverses parts del món.\nEl secretari general dels Socialistes de Gandia va explicar que “este seria un bon inici per a este clúster sociosanitari, amb altres inversions en les parcel·les que són de propietat municipal. És a dir, dues de les grans parcel·les de Sanxo Llop que, a més, estan situades enfront de l’hospital”.\nPer tot açò, el projecte Districte Digital és l’altre epicentre del mapa de la ciutat de les oportunitats, el qual ja s’està avançant a Gandia amb, de moment, cinc iniciatives perquè acceleren projectes empresarials vinculats a ell. Així, la major part dels experts va incidir en la necessitat de continuar avançant en el projecte de Districte Digital en matèria de salut, considerant que la pandèmia ha reforçat les prioritats que es tenien per a aconseguir que la salut siga una via de generació d’oportunitats, aconseguint que des de Gandia sorgisquen innovacions de les quals es beneficien totes les estructures sanitàries del territori valencià, ja que s’innovaria des de la nostra ciutat.\nEn este sentit, el president de Tecatel, Javier Cremades, va incidir en el fet que “el sector sociosanitari està tenint actualment un creixement infinit i en el qual encara està tot per fer. Per exemple, Espanya és puntera en la digitalització d’històries clíniques, però la resta encara està per desenvolupar. No hem d’oblidar que la salut ha passat a ser prioritària en tots els aspectes i, si tenim en compte açò, el clúster sociosanitari del polígon Sanxo Llop cobra tot el seu sentit”.\nPer la seua banda, Joaquín Bernabeu, gerent de CTL Sanidad Ambiental, també va apostar perquè “Gandia puga atraure eixa indústria del coneixement relacionada amb el sector sociosanitari. Parlem de professionals amb alt coneixement, llocs de treball d’una alta qualitat i empreses de valor afegit”. Bernabeu va sostindre que “hem de tindre clar a quin tipus d’indústria hem de dirigir-nos i on la podem situar, ja que és una de les majors oportunitats que va a donar-nos a la nostra ciutat. I, ara, a Gandia disposem d’una gran oportunitat amb el polígon Sanxo Llop, al qual se li està donant molta força i impuls, portant la potència de llum suficient i situant-lo en un lloc molt ben comunicat”.\nRespecte a les qüestions en matèria d’agenda urbana, l’exarquitecte municipal i responsable del Servei de Coordinació i Supervisió de Projectes de l’Ajuntament de Gandia, Fernando Mut, va destacar que “Gandia és una ciutat sostenible amb una qualitat urbana que ja voldrien altres ciutats mitjanes espanyoles, i a més està perfectament adaptada a les noves tendències que planteja l’agenda urbana actual”, considerant que “hem de saber cap a on volem enfocar la seua transformació urbana perquè incidisca en la generació d’oportunitats”.\nAixí, Mut va animar als presents a seguir caminant cap a una integració territorial de la ciutat, reivindicant al mateix temps la millora d’infraestructures, “tot i que falta també un complet marc de referències urbanístic per acollir totes les iniciatives que arriben a Gandia i generen oportunitats, com és el cas del projecte del glàmping, en el Grau”. La directora del Palau Ducal dels Borja, Balbina Sendra, qui va centrar la seua intervenció en el turisme, va reconéixer que el sector turístic gandià està fent un gran esforç. “No hem de canviar el model consolidat que tenim de sol i platja, però tal vegada hauríem de canviar el focus, amb un model d’experiències on tot tinga cabuda”, va assenyalar, afegint que “hem de tindre en compte que hi ha un canvi de tendència en el turista, que cada vegada és més exigent i no busca sols la platja. Així, hem de saber complementar la seua experiència”.\nBalbina Sendra també va apuntar que s’han de considerar als receptius i agències locals, a més dels mateixos recursos culturals que té la ciutat. També va entendre que és fonamental comunicar els resultats d’ocupació no solament dels hotels, sinó també del turisme cultural, natural o esportiu amb què compta Gandia, proposant que el transport públic puga arribar a recursos patrimonials, com ara al castell de Bairén o al paratge natural municipal Parpalló-Borrell. En matèria turística, el públic va suggerir fer una aposta pel turisme de salut, a més d’explotar turísticament les zones d’escalada de gran valor que hi ha al terme municipal i que atrauen turistes de tot arreu del món.\nLa gerent de Ferragut Helly Hansen, Silvia Gertrudis, va suggerir que se seguira apostant per la digitalització en el sector comercial. Gertrudis va recomanar la promoció del turisme des de la platja cap al nucli urbà de Gandia, la recuperació del tradicional mercat dels dissabtes en el parc d’Ausiàs March o la possibilitat de programar un Saló Nàutic per a Gandia. Pel que fa a l’hostaleria, la gerent de Cafeterías Roxy, Sabrina Salgueiro, va destacar un sector que té un gran pes a Gandia, amb aproximadament 500 establiments que generen 2.500 llocs de treball.\n“Si disposem d’una hostaleria forta, tindrem més oportunitats i els sectors productius es beneficiaran d’ella”, va indicar. Salgueiro va abordar la necessitat d’agilitzar les llicències, seguir promocionant els Xecs Consum que tants bons resultats han donat al sector, sense perdre de vista la innovació en el producte o l’hostaleria com a receptora del turisme.


Eticpèdia: Lluís Torró: 'És infame l'ús partidista que fa el PP del dictamen científic de la llengua al País Valencià' #StopEspanyolisme\nLluís Torró: 'És infame l'ús partidista que fa el PP del dictamen científic de la llengua al País Valencià' #StopEspanyolisme\n‘És infame l’ús partidista que fa el PP del dictamen científic de la llengua’. El portaveu adjunt d’EUPV, Lluís Torró, considera “inassumibles” les declaracions de Serafín Castellano que l’Acadèmia Valenciana de la Llengua “ha perdut tot el sentit” per la definició que apareix al Diccionari Normatiu Valencià. “A més d'encabotar-se en què el Sol dóna voltes al voltant de la Terra es veu clar quina era la intenció de la reforma de l’AVL: controlar-la. És infame que es faça un ús partidista contra un dictamen científic sobre el que no hi ha cap controvèrsia entre els filòlegs”.\nTorró afegeix: “el PP demostra estar molt esglaiat per les perspectives electorals quan recorre a aquestos arguments per mobilitzar a la part més atàvica dels seus votants. Saben que la ciutadania valenciana està ansiosa per posar-los al carrer i no dubten en desprestigiar organismes que ells mateixos van impulsar per tractar desesperadament d’evitar el que és evident que és inevitable: la fi del règim del PP al País Valencià”.\nPublicat per redacció a 23:14


Què és l’educació emocional? | Escola Lys\nThaïs Gutièrrez, en el seu llibre “Ni forts ni valents” Ed. Britge, ens parla de la pràctica, sostinguda en el temps, d’educar als nens en amagar els seus sentiments per tal de formar adults valents i forts que responguin al rol masculí més tradicional que demana la societat.\nAquest assaig, lectura interessant molt recomanable per tots, a part d’analitzar en profunditat els estereotips de gènere, ens convida a reflexionar seriosament sobre com, encara avui dia, s’educa des de ben petits als nens en amagar les emocions. Mostrar els sentiments, i sobretot plorar, és encara al segle XXI, cosa de nenes, i als nens, després nois i homes adults, socialment els està vetat. Demostrar els sentiments és símptoma d’immaduresa i fragilitat i per tant el millor és amagar-los i de vegades fer veure que no els sentim, amb tot el que això pot comportar pel desenvolupament personal dels infants i adolescents.\nFa temps que l’Escola veu la necessitat d’incorporar l’Educació emocional al currículum. L’Escola, on s’evidencien com a cap altre lloc els canvis socials i les necessitats que comporten, ha detectat la importància de crear un espai on es pugui aprendre a expressar les emocions, detectar-les, posar-los-hi nom i gestionar-les.\nUn infant, des dels primers moments de vida, sent l’alegria i la tristor. Els adults ens agrada fer riure als nadons amb jocs i carantoines i els consolem quan ploren acaronant-los i tranquil·litzant-los. Amb el pas del temps, el llenguatge dona les eines als infants per expressar allò que els fa riure o plorar amb paraules. Però ja de ben petits se n’adonem que, de vegades, aquestes paraules no els surten i, si ho fan, només ho poden fer a través del plor. Quan nenes i nens descobreixen que socialment no està ben acceptat expressar allò que els desborda per dins els crea frustració, aïllament i molta tristesa. Quan aquests infants es converteixen en adults esdevenen de vegades persones insegures, amb l’autoestima baixa o amb problemes de comunicació i relació.\nA la classe de Pensar i parlar, es crea l’espai on podem posar nom, paraules, a allò que ens passa per dins. A més compartim aquests sentiments amb els iguals i aprenem, d’aquesta manera, que aquests iguals, quan siguin adults, també seran allà per compartir el que sentim i no caldrà que ens n’amaguem o reprimim. Aprenem també a ser empàtics amb els que senten els altres i normalitzem el fet d’expressar el que sentim amb les paraules adequades. El mestre és la figura de l’adult que transmet confiança per tal que tot això sigui possible i, al mateix temps, esdevé el model de naturalitat a seguir quan gestionem emocions. Quan de vegades en el dia a dia de l’Escola, en altres classes, al pati, al migdia… hi ha moments on nenes i nens es troben en una situació emocional difícil de gestionar, la referència a les classes de Pensar i Parlar, els facilitarà els recursos i les estratègies emocionals necessàries que els permetran resoldre allò que els passa per ells mateixos.\nLes estones que l’Escola dedicarà a l’educació emocional seran fonamentals per tal que els alumnes esdevinguin, al final de l’etapa d’educació obligatòria, persones equilibrades amb resiliència, segures, respectuoses, sensibles i empàtiques i amb un bon autoconeixement personal.\nI el paper de la família també serà molt important. A casa caldrà trobar aquest espai de confiança on es puguin canalitzar els sentiments. Els adults hauran de crear models que transmetin amb tranquil·litat les emocions pròpies, mostrant una actitud oberta i empàtica que normalitzi parlar del que sentim en família com la cosa més natural.\nEntre tots, donant l’espai i l’atenció que es mereix l’Educació emocional, tant a l’Escola com a la família, ben segur que ajudarem als infants a ser uns adults del futur més feliços.\nCada setembre, una oportunitat


El naixement de la intersubjectivitat: la psicodinàmica, la neurobiologia i lautoestima | CAT.Superenlightme.com\nLlúcia Miró, 30 Setembre 2017\n"En el moment en què neix un nen, també neix una mare. Ella mai abans havia existit. La dona existit, però la mare, mai. Una mare és una cosa absolutament nou. "~ Rajneesh, guru espiritual\nPer ser humà és participar en relacions amb altres éssers humans, i, per aquestes interaccions, per a ser transformat. A El naixement de la intersubjectivitat: Psicodinàmica, la neurobiologia, i el Ser, Massimo Ammaniti i Vittorio Gallese, tots dos investigadors d'alt perfil, oferir una visió tour de force de la comprensió actual de la intersubjectivitat: com un individu es relaciona i entén altra.\nL'abast és ambiciós. Basant-se en l'experiència de Ammaniti en la psicoanàlisi i Gallese de la neurociència cognitiva, el llibre adopta un enfocament ampli i detallada a la intersubjectivitat, des del nivell del neurotransmissor i la neurona amb el marc teòric de Freud i altres. Si bé es tracta d'un treball acadèmic que serà d'interès per als que ja estan bé versats en la matèria, que no té la lectura per fer la matèria accessible per a un públic més ampli.\nEl llibre comença amb un resum de la nostra comprensió de la interacció entre el jo i l'altre mitjançant un enfocament interdisciplinari influenciada per la psicoanàlisi, la filosofia, la psicologia del desenvolupament, i la neurociència cognitiva. Com, però, es desenvolupa la intersubjectivitat, aquesta definició de si mateix, en part, per la relació amb l'altre?\nEls autors comencen a respondre a aquestes preguntes a través del paper de l'atenció materna, a partir del seu desenvolupament evolutiu. Assenyalen que, "Durant l'embaràs, les transformacions profundes es produeixen en el cos de la mare amb canvis hormonals i neurobiològics, d'una banda, i el món psíquic de la mare i la identitat de l'altra, amb l'activació de representacions mentals d'un mateix com la mare i del nadó. "combinen una revisió de la literatura i un seguit d'entrevistes amb les dones embarassades per il·lustrar diferents patrons de desenvolupament materna.\nEls que han estat embarassades o en estat al voltant de les dones embarassades serà capaç de relacionar-se amb la nota dels autors sobre els 'canvis profunds [que] són característics durant l'embaràs, amb trastorns emocionals i les oscil·lacions d'identitat ràpids.' El llibre sosté que "al mateix temps que les dones experimenten una creixent sensació de coherència interna, la satisfacció i la integració personal "que és predictiu de la maduració psicològica més tard durant l'embaràs i la paternitat primerenca.\nMentre que en el passat molt s'ha posat l'accent en el paper de la mare, Ammaniti i Gallese inclouen co-parental i l'important paper del pare durant l'embaràs i el puerperi. Per a això, tiren tant en la teoria de sistemes i enfocaments psicoanalítics per explorar la dinàmica d'aquestes relacions en desenvolupament. A continuació, tornar a un punt de vista neurobiològic amb una discussió dels canvis que tenen lloc durant l'embaràs i el període postnatal en neurocircuitos materna per promoure la cura i la vinculació amb el nadó.\nFinalment, el focus es desplaça cap al propi nen. El treball autors revisen en els dos períodes prenatals i neonatals que demostra "la construcció de la matriu primària de la intersubjectivitat" a través de "la capacitat humana d'orientar cap a la cara i el contacte d'ull a ull", juntament amb la regulació mútua entre el cuidador i el nen.\nAquesta capacitat de relacionar-se amb els altres, fins i tot pot estar present d'hora a l'úter, escriuen: Els ultrasons de bessons revela els moviments socials, com l'apropament i el tacte, entre els fetus.\nÉs a través d'aquesta lent que els autors després explorar el paper dels factors d'estrès en el desenvolupament infantil. Donada demostració de com els éssers humans finament sintonitzats són els capítols anteriors, fins i tot abans del naixement, a les interaccions socials, no és d'estranyar que les interaccions negatives poden tenir un efecte perjudicial. Els autors discuteixen com l'estrès influeix en el desenvolupament, demanant a dècades de treball per demostrar els seus efectes nocius sobre el desenvolupament intersubjectiu.\nAixò, al seu torn, parla de la importància de l'ús de la intervenció primerenca per a les llars en situació de risc. El llibre conclou amb una cita en moviment de John Bowlby, un psiquiatre i pioner de la teoria de la inclinació, que va assenyalar: "Així com els nens són absolutament dependents dels seus pares per al seu manteniment, de manera que en tot menys en les comunitats més primitives, són els pares, especialment les mares , dependent de la societat en general per a la prestació econòmica. Si una comunitat valora als seus fills ha de cuidar els seus pares ".\nAmmaniti i Gallese estan clarament ben versats en la intersubjectivitat. La sobrecoberta elogia el seu treball com una "col·laboració magistral" que s'ha produït el "llibre més sofisticada i completa, i ambiciós sobre el tema." No obstant això, en algun lloc, enmig de l'ambició magistral, acadèmica, la llegibilitat es va perdre. Gran part del llibre es llegeix com un article de revisió molt llarg, molt citat i ple d'abreviatures i termes tècnics.\nEl repte del llibre és l'amplitud de la recerca i models teòrics discutits. Els lectors amb àmplia experiència tant en la neurobiologia i la psicodinàmica poden trobar això una discussió reflexiva de la superposició entre els dos. Per als que només tenen un coneixement bàsic i una curiositat per saber més, això pot no ser el lloc per començar.\nEl naixement de la intersubjectivitat: Psicodinàmica, la neurobiologia, i el Ser WW Norton & Company, de gener de 2017 Tapa dura, 256 pàgines $ 40\nMalaltia mental i dependència química\n5 senyals dalerta de punts dinflexió en una vida dun dèficit datenció amb trastorns dhiperactivitat\nSuperar actituds de crítica: 4 veritats sobre jutjar\nConsells perquè els nens netegen les seves habitacions\nTrastorn obsessiu-compulsiu i teràpia basada en levidència\nPrevenció de trastorns mentals en nens i adolescents


Aina Viles i Mònica Torrent, noves vocals de la Junta Directiva de la FAC – FAC – Federació Ateneus Catalunya\nHome / All Posts / 2021 / Aina Viles i Mònica Torrent, noves vocals de...\nAina Viles i Mònica Torrent, noves vocals de la Junta Directiva de la FAC\nEl passat dissabte, en el marc de la celebració de la jornada Els ateneus som essencials? al Casal Cultural i Recreatiu de Castellbisbal es van presentar oficialment les dues noves incorporacions de la Junta Directiva de la FAC: l’Aina Viles de l’Ateneu Popular Garriguenc i la Mònica Torrent de la Unió Escaulenca.\nL’Aina Viles, nascuda a Les Borges Blanques el 1987, és llicenciada en ciències ambientals i treballa com a tècnica especialista d’estabulari a la Universitat de Barcelona. Ha estat vinculada al món cultural des de ben petita, principalment al musical. Cantaire del Cor Eurídice des de l’adolescència i lligada als moviments socials i ambientals de la comarca de les Garrigues. És membre de la Junta de l’Ateneu Popular Garrigues des del 2014 i actualment participa del Consell de Joves de les Garrigues.\nLa Mònica Torrent, és nascuda el 1983 a Barcelona, però porta ja molts anys a l’Empordà. Va fer una estada de 3 mesos a Anglaterra com a voluntària on va iniciar un canvi de vida posant més valor en el voluntariat, la vida comunitària i el benestar. Va començar a treballar en el món de l’educació i en el lleure, especialment amb persones amb discapacitat i joves en risc d’exclusió social. Actualment coordina un menjador escolar i és la directora d’un casal d’estiu. És Presidenta de la Unió Escaulenca de Les Escaules des del 2019.


Les mascaretes tornen a ser obligatòries a l'aula a partir de dilluns - Poble Andorrà\nLes mascaretes tornen a ser obligatòries a l’aula a partir de dilluns\nLa mesura afectarà als estudiants de tercera ensenyança fins batxillerat, formació professional o universitaris\nEl Govern ha informat a través d’un comunicat que a partir del 8 de novembre els alumnes hauran de tornar a fer ús de la mascareta a l’aula. La mesura afecta a tots els estudiants des del tercer curç de primera ensenyança o cursos equivalents als estudiants de batxillerat, formació professional i universitaris.\nL’objectiu del Govern és, segons el comunicat, “normalitzar al màxim la vida a les aules tan bon punt sigui possible”. Així bé un cop acabades les vacances escolars, dilluns els centres escolars reprendran els cribatges habituals. Aquesta mesura es revisarà setmanalment segons l’evolució de la pandèmia.\nActualment hi ha 213 casos actius: 2 persones resten ingressades a planta de l’Hospital Nostra Senyora de Meritxell i 1 a l’UCI –ventilada mecànicament–. Pel que fa a la població escolar, hi ha 10 aules sota vigilància activa –2 total i 8 parcial– i 20 en vigilància passiva.\nCalvó i Vilarrubla reivindiquen el paper dels joves en la lluita contra el canvi climàtic


Església Barcelona - "Lion"\nUna pel·lícula nominada als Globus d'Or, que posa en escena la força de la identitat, les arrels i la família\nJa està als cinemes una proposta per als cinèfils més espirituals, que posa en escena "el valor de tirar endavant" tot i les adversitats, enmig del paisatge de la India. Es tracta de "Lion" protagonitzada per l'actor Dev Patlel (Slumdog Millionare i L'home que coneixia l'infinit) i nominada als Globus d'Or entre altres festivals.\nSinopsiEs tracta d'una història basada en fets reals, en que un nen de cinc anys, el Saroo Brierley, un dia es desprèn de la mà del seu germà i acaba perdut pels carrers de Calcuta, a milers de quilòmetres de casa. El Saroo es trobarà submergit enmig de la pobresa de la Índia, fins que un matrimoni australià l'adoptarà. Vint- i- cinc anys després, comença a recordar i voldrà resoldre el seu passat difús buscant la seva família biològica.\nMelodrama familiar"Lion" es un melodrama que, tal com destaca el crític de cinema espiritual Mn. Peio Sánchez, ens mostra un camí d'esperança per tirar endavant. "Una pel·lícula entre la mare biològica i l'adoptiva, entre la pobresa i l'abundància" afegeix Peio.\nEls mitjans com l'ABC destaquent "una primera part desgarrada entre l'extrema pobresa (...) y una segona part més sossegada formalment". A partir de la reconstrucció de la seva vida, el protagonista ens mostra la força dels llaços familiars, destacant "una reflexió sobria i emotiva, sobre la família, les arrels i la identitat".


FORMADOR/A Perfil professional\nEl/la Formador/a és el professional que s’encarrega de transmetre coneixements i desenvolupar les aptituds, habilitats i competències en un àmbit concret, en el qual estigui especialitzat/da.\nLes seves funcions inclouen la planificació, la coordinació, la dinamització, l'acompanyament i l'avaluació de l'acció formativa dins de les diferents modalitats d’impartir que es poden donar: presencial, a distància, on-line o mixtes.\nL’àmbit d’actuació és molt divers i les accions formatives es poden donar en empreses privades, empreses públiques, centres de formació, entitats sense ànim de lucre, fires, esdeveniments de diferent índole i, inclòs, per particulars.\nNormalment el formador autònom és autònom i si en un determinat centre o programa es realitza contractació sol ser de curta durada, aquest fet juntament amb que les formacions esdevenen en poques hores de treball setmanal genera que un professional es pugui trobar impartint en 2 o 3 centres formatius de manera simultània de manera habitual, per tal de completar una jornada laboral.\nSovint es depèn del coordinador pedagògic del centre i en molts casos es treballa sol/a, a no ser que el centre disposi d’un equip de formadors/es, els quals solen estar especialitzats en una àrea determinada i per tant no es pot desenvolupar la transversalitat pròpia d’un equip de treball.\nEn el cas de Formadors/es per l’àmbit privat no hi ha un requisit específic de formació, tot i que és habitual tenir formació de:\n- CFGS en àrees relacionades amb la matèria impartida.\n- Diplomatura/Grau/Llicenciatura o Postgrau/Màster en àrees relacionades amb la matèria impartida.\nAlguns centres poden demanar com a requisit la disposició del CP de formador/a de formadors/es (nivell 3), així com la realització de formació complementària en el sector de la formació per a desenvolupar les seves capacitats pedagògiques, per exemple:\n- Curs de formador/a ocupacional.\n- Curs de metodologia didàctica.\nEm molts casos, tenir una formació superior o específica en la matèria a impartir pot ser suficient. En el cas de no tenir formació, en l’àmbit privat, sí que serà indispensable poder acreditar almenys un any en la matèria a impartir.\nEn els/les formadors/es per l’ocupació serà indispensable tenir entre 1 any i 2 anys mínim d’experiència relacionada amb la temàtica de l’acció formativa que es durà a terme o poder certificar la impartició de mínim 600 hores de formació.\nTIPUS DE CONTRACTE: Tant habitual és la contractació com a autònom o freelance, com la contractació temporal per prestació de servei. La contractació està lligada a projectes o accions formatives molt concretes, així que la durada pot anar des d’hores puntuals un dia a formacions ininterrompudes de 6 mesos.\nJORNADA: En general són jornades irregulars en l’àmbit privat i jornades intensives de matí o tarda en l’àmbit públic (acumulant entre 20 i 25 hores setmanals). Normalment, les hores de feina es distribueixen de dilluns a divendres però en l’àmbit privat poden haver accions formatives en cap de setmana lligades a esdeveniments especials a empreses o Fires.\nHORARI: Matins, tardes i caps de setmana. Jornades irregulars on es precisa una gran flexibilitat horària.\nSALARI: Gran variació. En perfils autònoms el preu per hora de formació pot variar, depenent de l’especialització de l’àrea a impartir. La franja es tan àmplia que pot anar des dels 40€/hora fins als 300€ l’hora. En Formadors/es per l’ocupació el preu per hora de formació normalment es situa entre els 40 i 50€ per hora.


Campanya Objectiu Residus: El COR al Mercat d'Intercanvi de Cornellà (abril 2011)\nEl COR al Mercat d'Intercanvi de Cornellà (abril 2011)\n38 persones s'han fotografiat al foto-mató del COR\nCom es veu a les imatges, el projecte Life COR i el Moviment R han estat presents al XI MERCAT D'INTERCANVI de Cornellà de Llobregat.\nEl Mercat s'ha celebrat el dissabte, dia 2 d'abril, de 10 a 14 hores, la plaça de l'Església.\nEls organitzadors han estat l'Ajuntament de Cornellà i lafragua.\nHi han participat 33 taules\nS'han produït 257 intercanvis\nHa estat visitat per més de 300 persones\nQUÈ ES EL MERCAT D'INTERCANVI DE CORNELLÀ?\nDavant de la gran quantitat de productes en bon estat que tots tenim guardats, amagats i avorrits als armaris, l'Ajuntament de Cornellà vol potenciar l'intercanvi de productes usats com a mitjà per a reduir els residus, afavorir la re utilització i reflexionar sobre el consum responsable; creant un espai cívic i de convivència.\nEl mercat d'intercanvi vol ser un espai cívic i obert a tothom, on es tracta d'intercanviar objectes en bon estat, que tenim per casa o estem pensant llençar i poden ser útils per altres persones, alhora que podem trobar quelcom útil per nosaltres.És un espai on els diners no tenen cap valor, donat que participar-hi és totalment gratuït i els objectes només es poden intercanviar per altres objectes, no per diners.\nCOM FUNCIONA EL MERCAT D'INTERCANVI DE CORNELLÀ? Existeixen dues maneres de participar-hi: Reservant les taules que l'ajuntament posa a disposició de tots els ciutadans/es, de manera gratuïta, per tal de mostrar els objectes que es volen intercanviar. (les taules poden ser reservades per persones o entitats); o bé,visitant el mercat amb els objectes que es faran servir per intercanviar.\nQUÈ PODEM INTERCANVIAR? Objectes vells o nous d'utilitat que ja no ens són necessaris, dels quals volem despendre'ns i intercanvia'ls: llibres i contes, música, pel·lícules i Dvd, electrodomèstics, roba i complements, mobles, eines, objectes de la llar, bijuteria, jocs i joguines, material informàtic, plantes, material d'escriptori i/o despatx, objectes i roba de nadó...i tot allò que creguis intercanviable.\nLa Maria fa temps que busca un casc de motocicleta, se'n va al mercat d'intercanvi amb dos objectes que ella ja no fa servir: una tetera i una jaqueta. Buscant troba la parada d'en Pere, que té un casc en bon estat. En Pere li pregunta a la Maria què li sembla canviar el casc per aquests dos objectes. La Maria accepta el canvi. Un altre exemple: en Joan busca canviar un Cd per un diccionari. La Maria té una parada on exposa una cafetera, però l'interessa el Cd d'en Joan. En el mateix moment, en Pol s'acosta a la parada de la Maria amb un diccionari, d'aquesta manera fan un intercanvi a tres.\nINTERCANVIAR OBJECTES SENSE DINERS\nIntercanviar és fer realitat un comerç sense diners, que aporta molts beneficis ambientals, econòmics i socials.Amb aquesta iniciativa, Cornellà fa la seva aportació a la creixent oferta de mercats d'intercanvi presencials que estan aflorant a Catalunya durant els darrers anys i que aposten per una nova cultura de la re utilització i el reciclatge.\nSi voleu més informació sobre els mercats d'intercanvi la trobareu al blog del programa metropolità MILLOR QUE NOU, 100% vell\nEtiquetes de comentaris: AMB, Campanya 2.0, COMUNICACIÓ, Cornellà, Moviment R, RESIDUS, reutilitzar a 21:38 Publicat per COR (Campanya Objectiu Residus)\nD'abocador a parc, dos reportatges de Gavà TV\nEl COR a la Festa del Parc de Collserola (abril 20...\nEl que jo faria o el que estaria millor fer?\nEl COR al Mercat d'Intercanvi de Cornellà (abril 2...\nMenos bolsas, por un consumo responsable\nLa Carxofada de Sant Boi, més orgànica que mai\nI si no fos ficció?\nSeminari ambiental metropolità (abril 2011)


L’ARA ofereix un llibre de preguntes i respostes per aprendre de manera divertida\n'Doble joc de preguntes i respostes' es pot aconseguir a la botiga web de l’ARA i als quioscos de la demarcació de Barcelona i Girona del 24 de juliol al 6 d'agost\nA quina velocitat pot arribar a córrer un estruç? Quina és l’illa més gran del món? Quan van participar les dones per primera vegada en uns Jocs Olímpics? Quin és el riu més llarg del món? Són algunes de les moltes preguntes del llibre Doble joc de preguntes i respostes. Hi ha preguntes d’història, de ciència, de geografia, de medi ambient, de cultura popular, de natura, d’art i literatura, d’esports, de personalitats i de matemàtiques. Si no se’n sap la resposta, es pot demanar una pista, seguint unes indicacions.\nEl llibre té el nom de Doble joc perquè en realitat són dos llibres units pel llom (un conté les preguntes senars i les respostes parells, i l’altre a l’inrevés), per jugar en parella o en equips. Els lectors-jugadors els poden separar just abans de començar a llegir i a jugar. Aquest ritual d’iniciació fa de Doble joc un objecte especial. És un llibre de dimensions relativament petites, pensat per dur al cotxe, al parc, al pati... D’alguna manera, vol ser el substitut del mòbil i dels dispositius digitals.\n“Tot i que és un llibre pensat per a totes les edats (de 9 a 99 anys), s’adreça sobretot als infants. L’objectiu és que els nens aprenguin divertint-se, fora de l'entorn escolar, quan estan relaxats a casa, de vacances, amb la família, els amics...”, diu l’autor, Víctor Escandell.\nDoble joc de preguntes i respostes, editat per Zahorí Books, es pot obtenir per 18,00 € del 24 de juliol al 6 d’agost en aquest enllaç i als quioscos de la demarcació de Barcelona i Girona.


Gran temporada en tennis taula dels veterans de la SCR El Ciervo de Sabadell - Sabadell Informa!\nInici » Esports » Gran temporada en tennis taula dels veterans de la SCR El Ciervo de Sabadell\nGran temporada en tennis taula dels veterans de la SCR El Ciervo de Sabadell\nJugadors: Palau, Madurell, Castells i Agea\nSCR El Ciervo // Imatge cedida pels Falcons de Sabadell\nRicard Palau, Josep Madurell, Francesc Castells i Rafael Agea, que juguen en la SCR El Ciervo de Sabadell, enguany han realitzat una magnífica temporada i ho han guanyat tot en els Campionats d’Espanya de veterans de tennis taula.\nEl duet format per Palau i Madurell han aconseguit fer-se amb el títol per equips i de dobles de més de 65 anys.\nEn individuals, Ricard Palau va aconseguir pujar al podi amb la medalla de bronze i en competició individual de és de 70 anys, l’incombustible Madurell es va fer amb l’or.\nPel que fa a la categoria de 60 anys, la SCR El Ciervo es va fer amb el triplet. Francesc Castells i Rafael Agea van ser campions per equips en la categoria de dobles i Castells, a més, va fer-se amb l’or en la categoria individual.\n#Agea #Campionat d'Espanya #Castellà #Madurell #palau #SCR El Ciervo #veterans\nEls veterants del Falcons Sabadell ja coneixen els seus rivals per al Campionat d’Espanya\nDerbi sabadellenc amb la lliga de tennis taula de veterans en joc


Llet Nostra amb l’excel·lència dels productes catalans - Blog Llet Nostra\nLlet Nostra amb l’excel·lència dels productes catalans\nXavier Tubert, President de Llet Nostra, recalca la importància de reconèixer el consumidor local, però també destaca que el mercat dels catalans és el món.\nLa primera cimera empresarial per promocionar l’excel·lència dels productes i serveis catalans que es celebra al monestir de Mont Sant Benet a Sant Fruitós del Bages compta amb la presència de Llet Nostra\nSota el nom de “Producte Nostre” la patronal de la petita i mitjana empresa de Catalunya organitza aquesta trobada entre estudiosos i empresaris catalans. Més de 80 empreses de referència com Llet Nostra, la cervesera Moritz, la cadena de supermercats Bon Preu o Munich (calçat esportiu) entre d’altres treballaran de forma conjunta per millorar la imatge i reputació del teixit empresarial català.\n“L’impuls del producte o servei de qualitat com ‘leitmotiv’ de les nostres empreses és un objectiu que tots compartim”, ha assenyalat el president de Pimec, Josep González.\nUn projecte que buscarà la participació i implicació del teixit productiu i la distribució, però també dels comerços i del consumidor final.\nLa iniciativa vol ser el punt de partida per promocionar el producte propi tant a fora com entre els consumidors catalans, un fet que ja s’està començant a produir veient la bona acollida que tenen els productes locals, de proximitat i quilòmetre zero als supermercats.\nLa voluntat és que això sigui només un primer pas per avançar en una estratègia comuna per promocionar els productes fets a Catalunya tant a nivell local com internacional, ha explicat el president de Pimec, Josep González.\nLa creació d’una marca de qualitat\nEls empresaris defensen la necessitat de reforçar les marques ‘Catalunya’ i ‘Barcelona’ a través d’un nou segell transversal que impliqui a tots els sectors de Catalunya amb l’objectiu d’incentivar el consum de proximitat, però també amb el de projectar els productes catalans a l’exterior.\nEs pretén omplir de valors la idea de marca de territori per construir una marca-país forta amb uns trets distintius que la facin atractiva i identificable per als consumidors internacionals. Per aconseguir-ho es tindran en compte les bones pràctiques en la producció i la gestió dels recursos humans, seguint criteris de sostenibilitat i posant en valor “la feina ben feta” en tots els àmbits.\nXavier Tubert, ha defensat que el sector agroalimentari ha estat pioner en els distintius, i ha destacat la importància de comptar amb un instrument transversal, una identificació que avali els productes catalans perquè siguin reconeguts a l’exterior.\n“Si Itàlia s’associa amb la moda de qualitat i França amb ha sabut posicionar alguns dels seus productes com ara els seus vins a primera línia al mercat mundial, Catalunya no pot renunciar a construir la seva pròpia imatge al món. Ens cal una identificació basada en la qualitat i la sostenibilitat”, ha apostat el president de Llet Nostra, Xavier Tubert.\nI tu què opines? Com hauria de ser el segell d’identitat del “Producte nostre” ?\nConeguem els nutrients de la llet


Pel retorn dels períodes tradicionals de rebaixes - Diario de Mallorca\nPel retorn dels períodes tradicionals de rebaixes\n29·10·18 | 20:50\nEn les darreres setmanes al Ple del Parlament de les Illes Balears s'han portat a terme diferents debats sobre la situació del sector comercial a la nostra Comunitat Autònoma. En aquest sentit, el Grup Parlamentari Socialista ha centrat les seves intervencions en els reptes que ha d'afrontar el comerç de proximitat per mantenir la seva activitat, que sense cap mena de dubte, té una importància cabdal pel creixement i la dinamització econòmica, la generació de llocs de treball i la promoció del producte local. D'aquesta manera, el posicionament que hem mantingut al llarg d'aquests debats camina en la mateixa direcció que les demandes realitzades per aquest sector en relació a les dificultats que, actualment, posen en entredit la seva supervivència: la reducció de l'escletxa digital generada pel comerç on-line, per una banda; i el restabliment d'una política ordenada rebaixes que suposi el retorn dels dos períodes coneguts fins ara, per una altre.\nIgualment, al llarg d'aquesta legislatura, el Govern de les Illes Balears ha impulsat, en el marc de les seves competències, diferents mesures per avançar en la protecció del comerç de proximitat a través de l'establiment de diferents programes i línies d'ajudes, la inversió per millorar els comerços a través de la promoció als mercats exteriors, la modernització de les seves infraestructures i la incorporació del comerç electrònic, i la reivindicació per recuperar els períodes tradicionals de rebaixes. En relació als resultats d'aquestes iniciatives, existeixen algunes dades que demostren que el compromís de l'Executiu autonòmic amb el comerç de proximitat és ferm i estable. Així, pel que fa a les convocatòries de subvencions per a la promoció econòmica, empresarial i comercial, la Conselleria de Treball, Comerç i Indústria ja ha invertit més de 4 milions d'euros en aquests tres anys. A més, a través del programa IComerç s'han destinat més de 750 mil euros per a la dinamització comercial dels diferents municipis del nostre territori, que en aquests moments han beneficiat a més de 260 comerços locals. Altrament, també cal senyalar que una de les primeres mesures en matèria comercial que es va adoptar a l'inici de la legislatura fou la reforma de la Llei de comerç de les Illes Balears amb l'objectiu de protegir el comerç de proximitat davant la implantació de nous centres comercials.\nAra bé, pel que fa al restabliment dels períodes de rebaixes, cal tenir en compte que no és una competència pròpia de l'Executiu autonòmic i, per tant, des de les Illes Balears no tenim marge per poder actuar sobre aquesta qüestió. De fet, malgrat que la nostra reivindicació en aquest sentit és clara, cal destacar que topa de ple amb la legislació aprovada l'any 2012 pel Partit Popular quan governava a l'Estat. En aquest sentit, la vocació recentralitzadora i liberalitzadora del senyor Luís de Guindos, ministre d'Economia durant el mandat de Mariano Rajoy, va comportar l'aprovació d'una normativa que treia competències a les CC.AA. i obria la porta a la desregulació horària i dels períodes de rebaixes, a més d'incrementar els dies d'obertura en festius.\nFront aquesta realitat, totalment destructiva pel comerç de proximitat, el Ple del Parlament de les Illes Balears s'ha pronunciat clarament a favor del retorn de les nostres competències en matèria comercial per poder revertir la manca de regulació que existeix actualment i respondre favorablement a les reivindicacions del sector comercial de la nostra Comunitat Autònoma per tornar al sistema tradicional de rebaixes. Si més no, el Partit Popular manté les seves posicions i, en lloc de rectificar una decisió que s'ha demostrat contraproduent per un sector tan destacat, a la darrera Conferència Sectorial de Comerç, celebrada el passat 23 de setembre, totes les autonomies governades pels populars van votar en contra d'aquesta iniciativa. I, com no pot ser d'una altre manera, Ciutadans, que com sempre camina de la mà del PP, no ha tengut cap complex en mostrar la seva vocació més liberal i centralista en aquesta qüestió i també ha donat l'esquena a la reclamació pel retorn de les competències i la regulació de les rebaixes.\nPer tant, ara més que mai, és necessari continuar treballant per consolidar les polítiques comercials que s'han iniciat al llarg d'aquesta legislatura i revertir, d'una vegada per totes, l'actual legislació en matèria comercial que, tal com s'ha exposat al llarg d'aquest article, representa una clara amenaça pel futur més immediat del comerç de proximitat.\n* Diputat Socialista al Parlament de les Illes Balears\nAl barrizal catalán todos echan su palada\nLos efectos nocivos de la queja


Un dels trets més obvis que diferencia les persones és el color de la pell, juntament amb el dels ulls i els cabells. És ben evident que la nostra pell pot anar des de la pal•lidesa característica del nord d’Europa fins al negre de l’Àfrica Sub-Sahariana passant per un ampli ventall de tonalitats. Malauradament, aquesta gamma cromàtica ha servit en ocasions per discriminar els qui no són com nosaltres bo i classificant-nos en races, un concepte que, com veurem en algun post futur, és erroni aplicar als éssers humans (de moment, us deixo amb un llibre: El color sota la pell, de C. Lalueza).\nDiferents colors de pell (de flickr)\nEl color de la pell depèn de la quantitat de melanina que sintetitzem. La melanina és un pigment produït per unes cèl•lules especials, els melanòcits, que es troben a les capes profundes de la pell, i al contrari del que ens pugui semblar totes les persones en tenim més o menys el mateix nombre. El que ens fa ser cromàticament tan diferents, doncs, no és el nombre de melanòcits sinó la seva activitat i el tipus de melanina que produeixen: més feomelanina, que té un color rogenc, o més eumelanina, de color marró fosc. Tot i que encara no hem pogut desxifrar completament les bases genètiques del color de la pell cada vegada en tenim més informació, i actualment creiem que tant l’activitat com el tipus de melanina que fabriquen els melanòcits està regulada per uns sis gens. Un d’ells és l’mc1r, que en alguns casos presenta variacions que fan que perdi parcialment o total la seva funció. Quan això passa s’altera l’equilibri entre la síntesi d’eumelanina i de feomelanina i el resultat final és un individu pèl-roig, amb el seu característic cabell vermellós i la pell pàl•lida.\nUn dels darrers treballs publicats relacionats amb el gen mc1r va ser acceptat la setmana passada a Science. La gràcia d’aquest article, en el que han col•laborat universitats catalanes, italianes i alemanyes, és que no ha estat fet sobre humans moderns sinó que s’ha treballat amb les restes d’un dels nostres cosins més propers, els Neandertals. L’Homo Nearthendalensis va aparèixer a Euràsia fa uns 400.000 anys i hi va viure fins fa 28.000 anys, el que vol dir que va conviure amb la nostra espècie, l’Homo Sapiens. Els Neandertals tenien aproximadament la mateixa alçada que nosaltres i el seu cos era més robust, però els principals trets que els diferenciaven de nosaltres es trobaven al seu crani que, entre d’altres coses, tenia una capacitat d’entre 1200-1750 centímetres cúbics, major que el nostre.\nEn aquest estudi s’ha aconseguit seqüenciar una fragment de 128 parells de bases (és a dir, de 128 “lletres”) del gen mc1r en dos individus, un del jaciment de Monti Lessini, a Itàlia, i un altre de El Sidrón, a Espanya, i han trobat que en la posició 919 del gen (la posició es compta a partir del principi del gen humà) hi ha un canvi d’una A per una G. Quan es treballa amb ADN antic, com és el dels Neandertals, els investigadors han d’estar molt segurs que els resultats que obtenen no es deuen a la contaminació de la mostra o a un error experimental, i per aquest motiu els autors d’aquest treball van obtenir les seqüències neandertals de manera independent en dos tres laboratoris diferents i van buscar aquesta nova variant en totes les persones que van participar en les excavacions i en una col•lecció de més de 1000 mostres pertanyents a individus de tot el món. Com que els resultats obtinguts en els dos laboratoris van ser els mateixos i a més a més no van poder trobar aquest canvi en els humans moderns, van poder estar raonablement segurs que no es tracta d’una contaminació. Així doncs, van estudiar aquest canvi d’A a G i van veure que el seu efecte era una reducció en l’activitat de la proteïna codificada pel gen mc1r, el que en els humans moderns s’associa a ser pèl-roig.\nAquest, però, no ha estat l’únic treball fet sobre el gen mc1r en ADN antic. El 29 d’octubre juny del 2006 alguns dels mateixos autors que han treballat en el gen neandertal van publicar un altre article a Science on estudiaven l’mc1r obtingut d’un os de mamut trobat a Sibèria, i també hi van trobar una variant que en reduïa l’activitat.\nSabrem algun dia de quin color era la pell dels dinosaures, per exemple? Ara sembla impossible, però qui hagués pogut pensar fa 10 anys que al 2007 afirmaríem que hi havia mamuts i homes de Neandertal amb el pèl rogenc?\nPublicat per Anna a les 15:56\nSuposo doncs que la gent que tenim pigues són causa també d'aquest desequilibri (o d'algun semblant)? En el meu cas no són tan marcades ni tinc la pell tant blanca com la majoria de pel-roig però també en tinc per tot el cos, i tot i ser castany de cabell quan em creix la barba fa uns "reflexes" de color de coure que deu ni do jejeje.\n31 d’octubre de 2007, a les 10:25\nuf, quin mal als ulls sentir la paraula desequilibri! ser pèl-roig, ros o morè no és en cap cas un desequilibri, no és pas cap malaltia sinó que forma part de la variació normal entre humans! Suposo que la culpa d'aquest tipus de concepció és de les pel·lícules, en les que sembla que un mutant hagi de ser un monstre horrible o algú amb superpoders. Però tots ho sóm, de mutants! i aquest n'és un exemple: segon quina variant genètica tenim som d'una manera o d'una altra.\nEn el cas de les pigues, aquestes són acumulacions de melanina i, efectivament, estan relacionades amb el nostre amic mc1r. Així que ja tens un culpable!\n5 de novembre de 2007, a les 17:08\nMersi per l'aclariment. Ara ja sé que soc un mutant desequilibrat XD\n5 de novembre de 2007, a les 21:00\nAsí de Natural ha dit...\n6 de novembre de 2007, a les 11:26


Terroir Històric Negre 2018 DOQ Priorat - Devicatala: Especialistes en vi català\nTerroir Històric Negre 2018 cupatge clàssic, garnatxa(75%) i carinyena(25%) de vinyes de diferents pobles del Priorat.\nIntens de fruita vermella, records licorossos i molt frescs, podem percebre notes cítriques al rerefons d'aquest fruita tan golosa que té. Al pas per boca ja ens mostra l'estructura que té.\nVi sense criança en bòtes. Durant 6 mesos les mares estan en contacte amb el most en dipòsit de ciment.\nVi negre per gaudir amb els amics. Nit de copes, sopar en parella.\nVi negre lleuger afruitat\npeix a la brasa, carns de tot tipus\n6 5% Preu uni. 18,29€\n12 10% Preu uni. 17,33€\nTerroir al Límit és un dels celler capdavanters en una nova visió del vins del Priorat. Vins més aprop del raïm i com el celler s'anomena, del terroir, les parcel·les. Parlem de vins de parce·la, vins de vila, vins de mínima intervenció, amb molta fruita, fluidesa i pas agil alhora que amb caràcter.\nDirigit per Dominik Huber, català d'origen alemany treballa la vinya des d'un màxim respecte, amb una agricultura biodinàmica i amb la convicció d'oferir vins sincers amb el seu terroir.\nEstariem parlant de vins amb una filosofia més a prop de Borgonya que no pas de Burdeus, i es que el que inspira el Priorat precisament és això, petites parcel·les, raïm amb molta fruita i de gran potencial i un entorn màgic.\nVi sense criança en botes. Durant 6 mesos les mares estàn en contacte amb el most en diposit de ciment.


Associació ARA - Taller d'Educació positiva per a mares i pares amb filles i fills de 12 a 16 anys\nTaller d'Educació positiva per a mares i pares amb filles i fills de 12 a 16 anys\nJa s’acosta el començament del nostre taller d’Educació Positiva i Hàbits Saludables per a Mares i Pares amb filles i fills de 12 a 16 anys. Durant sis setmanes al districte 2 (ABS Collblanc) i al districte 4 (Biblioteca la Florida) de l’Hospitalet tractarem de posar en comú l’experiència de diverses famílies en l’educació dels i les adolescents. Tot aquest coneixement es veurà suportat per la teoria de la parentalitat positiva. Aprendrem com reforçar el vincle mare/pare-filla/fill mitjançant tractant de manera holística dels problemes que més afecten a la relació mare/pare-filla/fill en la adolescència, aprofundint en temes com: autoestima, sexualitat, coeducació i gènere, prevenció de risc en l’ús de noves tecnologies i xarxes socials, prevenció de consum de drogues. D’aquesta forma, no només estarem donant eines individuals als progenitors/es, sinó que també fomentarem la creació de grups de mares i pares que reflexionen i s’impliquen col·lectivament en la criança de les filles i fills de manera comunitària.\nEncara estàs a temps!\nPrograma coofinançat per el Fons Social Europeu i la Fundació Bancària "la Caixa".\nNo estàs sol davant les drogues.\nL' Associació ARA signa el Pacte en Defensa d'una Salut Pública de Qualitat a L'Hospitalet\nMés en aquesta categoria: « L' Associació ARA signa el Pacte en Defensa d'una Salut Pública de Qualitat a L'Hospitalet\tEl projecte ARA ACTIVA’T segueix en marxa »\nAquest lloc web només utilitza cookies pròpies amb finalitat tècnica, no recava ni cedeix dades de caràcter personal dels usuaris sense el seu coneixement. No obstant, conté enllaços a llocs web de tercers amb polítiques de privacitat alienes a ASSOCIACIÓ ARA, que vostè podrà decidir si accepta o no quan accedeixi a ells.


El CPNL col·labora amb Bonpreu en la campanya “Alimenta el català” « Connectats a Sants-Montjuïc i a les Corts\nBonpreu “alimenta el català” amb una campanya a xarxes socials i als seus establiments per reforçar la sensibilitat cap a les varietats dialectals, la responsabilitat lingüística i la proximitat emocional amb la clientela.\nA través de les xarxes socials, Bonpreu anima els seus seguidors a compartir les varietats dialectals de determinats productes de la seva zona geogràfica amb un sorteig per als participants. Pel que fa als establiments, també s’aplica la campanya de les varietats dialectals en les etiquetes dels productes on consta el preu, així com en els tiquets de compra.\nLa campanya “Alimenta el català” pretén recuperar les diferents varietats dialectals de productes frescos o de proximitat, com fruites i verdures, productes càrnics, varietats d’embotits, espècies de peixos i productes envasats. D’aquesta manera, s’estableixen lligams emocionals i de pertinença, a través de la relació entre el producte, el territori d’origen i la parla.\nBonpreu compta amb la col·laboració del Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL) que està contribuint a l’assessorament i correcta aplicació de les corresponents varietats dialectals, amb un equip de tècnics professionals que setmanalment revisaran i validaran els termes dialectals proposats, durant les quatre setmanes en què tindrà lloc aquesta actuació.\nQuè és el Formap? Final dels cursos de la FAHONCAT


LESPERIT SANT ENS GUIA VERS LA VERITAT (Papa Francesc)\nAvui em voldria centrar en l´acció que l´Esperit Sant fa en el guiatge de l´Església i de cadascun de nosaltres vers la Veritat. Jesús mateix diu als deixebles: l´Esperit Sant «us conduirà cap a la veritat sencera» (Jn 16,13), essent ell mateix «l´Esperit de la Veritat» (cf. Jn 14,17.15,26.16.13).\nVivim en una societat que és més aviat escèptica pel que fa a la veritat. Benet XVI va parlar moltes vegades del relativisme, és a dir, la tendència a creure que no hi ha res definitiu i a pensar que la veritat ve donada pel nostre consentiment o per allò que nosaltres volem. Sorgeix la pregunta: existeix de debò «la» veritat? Què és «la» veritat? Podem conèixer-la? Podem trobar-la? En aquest punt em ve a la ment la pregunta del procurador romà Ponç Pilat quan Jesús li revela el sentit profund de la seva missió: «I què és la veritat?» (Jn 18,38). Pilat no entén que «la» veritat és davant seu, no aconsegueix veure en Jesús el rostre de la veritat, que és el rostre de Déu. Jesús és justament això: la Veritat, que, en la plenitud dels temps, «s´ha fet carn» (Jn 1,14), ha vingut enmig nostre perquè la coneguem. La veritat no es pot agafar com una cosa, la veritat es troba. No és una possessió, és un encontre amb una Persona.\nPerò qui ens va fer conèixer que Jesús és «la» Paraula de veritat, el Fill unigènit de Déu Pare? Sant Pau ensenya que «ningú que parli mogut per l´Esperit de Déu no diu: "Jesús és el Senyor" si no el mou l´Esperit Sant» (1Co 12,3). És l´Esperit Sant mateix, el do de Crist Ressuscitat, qui ens fa reconèixer la Veritat. Jesús el defineix com el Paràclit, que vol dir ´aquell que ens ve a ajudar´, que és al nostre costat per acompanyar-nos en aquest camí de coneixement; i, a l´Últim Sopar, Jesús assegura als deixebles que l´Esperit Sant els farà entendre totes les coses, fent-los recordar les seves paraules (cf. Jn 14,26).\nQuina és, doncs, l´acció de l´Esperit Sant en la nostra vida i en la vida de l´Església per guiar-nos cap a la veritat? En primer lloc recorda i imprimeix en els cors dels creients les paraules que Jesús ha dit, i a través d´aquestes paraules, la llei de Déu -com ho havien anunciat els profetes de l´Antic Testament- s´inscriu en els nostres cors i es converteix en nosaltres en un principi d´avaluació en les decisions i de guia en les accions quotidianes, es converteix en un principi de vida. Es compleix la gran profecia d´Ezequiel: «Quedareu purificats de totes les vostres impureses, us purificaré de tots els vostres ídols. Us donaré un cor nou i posaré un esperit nou dins vostre [...]. Posaré el meu esperit dins vostre i faré que seguiu els meus preceptes, que compliu i observeu les meves decisions» (36,25-27). De fet, les nostres accions neixen del més profund de nosaltres mateixos: és el nostre cor, que s´ha de convertir a Déu, i l´Esperit Sant el transforma si nosaltres ens obrim a ell.\nL´Esperit Sant, llavors, com va prometre Jesús, ens guia cap «a la veritat sencera» (Jn 16,13); ens guia no sols cap a l´encontre amb Jesús, plenitud de la Veritat, sinó que ens guia fins a dins de la Veritat, és a dir, ens fa entrar en una comunió sempre més profunda amb Jesús, donant-nos la intel·ligència de les coses de Déu.\nI aquesta no la podem aconseguir amb les nostres forces. Si Déu no ens il·lumina interiorment, el nostre ser cristians serà superficial. La Tradició de l´Església afirma que l´Esperit de veritat actua en el nostre cor suscitant aquell «sentit de la fe» (sensus fidei) a través del qual, com ho afirma el concili Vaticà II, el poble de Déu, sota la guia del Magisteri, s´adhereix indefectiblement a la fe transmesa, l´aprofundeix amb rectitud i l´aplica més plenament a la vida (cf. Const. dogm. Lumen gentium, 12). Provem de preguntar-nos: ¿estic obert a l´acció de l´Esperit Sant, li prego perquè em doni llum, em faci més sensible per les coses de Déu? Aquesta és una pregària que hem de fer cada dia: «Esperit Sant, fes que el meu cor estigui obert a la Paraula de Déu, que el meu cor estigui obert al bé, que el meu cor estigui obert a la bellesa de Déu cada dia.» Voldria fer-vos una pregunta a tots: quants pregueu cada dia a l´Esperit Sant? Deveu ser pocs, però nosaltres hem de complir aquest desig de Jesús i pregar cada dia a l´Esperit Sant, perquè ens obri el cor vers Jesús.\nPensem en Maria, que «guardava tot això en el seu cor i ho meditava» (Lc 2,19.51). L´acolliment de la Paraula i de la Veritat de la fe poden arribar a ser vida si es realitzen i creixen sota l´acció de l´Esperit Sant. En aquest sentit hem d´aprendre de Maria, reviure el seu «sí», la seva disponibilitat total a rebre el Fill de Déu en la seva vida, que a partir d´aquell moment és transformada. A través de l´Esperit Sant, el Pare i el Fill vénen a fer estada en nosaltres: vivim en Déu i per Déu. Però la nostra vida és veritablement animada per Déu? Quantes coses posem abans de Déu?\nEstimats germans i germanes, tenim necessitat de deixar-nos inundar per la llum de l´Esperit Sant, perquè ell ens introdueixi en la Veritat de Déu, que és l´únic Senyor de la nostra vida. En aquest Any de la fe demanem-nos si concretament hem fet algun pas per a conèixer més Crist i la veritat de la fe, llegint i meditant la Sagrada Escriptura, estudiant el Catecisme, acostant-nos amb constància als sagraments. Però preguntem-nos també quins passos estem fent perquè la fe orienti tota la nostra existència. No s´és cristià «del temps», només en alguns moments, en algunes circumstàncies, en alguns casos. No es pot ser cristià així, s´és cristià en tot moment! Totalment! La veritat de Crist, que l´Esperit Sant ens ensenya i ens dóna, interessa per sempre i totalment la nostra vida quotidiana. Invoquem-lo més sovint, perquè ens guiï pels camins dels deixebles de Crist. Invoquem-lo cada dia. Us faig aquesta proposta: invoquem cada dia l´Esperit Sant, així l´Esperit Sant ens acostarà a Jesucrist.


El Consell Comarcal atén totes les sol•licituds d’ajuts socioeconòmics de menjador per al curs escolar 2014-15 ·\nEl Consell Comarcal atén totes les sol•licituds d’ajuts socioeconòmics de menjador per al curs escolar 2014-15\nAquests ajuts socioeconòmics beneficien a un total de 1.858 alumnes, que pertanyen a 63 centres, i suposen un import superior als 910.000 euros\nLa Junta de Govern del Consell Comarcal de l’Alt Empordà va aprovar dimarts passat la resolució de la convocatòria d’ajuts socioeconòmics de menjador per al curs 2014-15. En total s’han aprovat 1.858 sol•licituds d’alumnes que pertanyen a 63 escoles de tota la comarca (només en cinc centres no s’ha presentat cap petició), el que implica un import econòmic de 913.024,16 euros que es destinaran a pagar total o parcialment el servei de menjador d’aquests alumnes.\nHan estat ateses totes les peticions rebudes que complien amb els requisits fixats per la normativa establerta des del departament d’Ensenyament i a les quals s’aplica una barem informàtic. Les peticions rebutjades ho han estat per no aportar tota la documentació requerida o bé per trobar-se la família peticionària per sobre del llindar d’ingressos o de patrimoni econòmic requerit per accedir a l’ajut. El Consell Comarcal té delegades per la Generalitat les competències de gestió dels menjadors escolars.\nLa consellera comarcal d’Ensenyament, Montserrat Mindan, va explicar que “un curs més hem tingut una especial cura en tot aquest procés, ateses les circumstàncies de precarietat econòmica que pateix una part de la nostra societat i que hem d’evitar, de la forma que sigui, que tinguin incidència en l’activitat normal dels alumnes que es troben en fase d’educació reglada”. Així mateix, Mindan va remarcar que “a l’Alt Empordà la nostra voluntat és que no hi hagi cap nen que es quedi sense menjador per raons socioeconòmiques. Aquest curs, novament, estarem atents a qualsevol eventualitat que es produeixi en aquest sentit”.\nA la mateixa Junta de Govern es van aprovar els ajuts que s’atorguen pel mateix concepte a alumnes de les escoles concertades per al curs 2014-15 i que venen regulats per la normativa vigent. En total suposen un import de 92.697,20 euros i afecten quatre centres de la comarca. En total, aquest curs, el Consell Comarcal de l’Alt Empordà gestiona 1.005.721,36 euros en concepte d’ajudes individuals de menjador.\nTags: Alt Empordà, Consell Comarcal, Curs escolar, menjador\nPrevious Girona es convertirà amb GiroCamping en la capital europea del sector\nNext Elvis Presley i Marilyn Monroe, una parella única que seran al Carnaval de Roses de la mà de Carnavalchimia\nObertura dels centres escolars de Castelló d’Empúries


La Vall d'en Bas obre les portes de la residència als veïns perquè descobreixin com avancen les obres abans d'inaugurar-se a l'estiu - Garrotxa Digital\nLa Vall d'en Bas - Publicat a les 13:29h\nComentaris tancats a La Vall d’en Bas obre les portes de la residència als veïns perquè descobreixin com avancen les obres abans d’inaugurar-se a l’estiu\nEls veïns de la Vall d’en Bas podran visitar aquest dissabte les obres de la Residència Mirador del Puigsacalm, el centre de recursos per a la gent gran del municipi. Ara s’intensifiquen els treballs per acabar la residència i obrir-la abans de l’estiu.\nFa una dècada que està aturat, i de fora el seu aspecte es manté inalterable. Però la residència de la Vall d’en Bas està cada vegada més a prop de veure la seva obertura. Al seu interior es treballa sense descans per tal de poder-lo inaugurar abans del proper estiu. Malgrat aquesta intenció, l’estat actual de l’edifici impedeix precisar una data sobre quan podrà començar a acollir usuaris. Però la voluntat és informar sobre l’avenç de l’actuació, i per aquest motiu dissabte, d’11h a 13h, es duu a terme una jornada de portes obertes per veure l’execució de les obres.\nEl centre s’anomenarà ‘El mirador del Puigsacalm’, i s’ha concedit per 40 anys a l’empresa Mirador de l’Estany de Banyoles. Per tal d’acabar les obres, el grup privat hi inverteix prop d’un milió d’euros per adequar l’edifici. Per tal d’aconseguir una connectivitat entre la residència i el municipi, l’Ajuntament donarà a terme accions per integrar la residència a l’activitat diària dels veïns.\nLa residència tindrà capacitat per a 40 persones, amb possibilitats d’ampliar-se a una vuitantena, i amb places vinculades a la llei de dependència. El Mirador del Puigsacalm constarà de dues parts: un centre de dia i l’espai residencial.\nAquest diumenge al matí s'ha celebrat la segona trobada gegantera del Barri de Sant Miquel d'Olot. Des de dos quarts de nou del matí, fins a deu colles geganteres de la Garrotxa, l'Empordà, Osona o el Ripollès, s'han reunit a Les Mates per esmorzar, i la…\nMor Àngel Viñet, l’artista més bohemi i simpàtic que ha tingut la Garrotxa\nLa Garrotxa ha perdut un dels pintors més bohemis i particulars que ha tingut la comarca. Àngel Viñet, conegut també per passejar-se amunt i avall amb la seva bicicleta amb flors i espigues de blat, ha mort a l’edat de 88 anys. És una imatge d’Àngel…\nL’olotina Anna Lagares és una de les protagonistes del musical ‘Per sobre de totes les coses’ que s’estrena demà al Teatre Gaudí de Barcelona\n‘Per sobre de totes les coses’ és la versió catalana del musical ‘Bare a pop òpera’ que s’estrena demà al Teatre Gaudí de Barcelona. Es tracta d’un musical contemporani i vibrant, que explica la història d’un grup d’adolescents que estudia…\nEl Guíxols va mostrar una de les seves millors versions al Josep Sunyer contra el Sant Jaume de Llierca en un partit que es va jugar el dimarts a la nit. Toni Sánchez va apostar per disputar el control del partit als visitants i, tot i que el conjunt de Sant…


Gavà 2- Palamós 2\ndilluns, 18 de novembre de 2013 12:34\nUn empat manté al Gavà fora de posicions de descens en un partit marcat per la pluja (Gavà 2 – Palamós 2)\nEl tècnic gavanenc, Albert Poch, està convençut de que el seu equip mereixia la victòria pels mèrits mostrats al camp\nLa pluja va marcar el partit que el passat dissabte va enfrontar a La Bòbila al C.F. Gavà amb el Palamós. El resultat final d’empat a dos gols no va deixar ni molt menys satisfet a l’entrenador gavanenc, Albert Poch, que el qualifica sense miraments com a “injust, com tantes i tantes vegades” donat que “els nois van fer un gran partit d’actitud, de forces, de ganes, d’il·lusió, i d’arribades, amb una primera part una mica més equilibrada però amb una segona part que va ser un monòleg del Gavà”. Finalment, com és tristament habitual en els partits del Gavà, “una vegada que ens van arribar amb una petita errada de col·locació que vam tenir, com sempre ens van ficar el gol”. El tècnic gavanenc, però, es consola admetent que “al final vam poder rescatar un punt molt injust, però al menys ens vam emportar aquest punt”.\nPoch, doncs, no empra la pluja com a excusa i només li atorga un paper secundari si bé és cert que “quan quedava mitja hora el camp estava molt pesat, el joc llavors no és fluid, les cames s’arrosseguen, i per dos equips que intenten jugar a futbol com són el Palamós i el Gavà això costa molt, però s’ha de reconèixer que La Bòbila va aguantar molt bé l’aigua tenint en compte tot el que havia plogut”.\nL’entrenador del Palamós, Jordi Guerrero, sembla que no està molt d’acord amb Poch ja que a la fi del partit va assegurar que “el meu equip mereixia més, els dos equips hem fet un bon partit però nosaltres hem tingut més domini, el seu porter ha fet dues intervencions molt bones, hem fet un pal, i el meu porter no ha fet ni una parada, ells han xutat dues vegades a porteria i han fet dos gols, la diferència és aquí”. El tècnic gavanenc replica aquestes declaracions tirant d’ironia: “no sé quin partit deu haver vist aquest home dient que ens van passar per sobre, però la veritat és que vam ser molt superiors”.\nEl punt aconseguit davant el Palamós és molt valuós ja que permet als gavanencs mantenir-se per sobre de la zona de descens i augmentar una mica la distància de les posicions perilloses ja que ara es troben instal·lats a la posició 17 amb 14 punts, dos més que el Castelldefels, que és l’equip que obre la zona de descens.\nDarrera actualització de dimarts, 19 de novembre de 2013 12:05


Anem a hackejar el Nomenclàtor de Barcelona, vens? | dones i noves tecnologies | codi lela\nEn el marc de la Bienal de Pensament CIUTAT OBERTA estan fent una crida a diverses col·lectives i entitats feministes a la ciutat, per colaborar plegades i fer una revisió profunda sobre allò relatiu als processos de col·lectius a Barcelona i la història del procomú a la ciutat des d’una perspectiva de gènere, sent especialment crítiques en l'anàlisis de les absències i presències a l’espai públic.\nA Barcelona, hi han contabilitzades uns 4.518 vies i carrers, que suposen un total de 1.300 kilòmetres lineals. El 50% dels carrers de Barcelona porten noms de topònims, accidents geogràfics o noms genèrics, i l'altre 50%, noms de persones, dels quals nomès el 7% són noms de dones. T’agradaria ficcionar un nou mapa de Barcelona amb paritat de gènere als espais públics?\nDesde Dimmons/UOC, LiquenDataLab, Iniciativa OpenData, Viquidones i altres col·lectius estem fent una crida per participar a la sessió del dia 20 d’octubre a la Fabra i Coats LAB: CIUTAT OBERTA, COCREACIÓ I MEMÒRIA COL·LECTIVA on treballarem amb col·lectives especialitzades en la recopilació de la memòria, mapeig i visualització de dades per tal de visualitzar la realitat i els reptes de Barcelona i en el marc de les reflexions sobre el que entenem per una ciutat oberta. Per aconseguir això:\nEstem treballant en la recollida de noms de dones o de col·lectius de dones que formen part de la història de la ciutat. Proposa tots els noms que creguis que s’han de tenir en compte aqui!\nUs convidem a coordinar-nos per crear i/o millorar entrades de la Viquipèdia sobre les dones vinculades a Barcelona i la seva història, ja sigui perque existèixen al Nomenclator, que a dia d'avui recull el nomenclàtor de carrers de Barcelona o perque no hi són i volem recuperar la seva memòria. En aquest sentit hi ha molta feina a fer i calen moltes mans.\nVolem treballar juntes en la visualització de dades per veure com quedaría Barcelona si acollisim a aquestes dones, i proposar un mapa on les dones que no han passat el filtre de notabilitat del nomenclàtor també hi siguin representades. Aquesta nova informació també es publicaràn en obert a la plataforma de dades obertes


Grup Interreligiós del Raval – AUDIR\nHome Grup Interreligiós del Raval\nEl grup Interreligiós del Raval va néixer el 2001, a rel dels tancaments d’immigrants a les esglésies de Barcelona, acte reivindicatiu que es dugué a terme amb la finalitat de demanar a les autoritats la regularització dels “sense papers”.\nPersones de diferents religions, que havien estat convivint juntes en moments difícils, es van unir per a donar gràcies al “Déu de tots els homes i dones” per la riquesa del temps compartit i per tot el que es va aconseguir amb aquella reivindicació social a favor dels més pobres a nivell social.\nL’objectiu del grup interreligiós que va néixer fou l’aconseguir una convivència oberta, diversa i enriquidora al barri del Raval, a partir d’unes relacions harmonioses entre les diferents religions allà presents. El grup està format per membres del Centre Islàmic Paquistanés Camí de la Pau, la comunitat filipina Tuluyán-San Benito, l’Església Evangèlica Barcelona-Centre, l’Associació Socio-Cultural Ibn Batuta, la Comunitat parroquial del Carme, la Fundació Benallar, la Comunitat Presbiterial de Ghana y el Consell Islàmic de Catalunya.\nLes activitats que es duen a terme són dues: la plegària interreligiosa que aplega als qui hi assisteixen entorn un valor, un ensenyament religiós comú, i la festa intercultural que mostra les expressions culturals i festives d’alguns països presents al barri del Raval.\nSeu:Parròquia del Carme Bisbe Laguarda, s/n\nJosep Mª Rierola: com.carme@escolapia.cat\nAna Royo: anaroyo6@yahoo.es


Lola Carretero, periodista especialitzada en societat i estil de vida | ets el que menges\n“Sóc més feliç amb unes bledes fresques que amb el millor croissant”\nLola Carretero, periodista especialitzada en societat i estil de vida\n11 de març 2014 | Actualitzat el 7 de desembre 2016 per Emma Vallespinós\nLa periodista Lola Carretero va néixer i va créixer a Sevilla, un d’aquests llocs al món per menjar-hi, i la manera de fer-ho és part de la cultura de la seva gent. Passats els vint, es va traslladar a Madrid i, amb el carro de la compra a la mà, va descobrir la dificultat, gairebé titànica, d’entendre les etiquetes dels productes del supermercat. I el que va començar com una curiositat va acabar sent una preocupació seriosa.\nFotos: Dani Pozo\nÉs una militant convençuda de la necessitat d’educar sobre l’alimentació, de la urgència que els consumidors sàpiguen el que mengen realment. Ens cita a Baby Deli, un local al costat del Retiro, amb local també a Barcelona, que combina les activitats per als més petits amb productes de tota mena: des de joguines alternatives, passant per bolquers ecològics, cremes a base de calèndula i una infinitat de menjars i begudes orgàniques. A l’hora del berenar, s’omple de mares i nens. Per a la Lola, és esperançador que els pares comencin a ser conscients de la necessitat d’alimentar els seus fills d’una altra manera.\nQuè va passar aquella primera vegada al supermercat? Per què va marcar un abans i un després en la teva manera d'entendre l'alimentació?\nJo sóc sevillana i, a casa, la bona alimentació sempre havia estat una premissa. Me’n vaig anar a viure a Madrid de jove, i mai havia fet la compra. La primera vegada, se’m va acudir comprar pa de motlle i, per curiositat, vaig llegir l’etiqueta. Entre un mar de lletres E, vaig llegir també amalgamant, espessidor, estabilitzant, humectant, i… guix! Així mateix, el de la construcció. Pols de guix, que sembla que compactava el pa. Aquest pa de motlle es va quedar a la prestatgeria… i jo, vaig canviar. Amb el pa sóc molt militant. Sempre integral i com més cereals i llavors, millor.\nContinues analitzant les etiquetes?\nM’apassiona fer-ho. Encara que solen ser inintel·ligibles, o molt poc clares. Com quan llegeixes “oli vegetal”, i en realitat fa referència als olis de palma, completament trans i que han destruït mig Amazones. La normativa no és prou restrictiva. Sóc una militant fervent en contra de les indústries alimentàries. No m’agrada menjar sucre sense saber-ho. I, per exemple, a les pizzes industrials trobes el triple de sucre de la ració recomanada per dia.\nCom és possible que aquest tipus de coses no ens indignin de manera massiva?\nLes autoritats haurien de fer-hi alguna cosa. A Brussel·les hi ha una baralla eterna amb el tema de l’etiquetatge, i les indústries alimentàries acostumen a guanyar la partida. No entenc per què no sortim al carrer cridant “No ens enverineu!”. La nostra manera de viure determina la nostra manera de morir. Les nostres malalties tenen molt a veure amb el que mengem.\nCreus que algun dia serem tan bel·ligerants contra la mala alimentació com ara ho som amb el tabac?\nTant de bo. Lamentablement ho veig lluny. Sóc tota una sociòloga del carro del supermercat; em dedico a perseguir els pares per veure què compren, i sovint m’horroritzo. M’esgarrifa veure el carro ple d’aliments processats. I penso que aquell nen anirà malament. Cal lluitar molt per l’educació de l’alimentació. Cal preocupar-se molt pel que ingerim. Un nutricionista famós, quan els seus pacients li preguntaven què havien de menjar, els responia sempre: “Menja només el que la teva àvia reconeixeria”. La teva àvia reconeixeria tot el que no és a dins d’una capsa.\nEl periodisme és un ofici estressant...\n... En una casa plena de periodistes [La Lola està casada amb el periodista Iñaki Gabilondo], quins aliments has constatat que ajuden a combatre l’estrès? Consideres que influeix l'alimentació en l'estat anímic?\nSom el que mengem, per descomptat. Jo estic convençuda que la carn vermella produeix agressivitat, i procuro no menjar-ne. Evito els greixos. I procuro fer àpats molt equilibrats. Ho procuro per a mi, i per al meu marit, que té força estrès… Prenem molt llegum, molta verdura. Sopars lleugers i mai de picar. Una bona alimentació, sens dubte, et fa millor; la mala alimentació intoxica.\n“És una aberració que els nens no tinguin una assignatura sobre alimentació a l’escola”\nHa canviat gaire la teva llista de la compra al llarg dels anys?\nMolt, sí. Pagar una mica més per cert tipus d’aliments no és gastar més, és invertir a viure millor. Procuro sempre comprar aliments de proximitat, i sempre de temporada… Em sembla una aberració que a les escoles no hi hagi una assignatura sobre alimentació. Cal ser conscient del que es menja, del que dónes als teus fills. Jo un cop vaig tenir a casa una poma que em va durar sis mesos a la nevera. Me’n vaig anar de vacances, vaig tornar, va arribar el Nadal… i seguia allà, tota esplèndida. Així doncs, la vaig llençar.\nSi fóssim uns tafaners desconsiderats, i ens dediquéssim a xafardejar la teva nevera i rebost, què hi trobaríem?\nNecessito tenir i veure, sempre, vegetals i fruites de temporada a la nevera. Enciam, bròquil, porros, cols… Taronges, peres, pomes, plàtans. No m’agrada pagar el bitllet d’avió a cap fruita; en això també sóc molt militant. També trobaries algun lacti desnatat, quefir… I a més a més procuro que mai falti un bon pernil i, si és possible, una ampolla de cava per a un moment especial.\n... I què no hi veuríem mai?\nA casa hi trobaràs poques capses de menjar. Procuro que la brossa que genero sigui més orgànica que de cartró. M’agrada tot, però sóc més feliç amb unes bledes fresques que amb el millor croissant. Tinc un hort. Això em permet, segons la temporada, prendre les meves bledes, mongetes, cebes, pebrots, albergínies… Uns tomàquets lletgíssims i molt bons, i fins i tot carbassons de cinc quilos! Això és la felicitat per a mi. I he après a fer codony com la meva àvia! Res recorda més la infància que els sabors i les olors. L’olfacte és el sentit més potent que tenim. Et permet rememorar una àvia perduda, una pel·lícula vista, un germà petit…\nA tu t'agrada cuinar, Lola?\nSí, m’agrada. Tinc la sort de no cuinar habitualment, de fer-ho per plaer. He fet cursos de cuina japonesa, que és una cuina que m’entusiasma; sóc una fan de la cuina oriental. Per la quantitat de verdures que fa servir, el bon ús d’espècies… La cúrcuma, per exemple, que és un anticancerigen i antibacterià molt poderós, el cardamom, el gingebre fresc, el curri…\nUn cop s’és conscient de la importància que té el que mengem, podem canviar... o és un camí sense retorn?\nNo és possible tornar enrere. Et tornes, en certa manera, molt militant, i vas donant la tabarra a qui tens al costat. Jo crec que hem de prendre consciència col·lectiva de la importància del que mengem.


Moltes gràcies, Jordi Martínez | ARA Multimèdia\nDivendres 27 de març a primera hora del matí vaig traslladar la consulta al govern municipal de que si s’havien plantejat medicalitzar el geriàtric DomusVI. Ho vaig fer a través de dues vies: a un xat que compartim junt amb 5 portaveus municipals més i, en no rebre resposta, passades unes hores, directament al Sr. Alcalde.\nEl Sr. Francés em va afirmar que no es plantejaven aquesta medicalització. El Sr. Martínez també em va contestar poc després al mateix xat compartit amb la resta de grups polítics, comentant que l’alcalde ja m’havia respost. Aleshores vaig fer una proposta pública al respecte. A Guanyar sabem que estem en una democràcia i que podem expressar les nostres idees lliurement sempre i quan estiguen fonamentades, i aquesta ho estava a partir d’un munt de documents que havíem llegit i a partir de la consulta que havíem fet al govern municipal.\nEl PSOE assegura que la residència de majors està medicalitzada


Acte central de campanya de la CUP de la Canonja\nEl dia 24 et necessitem a les urnes, però el divendres dia 15 et necessitem a la Plaça del Castell!\nVine aquest divendres a les 20:30h a l'acte central de la CUP de la Canonja, un acte que comptarà amb actuacions musicals, recitals, projeccions i parlaments dels membres de la candidatura.\nNo hi falteu, entre totes activem la Canonja, està a les teves mans!\nAssemblea oberta sobre salut pública i serveis socials\nLa CUP de la Canonja organitza la darrera assemblea oberta per debatre els punts claus del programa electoral per les eleccions municipals.\nLa CUP de la Canonja presenta el seu codi ètic\nLa Candidatura d’Unitat Popular (CUP) de la Canonja, per tal de refermar davant de la ciutadania el seu compromís per treballar amb rigor i transparència, vol fer que la seva presència a la institució municipal sigui testimoni i referència de com desenvolupar l’activitat política amb honestedat i amb un clar compromís per la transformació social i l’alliberament nacional del nostre país.\nLes CUP del Camp es presenten per renovar viles i ciutats\nJoan Pons, cap de llista de les CUP a la Canonja, intervindrà a l'acte que es celebrarà el dissabte 18 d'abril a les 19h al Palau de Congressos de Tarragona.\nEl PSC de la Canonja utilitza equipaments públics per fer actes del partit\nS'incompleix l'acord que hi havia entre entitats i l'Ajuntament que restringia l'ús d'equipaments públics als partits polítics\nLa CUP de la Canonja reclama un nou CAP gestionat 100% per mans públiques\nS'anima a tots els canongins i canongines a assistir a l'acte de presentació del projecte del nou CAP que tindrà lloc el dijous 26 de març a les 19h al Castell de Masricart, per tal de reclamar un servei 100% gestionat per máns públiques i per denunciar els retards i les mentides patides fins ara.\nCom activem el comerç i l'economia local a la Canonja?\nLa CUP de la Canonja organitza aquesta segona assemblea oberta per tal d'elaborar el programa amb què la candidatura concorrerà a les properes eleccions municipals.\nLa CUP es presentarà a les eleccions municipals de la Canonja\nLa candidatura incorpora membres de la societat civil de la Canonja i ja està treballant en la redacció d’un programa basat en la transparència, el govern obert, la municipalització dels serveis bàsics, el foment de l’economia local i la renovació democràtica. S’han presentat ja les set primeres persones de la llista que encapçalarà el Joan Pons.\nCanvi de rumb al nou POUM de la Canonja\nEl Ple de l’Ajuntament de la Canonja va aprovar inicialment el nou POUM del municipi\nXerrada sobre la lluita pel dret a l'habitatge\nAmb aquesta xerrada s'inicia un cicle d'assemblees obertes de la CUP de la Canonja


Jordi Bes i Eli Gordón s'enduen la 4a edició del Trail del Moixeró - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nRegió7 » Curses Populars\nJordi Bes i Eli Gordón s'enduen la 4a edició del Trail del Moixeró\nMarc Boixader, de Sant Joan de Vilatorrada, i Carla Esclusa, de Puig-reig, van pujar al 3r calaix del podi en la prova de 17 km\npol rodríguez | bagà 14.08.2017 | 10:42\nLa localitat berguedana de Bagà va ser l'escenari de la quarta edició del Trail de Moixeró, que, com cada any, transcórrer pels paratges del Parc Natural del Cadí-Moixeró. Enguany van participar gairebé 600 corredors. La prova es va celebrar amb total normalitat i el el temps va ajudar en el seu bon desenvolupament. A banda dels esportistes, durant el cap de setmana també van col·laborar prop de 170 voluntaris en les tasques d'avituallament, controls de pas i organització de les curses.\nLa prova que va donar el tret de sortida a la jornada va ser la XTrail de 39 quilòmetres, on el gironí Jordi Bes va repetir la victòria de l'any passat. Bes va millorar el temps aconseguit en l´edició anterior en creuar la línia de meta en 3 hores i 58 minuts. El segon classificat va ser Jonatan Mora, que va clavar el temps en les quatre hores, i el tercer, Marc Pérez, que va arribar quatre minuts més tard.\nPel que fa a la categoria femenina, la més ràpida en els 39 quilòmetres va ser Eli Gordón, amb un temps de 4 hores i 40 minuts. Al podi la van acompanyar Anna Comet (4:45:50.2) i la vencedora de l´any passat, la gironina Tina Bes (4:49:08.27).\nEn la prova curta, Anibal Fidalgo va ser el més ràpid en completar el recorregut en 1 hora i 31 minuts. Al podi el van acompanyar Nil Gaja (1:33:16,50) i el de Sant Joan de Vilatorrada, Marc Boixader (1:35:23.40). La millor noia d´aquesta prova va ser Irene Fuentes, amb un temps d'1 hora i 54 minuts. Fuentes va compartir el podi amb Maria Ramis, segona classificada (01:54:32,44), i la cor-redora de Puig-reig Carla Esclusa (02:03:26,24).\nA banda d´aquestes dues curses, la festa va començar dissabte amb les curses XS, unes proves infantils dividides per categories que van tenir fins a 120 participants, la xifra de participació més elevada de les últimes quatre edicions. Tots els participants van rebre samarretes de la cursa, una medalla de record i petits trofeus de participació. En les proves d´ahir els premis per als vencedors van ser 200 euros per als primers classificats en la Xtrail i una estada al refugi Cal Tasconet-Gisclareny per als guanyadors de la 17km.\nPer primera vegada, el Trail del Moixeró era una prova puntuable en el rànquing de l'Associació Internacional de Trail Running (ITRA). Aquesta associació elabora un llistat amb els millors corredors de Trail Running i delimita, segons la puntuació, quins poden participar i quins no en curses d'àmbit internacional, com la del Montblanc.\nEn aquest sentit, el Trail del Moixeró atorgava dos punts al guanyador/a de la cursa dels 39 quilòmetres i 1 punt al vencedor/a dels 17 quilòmetres. Pel que fa a la cursa gran, enguany s'ha adaptat el recorregut en la part final, substituint un tram de pujada per un altre en diagonal, de menys desnivell, per no fer tan exigent la darrera part de la cursa.\nD´altra banda, i aprofitant el cap de setmana llarg, demà també hi haurà moviment a Bagà amb la caminada popular, organitzada per Amics de l´Atletisme i el Centre d´Excursionistes de Bagà. En la segona edició es preveu la participació d´unes 50 persones.