L'únic dubte de Valverde per al clàssic | We Love Barça\nL'únic dubte de Valverde per al clàssic\nRafinha és el màxim favorit però el tècnic té altres alternatives\nJosep Vives: "Hi ha persones que expliquen les coses d'una manera esbiaixada"\nVinicius podria jugar el clàssic després de la decisió d'Apel·lació\n26 Octubre, 2018 - 13:12\nEl Barça afronta el clàssic d'aquest diumenge amb la baixa destacada de la seva principal figura, Leo Messi. L'equip, però, ja va superar amb bona nota la primera prova sense la presència de l'argentí en la victòria contra l'Inter on tots els futbolistes van sumar al col·lectiu i van fer un pas endavant.\nAra arriba un nou repte per a un Valverde que només té un dubte: qui serà l'onzè home? Abans del partit de Champions, la peça que més ballava i més dubtes generava era la de Rafinha però el brasiler va signar un gran partit contra l'Inter i va ser l'autor de la diana que va obrir la llauna contra la defensa italiana. El migcampista, que aquest estiu va estar a punt de fer les maletes, és el jugador que més encaixa en les necessitats de Valverde i és el màxim favorit per ocupar aquesta posició diumenge a partir de les 16.15h però també n'hi ha d'altres.\nAl ser esquerrà com Messi, Rafinha no va alterar gens el sistema tàctic que venia practicant l'equip fins ara i va intentar cobrir les funcions que feia el crac argentí. Sense entrar en comparacions per les seves característiques, el brasiler va fer l'habitual joc de dreta al centre de Messi per oferir-se als companys, va estar molt mòbil i en diverses ocasions va actuar de segona punta provant diverses rematades a la porteria rival.\nEn l'aspecte defensiu i de la pressió, Rafinha va aportar més sacrifici i ajuda al lateral, unes tasques que se li perdonen a Messi perquè se centri a marcar les diferències en atac. En aquest sentit, l'equip va perdre talent i desequilibri però va guanyar amb força per frenar el rival, un assumpte que s'ha de valorar perquè contra el Madrid es podria trobar amb una banda molt perillosa ofensivament formada per Marcelo i Asensio.\nL'altra opció més arriscada seria confiar en Dembélé però tant a nivell tàctic com humà, sembla una opció gairebé descartada. L'entrada del francès a l'onze donaria més talent i desequilibri en atac per una banda dreta on el Madrid està patint molt aquesta temporada. L'esquena de Marcelo s'ha convertit en un paradís per als rivals i molts equips aprofiten la seva debilitat defensiva per fer-li mal. A més, cap dels jugadors ofensius com podrien ser Isco, Bale o Asension tenen tendència a ajudar el lateral i això provoca un gran desequilibri. En aquest sentit, l'aparició del francès podria ser valuosa i també tindria sentit si entrés a la segona part aprofitant el desgast.\nA banda del tema esportiu, en el cas de Dembélé també el perjudica la seva actitud en els darrers dies. D'ençà que va perdre la titularitat a Wembley després d'un bon inici de temporada, l'extrem sembla haver perdut la confiança i les seves entrades des de la banqueta han estat molt mediocres. A més, ha protagonitzat algun acte que ha desesperat al cos tècnic i companys com la parsimònia per entrar a la gespa quan Messi es va lesionar contra el Sevilla o el greu retard en l'hora de convocatòria de dimecres abans del partit contra l'Inter. Les sensacions en aquest aspecte no són bones i Valverde no està gens satisfet amb el comportament de l'extrem.\nMalcom també seria un futbolista de característiques similars però la seva nul·la participació aquesta temporada li resten moltes probabilitats de jugar davant el conjunt blanc.\nL'opció Sergi Roberto\nUna altra alternativa seria situar Sergi Roberto pel carril dret amb Semedo de lateral. Aquesta opció ja la va utilitzar Valverde la temporada passada en els partits més exigents com, per exemple, l'eliminatòria contra la Roma de la temporada passada. El de Reus pot aportar més profunditat per banda i una major velocitat a l'hora de controlar les possibles pujades de Marcelo per la banda i les cobertures a Asensio. En aquest cas, seria una opció més conservadora que restaria potencial ofensiu a l'equip, ja que Roberto no aporta tanta rematada ni capacitat per sorprendre en els darrers metres finals.


El grup PSOE de Santa Eulària critica la mala planificació i execució de l’asfaltat de l’avinguda de Cap Martinet de Jesús – Federació Socialista d'Eivissa\nEl grup PSOE de Santa Eulària des Riu critica la mala planificació i execució de l’asfaltat de l’avinguda de Cap Martinet de Jesús per part de l’ajuntament. El dia 25 de maig es va tancar l’aparcament als vesins, a pesar que les obres no varen començar fins dies més tard, provocant les consegüents molèsties. Una vegada en marxa, els treballs d’asfaltat han acabat amb les obres a mitges: han deixat la zona d’aparcament sense asfaltar, falta senyalització, els passos de vianants no s’han elevat i no s’ha adaptat a persones amb mobilitat reduïda (vegeu fotos adjuntes).\nEl portaveu del grup PSOE a Santa Eulària, Vicent Torres ‘Benet’, critica el “nyap” que ha fet l’ajuntament amb aquest asfaltat: “A part de molestar els vesins de Jesús deixant-los sense aparcament més dies dels necessaris, quan han acabat ens hem trobat amb una obra plena de deficiències, l’han deixat a mig fer com es pot veure fàcilment.”\nDeixar els passos de vianants sense l’anterior elevació “està provocant un increment de la velocitat dels vehicles que creuen el poble”, ha lamentat el portaveu socialista. A més, “havien d’aprofitar per eliminar les barreres arquitectòniques i millorar la senyalització. Res d’això s’ha fet”, ha criticat ‘Benet’.\nA més, el portaveu del PSOE no entén per què no s’ha asfaltat complement l’avinguda: “Han deixat la zona d’aparcaments i les parades d’autobús sense asfaltar, donant una imatge d’obra mal acabada”.\nFinalment, el grup PSOE vol posar en relleu que l’expedient de contractació per asfaltar l’avinguda de Cap Martinet es va iniciar el 13 de març. El portaveu socialista es pregunta “què hauria passat si no haguéssim tengut la pandèmia, l’ajuntament s’hauria posat a asfaltar dins Jesús en ple mes de juny, amb la temporada turística ja plenament començada?”. Per part de l’ajuntament s’ha produït una “falta de planificació molt preocupant, a part de deixar l’obra “a mitges”, ha criticat.\nNotícia anterior\tMissatge del secretari general: Prioritats socialistes en l'etapa de nova normalitat\nNotícia següent\tPSOE-Reinicia critica que l'alcalde vulgui posar en risc la seguretat sanitària de Sant Antoni


El Verona, primer rival del CN Terrassa a l'Eurolliga femenina - Diari de Terrassa\nEl Verona, primer rival del CN Terrassa a l’Eurolliga femenina\nLes egarenques debutaran a Europa del 18 al 21 de novembre a Atenes\nL’equip femení de waterpolo del CN Terrassa ja coneix el calendari de partits que haurà de disputar en la primera fase de l’Eurolliga que afrontarà entre el 18 i el 21 de novembre a Atenes (Grècia). Serà el primer cop a la història que el club disputarà una competició continental femenina. El conjunt de Xavi Pérez, enquadrat en el grup A, debutarà el divendres 19 contra el CSS Verona italià a les 20.30 hores. L’endemà, dissabte 20, disputarà dos partits. A les 10.00 s’enfrontarà contra el Dynamo Uralochka Zlatoust rus i, a les 19.45, tindrà com a rival l’ASA Tel Aviv israelià. El diumenge 21 tancarà la fase contra els amfitrions, l’NC Glyfada (11.45). Els tres primers del grup accediran a la segona fase, que tindrà lloc entre el 10 i el 12 de desembre.\n“Estic encara en un núvol, he fet realitat el somni que tenia quan era un nen”\nPaula Camus i Martina Cardona, campiones del món júniors\nEl Club Egara busca la primera victòria a la lliga de hockey


El violinista | aïllat [...a recer de l'abisme]\nNovembre 1, 2011 gener 17, 2012 J. M. Vidal-Illanes\tActualitat\tEtiquetes: Articles\nSoc una persona que, des de sempre, visc instal·lada en el sac dels condemnats a romandre. M’he passat mitja vida esperant, encara que sovint no he tingut molt clar que redimoni esperava; però el fet és que he fet acopi d’una extraordinària capacitat d’espera. També he de dir que tinc el nefast costum d’arribar amb uns quants minuts d’antelació a les cites, això explicaria –i justificaria– que sovint espero perquè soc un xic beneit; però part del problema s’agreuja amb el fet que he adoptat el no menys nefast hàbit de citar-me amb gent que sempre fa tard i que per tant fa que sumi el temps que duc esperant –pel fet d’haver arribat abans– amb el temps que he d’esperar perquè l’altre arriba tard. Si tot això us ho contés des de l’interior de la cabina dels germans Marx potser adquiriria alguna mena de dimensió lògica, encara que tampoc no sé ben bé perquè acabo de dir això; però no, ho conto des de la terrassa del Bar Bosch un dia primaveral d’aquesta tardor absurda que ens convida, un pic més, a fer el darrer capfico a la platja (el problema és que a aquestes alçades ja m’he cansat de fer la “darrera” nedada de l’any), i a més, com que duc mitja hora esperant, ja vaig pel tercer Dry Martini i tinc les neurones fent ball de bot.\nIdò, res, que estic assegut assaborint el tercer Dry Martini un dia de Tots Sants, quan de sobte sento sonar unes dolces notes arrencades d’un vell violí. Em giro i el veig allà, dret, guarnit amb un vestit negre, camisa blanca i corbatí, devora una hamburgueseria que castiga la vista exhibint una enorme ema groga sobre fons vermell. La combinació violinista-hamburgueseria se’m fa una mica insòlita, pot ser sospitosa de quelcom que no endevino a comprendre, com en la cançó d’Antònia Font. No sabria dir qui és més vell, el violí o el violinista, però per l’aspecte d’ambdós jo diria que han conegut temps millors. Ni el perfecte Dry martini evita que pugui sentir una mica de rubor col·lectiu en constatar que ningú no presta atenció a la impecable música amb la qual ens està obsequiant aquest mestre procedent de l’Europa de l’est –això m’ho imagino jo tot solet–. Amb tota probabilitat aquest conjunt de músic, arc i violí varen sonar en esplendorosos escenaris com els de la Filharmònica de Sant-Petersburg, la Reduta Bratislava o el Gran Teatre de l’Òpera de Varsòvia –o d’altres de semblants si més no.\nPot ser m’estic perdent en faules, però sentir i veure aquesta persona tocant amb un virtuosisme inusual, somrient sense parar i amb una edat que sobrepassa de molt la de jubilació, m’està afectant seriosament. Segueix empipant-me el fet de la seva invisibilitat. Massa gent llegint-se el melic com per prestar atenció al músic –encara que alguns dissimulin amb un diari a la ma–. Potser aquest home va arribar tard a alguna cita crucial i per això ha de vagar amb el seu violí entre masses insensibles i a l’empara del tendal antitètic d’una hamburgueseria. Hi cap la possibilitat de que fer-se vell i ser instrumentista en un país de l’Europa de l’est dugui aparellada la condemna d’acabar malvivint com a músic de carrer en un lloc massa diferent al barri gòtic de Barcelona, on com a mínim les parets estan plenes d’història i no hi han emes infames. Aquí sembla que res encaixi. L’home acaba d’encadenar Paganini amb el tercer moviment d’un concert per a violí de Mendelssohn, o el que és el mateix, no toca foteses folklòriques de carrer ni bagatel·les de saló; pot ser per això ningú no li fa ni cas. Arribat el moment de recollir les monedes alguns gestos automàtics li omplen l’estoig del violí –encara que això d’omplir sigui simplement una il·lusió optimista–. Quan arriba a la meva taula li dono unes monedes i li demano pel seu nom i d’on és. Em contesta que es diu Nikolay i que és búlgar.\nCom que m’he cansat d’esperar i ningú no acudeix a la cita, el convido a prendre’s un vermut –o el que sigui– a canvi de que m’expliqui algunes coses. El seu espanyol és més aviat rudimentari, però com a mínim ha desaparegut la sensació de romandre a l’aguait d’algú que no arriba i sé que ni que sigui amb mirades, silencis i algunes paraules travades, puc somniar amb el fet de seure al Bosch, un dia de Tots Sants, amb una esvaïda llegenda de les sales de concert de l’Est europeu, que m’ha regalat un breu concert privat escalfat pel sol primaveral d’una tardor absurda.\n← El sol ixent\nSeguint la ruta (geografia literària de Montserrat Roig) →


Quinta dos Tres Pinheiros Mealhada Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 20 allotjaments a Mealhada.\nEstrada Nacional 1, Mealhada, Mealhada, Portugal - Veure al mapa\nHabitació Doble - 1 o 2 Llits amb Sopar (Double or Twin Room with Dinner)\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Mealhada, no busqui més enllà de Quinta dos Tres Pinheiros. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Quinta dos Tres Pinheiros és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara servei de despertador, aire condicionat, mini bar, escriptori, telèfon per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen bany, piscina exterior, parc infantil, ping pong, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Quinta dos Tres Pinheiros.\nNúmero de Identificación Fiscal: 4715\nTots els tipus de viatgers (414) Parelles (200) Viatgers en solitari (28) Famílies amb infants petits (97) Famílies amb infants grans (43) Grups (47)


Estructures metàl·liques – Serralleria Joan Bosch\nOferim solucions integrals i personalitzades, fabriquem estructures metàl·liques per a projectes d’edificació i empreses. Altells a mida, marquesines, xemeneies o claraboies, revestiments de façana, reforços amb bigues metàl·liques…. tot a mida i adaptat al teu gust.\nRevestiment façana industrial\nPèrgola de ferro\nMarquesina de ferro\nRevestiment façanes psios\nParet de d’acer\nC. Isaac Rabin, 18 – Poligon Industrial Torremirona – 17190 Salt (Girona)\nTel. 972 24 52 76 – oficina@serralleriajoanbosch.cat\n© Copyright NEORG 2019\nGaletes absolutament necessàries pel bon funcionament d\_'aquesta web. Aquests galetes no enmmagatzemen cap tipus de informació de l\_'usuari.


Grans infraestructures de ciència\nSiguem intel·ligents i ajudem a fer que també l'Agència Europea del Medicament s'instal·li a Barcelona\nDivendres, 28/04/2017 | Actualitzat el 19/07/2017 a les 20:01 CEST\nDesprés de tants segles, encara admirem i ens atrau la civilització de l’antic Egipte. Ho podem explicar per diverses raons des de l’atracció per la seva cultura de la mort i les seves creences, per qüestions estilístiques de la majestuositat de les robes i màscares o pel misteri que envoltava el poder immens dels faraons. Però si pensem amb ells més que en altres pobles de l’antiguitat també és en part perquè ens van deixar unes grans obres. Les piràmides. Tant de temps després continuen impertèrrites veient passar governs darrere governs, generacions darrere generacions. Testimonis muts del passat, del present i del futur. Altres pobles que van assolir poder i magnificència relativament similar resten més oblidats perquè no van deixar al darrere unes grans obres per recordar-los. D’igual manera, una ciència potent necessita unes grans infraestructures que li serveixin de palanca per als seus projectes tecnològics. Anar a la lluna no hauria sigut possible sense Cap Canaveral. Aquestes grans instal·lacions científiques, a diferència de les piràmides, han de ser a més dinàmiques i capaces d’adaptar-se a les noves metodologies.\nA Catalunya comptem amb diverses instal·lacions que podríem incloure dins d’aquesta categoria; a més, no solament elles fan una recerca molt positiva, si no que ajuden molts altres laboratoris en la seva recerca oferint els mitjans tecnològics per desenvolupar-la. Entre aquestes destaca el Barcelona Supercomputing Center (BSC) dirigit pel doctor Mateo Valero, que té com a director associat el doctor Josep Maria Martorell. La institució demostra la utilitat de sumar esforços i hi han confluït el Departament d’Economia i el Coneixement de la Generalitat de Catalunya, el Ministeri d’Economia i Competitivitat, i la Universitat Politècnica de Catalunya. És un centre especialista en computació d’alta resolució i allotja en una capella del segle XIX anomenada Torre Girona un dels supercomputadors més poderosos i capaços de processar més informació: el MareNostrum. A més de la seva activitat acadèmica, reforçada per la recent incorporacio del doctor Alfonso Valencia, han aconseguit vincular-se també al teixit empresarial col·laborant amb IBM, Microsoft, Intel, Nvidia, Repsol i Iberdrola entre altres, sense oblidar ser un centre obert que permet al públic general visitar el formidable supercomputador. El pobre HAL9000 de 2001: una odissea de l’espai seria un nen al seu costat.\nUna altra infraestructura remarcable a casa nostra, aquesta directament relacionada amb la biomedicina, és el Centre Nacional d’Anàlisi Genòmica (CNAG). Dirigit pel prestigiós investigador suís doctor Ivo Gut, ens ha col·locat com a societat dins de projectes competitius d’excel·lència en l’àrea de la genètica a nivell internacional, i és un dels centres europeus amb les màquines de seqüenciació del genoma més potents d’Europa. De malalties minoritàries al càncer, de microorganismes causants de malalties a estudis evolutius, han sigut molts els investigadors que han gaudit de les seves instal·lacions i de la capacitat de produir informació genòmica d’elevada qualitat.\nI la tercera gran infraestructura científica que voldria destacar és el sincrotró ALBA. Es tracta d’una instal·lació espectacular i es va lluitar molt perquè fos feta a Catalunya. Consisteix en un complex de túnels on s’acceleren electrons per originar llum de sincrotró que permet estudiar la configuració íntima dels àtoms i de les molècules que formen tot tipus de material, i analitzar-ne les característiques i possibles utilitats. És la millor infraestructura de la seva àrea de tot el Mediterrani i està dirigida per la investigadora italiana doctora Caterina Biscari, un bon exemple de com captar talent estranger si li donem les condicions adequades per a fer la seva feina dignament.\nSón només tres exemples de tres obres amb suports múltiples que han permès fer passos qualitatius i quantitatius importants per la recerca catalana. Iniciatives que se sumen a altres de molt convenients pel nostre país com l’obertura d’un programa de recerca del Laboratori Europeu de Biologia Molecular (EMBL) al Parc de Recerca Biomèdica de Barcelona (PRBB). Siguem ara intel·ligents i generosos tots i ajudem a fer que també s’instal·li aquí l’Agència Europea del Medicament (AEM), una entitat generadora de llocs de treball directes i indirectes que també acabarà potenciant de retruc la recerca clínica local. Oferir la Torre Agbar com a seu d’aquesta institució és un primer bon pas, però, si us plau, fem tots els que siguin necessaris per aconseguir aquesta fita i donar suport a les altres grans infraestructures que ens beneficien a tots.\nMetge. Institut d’Investigacions\nBiomèdiques de Bellvitge.\nTemes: Infraestructures Medicaments Catalunya Unió Europea


Què és la medicina preventiva? - isegurosOnline\nisegurosonline.com 9Nov iseguros-salud 0\nTenir una vida saludable s’ha convertit en un dels grans eixos de la vida de molta gent en la nostra societat. Fer tot el possible per a poder preveure possibles malalties i situacions que posin la nostra salut en risc és la base de l’anomenada medicina preventiva.\nHi ha molts factors que fan que la nostra societat sigui un focus de possibles trastorns de la salut. Una de les funcions principals de la medicina preventiva és detectar quins són aquests problemes potencials i treballar a partir d’un tractament previ. No es tracten les malalties després que apareguin, com a la resta d’especialitats, sinó que el que s’intenta és avançar-se a les malalties més potencials. D’aquesta manera, s’intenta evitar que les persones es posin malaltes.\nAquesta tasca és molt més complexa del que podria semblar. Sens dubte, comptar amb un sistema mèdic de primer nivell facilita molt fer aquest tractament previ amb les màximes garanties d’èxit.\nQuins són els beneficis de la medicina preventiva?\nQuan ens referim a la medicina preventiva no només pensem en la prevenció de malalties o en adaptar el nostre estil de vida a un el més saludable possible. També és treballar tota la part referent als diagnòstics d’aquestes malalties amb la màxima antelació possible. És el que anomenem el diagnòstic precoç.\nQuan ens referim a aquest concepte, el primer que ens sol venir a la ment és el càncer. I és que de totes les malalties en què l’efectivitat de la medicina preventiva s’ha vist més útil i eficaç, sens dubte el càncer és la que es fa més evident. És tan gran la importància de poder treballar amb medicina preventiva en aquesta malaltia que una detecció a temps resulta clau en la curació o no. Per això, resulta molt important establir un contacte regular amb el teu metge de confiança i assumir totes les revisions i proves que et recomanin com un pas per garantir la teva salut i el teu benestar.\nQuines malalties podem preveure amb la medicina preventiva?\nComptar amb un tractament regular de medicina preventiva és essencial a l’hora de poder prevenir i abordar cert tipus de malalties que, sense aquesta actuació precoç, resulten molt més difícils de tractar. Les ja esmentades del càncer són les més comunes, però tampoc no hem de descuidar totes les proves de colesterol, coronàries o de diabetis.\nTambé és important tenir presents les vacunes en casos concrets per a prevenció de malalties potencialment letals o que derivin en complicacions serioses. Algunes de les malalties més comunes que s’intenten detectar de manera precoç mitjançant la medicina preventiva són: càncer de mama, colesterol, depressió, hipertensió, malalties coronàries, etc.\nL’assegurança de salut pot convertir-se en un gran aliat\nPerquè puguis comptar amb el màxim de garanties en els teus diagnòstics precoços, el millor és comptar amb una assegurança mèdica que cobreixi totes les proves necessàries i que també t’ofereixi la llibertat de sol·licitar una segona opinió mèdica.\nA iSeguros, t’oferim la millor medicina preventiva als centres de referència del nostre país. Fins i tot si tens antecedents d’una malaltia greu a la teva família, amb les nostres assegurances de salut podràs fer-te un seguiment preventiu. Si, malauradament, desenvolupes una malaltia greu, ho descobriràs en un estat molt incipient i podràs accedir als millors i més avançats serveis mèdics per superar-la. Estarem al teu costat perquè, passi el que passi, sempre comptis amb el suport que necessites.


Torrelaguna - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n40° 49′ 34″ N, 3° 32′ 20″ O / 40.826111111111°N,3.5388888888889°O / 40.826111111111; -3.5388888888889Coord.: 40° 49′ 34″ N, 3° 32′ 20″ O / 40.826111111111°N,3.5388888888889°O / 40.826111111111; -3.5388888888889\nMancomunidad de Servicios Culturales de la Sierra Norte de Madrid (es) , Mancomunidad de Servicios Sociales «Sierra Norte» (es) i Mancomunidad del Noroeste para la gestión y tratamiento de los residuos urbanos (es)\nEduardo Burgos García (15 juny 2019)\nTorrelaguna és un municipi del Nord-est de la Comunitat de Madrid. Se situa en un terreny d'orografia complicada envoltat de serres, la de Somosierra al nord i la de la Concha a l'est. El territori municipal està creuat pels rius Jarama i Lozoya. Prop, al nord, està l'embassament del Atazar.\n1.2 Època musulmana i reconquesta\n1.3 Fur local\n1.4 Guerra de la Independència\nEls orígens de l'actual població estan en el llogaret independent de la ciutat d'Uceda (Guadalajara) que es va crear quan ciutadans d'aquesta població van establir una granja en l'actual ubicació de la vila per a aprofitar les fèrtils vegues al peu de les serres.\nÈpoca musulmana i reconquesta[modifica]\nQuan els musulmans van arribar a la població, aquesta ja comptava amb els seus set barris o granjeries. Durant la reconquesta es va agrupar la població en el barri de Magdalena que posseïa una talaia, i es va procedir a emmurallar l'assentament sobre els segles x i XI. En l'any 1085 el rei Alfons VI de Castella conquistà la vila als àrabs i és incorporada als dominis de l'arquebisbe de Toledo. En 1390 el rei Joan I de Castella i l'Arquebisbe toledà Pedro Tenorio nomenaren Torrelaguna Vila Lliure desannexant-la d'Uceda.\nA partir del segle xiv es produïx en Torrelaguna l'assentament d'importants famílies que porten la prosperitat a la localitat. En aquesta època es va construir l'església parroquial de Santa María Magdalena.\nCarles I, en 1539, li concedeix, per motiu de no haver participat en la guerra de les Comunitats de Castella l'autonomia judicial en primera instància i un Fur Local propi. El seu fill Felip II ven la jurisdicció senyorial de la Vila als seus veïns i Carles III, en 1749 li concedeix el rang de municipi.\nGuerra de la Independència[modifica]\nDurant la guerra de la Independència Torrelaguna sofreix un saqueig de les tropes franceses. La guerra civil va produir bastants destrosses en el patrimoni monumental de Torrelaguna. Les obres de proveïment d'aigua potable a Madrid, realitzades en 1852, van dur a la reina Isabel II a romandre alguns dies en la vila. També ho van fer Alfons XII i Alfons XIII.\nDurant el principi de la segona meitat del segle xx es va produir una forta emigració a la propera capital, encara que en els primers anys del segle XXI està començant a produir-se una recuperació demogràfica sostinguda. En 1974 la Vila va ser declarada Monument Històric Artístic Nacional.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Torrelaguna\nAjuntament de Torrelaguna\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Torrelaguna&oldid=27400967»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 5 juny 2021 a les 21:46.


Tinc pols a les sabates: d’agost 2008\nQueda una setmana escassa per la tornada. Encara des de Velingara, em torno a asseure, potser per darrera vegada, al ciber del costat del camio rovellat, al carrer principal, per llegir dos correus i escriure al blog.\nDiumenge de matinada surt el meu avio, pero la tornada l'emprenc demà passat. Dimecres aniré fins a Kolda amb l'Andrés i l'Oriol, per trobar-nos amb un dels responsables de l'associacio, l'Aliou, i explicar-li com estan les coses. Encara estic per decidir si serà dijous o divendres, aniré des de Kolda a Dakar. M'imagino que hi arribaré al vespre, i allà espero trobar l'Iris i l'Ana, o bé en Moïse. Dissabte de matinada, a les 3, hauré d'anar cap a l'aeroport per agafar el vol a les 6.30.\nPassaré el dia a Casablanca, sola. Al vespre volaré fins a Barcelona.\nAquest és el meu plan.\nEtiquetas: de viatge, Senegal, una finestra de bon temps\nUna mica més incomunicada\nUna mica més incomunicada perque em van robar el telefon mobil. D'aquelles coses que et costa de pensar. Estava a la bossa, a l'habitacio, junt amb tota la documentacio i els diners. Erem a casa. L'unica persona que ho podia haver fet és un nen de 12 anys que corre per casa, entra i surt, com tothom aqui. Em va fer rabia, pero als nostres amics africans els va semblar intolerable. De totes maneres, hem solucionat el problema a la manera africana.\nPrimer de tot vam anar a veure una bruixa. La maman va escoltar com en Yusuf li explicava que s'havia perdut un mobil Samsung avec une puce espagnole. Que no ho sabiem del cert, pero que podia ser que un dels nens l'hagues agafat. La maman ens va escoltar i ens va dir que tornessim avui.\nParal.lelament, l'Abdulaye va parlar amb el nen. Li va explicar que pensavem que havia agafat un mobil i que aixo no estava gens bé. El nen va dir que ell no havia agafat res, pero els altres nois deien que creien que devia haver estat ell. Ningu més havia entrat a la casa, i per tant jo estava segura que havia estat ell, pero em resistia a creure-ho i a més el nen em feia tanta pena, tots l'acusaven i ell plorava. Al final vam negociar, com es fa tot a l'Africa. Que segurament ell no havia estat, pero que si ens ajudava a trobar aquest telefon perdut estariem molt contents amb ell. Aixo va ser ahir.\nAquest mati, la bruixa ha dit al Yusuf que havia estat el nen. El Yusuf diu que la maman escolta tot el que ell li explica i després fa uns nusos amb unes cordes i somnia. Després ella parla la veritat. La maman li ha dit que a la tarda hi haviem d'anar tots, amb el nen inclos. El nen ha dit que de cap de les maneres, pero ha passat per casa i ha estat una estona al pati fent veure que rentava alguna cosa. Al migdia el meu telefon era a l'ampit de la finestra. El que no he recuperat és la targeta, de manera que no em serveix ni de rellotge perque no el puc encendre.\nL'Abdulaye ha dit que encara es veu capaç de negociar una mica més. Diu que dira al nen que hem trobat el mobil i que ara ja sabem que no ha estat ell. Pero que si ens ajuda a trobar una puça espanyola (la puça es la targeta) per comprovar si el telefon funciona bé, li agrairem molt. Diu que si el nen encara té la puça, la portarà. Si no, la buscarà on l'hagi llençat. ça va sortir. Amb molt de diàleg, molta paciencia i l'ajuda de Déu (o dels ancestres) tot arriba a bon port en aquest pais.\nPer altra banda, dijous es casa la veïna. Es una celebracio importantissima que durara quatre dies. Es casa amb un home bastant ric. Nosaltres, per mirar d'estar a l'alçada, ens vam anar a comprar unes teles i ens hem fet fer uns vestits a mida. Jo m'he fet un taille-baisse que es veu que és el summum dels vestits provocatius. Sobretot perque marca la cintura i el cul. A mi em va semblar un dels models més discretets i "portables", pero l'Abdulaye diu que si porto aquest vestit a Barcelona el meu marit tindra problemes amb els homes africans. O sigui que ja saps, Esteve. Per tu t'he fet fer una camisa. A la mida de l'Andrés, que té més o menys la teva talla. L'Abdulaye no en va voler sentir ni mitja discussio: pour ton marit, trois poches. O sigui que ni idea de com serà la camisa, pero tindra tres butxaques.\nSobre mi i els anims, no em puc queixar. Avui i ahir fa molta calor i tinc molt mal de cap, no estic de tot fina i em penso que estic agafant una mica de mal de coll. Pero per la resta tot bé.\nPublicado por eva en 22:00 3 comentarios\nVelingara, de nou\nTorno a ser a Velingara, una mica més tard del que havia previst. Oussouye ha estat un parentesi de descobriment molt agradable. Finalment el grup de Velingara volia passar uns dies a Oussouye, de manera que els vaig esperar allà i no vam tornar fins ahir.\nOussouye ha estat un descans, en el que els escolapis m'han acollit i m'han tractat com una reina, m'he divertit amb les soirées i he ballat tot lo ballable (i lo que no ho era també), m'he banyat a la platja a la llum de la lluna, els llamps i el plancton fluorescent, he menjat cocos acabats de collir i pelats a cops de matxet, he caminat pels arrossars i m'han picat totes les besties que m'havien de picar. He vist ocells meravellosos i he aguantat un xafec en una barca de closca de nou al mig del riu Casamance. De tot plegat hi haurà la cronica detallada a la tornada, quan endreci les fotos i les notes del diari.\nHe conegut gent divertida i diversa. Recordeu que vaig dir que havia sopat a casa del Marius a Sarrià i que aixo era el més a prop de Senegal que havia estat? Doncs resulta que casa el Marius es casa d'en Joan, el que passa que ell no hi és gairebé mai, perque ell normalment s'està a la seva parroquia, a Sant Josep Oriol de Santa Coloma. Es ben bé que el mon és un mocador. I a l'altra casa d'en Marius, la d'Oussouye, he conegut el capella que va batejar el meu nebot Rodrigo.\nEm queden dues setmanes i pocs dies més d'estar per aqui. En dues setmanes espero poder tancar bé la feina i l'estada. El cert és que l'estada aqui està resultant fantàstica. Un cop habituada a treure els bitxos de llit abans d'anar a dormir o espolsar bé tota la roba abans de posar-me-la (perque segurament té habitants), haver d'anar sempre pendent de l'aigua que beus, tenir els peus perpetuament bruts de sorra i totes les sabates plenes de fang, rentar la roba a mà i que trigui tres dies en eixugar-se, pensar que les forquilles son una mena de tresor i ja no dic els plats... La tranquilitat i la calma d'aquest pais, tot i el frenesi que hi regna, es contagios. Tot i aixo, a dues setmanes, no puc negar que tinc ganes de tornar, de veure-us, d'explicar, de xerrar, de mirar les fotos amb l'Esteve i de fer mil plans.\nFins la tornada, doncs. Fins aviat.\nPublicado por eva en 14:34 1 comentarios\nA Vélingara, si alguna cosa és el present, és el gra. Sigui mill, sorgo, blat de moro o arros. Aquest dia era arros.\nPublicado por eva en 15:57 1 comentarios\nCopio el títol, perquè és tan apropiat. Aquest és en François. És molt rialler. Però per a la foto, s'ha posat guapo, seriós i formal. Després n'hi vaig poder fer unes quantes amb la llengua a fora, les galtes inflades d'aire, fent ganyotes. Però aquí el mostro com ell va voler.\nPublicado por eva en 14:12 2 comentarios\nTorno a ser a Oussouye despres d'uns dies de viatge. Si fer una ruta o un viatge sembla a priori una cosa divertida, al Senegal no ho es gens. Degut al mal estat de les carreteres i a la broma administrativa de tenir al mig un pais com Gambia, per anar d'Oussouye a Karang, que esta a menys de 80 km, en vam fer 300, i ens hi vam estar tot el dia. Despres, de Karang a Dakar va ser tot un altre dia sencer. Les carreteres son horribles i els cotxes pitjors. Desplaçar-se es molt depriment.\nVam passar tres dies a Dakar, que es un altre mon. Em moria de ganes de sortir-ne i tornar al sud. Ahir al vespre vam agafar el vaixell que va de Dakar a Zinginchor. Hem dormit al vaixell i hem vist sortir el sol sobre el riu Casamance, mentre el vaixell enfilava la desembocadura per arribar fins a Zinguinchor. Els dofins ens seguien un bon tros, el dia era meravellos, a la cabina hi havia dutxa amb aigua calenta i hem esmorzat pastis i cafe amb llet.\nAra em prenc uns dies de descans. Anirem amb el Theo a Cap Skirring, a la platja, i m'ha promes una festa amb tam tam. D'aqui uns dies tocara tornar a la realitat de Velingara. En realitat me'n moro de ganes. Vull tornar al projecte i encarrilar les coses. Pero estic gaudint molt d'aquest parentesi.\nJust em queda un mes per aqui. Tinc la sensacio que els dies se m'escolen de les mans, tot i que en general aqui es pot dir que te una aclaparadora literalitat la frase que qui dia passa any empeny. El valor de les coses (d'una ampolla d'aigua buida, de mitja hora o un mati sencer, d'una encaixada de mans o d'un bitllet d'autobus) no te res a veure amb els nostres estandards i costa molt aclarir-se.\nPublicado por eva en 20:02 1 comentarios


Holiday Inn Express Winona Winona (MN) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday Inn Express Winona1128 Homer Road, Winona, Winona (MN), Estats Units, 55987 - Veure al mapaExcel·lent8,7Basada en43comentarisHoliday Inn Express WinonaVeure més fotos"Friendly staff, comfortable beds, clean room."AnonymousUnited StatesVestíbulVeure més fotosVeure totes les 29 fotosMolt bona ubicació 8,7Veure al mapa8,7UbicacióParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióSituat en el cor de Winona, Holiday Inn Express Winona és un lloc ideal des d'on descobrir Winona (MN). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Aquest modern hotel està situat a prop de atraccions populars de la ciutat com ara Aeroport Municipal de Winona. Holiday Inn Express Winona ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori, despertador a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent centre esportiu, sauna, piscina coberta, sala de jocs. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday Inn Express Winona no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsempolles d'aigua de cortesia Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar un document d'identitat amb foto i una targeta de crèdit durant el registre d'entrada. Totes les peticions especials estan subjectes a la disponibilitat del dia del registre d'entrada. Aquestes peticions no es poden garantir i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més\nAllotjaments a Winona (MN)


Guerres Mediques - Uiquipèdia, la Wikipedia en valencià\nLes Guerres Mediques son els dos conflictes belics en que s'enfrontaren la major part de les ciutats gregues unides contra l'Imperi Persa o Aquemenida a començaments del sigle V AC.\n2 Primera Guerra Medica\n2.1 Campanya de Mardoni\n2.2 Campanya de Datis\n2.3 La Batalla de Marató\nEn l'esclafada de la sublevacio Jonica (499 AC - 494 AC), Dari I el Gran desijava subjugar als grecs i castigar-los per la seua participació en la regirada. Dari coneixqué a través d'Hipias que els Alcmeonides, una poderosa familia atenenca, estaven oposts a Milciades i preparats per reinstaurar el poder a Hipias. També estaven disposts a sometre's a les demandes perses a canvi que s'els perdonara la seua participació en la regirada Jonica. Dari desijava aprofitar-se d'esta situació per prendre Atenes, lo qual aïllaria Espart i li entregaria el restant dels grecs. Per tal que els null se sublevaren, fea falta fer dos coses; encorajar a la població perque se sublevara, i que l'eixercit atenenc deixara Atenes.\nPrimera Guerra Medica[editar]\nCampanya de Mardoni[editar]\nEn l'any 492 AC, l'eixercit de Dari I el Gran comandat per el seu gendre, Mardoni creuà l'Helespont per a prendre Tracia, obligant al lider Aleixandre I de Macedonia a sometre's de nou a l'Imperi Persa. Encara aixina, els Brigis feriren a Aleixandre I de Macedonia entre l'Estrimo i l'Axios, i en l'intent d'alvançar Grècia gran part de la flota fon destruïda per una tempestat prop del Mont Athos (492 AC), en l'extrem de la peninsula d'Aactea (a Calcídia). Aixina llavors, Mardoni recula en Asia.\nCampanya de Datis[editar]\nL'eixercit de Darí, ara comandado per Artaphernes i per Datis, un almirant mesure (Mardoni havia segut ferit a l'atac anterior), fon enviat a principis de setembre del 490 AC perque desembarcara a la baïa de Marató i amenaçara en un atac terrestre sobre Atenes. Este eixercit no contava en més de 25.000 soldats d'infanteria i 1.000 cavallers, posat que fon transportat completament per mar. Els transports perses, escoltats per la flota, navegaren de Sigam a Naxos i arribaren a Carystos a la costa meridional d'Eubea. D'alla navegaren pel canal d'Eubea fins Erètria, a on les seues objectius se feren clars als grecs. Els Eretrians enviaren un mensage urgent a Atenes demanant ajuda. Els atenencs estaren d'acort, pero se donaren conte que necessitarien més ajuda. enviaren un correu als Espartans i provablement als de Platea. El correu arribà a Espart el 9 de setembre, i els Espartans acceptaren ajudar, pero indicaren que no podien anar a la guerra fins que el festival de Karneia s'acabara en lluna plena de les dies 19 i 20 de setembre.\nLa Batalla de Marató[editar]\nArtaphernes prengué part de l'eixercit persa i sitià Erétria. El restant de l'eixercit navegà en Datis i desembarcà en la baïa de Marató. L'eixercit atenenc, entre 9.000 i 10.000 hòmens, eren comandats per Calímac, el polemarca, i els seus deu generals tribals, i marchà cap a al nort des de Atenes. Quan Camilac va saber que els perses havien desembarcat en la baïa de Marató, girà camí i arribà a la vall d'Avlona, a on acampà el seu eixercit ante l'altar d'Heracles. Mil Plateans s'uniren ad ell allà. Com que era obvi per la disposició dels perses que no pensaven marchar en Atenes, esperaren als espartans. Durant huit dies, els dos eixercits permaneixeron pacificament un davant de l'atre.\nEl nové dia els atenencs saberen que Eretria havia caigut per traïció. Açò significava que ara tenia ya Artaphernes lliure de moviments, i que podria atacar Atenes. El 21 de setembre, l'eixercit atenenc eixí a enfrontar als perses. Açó fon provablement una decisió combinada dels generals, encara quan Herodoto diu que havia rotació de dies en comandancia de cada general i que era en Milcíades el general que enviava en aquell moment, i qui jugà un paper important al convencer als atres que atacaren. Segons Herodoto, cinc estrategues votaren a favor d'atacar i cinc votaren en contra; en Calímac, el polemarc, donà el vot decisiu en favor de l'ofensiva. Com la majoria de l'infanteria persa eren arquers, el pla grec era alvançar en formació fins arribar al llimit de l'efectivitat dels arquers, uns 200 metros, i despuix alvançar desdoblegats per tancar fileres rapidament i fer entrar en joc la seua infanteria pesada. Açó comportava que en casi tota seguritat haurien d'acabar lluitant en fileres desordenades, pero açó era preferible a donar més temps als arquers perses. El centre grec se reduí a possiblement quatre rancs, dels huit habituals, per tal d'estendre la llínia i evitar que la llínia persa superara els grecs. Les ales mantingueren els seus huit rancs.\nL'infanteria pesada grega, o hoplites, estaven molt més acorassats que les tropes perses i la pica que els grecs portaven els donava més alcanç que les llances curtes i les espases de l'infanteria persa. La ventaja persa venia de l'arc que molts d'ells portaven, pero fon parcialment neutralisat per la superioritat de l'armadura grega. A mesura que els grecs alvançaven les seues ales se posaren en el centre, que estava baix foc intens dels arquers. Mentres se tancava la formació, alguns perses conseguiren entrar als espais resultants i feren recular el centre. El retroces grec al centre, ademés de portar els perses cap a adins, també portà les ales gregues cap al interior, acurtant la llínia grega. El resultat sorprenent fon un moviment de pinça, i la batalla acabà quan l'eixercit persa, aventat fins el desfargalament, va desbandar-se en panic cap als seus barcos i foren perseguits pels grecs. Herodoto apunta que moriren 6.400 perses per uns 192 atenencs.\nTan pronte com Datis eixí a la mar, els atenencs marcharen a Atenes. Arribaren a temps d'evitar que Artaphernes conseguira desembarcar. Veent la seua oportunitat perduda, Artaphernes tornà a Asia. Els espartans arribaren més tart, visitaren el camp de batalla a Marató, i proclamaren que els atenencs havien conseguit una gran victoria. La derrota a mans dels grecs dels perses, que no havien segut derrotats en terra durant moltes decades, causà grans problemes pels perses. Veent que els perses no eren invencibles, molts pobles subjectes a el seu govern se sublevaren despuix de la derrota de Marató, i l'orde no fon restablit fins uns anys despuix. Tindre a Persia com enemic comú ajudà a crear un sentiment de solidaritat entre les desunides ciutats-estats grecs. La victoria també colaborà a establir l'idea que els grecs eren "civilisats" i els asiatics merament "barbars". Marató no fon en ningun sentit una victoria decisiva sobre els perses. Encara aixina, fon la primera volta que els grecs superaren als perses en terra, i "la seua victoria investi als grecs en una fa en el seu desti que duraria tres sigles, durant els quals naixque la cultura occidental."\nObtingut de «http://www.uiquipedia.org/index.php?title=Guerres_Mediques&oldid=101778»\tCategories: HistòriaEdat Antiga\tMenú de navegació\nLo que enllaça acíCanvis relacionatsPàgines especialsVersió per a imprimirEnllaç permanentInformació de la pàgina\tEsta pàgina fon modificada l'última volta el 9 set 2016 a les 21:26.


Esclata la tardor a Barcelona amb la celebració de La Mercè - Blog Llet Nostra\nEsclata la tardor a Barcelona amb la celebració de La Mercè\nEls orígens de la festa de la Mare de Déu patrona de Barcelona\nDel 22 al 25 de setembre més de 500 actes ompliran Barcelona de festa i cultura. La Mercè és una festa per a tothom i que tothom coneix. Barcelonins i barcelonines, grups d’amics i famílies de tota l’àrea metropolitana i més enllà se la fan seva, així com també els turistes arribats d’arreu. La festa major de la capital de Catalunya uneix la tradició de les festes populars amb la projecció internacional de la cultura. Només cal fer una ullada a l’extens programa i siguin quins siguin els vostres gustos i aficions veureu que no us el podreu acabar els més de 500 actes que hi ha organitzats!\nPer què La Mercè?\nLa relació de la Mare de Déu de la Mercè amb Barcelona té el seu origen en el segle XIII quan la Santa s’aparegué simultàniament a en Pere Nolasc, Ramón de Penyafort i el Rei Jaume I. Els tres van tenir el mateix somni, la mateixa nit. La mare de Déu de la Mercè, acompanyada d’altres sants, se’ls aparegué dient que fundessin una ordre religiosa destinada a rescatar els presoners cristians dels Sarraïns.\nUns segles més tard, l’any 1637, abans de la guerra dels segadors de 1640, hi hagué una plaga de llagosta a Barcelona. El Consell de Cent s’encomanà a la Verge de la Mercè prometent fer-la patrona de la ciutat si els lliurava d’aquest mal.\nSe li atribueixen uns quants miracles més vinculats a la Ciutat. Però no va ser fins al 1868 quan es van començar a celebrar festes religioses i populars en honor de la Mare de Déu de la Mercè.\nFins aleshores, la patrona de la ciutat havia estat Santa Eulàlia. Segons diuen, una bona colla de devots de la jove màrtir barcelonina acudiren aleshores a l’església de Mercè a llançar pedregades a les autoritats. Davant això es decidí concedir a Santa Eulàlia el títol de copatrona de la Ciutat. Diu la tradició que encara avui Santa Eulàlia és present per les festes de la Mercè. Si us hi fixeu, quan Barcelona celebra les seva festa patronal a la tardor sempre hi ha un dia que plou, diuen que són les llàgrimes de Santa Eulàlia que creu que els barcelonins ja l’han oblidat.\nTornem a la història. A partir de 1902 la festa de la Mercè va començar a agafar caràcter com a festa major de Barcelona. Tenint en compte que Santa Eulàlia es celebra al febrer, es va considerar que s’ havia de potenciar la festa de la Mercè al setembre. A les festes de la Mercè de 1902 es realitzà el primer concurs de castells i també la primera trobada de capgrossos d’arreu del Principat. També es popularitzà la sardana de l’Empordà.\nUna de les raons per potenciar les festes de la Mercè era que els barris (abans pobles del pla de Barcelona) tenien encara les seves festes majors i calia una festa per a la gran ciutat. És per això que actualment, tot i la participació de les colles de cultura popular, les festes de Sants, de Gràcia, del Poblenou, etc… tenen una implicació veïnal molt més forta. La Mercè, per contra, és una festa on l’Ajuntament té més protagonisme i la ciutat es projecta al món com una de les grans capitals de la festa i la cultura.


tercer faraó de la dinastia XIX d'Egipte\n(S'ha redirigit des de: Ramsés II)\nTambé es va casar amb Isetnofret amb la qual va tenir diversos fills, entre ells:\nRegnat de Ramsès IIModifica\nA la mort de Seti I va pujar al tron, a una data incerta que generalment es fixa no massa llunyana del 1275 aC en la cronologia mínima i vers el 1300 aC a la màxima. Es considera que el seu regnat marca el zenit del Regne Nou d'Egipte. Va anomenar gran sacerdot d'Amon a Nebumenef, que gaudia de la seva completa confiança.\nEn el quart any del seu regnat va iniciar una expedició a Canaan i va arribar per mar a Biblos, on va establir bases marítimes per l'avituallament de les tropes. Alguns prínceps cananeus havien establert una aliança amb els hitites però Ramsès considerava la zona dins la seva esfera d'influència. Amurru es va declarar per Egipte i els hitites van enviar un exèrcit per la seva reconquesta. L'exèrcit egipci enviat a la zona i l'exèrcit hitita es van trobar a prop de Kadesh, on va tenir lloc la famosa Batalla de Cadeix en una data incerta entre 1295 i 1270 aC.\nConstruccions de Ramsès IIModifica\nTomba de Ramsès IIModifica\nPopularitat de Ramsès IIModifica\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ramsès_II&oldid=27065972»\nDarrera modificació: 29 abr 2021 a les 18:53


15/09/2020: Premi Iluro 2020 – 62a convocatòria (Mataró-Maresme) – OCC InCom-UAB\nHome > Recursos > Convocatòries > 15/09/2020: Premi Iluro 2020 – 62a convocatòria (Mataró-Maresme)\n15/09/2020: Premi Iluro 2020 – 62a convocatòria (Mataró-Maresme)\nPer Redacció OCC InCom-UAB | 10/04/2020\n+ info: Convocatòria Premi Iluro 2020\nLa Fundació Iluro ha editat les bases de la 62a convocatòria del guardó, que enguany augmenta la dotació econòmica del premi de 4.500 6.000 euros, a més a més de la publicació de l’obra. En aquesta ocasió, igual que en les darreres edicions, a més de les investigacions històriques es convoquen específicament al certamen tots els treballs relacionats amb les humanitats i les ciències socials. De la mateixa manera, l’àmbit territorial d’estudi també s’obre i hi podran concórrer obres que no siguin exclusivament centrades a Mataró o al Maresme, sinó de qualsevol àmbit territorial en què Mataró o el Maresme tinguin una presència destacada o un interès especial.\nAixí doncs, a més dels estudis, memòries, diaris, fons documentals o biografies de caràcter històric i arqueològic, el Premi també està obert a treballs sobre economia, sociologia o filologia entre d’altres, que poden ser tant de caràcter general com particular, i tant d’un període determinat com d’una mirada transversal.\nReimaginant la relació entre la humanitat i el virus\nNou repositori de recerca feta a Catalunya contra la COVID-19


SR. ALBERT CALAFELL CASAS-SALAT – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 13è VOLUM. Associacions professionals » SR. ALBERT CALAFELL CASAS-SALAT\nSr. Albert Calafell Casas-Salat\nASSOCIACIÓ DE MARXANTS DE SALOU I TARRAGONA\nAmb la romanització, la província Tarraconense esdevingué el bressol d’una esplendorosa cultura del comerç. S’hi construí una xarxa de comunicacions que facilità l’establiment d’un comerç sòlid. El temps no ha crebantat el dinamisme dels mercats de les poblacions costaneres de la Tarragona actual, ni la vitalitat innata dels marxants, portadors d’entusiasme, de productes atractius i inversemblants: “La simpatia i la desimboltura ens caracteritzen. Som de mena molt oberts. Personalment, primer m’agrada fer amics, i després, clients”, il·lustra Albert Calafell. Al darrere de l’inconfusible caràcter afable i planer del president de l’Associació de Marxants de Salou i Tarragona rau una gran professionalitat refermada per una vida d’experiències en el món de la venda: “Estem orgullosos de la feina que fem. Garantim l’oferta i el consum dels serveis comercials allà on anem, als indrets més recòndits de Catalunya. Viatgem tota la setmana a mercats diferents per oferir el nostre producte a bon preu i amb el millor servei, tant si neva com si plou, com si rufeja.”\nL’Associació de Marxants de Salou i Tarragona aixopluga 200 socis i lluita per la unió del sector i el reconeixement de la professió: “Amb l’ajut dels meus companys de la Junta i dels afiliats, vull reunir les forces de totes les associacions catalanes en una de sola. Entre tots farem més i millor.”\nL’acord establert amb CEPSA permetrà als marxants gaudir de descomptes importants en la compra de combustible. Concessions prorrogables, drets de traspàs, dret a posseir un lloc permanent en la població, dret a la prolongació de la parada, són qüestions per les quals l’Associació lluita “perquè d’una vegada per totes siguem reconeguts. Hauríem de vetllar més pel nostre prestigi i honor. Hi ha encara molta feina per enllestir i són moltes les iniciatives que volem engegar; per exemple, estem estudiant la compra d’una nau equipada de serveis destinats a la reparació dels vehicles dels socis, i de bar i restaurant. És una bona idea, guanyarem temps i diners.”\nEn el Manifest del comerç català d’Albert Calafell destaquen quatre punts que recullen l’esperit d’esforç i de millora que el president vol difondre: “Garantir als consumidors l’oferta comercial i de serveis; aconseguir un model de ciutat, poble, barri, carrer en què el petit comerç sigui una part essencial dels nostres signes d’identitat; mantenir la qualitat i la dignitat de la feina dels comerciants i treballadors, i afavorir l’estructura comercial que possibiliti la llibertat d’acció dels consumidors i la competència lleial dels comerciants.”\nEls marxants han hagut d’elaborar un codi ètic imprescindible, “unes normes que l’Associació i els socis respectem per sistema, per moral i honradesa.”\nL’augment dels fraus contra la propietat industrial (practicats per màfies que trafiquen amb objectes robats i que plagien les marques registrades de samarretes, texans i roba esportiva) i contra la propietat intel·lectual (referida a la pirateria musical de discos compactes, exercida per xarxes d’immigració il·legal), afecten l’acció comercial dels marxants: “El mercat de Salou era la perla del Mediterrani, però d’un temps ençà s’està prostituint.”\nL’Associació va néixer per defensar els interessos dels marxants i prohibir taxativament el mercat fraudulent: “Va en contra de la nostra moralitat, desllueix el nostre ofici i destrossa el nostre prestigi i el dels fabricants catalans que estant patint greus pèrdues econòmiques.”\nEncara no existeix una consciència social que desterri la simpatia dels compradors envers adquisicions més econòmiques, però que afavoreixen l’explotació laboral i la destrucció de milers de llocs de treball cada any a Catalunya: “No culpo del tot els venedors il·legals, però sí els seus consumidors i els artífexs de les operacions furtives.”\nEls marxants de Tarragona són veritables experts en transaccions comercials amb els proveïdors: “La nostra relació amb ells sempre ha estat molt bona. Ens ajudem recíprocament; nosaltres, amb les grans quantitats que els comprem i el pagament al comptat, i ells, amb uns preus raonables”, que després el client sap agrair i fidelitza la seva visita al marxant que millor el tracta i li ven: “És important que els venedors ens especialitzem, perquè així esdevenim professionals i donem un bon tracte al client. Tinc amics en tots els mercats, clients que són assidus.”\nA Tarragona són nombrosos els mercats i les fires que donen vida a les ciutats, els pobles i barris on s’estableixen: “Vull rompre una llança a favor de Roquetes, del barri de Ferreries de Tortosa, d’Ulldecona i L’Ametlla de Mar, perquè ens estan donant suport.”\nCiutadans, visitants, marxants i botiguers fan possible una convivència harmoniosa: “L’amistat i la companyonia amb els botiguers són bàsiques. Els venedors ambulants no som cap competència per als botiguers, tots som una gran família.”\nEl Mercat de Bonavista a Tarragona és el més gran d’Espanya, supera les 800 parades: “És impressionant. Destaca la seva diversitat en mercaderies; hi trobes de tot, a tots els preus i de totes les qualitats. Els diumenges al matí el mercat sembla un poble; hi arriben autocars amb gent de totes les comarques de Catalunya.”\nL’Associació ha aconseguit ser una corporació de pes. Albert Calafell, però, és conscient de les mancances que persisteixen en les relacions institucionals: “Els ajuntaments haurien de comptar més amb els professionals per prendre decisions encertades, som qui millor coneixem el sector.” I vigilar les quotes abusives que els marxants han d’assumir en condicions d’inferioritat, les quals haurien d’estar regulades per una normativa justa i igualitària, per ara inexistent.\nDues carreres han omplert de joia la vida d’Albert Calafell. Una com a marxant, trotador infatigable de mercats, que l’ha portat a presidir l’Associació amb talent i eficàcia, i una altra com a esportista, que l’ha vinculat a l’automobilisme i a càrrecs de responsabilitat en què ha destacat per un demble carismàtic i conciliador. Ha estat Campió d’Espanya en la modalitat del Grup 2, ha corregut circuïts europeus com el de Montecarlo o catalans com el de Montjuïc i ral·lis com el d’Àfrica: “L’he guanyat sis cops consecutius. Recordo la meva tornada a casa després d’haver recorregut 8.000 km a través de terres llunyanes i de guanyar la copa que el meu fill esperava amb il·lusió. Era commovedor.” Un home en moviment incessant, amb un cor solidari i una ment viva.\nPrevAnteriorSR. SEBASTIÀ CABRÉ SOLÉ\nSiguienteSR. JOAN CANALS OLIVANext


5 militants del Jovent Republicà investigats pel tall de Salt es neguen a declarar\nAquest dimecres 9 de desembre han estat citats a declarar 5 militants de les Joventuts d’Esquerra Republicana als jutjats de Girona en el marc de la investigació dels talls de Salt convocats pel Tsunami Democràtic ara fa un any. Els militants de l’organització juvenil s’han negat a declarar com a senyal de protesta davant d’una causa que consideren de naturalesa “política”.\nEntre avui i demà està previst que un total de 52 persones passin a declarar, en un procés judicial que el Jovent Republicà ha qualificat de “persecució al dret de manifestació”\nAl voltant d’una cinquantena de militants de les Joventuts d’Esquerra Republicana s’han concentrat davant dels jutjats de Girona per tal donar suport als companys que han hagut de presentar-se davant les autoritats judicials.\nSegons han explicat els militants citats, se’ls acusa “per les seves idees independentistes” i han assegurat que estan davant d’un “judici polític”. De fet, tots ells han comparegut davant del jutge amb una mateixa samarreta que tenia com missatge “independència” i s’han negat a declarar com a senyal de protesta.\nLa portaveu del Jovent Republicà, Kènia Domènech, ha recordat que “hi ha gairebé 3.000 persones represaliades per les seves idees polítiques” i per això s’ha mostrat convençuda que “l’amnistia és la millor via per superar la repressió de l’Estat espanyol”.\nPerseguits per mobilitzar-se contra la sentència als presos polítics\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/196194049


OLLES I SOMRIURES: Pastís d'espinacs i gambes\nPastís d'espinacs i gambes\nAquest pastís també es pot fer amb espinacs i formatge roquefort o cabrales, si és que les gambes no agraden. El que no es pot substituir són els espinacs.\n200 g de gambes pelades i crues\npebre negra en pols\nTallar els espinacs frescos a modus juliana, treient la tija de les fulles. Rentar-les bé per treure la poca terra que puguin tenir. Encara que si són de bossa no en tindran.\nTallarem els alls en rodanxes finetes i les daurarem a una paella amb oli d'oliva, quan estuiguin daurades, tirarem els espinacs i els sofregirem. Quan estiguin tirarem les gambes, com que són petites jo no les he tallat i les he deixat senceres. Aquestes tenen tendència a treure una mica d'aigua la qual haurem de retirar. Afegirem la sal i la pebre, i la nou moscada.\nBatrem els ous a un bol i afegirem la nata i la barreja, ho remenarem tot fins que quedi ben integrat.\nPrepararem el motlle que farem servir, posant-li mantega i una mica de pa ratllat per tal no s'engantxi. Tirarem la barreja al motlle i ho possarem al bany Maria al forn precalentat a 170º entre 25 i 35 minuts.\nPer acompanyar, com que es pot menjar fred o calent podeu posar-li per damunt salsa rosa, salsa de piquillos, o maionesa.\nPublicat per OLLES I SOMRIURES a 18:59\nEtiquetes de comentaris: Pastissos, Salades, Verdures\nM'agrada com heu fet aquest pastis, jo ho feia pero ja no ficava els ous, ho presentava com un plat de espinacs amb gambes, però la versió del pastis es famtástica.\n30 de setembre de 2008 a les 0:35\nAquests pastissos a casa sempre triomfen! Són genials perqué són fàcils, ràpids, es poden fer amb antelació, són bons freds o calents i admeten mil varietats...\nLa combinació espinacs i gambes és molt molt encertada!\n30 de setembre de 2008 a les 7:37\nGanxeta, una altra versió del puding d'espinacs, aquesta una mica més enriquida que la meva (les gambes jejeje). També ha de ser bona, segur que sí\n30 de setembre de 2008 a les 14:58\nHola guapes, ja veig que les versions pastís agraden força. Aquesta versió a banda de fàcil agrada a tothom, potser les gambes poden apartar a algú, com poden ser nens, però és opcional, jeje.\n30 de setembre de 2008 a les 16:07\nLo reconozco, no me hacen tilín las espinacas.Sólo las compro para echarlas al puré Pero bueno, lo intentaré porque en tu receta tienen una pinta estupenda.\n30 de setembre de 2008 a les 20:28\nM'encanten els espinacs i aquest pastís és un goig.\nGràcies per passar-te a fer-me una visita.\nCom et deia al meu bloc, jo sóc de Reus de tota la vida i les avellanes que vaig fer servir també!!Però per feia visc al Vendrell fa pocs messos.\nPà de gingebre i fruits secs\nSolets farcits de pollastre i verdures\nCarabassons farcits de carn i xampinyons\nCorona de Poma Golden\nEstels de formatge\nCornucòpia de piquillo farcida de botifarra vegeta...\nAmanida d'endívies i iogurt\nTartar de salmó fumat\nBescuit de pes amb fruits secs\nManetes de porc amb bolets


Toni l' abellerol: de desembre 2019\nAnellem a Carrisars i observem grues en zona privilegeada 31-12-2019\nEl dia s´inicia amb molta frescoreta i poques captures en la llacuneta de ASHA i de ANSE . A les 10H i 30 m desmontem i cap a la zona on pasturen les grues , que d´aixó Xama sap prou...........\nI ben amagats coberts per una caseta de camp fem les grues a plaer i relativament prop............\nXama ha tret unes fotos espectaculars.....\nAltres observacions: flamencs , estornell , alosses , verderol , paxarell , gafarró , àguila calçada , xoriguer . grues , arpillot , aligot , garceta, corb marí , tellerol de casquet , coeta blanca i groga, tita, gallineta , gall de canyar , roqueret .\nfoto de grua feta en la zona de Camps de Vistabella per Xama qui les localitza....\nPublicat per Toni a 16:42 Cap comentari:\nPer les salines de Calp 29-12-2019\nHui toca visita a les salines de Calp i tenim una gran sorpressa al observar que no hi han flamencs , tan sols 5 exemplar.\n15 ànecs blancs 1 ex de gallineta i 6 ànecs coll vert i 10 exs d´espulgabous i per finalitzar 2 gavines.\nMolts ocells: verderols , cul roig , pit roig , estornells , capellans i senyoretes.\nToni Mulet i Xesca també pululaven per la zona , però nosaltres ( Jose Francisco i jo)ja anavem de retirada.\nles fotos d´ocells són de arxiu propi i d´eixa forma ilustrem el petit escrit de les salines calpines\nPublicat per Toni a 9:30 Cap comentari:\naigua per tot arreu a la serra aitana 27-12-2019\nUn bon grup d´amics ( Xama , Vicent Bataller, Miguel , Jose f. ferrandiz i jo) anem a la serra Aitana en l´idea de anellar.\nla varietad ha segut molt gran i els ocells dignes de menció: griva cerdana , merla acollarà , sit , cargolet , reietó , capellà i merla comuna.\nun total de 6 xarxes queden plataes prop dels rossers silvestres , que ès on elles van a per fruits ....\nja a les 11h quan anavem a areplegar ès quant tenim la grata sorpressa de les captures de griva cerdana i merla acollarà.\nfruits que són base de l´alimentació de tords i merles .\nbiodiversitad a cotelles 25-12-2019\nUns ortopters celífer observem al muntó de llenya arreplegada per al foc , just devant la caseta prenent el sol de bon matí.\nTambé un mosquiter tropesa amb la xarxa i l´anellem , cauen poc per aixó vulc que els gats no sátrquen a la zona d´anellament.\nMosquiter que cau a la xarxa i ràpidament ès lliberat , anellat i soltat per a que continue el seu cicle...\nfonteta dels castellets en aigües de bussot 23-12-2019\nAna una excelent alumna d´alacant que ve de la má de miguel angel que ès el seu oncle i bon amic meu.\n18-12-2019 anellem al riu torres amb l´escola secanet\nCEIP SECANET VE I ANELLA AMB NOSALTRES AL RIU TORRES\nLes captures poque i variadetes: tellerol de casquet , pit roig i tellerol cap negret.\nel alumnes del secanet queden totalment encantats amb la solta d´aquets ocells després d´haver-los anellat.\nEl centre de recuperació de Sant Joan aporta un xoriguer i també li donem llibertad.\nun paseig cap a la platja i arreplegada de pedres amb forat ès el colofó a aquesta activitat didàctica.\nVICENT IMNOTITZA UN TELLEROL DE CASQUET UNS INSTANTS\nrestes d´un conill , trobades baix d´un garrofer i creem que un depredador ha deixat per continuar menjant.\ncomentar que les fotos pertanyen a miguel que també explica com fer un quadern de camp.......\nveem una panoràmica de la platjai del riu et pot vorer l´illa i la piscifactoria , aprofitem i agafem pedretes per pintar-les i decorar-les com a xafa-papers.\nPublicat per Toni a 21:18 Cap comentari:\nVISITA RÀPIDA AL CABEÇÓ D´OR 21-12-2018\nUn total de 5 exemplars observats , um d´ells anellat farà 2 setmanes i van i venen de la penya allí....\nUn fort vent dominava la zona i dificultava la presència del ocells en aquet lloc tan obert-------------\nRevisen tot l´espai en busca de molletes i restes de menjar dels caminants ,també pit roig i cul roig.\nPublicat per Toni a 9:04 Cap comentari:\nDia de vent a Polop , 5 exemplars de mosquiters ( Phylloscopus collybita ) anellats 12-12-2019\nAl voltant de les 8h del matí en la partida rural de Cotelles , en Polop ( La Marina BAIXA) inicie una xicoteta jornada d´anellament , n´encara que bufa el vent , instalem en un raconet que li afecta molt poc l´intensitat del vent .Un total de 5 captures i dues escapats.\nel seu pes oscila entre 6 i 7grams en hiver i el greix més bé poc uno o a lo màxim 2 frams\nPublicat per Toni a 8:40 Cap comentari:\nEl mollet alberga 3 xjemplars de Blauet ( Alcedo athis) en els seus pantalans 25-11-2019(Vila Joiosa).\nMolts matins de 6h:50m a 7H:30m surt a fer una xicoteta caminata escoltant tots aquells cants d'ocells que et produixen en el silenci de la nit : el pit roig , cul roig , alguna merla i els teuladins que xillen més que canten.\nCosa curiosa ha segut observar devant del Club nàutic restaurant, volar 3 exemplars de blauet, en castellà "martin pescador" o "king fisher" en angles.En altres moments el blauet sol ocupar el llit del riu Amadori i va i ve...del riu al moll i viceversa.\nMollet i la Llotja de peix a contra llum , de bon matí abans que surta la llum del sol.\nlloc habitual que utilitza com oteador per cabusar-se a l' aigua a per peixet , la valla de mollet.\nles palmeres datileres com les Washitons produiexen fruits molt suculents per al ocells................\nEl corb marí , com si estaguera castigat exten les seues ales per exugar-se i poder volar cap al far......\nUn exemplar de Actithis hipoleucos camina menjat per la voreta de l'embarcaor dels cayacs...\nPublicat per Toni a 4:27 Cap comentari:\nVisitem Petrola i Bonete 1-12-2019\nUna de les surtides clàsiques que fem , ja fa molt de temps . El nombre d´observadors hui s´ha reduit i som: Antonio , David , Miguel , Gaspar i jo.\nLes avutardes no es fan de voler i et deixen vorer a primera hora en l´estació de Bonete que resulta ser la primera paraeta que fem , altre observacions: paxarells , cardenera , perdiu , xou , aligot , corb , blanca, caullà , alosa , cruixidells , capçot , sison , estornell , arpillot , terreroles , cul roig , pit roig , tortora turca , colom roquet , tudó , malvasia , anec cullerot , anec blanc , coll verd....\ngrup de centenars de calandries volant pel damunt dels extenssos camp de l´Estació de Bonete.\nEn aquet raconet vam poder observar gran varietat de limícoles : destacant un escuraflascons bec fi , dies més tard confirmat per ornitòlregs de la provincia dÁlbacete.\nPublicat per Toni a 3:46 Cap comentari:\nAnellem a Carrisars i observem grues en zona privi...\nfonteta dels castellets en aigües de bussot 23-12-...\nDia de vent a Polop , 5 exemplars de mosquiters ( ...\nEl mollet alberga 3 xjemplars de Blauet ( Alcedo a...\nAnellem amb Xama al Fondó d´Elx ( Carritzar -Ahsa)\nViaje a las Lagunas de Ruidera 1- nov- 2019


El govern central injecta 85,8 milions a Catalunya en una partida extraordinària per finançar la sanitat\nEl Ministeri d'Economia i Hisenda i la Generalitat de Catalunya han acordat traspassar 85,8 milions d'euros a Catalunya, en una dotació extraordinària per finançar la sanitat catalana. El dèficit sanitari de les comunitats autònomes és un tema candent que ja va suposar l'aprovació d'una partida de 500 milions per eixugar-lo. És precisament d'aquest paquet que se'n destinarà la partida catalana.\n18/04/2006 - 19.31 Actualitzat 18/04/2006 - 19.55\nEls 85,8 milions d'euros que traspassarà el govern central a Catalunya formen part de la dotació extraordinària de 500 milions d'euros que la Conferència de Presidents i el Consell de Política Fiscal i Financera van establir en l'acord del 2005 sobre el finançament sanitari.\nL'acord s'ha tancat durant una reunió de la Comissió Mixta de Valoracions Estat-Catalunya en la qual han participat el secretari d'estat d'Hisenda i Pressupostos, Carlos Ocaña, i el conseller d'Economia i Finances de la Generalitat, Antoni Castells.\nEn una conferència de premsa posterior a la reunió, Ocaña ha assenyalat que l'acord amb la Generalitat culmina el traspàs de les dotacions extraordinàries previstes en l'acord de la Conferència de Presidents i del Consell de Política Fiscal i Financera, que suposen el desemborsament de 500 milions d'euros, inclosos en els 4.500 milions d'euros previstos en l'acord general del finançament sanitari.


Amat Blog Els Pastorets - Amat Blog\ndesembre 12, 2014 by\tamat\twith\tno comment\nEls Pastorets d’Esparraguera\nCada any per aquestes dates els pastors pugen dalt de l’escenari en comptes de la muntanya, a representar l’obra estrella de Nadal: Els Pastorets.\nEls Pastorets és una representació teatral de tradició molt arrelada a Catalunya i inspirada en el relat evangèlic de Nadal. El seu origen es remunta al segle XV i és per això que és habitual anar a veure l’espectacle en família. Cada representació és única i es barreja música, ball i, en moltes ocasions, amb una escenografia de baix pressupost ja que la majoria de les obres són dutes a terme per grups de teatre amateaur, associacions o entitats del poble i se solen fer a centres socials o parròquies.\nL’argument combina la litúrgia religiosa i la lluita del bé i el mal, àngels i dimonis així com cultura i tradició. Una de les característiques del show és que serveix per fer crítica i burla de la vida social i política del moment.\nCal destacar que Els Pastorets han servit durant molts anys com a refugi per la llengua catalana en un entorn polític repressor i hostil. Durant els anys de dictadura i postguerra la seva representació no va ser censurada, el que va servir com a motor del català i la cultura catalana.


Autor: BALLESTER MUÑOZ, DAVID\nEditorial: UNIVERSITAT DE VALENCIA. SERVE\nAquesta obra ens ofereix un estudi sobre vint víctimes mortals de la violència institucional i parainstitucional durant les darreries del Franquisme i la Transició. Els casos tractats responen a diverses tipologies: morts per la repressió policial en el decurs de manifestacions, per l'ús i abús de les armes de foc per part dels mateixos policies, per tortures i maltractaments soferts en dependències de l'Estat, o bé per actuacions d'una extrema dreta que en aquests anys actuava sota la cobertura i la connivència proporcionada per elements de l'aparell de l'Estat. Tots els casos tractats són objecte d'una anàlisi rigorosa i degudament contextualitzats. Els protagonistes del relat foren víctimes d'una violència que va esgarrar les seues vides, en la major part d'ocasions, en plena joventut. Uns fets, sovint obviats per la historiografia i els mitjans de comunicació, que van tenir com a resposta la impunitat dels seus perpetradors.\nGran plan secreto de alemania, el (td)\nSiglo de la revolución, el (td)\nEmpresarios militares y políticos\nTerritorio y poblamiento de la layetania interior en época antigua (ss. iv ac\nMujeres nuestra historia (td)


Albasud - Què passa amb l'ocupació turística a Costa Rica?\nQuè passa amb l'ocupació turística a Costa Rica?\nL'anunci de l'obertura de grans hotels amb una forta demanda de treball contrasten amb l'evolució dels registres d'ocupació directa generada pel sector turístic, que ha disminuït en els últims anys mentre creixia la pròpia activitat turística.\nCrèdit Fotografia: Matej Novak. Llicència CC.\nFa pocs dies el president de la Cámara de Turismo Guanacasteca (CATURGUA), Álvaro Conejo,va declarat als mitjans de comunicació que els empresaris estaven preocupats per la forta demanda de mà d'obra que el sector turístic havia de necessitar aquest any i el que ve , i pel risc que no hi hagués capacitat suficient per cobrir aquestes necessitats . Calculava que s'anaven a requerir uns 4.000 nous llocs de treball entre recepcionistes, personal de neteja i cuina i altres treballs especialitzats vinculats a la telefonia, aires condicionats o refrigeració. Pel que sembla, segons l'Institut Costarricense de Turisme (ICT), està previst que a finals de 2013 a Guanacaste s'obrin dos grans projectes hotelers: Vistas del Mar Hotel (58 habitacions) i Hotel Andaz Papagayo (153). I que per a 2014 ho facin també l'hotel de la cadena balear Meliá Papagayo (379) i Dreams Las Mareas (447), amb capital del nicaragüenc Grupo Pellas. A aquesta llista, Álvaro Conejo va afegir l'hotel Enjoy Group (86) i un hotel Courtyard (360) de la cadena nord-americana Marriot.\nMalgrat aquestes declaracions entusiastes, la història recent del desenvolupament turístic ens aconsella prendre amb prudència moltes de les proclamacions sobre noves inversions i projectes turístics, i especialment les seves previsions pel que fa als beneficis que poden reportar en ingressos econòmics o ocupació. De vegades aquest tipus d'anuncis formen part de les estratègies de negociació d'aquestes corporacions per facilitar l'obtenció de noves prerrogatives per part de l'Estat, d'accions de projecció pública interessades a captar nous inversors o també formes d'aplanar el camí per a la seva real implantació front a potencials accions de denúncia. Per tot això és prudent no fer gaires comptes amb aquests nous llocs de treball fins que la seva contractació sigui real.\nLa creació d'ocupació és un dels arguments principals que usa la indústria turística per dotar-se d'una imatge positiva i facilitar els seus projectes. No obstant això, els moviments socials i la literatura científica mostren cada vegada amb més claredat que el mite del turisme com a generador d'ocupació és certament dubtós. D'una banda, al mateix temps que certament es creen determinats llocs de treball, també es destrueixen altres activitats i ocupacions tant tradicionals, com l'agricultura o la pesca, o en el sector turístic vinculades a la micro, petita i mitjana empresa, i que també generaven ocupació o podrien haver creat més. D'altra banda, s'identifica que l'ocupació en aquestes grans inversions, tant en la seva fase de construcció com una vegada es troben ja operant, és de poca qualitat: baixos salaris, temporalitat en l'ocupació, inseguretat contractual, externalització creixent de determinades activitats; recurs a mà d'obra immigrant en condicions d'il.legalitat; elevada sinistralitat laboral (especialment en la construcció); concentració d'ocupació local en els llocs de treball de les categories més baixes; indefensió de treballadors i treballadores (amb campanyes antisindicals, creació de sindicats pro-patronals, repressió i coerció,...). En aquest últim sentit, un informe de la Rel-UITA elaborat el 2008 va identificar que en cap hotel de capital espanyol a Costa Rica havia constituït un sindicat .\nL'altre argument que mereix ser revisat és el de la pròpia ocupació generada. Tot sembla indicar que no són tants com es publicita, i a més cada vegada són menys. Vegem les xifres oficials en detall. Segons les dades publicades per la Secretaría Técnica del Consejo Centroamericano de Turismo (CCT) del Sistema de la Integración Centroamericana (SICA), en aquests últims anys podem observar una evolució en direccions oposades entre, d'una banda el nombre de turistes, ingressos generats i nombre de habitacions, que després dels primers efectes de la crisi econòmica internacional, entre 2008 i 2010, han tornat a créixer, i l'ocupació directe generat que, contràriament, decreix. Podem observar les dades en la taula:\nFont: CCT / SITCA, Boletín de Estadísticas Turísticas de Centroamérica, 2011, San Salvador, 2012, pp. 10-11; 26; 27; 32.\nLa caiguda de l'ocupació directa registrada es podria adduir potser al canvi en la font de registre utilitzada. Fins l'any 2008 es va estar utilitzant l’Encuesta de Hogares de Propósitos Múltiple (EHPM, INEC) i des del 2009 es va utilizar la Nueva Encuesta Nacional de Hogares (ENAHO, INEC). No obstant això trobem caigudes en l'ocupació entre 2007 i 2008 i entre 2010 i 2011, en les que es va utilitzar la mateixa font respectivament. Les caigudes d'ocupació registrades són més significatives quan el 2010 i 2011 s'observa ja una clara recuperació de l'activitat turística, tant en termes de nombre de turistes, com d'ingressos generats o d'habitacions disponibles.\nAquesta tendència a la caiguda de l'ocupació a mesura que la destinació turística es fa més madura coincideix amb el que ha descrit l'economista Pável Isa Contreras per a la República Dominicana que, amb dades procedents del Banc Central d'aquest país, va identificar una clara evolució declinant a la generació d'ocupació directa i indirecta per habitació entre els anys 1993 i 2007 .\nCom explicar aquesta dissimetria entre l'ocupació i els altres indicadors turístics? No tenim encara una explicació, però podem treballar amb dues hipòtesis. Una explicació possible és que menys treballadors estiguin fent més feina. Una altra és que estiguin augmentant les contractacions de manera subcontractada i que els possibles llocs de treball generats no es registrin com a ocupació directa d'aquest sector. L'externalització en el sector hoteler ha estat identificada pel moviment sindical llatinoamericà en el sector hoteler, organitzat a través de la Rel-UITA, com una de les majors agressions que estan patint els treballadors i treballadores en l'hoteleria. En qualsevol de les dues hipòtesis, d'altra banda no contradictòries entre elles, el que estaríem veient és un deteriorament de les condicions laborals en el sector turístic. Davant això hauríem de preguntar-nos si a mesura que una destinació turística incrementa la concentració de l'oferta en iniciatives de gran capital l'ocupació disminueix i/o perd qualitat.\nLa investigació acadèmica en l'àmbit turístic hauria d'estar més preocupada per plantejar i resoldre aquest tipus de qüestions, rellevants per al benestar de grans majories, i no tant en legitimar els interessos de les grans corporacions de la indústria turística. I l'ocupació és realment una qüestió major sobre la qual no es poden seguir repetint els tòpics dels portaveus del capital turístic.


Finalitza el període de reajustament dels nous horaris i liníes | EMT Tarragona\nTarifes i abonaments 2021\nFinalitza el període de reajustament dels nous horaris i liníes\nHome » Finalitza el període de reajustament dels nous horaris i liníes\nFINALITZA EL PERIODE DE REAJUSTAMENT DELS NOUS HORARIS\nEl 90% dels casos plantejats s’han pogut resoldre amb l’acord de les Federacions de Veïns de Tarragona, mantenint en totes les modificacions acordades les condicions establertes per l’EMT de no modificar el servei ni encarir-lo.\nEn total, s’han rebut 94 queixes de les quals 71 corresponen als nous horaris.\nD’aquestes, el 30% corresponen a l’incompliment d’horari en la destinació, es a dir l’autobús arriba més tard del previst degut, principalment, a problemes de trànsit en hora punta.\nLa resta son aclariments sobre els recorreguts nous, i punts de transbordament als quals hem donat resposta acordant fer arribar a les seus de les Federacions de Veïns tota la informació sobre horaris, parades i enllaços.\nEs va produir una queixa col·lectiva de la zona de Boscos en relació a dos problemes, un d’ells plantejat i solucionat per la pròpia Federació de Veïns de Llevant, i l’altre en el que es produeix un retard sobre l’horari d’arribada a destinació, provocat per un problema de transit detectat i en vies de solució.\nRespecte al nombre d’usuaris, si bé es va detectar una pèrdua del 3,5% comparant la primera setmana lectiva del 2012 amb la resta del mes de gener, les dades del mes de febrer apunten a la recuperació.\nEn general, l’ocupació dels vehicles ha augmentat en un 15%.


- Nou supermercat Bonpreu a Sant Antoni de Vilamajor - Bonpreu\nNou supermercat Bonpreu a Sant Antoni de Vilamajor\nL’establiment té una superfície de vendes de 1.180m² i 48places d’aparcament\nAmb l’obertura del supermercat s’han creat 51 nous llocs de treball a la localitat\nBon Preu ha inaugurat un nou supermercat Bonpreu a Sant Antoni de Vilamajor situat al c. d’Alfons I, s/n cantonada c/ de Ferran Llach. El nou establiment té una superfície de vendes de 1 .180 m ² i 48 places d’aparcament . El supermercat consta de totes les seccions habituals on destaquen les de producte fresc. També disposa de novetats com la peixateria amb forn de cocció de peix que permet als clients emportar-se la seva compra de peix i marisc cuit amb l’acompanyament que desitgin.\nBon Preu ha fet una inversió de 6 milions d’euros en la construcció del nou supermercat. L’equip de treballadors de l’establiment està format per 51 persones, de les quals 18 són del municipi, el que representa el compromís del Grup amb el creixement i la generació d’ocupació al territori.\nAmb aquesta obertura la cadena reforça la seva presència al Vallès Oriental, ampliant el servei que està oferint als establiments Bonpreu de Granollers, Vilanova del Vallès, Montmeló, Mollet del Vallès, Lliçà d’Amunt, La Garriga i Sant Celoni; i als Esclat de Lliçà d’Amunt, Sant Celoni i Mollet del Vallès. També ofereix el servei online amb el model de “compra i recull” als punts de recollida de Mollet del Vallès i Lliçà d’Amunt. A més a més, des del passat mes de d’abril disposa del servei d’entrega a casa de la compra online a Granollers, Les Franqueses del Vallès i Canovelles. Durant la propera tardor el Grup té prevista l’obertura del nou Esclat de Granollers, situat a la ronda Sud.\nEl nou supermercat de Sant Antoni de Vilamajor s’ha construït de manera sostenible i ecoficient, per tal que permeti estalviar el 35% del consum d’energia habitual d’un local comercial d’aquestes característiques i reduir un 40% les emissions de CO2 a l’atmosfera.\n21/06/19 10:08 , Vist 2608 vegades\nSergi Haro - Data de publicació 18/06/19\nBon Preu i Vadevi renoven l’acord per promoure els vins, caves i vermuts catalans\nBon Preu dona suport a la Fira del Vi dels Premis Vinari Rubí, on properament s’obrirà...\nSergi Haro - Data de publicació 08/07/19\nEls clients de Bonpreu i Esclat donen 62.410,2€ a Save the Children\nS’han realitzat 370.493 donacions que han permès recaptar un total de 62.410,2€ per a...


Distingeixen dos forners lleidatans com a Mestres Alimentaris\nEl departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat ha atorgat el Diploma de Mestre Artesà Alimentari a dos lleidatans pels seus mèrits i coneixements en el camp de l’artesania alimentària.\nEls distingits són els forners Antonio Frias i Xavier Goixart, de Lleida i Os de Balaguer, respectivament. “Es tracta d’un reconeixement a l’esforç i a la feina ben feta”, va assegurar ahir Frias que, amb 39 anys, dirigeix tres establiments situats als carrers del Centre, Baró de Maials i Xavier Puig Andreu de la capital del Segrià. Assegura que el secret per poder aconseguir l’èxit en el món de la fleca és la “dedicació i el temps, treballant els productes de primera qualitat amb l’afecte que es mereixen”. Les trenes de xocolate, els croissants i el pa de pagès són alguns dels productes que estan més demandats pels seus clients.\nPer la seua part, el forner Xavier Goixart compta amb més de trenta anys d’experiència al Forn Goar, fundat el 1986 a Os de Balaguer, i una de les seues especialitats són les coques de recapte.En total, la Generalitat ha concedit aquest any vint-i-cinc diplomes en tot el conjunt de Catalunya. Concretament, el departament d’Agriculgtura ha reconegut set xarcuters, deu forners, cinc pastissers, dos xurrers i un formatger. El nom dels guardonats va ser publicat ahir al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC). El Diploma de Mestre Artesà Alimentari s’atorga a tots aquells professionals que reuneixen determinats mèrits de creativitat i coneixement en el camp de l’artesania alimentària. Es tracta de persones que han exercit com a artesans alimentaris durant un període mínim de quinze anys i que a més disposen del carnet corresponent que els acredita com a tal.\nLa concessió del diploma significa, segons la Generalitat, el reconeixement del “mestratge excepcional”.


trends Archivos - Room 910 - El blog de decoració de Tiendeco\nDecoidees Decoració I Love Tendències\nEstil ètnic-natural per a una llar de tendència\nArriba l’estiu i amb ell les altes temperatures. No us entra unes ganes enormes de redecorar la vostra llar? Avui us vull parlar de l’estil ètnic-tropical. Un estil singular que en l’actualitat s’apodera de…\nDecoració Espais General Llocs amb encant Tendències\nUn viatge a l’ahir amb gust a actualitat\nAvui us volem mostrar un pis de Barcelona on conviuen les últimes tendències amb els elements decoratius dels típics pisos de Barcelona de l’Eixample. Un viatge que ens transporta a l’ahir però que ens deixa…


Campanya visual per apropar a la víctimes de violència masclista a l’Ajuntament – Revista07500\non 14/08/2020 14/08/2020 ajuntament\nCampanya visual per apropar a la víctimes de violència masclista a l’Ajuntament\nL’ajuntament de Manacor ha presentat una campanya amb l’objectiu d’apropar el Servei Municipal d’Atenció a Víctimes de Violència Masclista a tota la població.\nLa idea sorgeix a partir de les Taules de Coordinació Local contra les violències Masclistes de Manacor, reforçada enguany amb una treballadora social contractada mitjançant una subvenció de l’Institut Balear de la Dona.\nA aquesta Taula, creada el 2018 hi participen cada cop més serveis i professionals. Mostra d’això és la Guia de Recursos per a l’Atenció de les Violències Masclistes que s’ha elaborat des del Servei i que qualsevol persona pot descarregar-se al web de l’ajuntament per conèixer quins serveis hi ha al municipi i la forma d’accés a cada un d’ells.\nAvui però,es fa una passa més d’aquest treball en xarxa:l’edició de tres vídeos breus on es visibilitza la tasca de quatre serveis claus per a l’atenció de les dones víctimes de violències masclistes. Aquesta iniciativa s’emmarca en les accions a desenvolupar del Pacte d’Estat, de qui hem rebut finançament.\nLa delegada d’Igualtat Carme Gomila, esmenta que l’objectiu de la campanya és que totes les dones que necessiten ajuda o que pensen que la poden necessitar, perdin la por i els prejudicis a venir al servei, perquè hi trobaran un equip de persones que els ajudaran en tot el procés. La idea és que sentin que la institució no els deixa de banda.\nDes de l’Ajuntament de Manacor i en coordinació amb tots els serveis de la Taula Coordinació Local Contra les Violències Masclistes ens agradaria que totes les dones que viuen situacions de violència al nostre municipi ens sentin com a recursos propers i al seu abast. Per això es fa servir el missatge «NO ESTÀS SOLA».\nAquesta acció s’acompanyarà la setmana vinent amb un enviament massiu de la Guia de Recursos a tots els centre educatius i sanitaris i s’acompanyarà amb el repartiment del Cartell del Servei Municipal d’Atenció a Dones Víctimes de Violències Masclistes i dels fulletons informatius a molts establiments del municipi.\nA la presentació hi han participat la regidora d’Igualtat, Carme Gomila, la treballadora social del servei municipal d’atenció a víctimes, Laura Bosch, dos membres de la unitat UFAM i un membre de l’entitat IRES, que treballa amb homes agressors.\nPrevious Article Més de 700 persones han passat ja per les visites guiades al cementiri\nNext Article Tanquen la platja de Cala Anguila dos dies consecutius per superar el límit d'aforament


Llegir en cas d'incendi: 'Hi havia una vegada una eruga', Judith Anderson i Mike Gordon\n'Hi havia una vegada una eruga', Judith Anderson i Mike Gordon\nJudith Anderson i Mike Gordon\nCol·lecció: Sorpreses de la Natura\nISBN 978-84-489-2614-4 (cat.)\nAmb aquest llibre els joves lectors acompanyaran a un grup de nens a descobrir algunes de les meravelles que ens ofereix la natura; en aquest cas, la metamorfosi d’una eruga en una bonica papallona. Seguint el seu cicle vital, seran testimonis de com tot comença amb uns petits ous enganxats a les fulles, del naixement de les erugues i del seu creixement fins que construeixen una mena de closca anomenada crisàlide i després d’un temps surt una papallona.\nEl llibre (disponible en català i castellà) inclou breus textos de fàcil comprensió que no superen les quatre o cinc línies i uns dibuixos divertits, bastant realistes i amb molt de color on es van explicant els canvis que experiment en aquests insectes. Al final del llibre, s’inclouen dues pàgines amb notes per als pares i als professors, on es proposen algunes activitats lúdiques que ajudin a reforçar-ne el contingut. Els autors destaquen la importància de llegir aquest llibre perquè els nens comencin a familiaritzar-se amb el cicle vital dels éssers vius (que es complementa amb altres tres títols de la col·lecció: Hi havia una vegada una gota de pluja, Hi havia una vegada un capgròs i Hi havia una vegada una llavor).\nAmb aquestes "Sorpreses de la Natura", els petits desenvolupen el sentit de la responsabilitat vers les plantes, els animals i els recursos naturals. Així mateix, com a activitats complementàries es proposa que els pares i professors surtin a passejar amb els infants pel camp i juguin a trobar papallones o que, fins i tot, s’animin a tenir les seves pròpies erugues o cucs de seda per seguir la seva evolució.\nPublicado por Llegir en cas d'incendi en 17:00