L'any 1000 a Roma - Revista Mètode\nSortosament superades, però encara molt recents, les celebracions de l’apòcrif canvi de mil·lenni, potser hauríem d’inquirir on rau la fascinació pels anys que acaben amb tres zeros. És una opinió molt personal, però tal volta una raó s’amague en la puerilitat de veure, precisament, els tres zeros seguidets. Aquesta explicació, en qualsevol cas, només podria gaudir de plausibilitat des del segle XIII, quan la numeració indoàrab començà a generalitzar-se a l’Occident cristià. La introducció d’aquests numerals no va ser qüestió d’un parell de dies, sinó d’un llarg procés, en què tingué part fonamental –en el sentit de bàsica i d’inicial– un personatge que ocupava la més alta dignitat a l’Europa Medieval, just ara fa un mil·lenni…\nJust ara fa un mil·lenni, el successor de Sant Pere a la seu episcopal romana era un dels més gran savis de l’època. El monjo Gerbert, que en ser elegit papa adoptà el nom de Silvestre II, havia nascut a l’Alvèrnia, al voltant de l’any 945. Ingressà ben jove al monestir de Sant Gerard d’Orlhac, una de les abadies on la reforma mampresa a Cluny havia tingut més ressò, i on pogué començar a fer ús de les seues facultats intel·lectuals. Impossibilitat Gerbert, però, de progressar en els seus estudis si romania a Orlhac, l’abat del monestir li oferí una oportunitat única: viatjar a Catalunya amb el seguici del comte Borrell de Barcelona, visitant il·lustre de Sant Gerard en l’any 967. Vora quatre anys passà Gerbert a Vic, on tingué com a mestre el bisbe Attó, bon coneixedor de les matemàtiques. Vic era, llavors, un dels centres més avançats d’estudi de la ciència a tota la cristiandat, juntament amb el veí monestir de Santa Maria de Ripoll, i a ambdós llocs arribaven, com també a altres punts de la Marca Hispànica, nombrosos manuscrits científics procedents d’al-Andalus. A Vic i a Ripoll, Gerbert va rebre l’influx de la ciència grega i oriental transmesa pels àrabs, juntament amb les tradicions culturals visigòtiques i isidorianes.\nL’any 970, Gerbert viatjà amb Borrell i Attó a Roma. A la Ciutat Eterna el nostre protagonista pogué conèixer el papa i l’emperador germànic. Des d’aquell moment, el monjo passà a formar part de l’engranatge polític de l’imperi. Gerbert es traslladà a Reims, l’arquebisbat més prestigiós de França, on va exercir com a mestre de l’escola catedralícia, i la seu del qual ocupà l’any 991. No per les seues tasques polítiques, al servei alternativament del rei de França o de l’emperador, descuidà Gerbert les intel·lectuals. Així, durant aquests anys va construir un horologium un instrument per a fer càlculs astronòmics, a més de confeccionar esferes armilars. És molt dubtós que emprara mai un astrolabi, i el tractat sobre la matèria que a voltes se li atribueix sembla posterior. També treballà la geometria, amb no molta originalitat, a més de dedicar-se intensament a la filosofia. Malgrat els seus treballs astronòmics i geomètrics, els estudiosos estan d’acord a dir que la contribució principal de Gerbert va ser l’aritmètica, fonamentalment pel seu tractat Regulae de numerorum abaci rationibus i per l’ús de l’àbac amb àpexs, segurament en relació amb l’ensenyament del sistema posicional de numeració indoàrab que sembla conegué a Catalunya.\nL’any 999, després d’un breu pas per l’arquebisbat de Ràvena, Gerbert fou elegit papa, fonamentalment per l’interès de l’emperador de refermar el seu poder a Roma enfront de les pretensions de les aristocràcies locals. El seu pontificat es perllongà fins la seua mort l’any 1003, raó per la qual és conegut com “el papa de l’any 1000”. Cal dir que l’any 1000 no estigué dominat, com se’ns ha fet creure, per terrors i fanatismes; tampoc sembla que es feren especials celebracions. Potser perquè ni tan sols el papa, amb tota la seua saviesa, podia sentir-se atret pels tres zeros. Malgrat fer molt per introduir el sistema indoàrab, sembla que mai no conegué aquella xifra rodoneta.\nJesús Ignasi Català Gorgues. Instituto de Historia de la Ciencia y Documentación López Piñero. Universitat de València-CSIC.\nAstrònom alçant l’astrolabi.


Gaudeix de les TIC amb LliureX\nAmb aquests materials del curs "LliureX per a la tasca docent", us guiareu per convertir-vos en una persona que usa les TIC de forma senzilla i fàcil.\nAtreviu-vos a descobrir el seu potencial.\nPer tenir una visió general de LliureX\nLa segona fase amb la introducció per entendre el sistema\nL'essència del PC on veureu com es fan amb LliureX les tasques habituals a l'escriptori\nDonareu un pas més. Imatge, àudio i vídeo no es troben a faltar en LliureX\nLa capsa de Pandora amb la qual us convertireu en gurús\nEls bons pensaments de les persones que ja han gaudit del curs\nMaterials en PDF?\nAprén a convertir-los\nEscolta algunes experiències\nAcí teniu alguns àudios motivacionals que us acabaran de convéncer\nLes persones que ja l'han gaudit t'ho conten\nFem comunitat, allò que realment funciona\nEncara que LliureX és tan intuïtiu com qualsevol altre sistema operatiu modern, existeixen diversos llocs on trobar informació, manuals i documentació per al seu ús, així com fòrums i comunitats on buscar ajuda. Ací els trobareu tots.\nLes imatges dels usuaris\nVoleu formació guiada?\nTenim encara més! Visiteu el portal de l'àmbit TIC de la Subdirecció General de Formació del Professorat\nFormació de catàleg àmbit TIC


SI ALGÚ TÉ SET… QUE VINGUI | CEC Digital\nSI ALGÚ TÉ SET… QUE VINGUI\n17. des, 2009 0 Comentaris\n- Fidel Caralt -\nEl darrer dia de la festa, que era el més solemne, Jesús es posà dret i exclamà:\n- Si algú té set, que vingui a mi; el qui creu en mi, que begui. Perquè diu l’Escriptura: Del seu interior brollaran rius d’aigua viva.\nFa poc vaig poder apropar-me a un rierol que baixa del Montseny. La remor de l’aigua i la seva transparència em van fer venir a la ment pensaments de vida, en el sentit més ple de la paraula, i em van fer pensar: ¿Com pot l’ésser humà viure una vida plena i transparent enmig d’un món ple de problemes i dolor?\nEn aquell moment vaig recordar aquelles paraules que Jesús va dir: Si algú té set, que vingui a mi; el qui creu en mi, que begui… del seu interior brollaran rius d’aigua viva.\nD’aquesta manera ell estava dient: Jo sóc la font de la que tu pots veure i quedar saciat. Però Jesús va una mica mes enllà i afegeix: Si veus de mi, si creus en mi, del teu interior brollaran rius d’aigua viva.\nL’apòstol Joan ens diu que Jesús s’estava referint a l’Esperit Sant que rep tot aquell qui creu en Crist. És a dir, Jesús no parla només de que serem saciats, sinó que Déu ens omplirà tant amb la seva presencia que tindrem, fins i tot, per donar a d’altres.\nQuantes persones tenen petits problemes a la vida i viuen amargades? Quantes persones donen una aparença de felicitat i per dintre estant molt i molt buides? Potser és la teva situació.\nNo vull dir que aquell qui creu en Jesús viu una vida sense dificultats, no. Déu no et promet una vida sense problemes. Però el que sí vull dir és que Jesús està en aquells qui creiem en Ell. La seva presència ens dóna pau i esperança, ens ajuda a acceptar el que som i les nostres circumstàncies, ens ajuda a veure el món d’una altra manera i a canviar la nostra forma de viure, ens ajuda a ser homes i dones que, tot i que viuen els problemes del dia a dia, tenen el goig de saber que són de Déu.\n- Fidel Caralt - Veniu a mi tots els qui esteu cansats i afeixugats, i jo us faré reposar. ...\nTrobar sentit a la vida\n<Fidel Caralt> “I la vida eterna és que et coneguin a tu, l'únic Déu veritable, i aque ...\nUN HOME QUE HO HAVIA PERDUT TOT\n< Fidel Caralt > Jesús baixà de la muntanya, i molta gent es posà a seguir-lo. Llavo ...\nLA MORT DE CRIST NO VA SER EN VA\n- Fidel Caralt - Però Jesús tornà a cridar amb tota la força, i va expirar. Llavors la cortina ...\nQuin és el teu fonament?\n<<Fidel Caralt>> Segons el filòsof català Josep Ferrater i Mora, hi ha quatre ...\nNADAL I ANIVERSARI A “LA NATIVITAT” DE TERRASSA


Villa Vella Sciacca Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nVilla VellaVia Adranon - Localita San Giorgio, San Giorgio, Sciacca, Itàlia, 92016 - Veure al mapaExcel·lent8,2Basada en4comentarisVilla VellaVeure més fotosplatjaVeure més fotosVeure totes les 43 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sciacca, no busqui més enllà de Villa Vella. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Villa Vella és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen instal.lacions de barbacoa. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Villa Vella.


La prèvia: continuar avançant – CFBadalona\nLa prèvia: continuar avançant\nEl CF Badalona viatja a Elx amb l’objectiu de sumar la segona victòria consecutiva i copiar l’inici de temporada en aquestes primeres jornades de la segona volta. Els escapulats no podran comptar amb Álvaro Vega i Óscar Sierra, sancionats, ni amb Joan Grasa i Cristian Carracedo, lesionats. Manolo González decidirà dissabte al matí si s’emporta Edu Silva i Marc Mas, els dos últims fitxatges del conjunt escapulat.\nDesprés de la victòria per la mínima contra l’Olímpic de Xàtiva, el CF Badalona no vol aturar-se aquí. En aquest inici de segona volta, l’objectiu dels escapulats és repetir el bon començament de temporada i, per fer-ho, han d’aconseguir un bon resultat de la seva visita al camp de l’Elx Il·licità. Fa quatre mesos, però, quan es van veure les cares a Pomar (1-0), la lliga tot just acabava de començar i els franjaverds havien aconseguit un triomf contra l’Hospitalet. Ara, els de Vicente Mir no guanyen des del 9 de novembre i fa sis jornades consecutives que els seus partits acaben en derrota.\nEl filial de l’Elx, que acostuma a perdre cada jornada algun dels seus futbolistes per les convocatòries del primer equip, pot esdevenir un conjunt imprevisible. És per això que els escapulats no es poden refiar, ja que per als il·licitans aquest partit és com una final si volen sortir de la zona baixa de la taula. Manolo González i els seus, a més, saben què és enfrontar-se a domicili amb les urgències d’un cuer; contra el Saragossa B i l’Eldenc els catalans van tornar a Badalona amb derrota.\nLa diferència, especialment amb el partit de l’Eldenc, és que aquesta vegada el cos tècnic escapulat no té tantes baixes. Álvaro Vega i Óscar Sierra es quedaran a casa per acumulació de targetes, mentre que Joan Grasa, que ja fa carrera per Montigalà, i Cristian Carracedo segueixen lesionats.\nPer una altra banda, la bona notícia és que dissabte al matí Manolo González decidirà si incorpora a l’expedició cap a Elx les dues noves incorporacions del CF Badalona. Tot fa preveure, però, que Marc Mas i Edu Silva, que ja tenen la fitxa tramitada, viatjaran amb l’equip. D’aquesta manera, l’equip podrà tornar a competir en condicions normals amb l’objectiu de sumar una victòria i fer un pas més cap a l’objectiu dels 45 punts.\nPartit: Elx Il·licità – CF Badalona\nJornada: Jornada 21\nÀrbitre: Ricardo Escudero Marín (comitè de Castella la Manxa)\nHorari: Diumenge 18 de gener, a les 12.00 hores\nCamp: Poliesportiu Isabel Fernández de Torrellano\n← El proper rival: les dades de l’Elx Il·licità\tEntrades a 5 euros per a tots els socis dels clubs de futbol de Badalona →


Inici festival Portalblau 2019 | Ajuntament L'Escala\nEl festival Portalblau programa diverses activitats per a aquesta setmana, començant avui dijous amb l'acció reivindicativa de l'artista Marc Sellarès (aquest matí) i l'espectacle Refugi de Marc Parrot (21h).\nLes activitats han començat aquest dijous al matí, amb l'acció de l’artista Marc Sellarès, que presenta el seu projecte Maremortum per denunciar la tragèdia dels naufragis d’immigrants al Mediterrani. La intervenció artística consisteix en la creació d’una silueta de grans dimensions que l’artista ha dibuixat a la sorra a la platja del Moll Grec. Les onades i l'activitat humana completaran l’acció esborrant el dibuix de la sorra, una crua metàfora de com el mar esborra també la vida de les persones que estan morint ofegades quan intenten arribar a Europa.\nEl festival Portalblau s'ha caracteritzat des dels seus inicis per no ser un festival exclusivament de música, sinó que aporta propostes artístiques de diferent tipus i també obre espais per a la reflexió i la reivindicació, com succeeix aquest any amb el drama dels refugiats.\nPortalblau ha dissenyat una programació especial per reflexionar i prendre consciència d’aquesta crisi humanitària. D’entrada, la conferència inaugural del festival oferirà un testimoni directe i sense intermediaris de la migració a la conca Mediterrània. La proposta, que tindrà aquest divendres, 12 de juliol, a l’Alfolí de la Sal, anirà a càrrec de l’activista i periodista Sara Montesinos i del fotoperiodista Martí Albesa. Gràcies a les vivències viscudes en els seus viatges, els periodistes exposaran la situació d’arribades de persones migrants a Europa, els principals punts d’entrada i la gestió governamental que se’n fa. Després d'aquesta conferència hi haurà un concert gratuït de Clàudia Cabero, guanyadora del concurs Sons de la Mediterrània.\nAquest dissabte, també a l'Alfolí (19h), hi ha programada una altra conferència, en aquest cas del periodista barceloní Tomás Alcoverro, corresponsal de ‘La Vanguardia’ a l’Orient Mitjà des de 1970, des d’on ha cobert guerres, invasions, revolucions, cops d’Estat, intifades palestines i els esdeveniments més importants de la zona. Sota el títol Entre Barcelona i Beirut, dues vores del Mediterrani, el periodista parlarà sobre les dues ciutats a partir de la mirada d’una persona que viu a cavall entre les dues metròpolis mediterrànies.\nTant dijous com divendres, Marc Parrot presenta el seu espectacle "Refugi". Es tracta d'un espectacle íntim i personal que té lloc en una petita iurta de 9 metres de diàmetre amb un aforament per a només vuitanta persones, situada a la plaça del III Centenari, just al costat de l'església.\nPer més informació del festival i per comprar entrades: www.portalblau.cat


Les dades més destacables que va deixar l’últim amistós a Malàisia - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesLes dades més destacables que va deixar l’últim amistós a Malàisia\nLes dades més destacables que va deixar l’últim amistós a Malàisia\nEl Barça va tancar la gira asiàtica i la pretemporada amb un triomf per 1 a 3 contra el combinat Malaysia XI a Kuala Lumpur Entre d’altres, el partit va certificar Messi com a Pitxitxi de la pretemporada i Neymar com a destacat a la gira\nEl Barça va jugar l'últim partit de pretemporada a Malàisia / FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\nEl FC Barcelona va superar el combinat Malaysia XI per tancar de manera satisfactòria la gira asiàtica. L’1 a 3 a Kuala Lumpur va certificar una “pretemporada futbolísticament positiva”, segons paraules del tècnic Tata Martino. La nota negativa del partit va ser la lesió al turmell de Cesc en els últims minuts del partit que el va obligar a sortir del terreny de joc. L’últim amistós va deixar algunes dades interessants que repassem a continuació:\n· El partit a Kuala Lumpur va ser l’únic de tota la pretemporada que s’ha perdut Leo Messi. El crac argentí es va quedar fora de la convocatòria a causa d’una sobrecàrrega al quàdriceps de la cama esquerra. Tot i així, el ‘10’ blaugrana va rebre nombrosos crits de suport per part de l’afició asiàtica durant el partit.\n· Neymar ha vist porteria en els dos amistosos que el Barça ha disputat durant la gira asiàtica. En el partit jugat a Bangkok contra el combinat de Tailàndia va obrir el marcador amb un gol al minut 11, i contra Malaysia XI va fer l’1 a 2 després d’un bon gest tècnic en una combinació amb Cesc Fàbregas.\n· Amb el triomf a Kuala Lumpur, el balanç de la pretemporada del Barça és de quatre victòries, un empat i una derrota. Cal recordar que el conjunt de Tata Martino va caure en el primer partit contra el Bayern de Munic (2-0), va golejar el Valerenga (0-7) i va empatar amb el Lechia Gdansk (2-2) abans de la disputa del Trofeu Joan Gamper, en què els blaugranes van golejar el Santos (8-0).\n· Tot i l’absència de Messi en l’últim partit de la pretemporada, l’argentí ha acabat sent el màxim golejador del global dels partits de preparació. El ‘10’ blaugrana ha marcat cinc gols en els cinc partits que ha jugat.\n· Cesc Fàbregas va ser un dels grans protagonistes contra el combinat de Malaysia XI. El jugador d’Arenys va marcar el primer gol del partit amb una rematada de cap, va servir els altres dos gols de l’equip -a Neymar Jr i a Piqué- i en els últims instants va haver d’abandonar el terreny de joc per una lesió al turmell dret.\n· Tot i que Tata Martino va reconèixer després del partit que “no s’havia vist la millor versió de l’equip”, el cert és que el Barça va dominar la possessió amb unes xifres d’escàndol: el 81%. A més, durant els 90 minuts els futbolistes blaugrana van xutar a porteria en 22 ocasions.


El No | Asi piensa una mamá\nLai - Asi piensa mamá / 9 enero 2014\nUs heu parat a pensar quantes vegades al dia diem que «NO» els pares?\nJo pensava que era una etapa, que quan els bebés anàven a quatre grapes o comencaven a caminar, havies de dir-li moltes vegades que No perque estan aprenent què poden fer i que No…però passa el temps i segueixo sentint-me a mi mateixa dir que No! Clar que ara son dos, pero l’edat no fa la diferència…de fet, crec que la gran s’emporta més No que la petita.\nI, la veritat, em canso. No només em canso de dir que No tot el dia, em canso de sentir-me!\nNo toquis això\nVigila que No caiguis\nNo li treguis les coses a ta germana\nNo t’aixequis fins que acabis de dinar\nNo creuis el carrer sense donar-me la mà\nI això que casa meva es el que li diuen «child friendly» i poden fer el que volen a casa sense fer-se mal i no hi ha res que no pugui trencar-se i no passi res, però tot i aixi, cada cop que obro la boca…allà va…No!\nNo No No un munt de coses! I jo penso, si estic cansada de sentir-me, com estaran les meves filles??? Si ja fins i tot la gran em fa preguntes en negatiu «No pots portar-me tu al cole?» «No puc menjar xuxes?» ai, l’escolto i em da una pena…\nEi, i tots aquests No, que es repeteixen infinitament fins que realment et fan cas, sense enfadar-se perque no et fan cas…\nI llavors llegeixes el llibres de Carlos González, per posar un exemple, i t’explica que facil es educar fills enreonant i parla de deixar fer…i jo penso: «Doncs jo no en sé!» De fet, la seva manera d’explicar com has d’ensenyar els teus fills sense càstigs, ni premis, ni compensacions, ni «una cosa per l’altre» i clar, ni enfadar-se ni res…mereix un post sencer…perque mira que o et surt natural o xato, no se com ho fas!\nPero parlant dels No, segueixo en búsqueda d’idees de com reduir aquesta paraula, fer-la desaparéixer del vocabulari habitual, mossegar-me la llengua si cal cada cop que la vaig a dir!! Perquè mira que estic avorrida de sentir-me….\n9 enero 2014 en Aixi és com ho penso .cat, Pequeñas terremoto. Etiquetas:No\n← Gràcies Reis Mags d’Orient\nEl ogro →


Langyun Hotel Pingshan Hehualou Shijiazhuang Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHe Hua Lou, Southeast Corner Of The Intersection Of East Zhongshan Road And South Hongqi Street, Pingshan, Shijiazhuang, Xina, 050400 - Veure al mapa\nConvenientment situat a Shijiazhuang, Clear Cloud Hotel (Pingshan He Hua Lou Branch)) és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Shijiazhuang. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Clear Cloud Hotel (Pingshan He Hua Lou Branch)) no troba competidors en cap categoria.


Sant Cugat, ciutat educadora (i II) | elCugatenc\nParlava la setmana passada de la necessitat que com a ciutat – com a exemple proper de la societat – fem front comú perquè les futures generacions pugin amb uns valors que els ajudin a superar aquest model econòmic i social pensat a benefici d’uns pocs i massa sovint a càrrec de la majoria.\nDoncs ves per on que aquesta setmana tenim un exemple optimista d’allò que necessiten els nostres joves i infants. Són les entitats d’educació en el lleure que, a més d’entretenir-los els caps de setmana i treure’ls de davant de la consola, el televisor o l’ordinador, en el millor dels casos, fan un treball d’educació en valors i principis democràtics, solidaris i de respecte.\nAhir vaig poder compartir una estona del meu temps amb monitors dels quatre esplais de Sant Cugat – el Pica-Roca, Sarau, CEL i Agrupament Escolta Berenguer el Gran, l’Agrupament de La Floresta no hi participava – que feien la 1era trobada d’entitats d’educació en el lleure a diferents places i espais de la ciutat. Són nois i noies que fan aquesta tasca perquè els motiva estar amb la canalla, traslladar-los valors com els que enumerat abans, anar a conèixer la natura i passar-s’ho bé. En la trobada d’ahir, per fer-vos una idea, treballaven en grups d’edat les emocions, l’ecologisme, les desigualtats, el gènere i el feminisme. No està gens malament, no us sembla? I ho feien jugant i amb un somriure.\nPerò al mateix temps que fan aquesta trobada han de conviure amb notícies com ara que aquest any les entitats hauran d’incrementar fins a un 10% les beques per les activitats de lleure a l’estiu com anunciava aquesta setmana el Diari de l’Educació i, tot i així, hi haurà moltes famílies que no es podran permetre que els seus fills puguin gaudir de casals o colònies d’estiu. Hauríem de maldar perquè es garanteixi que l’accés al lleure és igualitari. Estem segurs, per exemple, que a Sant Cugat ho és? I ho dic per posar un cas proper també. Els esplais de la ciutat organitzen aproximadament uns 500 nens i nenes en una ciutat que és la que més infants en proporció té de l’estat.\nImatges de la 1a Trobada d'Entitats d'Educació en el Lleure a Sant Cugat. Fotos: Xavier Boix\nAquesta setmana, hem informat a elCugatenc que una de les entitats que ahir era en aquesta trobada i que enguany celebra 30 anys, l’Esplai Pica – Roca, no podrà portar a terme les activitats del proper cap de setmana allà on tenien pensat, a la Plaça Barcelona. Sembla que el tema de la rotació dels espais públics per fer activitats a l’aire lliure ha estat la causa. Però de l’ajuntament un s’espera que a una entitat com aquesta, que no té massa infraestructura, si et presenta la instància el mes de gener demanant l’espai, li responguis el més aviat possible i no dues setmanes abans de la data prevista. I més si la resposta és negativa. Clar que potser no sabien els que han respost des de l’Ajuntament que a la setmana següent es feia una fira del vermut.\nPerò no tot són males notícies. També aquesta setmana l’Ajuntament ha comunicat que l’Agrupament Escolta Berenguer el Gran tindrà nou local al Camí de la Creu. Nosaltres però no hem publicat la notícia perquè sempre intentem contrastar la informació amb les parts. Ahir no m’ho van poder confirmar. I no sé perquè..\nQuantes vegades hem sentit en boca de les nostres governants que la nostra ciutat és una ciutat amb un model de ciutat educadora? En el meu cas confesso que unes quantes.\nAquest divendres al migdia es va inaugurar al Casal Torreblanca una exposició molt recomanable a la que vaig assistir, com ho vaig fer fa dos anys.


Da Lang Tao Sha Business Hotel Sanya Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.98, He Xi Road, He Xi District, Centre de Sanya, Sanya, Xina, 572000 - Veure al mapa\nSituat en el cor de Centre de Sanya, Da Lang Tao Sha Business Hotel és un lloc ideal des d'on descobrir Sanya. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Da Lang Tao Sha Business Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, visites turístiques, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com billar. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Da Lang Tao Sha Business Hotel.


Sueca tria el cartell anunciador del Dia Internacional de la Dona | infoniu\nEl cartell guanyador, a més de ser la imatge de la commemoració del 8M a Sueca, rebrà un premi de 650 euros.\nEl treball presentat per Juan Diego Ingelmo, de Borriana, ha resultat el guanyador del concurs organitzat per la Regidoria de Polítiques d’Igualtat de l’Ajuntament de Sueca per a la commemoració del 8M, Dia Internacional de la Dona. Este disseny va ser l’escollit finalment després de desestimar-se el primer cartell seleccionat pel jurat en incomplir un dels requisits contemplats en les bases. “Després d’uns anys sense celebrar-se este concurs, hem volgut recuperar-lo amb l’objectiu de reivindicar la importància de commemorar este dia a la nostra ciutat, així com de incentivar la ciutadania a participar. A més, hem volgut remarcar també la importància d’este tipus d’activitats, com és el concurs de cartells, junt a altres actes habituals que s’organitzen de caràcter més reivindicatiu i multitudinari que, enguany, a causa de les circumstàncies actuals, no podran celebrar-se”, ha assenyalat la regidora de l’àrea, Gema Navarro.\nEl cartell guanyador, a més de ser la imatge de la commemoració del 8M a Sueca, rebrà un premi de 650 euros. El cartell finalista, obra de Francisco Manuel Vargas Sanroma, de Ciudad Real, obtindrà un premi de 150 euros. “Estem molt contents amb la participació que ha tingut el concurs ja que, malgrat haver estat uns anys sense celebrar-se, la resposta ha sigut molt bona. Els guanyadors, a més, han sigut dos homes, amb el que es demostra el seu compromís amb esta causa”, en paraules de Navarro.\nTags:8 de marçajuntament de suecasueca


El lleig gest de José Corbacho que ha generat molta polèmica\nL'actor ha trencat el sobre electoral de VOX, destrossant la 'rojigualda'\ndivendres, 8 de novembre 2019 - 14:40h\nJose Corbacho detesta VOX | GTRES\nJosé Corbacho ha tornat a generar la polèmica a Twitter, després d'estripar una bandera d'Espanya. L'actor ha destrossat la carta que utilitza VOX per fer campanya electoral.\nJosé Corbacho ja té clar a qui no votar. VOX no entrarà dins les seves possibles opcions, com era evident després de tots els comentaris que ha fet recentment sobre aquest partit polític. El mateix actor, ja va mostrar el seu malestar amb la sentència del procés considerant-la molt excessiva.\nCorbacho no vol veure VOX ni en pintura\nEl català nascut a l'Hospitalet de Llobregat ha estripat la bandera d'Espanya que apareix en els sobres electorals de VOX, demostrant una vegada més el seu odi per la formació de Santiago Abascal. L'actor no val saber res de la ultra dreta, ni tan sols vol rebre informació d'aquesta. «Impossible obrir la propaganda electoral de VOX sense "trencar" Espanya...», ha piulat Corbacho, afegint una imatge del sobre trencat.\nL'actor José Corbacho admet sentir-se trist per la sentència del Suprem\nEl controvertit 'look' de la reina Letícia a Sevilla\nKarmele Marchante i el partit polític que vol veure enfonsat diumenge


El barri solsoní de Josep Torregassa ja té enllestida la millora del paviment - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl barri solsoní de Josep Torregassa ja té enllestida la millora del paviment\nredacciósolsona 18.10.2015 | 08:00\nCarrer del barri de Josep de Torregassa amb el paviment renovat AJ.SOLSONA\nL'Ajuntament de Solsona ha donat per completada, aquesta setmana, la intervenció integral de millora del paviment del barri de Josep Torregassa amb la finalització de l'última fase programada. Concretament, s'ha treballat en l'entorn dels blocs H i I, els més septentrionals, delimitats pels carrers d'en Pau Picasso, Josep Vicenç Foix i l'Alcalde Moles.\nL'actuació ha estat la mateixa que en les fases anteriors i s'ha col·locat panot nou sobre un paviment que es trobava molt malmès en una superfície de 475 metres quadrats. Les obres es van adjudicar a l'empresa solsonina Obres Pardalé per un import de 9.200 euros i van començar a primers de mes. L'arranjament del paviment del barri és una intervenció històricament reivindicada pels veïns. S'ha anat executant progressivament per fases els darrers anys, en funció de la disponibilitat de mitjans. Ha estat també una prioritat en aquest indret de la ciutat constatada en el marc de la ronda de reunions d'atenció als barris del consistori, iniciada a principi del 2012.


Carlos Zanón agafa la direcció del certamen literari BCNegra - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCarlos Zanón agafa la direcció del certamen literari BCNegra\nL'escriptor rellevarà el llibreter Paco Camarasa, responsable de les 12 últimes edicions\nefe 06.06.2017 | 08:53\nL´escriptor Carlos Zanón. Arxiu\nL'escriptor Carlos Zanón serà el nou comissari del BCNegra, el festival de novel·la negra que se celebra anualment a Barcelona, segons va informar ahir l'Ajuntament de la capital catalana a través de l'Institut de Cultura, organitzador de l'esdeveniment. Zanón (Barcelona, 1966) substituirà en el càrrec el llibreter Paco Camarasa (València, 1950), que ha estat al capdavant d'aquest festival literari les últimes 12 edicions.\nEl 30 de gener passat, Camarasa va anunciar que en acabar el festival d'enguany deixaria el càr-rec i passaria el relleu a algú que pogués «aportar més coses», ja que se sent «una mica cansat. Després de tancar la llibreria Negra y Criminal, ha decidit posar punt final a la seva etapa.\nCarlos Zanón és autor de novel·les com No truquis a casa i Jo vaig ser Johnny Thunders, premi Dashiell Hammett 2015. Zanón és també poeta i col·labora com a articulista, crític musical i literari en diferents mitjans, i recentment ha acceptat l'encàrrec de donar continuïtat literària a Pepe Carvalho, el cèlebre detectiu creat per Manuel Vázquez Montalbán.


En vaga de fam per l’acomiadament d’un company | vickymiro\nNovembre 19, 2012 · by vickymiro\t· in Uncategorized.\t·\nCinc treballadors de Telefónica de Barcelona fa 15 dies que mantenen una vaga de fam per reclamar la readmissió d’un company, Marcos, acomiadat després de sumar 20 dies de baixa mèdica al llarg de 4 mesos a causa d’una hèrnia discal diagnosticada des de fa 5 anys.\nEls empleats en vaga de fam, Laurentino, Josep, Carlos, Albert i Carlos, que es troben a la seu sindical de Telefónica al Paral·lel, han perdut de mitjana 7 quilos des que van començar la protesta però mantenen un bon estat d’ànim. “Al matí tenim marejos, però segons va passant el dia van marxant. Tenim l’acetona alta, però com que no som diabètics ho podem suportar. Els metges diuen que és el normal, però el que sí que notem és que el ritme del cervell i del cos és més lent”, ha explicat en declaracions al 324.cat Albert Díez, un dels vaguistes, que fins ara ha perdut 8 quilos 800 grams. Les edats dels vaguistes estan compreses entre els 43 i els 64 anys i estan controlats per un equip de 8 metges.\nLa seva demanda a Telefónica és triple: la readmissió del Marcos, que quan es dictamini que un acomiadament és improcedent l’empresa deixi escollir el treballador entre ser indemnitzat o tornar a la feina -com havia estat fins ara- i que ningú més torni a ser acomiadat per baixes mèdiques.\nEls vaguistes mantenen que han començat la vaga de fam, una protesta que dins l’empresa no s’havia produït mai, perquè “des que Telefónica es va privatitzar, el 1996, no hem tornat a sortir als mitjans de comunicació per reivindicacions dels treballadors”. “El que volem que quedi clar és que la vaga de fam no és una posició de força, és de debilitat. Perquè no podem fer res més amb aquesta empresa”, ha dit Albert Díez al 324.cat.\nSegons els vaguistes, la reincorporació del Marcos hauria d’arribar perquè després de ser acomiadat d’un dia per l’altre fins ara dos jutges li han donat la raó. L’empresa va acomiadar l’empleat acollint-se enl’article 52.d de l’Estatut dels Treballadors després de la reforma laboral del 2010 de Zapatero, que va rebaixar d’un 5% a un 2,5% l’absentisme que havia de tenir una empresaper poder acomiadar per aquest motiu. En primera instància, l’acomiadament es va considerar nul, ja que el jutge va considerar que era víctima de persecució perquè volia presentar-se a les eleccions al comitè d’empresa i en un context d’un ERO que feia l’empresa. El Marcos es va reincorporar nou mesos a la feina i més tard, després que l’empresa va recórrer la sentència al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, aquest va concloure que es tractava d’un acomiadament improcedent i va dictar una indemnització per a ell el juliol d’aquest any.\nLa versió de l’empresa, que s’ha negat per dues vegades a rebre els treballadors que mantenen la protesta i els seus representants sindicals, és oposada. Preguntada per aquest mitjà, Telefónica ha explicat que consideren el cas tancat després que van complir la sentència del jutge. “La relació contractual es va tancar als tribunals”, han afirmat.\nFort ressò a les xarxes socials\nFins ara, la vaga de fam dels 5 treballadors de Telefónica, que es troben en actiu i que mantenen la protesta ja que o bé s’han agafat un permís o estan gastant dies de vacances o bé disposen d’hores sindicals, ha aconseguit un fort ressò en les xarxes socials gràcies al blog que han obert i que actualitzen diàriament, i al compte del Twitter @HHTelefónica, i a diverses accions que han dut a terme, com una flaixmob per reivindicar que la plantilla de Telefónica és rendible, en contra dels arguments de l’empresa.\nA més, per la seva seu del Paral·lel s’hi han acostat, entre d’altres, el candidat d’ICV-EUiA, Joan Herrera; els diputat Josep Nuet i Cayo Lara, del grup parlamentari IU, ICV-EUiA i CHA; David Fernández i Oleguer Presas, de la CUP; representants d’Amaiur i del PSUC, i membres de l’associació POR.\nA més, la monja Teresa Forcades i Ada Colau, la portaveu de la PAH, la Plataforma d’Afectats per la Hipoteca, van fer un acte en suport seu a l’Ateneu de Nou Barris.\nEls vaguistes afirmen que des que va començar la campanya electoral han notat un increment de l’interès pel seu cas per part dels partits polítics d’esquerres.\nEls companys del Marcos mantenen que estan disposats a seguir la protesta fins que el seu estat de salut ho permeti. Els metges els han avisat que amb l’actual dieta, a base de sucs i líquids, el límit es podria situar d’aquí a dues setmanes.\nEtiquetes: acomiadament, Marcos, Marcos Armenteros, Telefónica, Twitter, Vaga de fam, xarxes socials\n← Mas demana a Europa “que no falli” a Catalunya amb el dret a decidir\nERC dobla escons i se situa com a segona força per primera vegada →


Iceta: “Recolzarem el que Batet decideixi sobre els presos”\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, va afirmar ahir a Balaguer que donarà suport al que decideixi la futura presidenta del Congrés, Meritxell Batet, sobre suspendre o no com a diputats els líders independentistes en presó preventiva. “Sembla que la comunicació del Tribunal Suprem apunta a suspensió”, va valorar. Iceta va recordar el cas del Parlament i la delegació de vot dels presos, encara que va puntualitzar que el Congrés es regeix per un reglament diferent i que correspondrà a la Mesa prendre una decisió en aquest sentit. El líder del PSC va anar a Balaguer per participar en un acte de campanya que es va celebrar a la seu del consell comarcal de la Noguera amb l’alcaldable d’aquesta formació política, l’ara regidor Carlos García. Aquest va fer una crida a la ciutadania a participar en la política local i va defensar la necessitat de “deixar de banda la crispació” i “fer política en positiu”.\nPer la seua part, l’alcaldable del PSC a Lleida i actual primer edil, Fèlix Larrosa, va afirmar ahir que vetllarà perquè “la cultura i l’educació estiguin a l’abast de tothom i que siguin un motor econòmic i social”. Larrosa va presentar les propostes en aquesta matèria en un acte al museu Roda Roda.


L’avaria al centre de control d’Adif ha afectat 80.000 persones | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’avaria al centre de control d’Adif ha afectat 80.000 persones\nAdif acusa el seu proveïdor informàtic de l'últim caos de Rodalies\nEl passat mes d'abril va patir dues incidències que també van deixar sense servei tota la xarxa\nBarcelona 21 MAI 2015 - 15:21\tCEST\nPassatgers a l'estació de Sants de Barcelona. ALBERT GARCIA\nEl president d’Adif, Gonzalo Ferre, ha assenyalat Schneider, proveïdor del sistema informàtic del centre de control de trànsit centralitzat dels trens de Barcelona, com el culpable de l'últim caos ferroviari que s’ha viscut aquest matí, que ha afectat la circulació de 200 trens i 80.000 passatgers. Després de reunir-se amb el conseller de Territori i Sostenibilitat, Santi Vila, Ferre ha confirmat que l'aplicació que dóna vida a la senyalització de les vies no ha arrencat aquest matí, per la qual cosa s'estava plantejant sancionar el subministrador i fins i tot canviar d'empresa. Ha negat així que la raó de l'avaria estigui relacionada amb la falta d'inversions a Catalunya.\nSchneider Electric és el propietari de Telvent, la companyia que es va adjudicar el servei el desembre del 2014 i que l’hauria de mantenir fins a finals d'aquest any. En els quatre mesos que fa que gestiona el servei, el sistema ha patit tres vegades una caiguda total, una vegada per un problema de subministrament elèctric i dues, com la d'avui, per una qüestió informàtica. Segons ha explicat Ferre, la xarxa de trens de curta i mitjana distància de Barcelona, Tarragona, Lleida i Girona no ha funcionat perquè el programa no s'ha engegat fins al tercer intent. "Els proveïdors no han estat capaços d'engegar-lo", ha explicat el president d’Adif, l'empresa pública encarregada de la xarxa ferroviària per la qual circulen operadors com Renfe.\nFerre ha parlat del "disgust" ocasionat als usuaris per "un servei fatal" i ha assenyalat que el programa informàtic estava causant a Barcelona un problema per cada deu mil trens, mentre que aquesta proporció és de tres per cada 10.000 a la xarxa de Madrid.\nFerre i Vila, que s'han reunit durant 35 minuts, han comparegut separats davant els mitjans de comunicació, senyal de la tensió que ha provocat l'últim incident de Rodalies. El conseller ha exigit que "es trobin les solucions de forma immediata" i ha amenaçat, si no hi ha respostes en qüestió de "pocs dies", a "exigir el traspàs complet d'aquest servei perquè allà on el prestem nosaltres es presta amb excel·lència", en referència a Ferrocarrils de la Generalitat. Vila ha subratllat que la Generalitat no té responsabilitat en el que ha passat –només és titular del servei, no de la infraestructura– i ha culpat precisament d'aquesta situació la manera com es va gestionar el traspàs de Rodalies.\nGonzalo Ferre (d), president d'Adif, després de la reunió amb Santi Vila. Albert Garcia\nEn el marc de la polèmica política, Vila ha assenyalat que la visita de Ferre a Barcelona ha estat una exigència del Govern de la Generalitat, mentre que el president d’Adif ha sostingut en tot moment que ha viatjat a la capital catalana per reunir-se amb el proveïdor informàtic i demanar responsabilitats. Preguntat per la comunicació entre les dues parts durant el problema, Ferre ha indicat que ha intentat parlar amb el conseller quan s’ha assabentat del problema però no ha pogut perquè saltava el contestador automàtic de la conselleria.\nLa caiguda del centre de control ha provocat que els sistemes de comunicació es quedessin sense funcionar a tota la xarxa, de manera que la majoria dels semàfors que donen el pas a les vies s'han quedat en vermell. Després de diversos intents de reiniciar el programa que controla tota la xarxa, el problema s'ha solucionat a les vuit del matí, tot i que la normalitat a les estacions no s'ha recuperat fins a gairebé una hora després.\nEl director de Rodalies de Renfe a Catalunya, Félix Martín, ha assenyalat que el primer objectiu és el de recuperar la circulació i el servei per als passatgers i que després Renfe reclamarà a Adif "en els fòrums adequats" responsabilitats pel problema al cor informàtic de la xarxa. No és la primera vegada que el centre de control es veu afectat per aquest tipus d'avaries. El passat mes d'abril va patir dues incidències que també van deixar sense servei tota la xarxa, una per un problema de programari com la d'avui i l’altra per una avaria elèctrica.\nCaos ferroviari per una avaria que ha aturat tots els trens a Catalunya\nFOTOGALERIA Matí de retards ferroviaris


El sol lluirà en el cap de setmana de les eleccions\nLa Comunitat Valenciana registrarà cels buidats i temperatures màximes al voltant dels 20 graus\nEl sol lluirà aquest cap de setmana en el cap de setmana de les eleccions generals i autonòmiques. La jornada de reflexió, que coincidirà amb el dissabte, el cel estarà poc nuvolós o buidat en tota la Comunitat, amb núvols d’evolució diürna a l’interior de l’extrem nord. Les temperatures es mantindran sense canvis importants i en la capital del Túria oscil·laran entre els 10 i els 20 graus.\nIdèntiques temperatures a les quals preveu que marqui el termòmetre el 28-A, jornada en la qual se celebraran els comicis. El cel estarà poc nuvolós i el vent bufarà variable fluix amb intervals de nord-oest moderat al principi a l’interior nord de Castelló.\nDurant la jornada del divendres les temperatures mínimes aniran en descens i se situaran sobre els 11 graus a València; tendència que també seguiran les màximes, que aconseguiran els 22 graus en la capital. El vent bufarà de l’oest fluix amb intervals de moderat a primeres hores, disminuint i tendint a variable fluix.


Archivo de Categoría de "Municipals 2011" | Independents SQS-PM\nArchivos de Categoría: Municipals 2011\nInformació campanya electoral independents Sant Quirze Safaja\nArchivos de Categoría: "Municipals 2011"\nCompromesos amb el projecte educatiu\nL’actual govern de CiU a Sant Quirze Safaja mai s’ha volgut involucrar en un projecte educatiu pel poble, de fet l’actual Llar i l’Escola és una herència –molesta- de l’época de govern dels ISQS-PM 2003-2007. Sense il·lusió ni interés pels temes educatius, la seva decisió-promesa electoral va suposar descartar la construcció de l’escola i la…\nVictòria és continuar on els altres decideixen parar\nVolem agrair l’assistència a la seixantena de persones que dissabte ens vareu acompanyar en l’acte central de presentació de les nostres propostes electorals al restaurant La Masia a Les Clotes. Independents per Sant Quirze Safaja som molt conscients dels temps de crisi que vivim i per això fem propostes reals, que no promeses, en aquells…\nSolidaritat amb Llorca\nIndependents per Sant Quirze Safaja suspèn durant 24 hores tots els actes de campanya electoral com a mostra de condol per les víctimes dels terratrèmols patits dimecres Llorca (Múrcia). Així avui no farem el porta a porta ni cap trobada gastronòmica. Ens posem al costat de les famílies de les víctimes i desitgem que les…\nPer un poble millor\nMontserrat Cànovas: Vaig venir a viure a Sant Quirze ara fa set anys. Durant tres anys em vaig limitar a observar i a escoltar. Conèixer als Independents per SQS-PM va ser tot un plaer, em va agradar la seva qualitat humana i la manera que tenien de governar per tirar el poble endavant i el…\nEn campanya, en bona companyia\nHem iniciat la campanya electoral amb la tradicional enganxada de cartells. Els Independents per Sant Quirze Safaja estem fent la campanya amb petites reunions y seguint la ruta gastronomica del nostre poble. La varem iniciar amb el tastet dels cigronets de LA FONDA, seguit l'endemà amb les torrades i embotits del CAMPING L’ILLA. Properament anirem…\nFerran Garcia: "Tengo la oportunidad de participar en un proyecto donde el trabajo, la ilusión y la dedicación por y para mejorar la calidad de vida de todos los habitantes de SQS y defender su entorno son sus máximos objetivos. Porque un nuevo y mejor SQS es posible, lo conseguiremos, estoy convencido."\nIndependents SQS: amb il.lusió i fermesa\nAlbert Rodriguez: Una de les raons d'animar-me a participar activament en aquest grup és la il·lusió i la fermesa (que tenim) en creure que una altra forma de fer poble és posible! Tenim 15 dies per transmetre la il·lusió i la confiança en un canvi, ....després seràn 4 anys de treball per a les persones…


Marc Montull 12 de maig de 2015, a les 21:43\nHola Pere, no fallarem. Gràcies per la teva col.laboració. salutacions Marc\nPere PeterPan 17 de maig de 2015, a les 22:44\nCol·laborar amb Viu Autisme és tenir molta sort\nEns veiem a la línia de sortida Marc, i tant que si !!\nUnknown 12 de maig de 2015, a les 22:32\nHola! Nosaltres també hi serem i gràcies per tot!\nPere PeterPan 17 de maig de 2015, a les 22:53\nSonia, espero que gaudiu de la cursa al màxim


Ferri: “Volem col·laborar en l’auditoria de la gestió del PP per això demanem els contractes amb la trama Púnica” – Compromís\nEl Síndic de Compromís, Fran Ferri, realitzà diferents peticions de documentació durant la passada legislatura per a poder tindre accés als contractes entre les empreses de la trama Púnica i la Generalitat Valenciana. L’opacitat del govern del PP impedí que el parlamentari de Compromís tinguera accés a esta documentació, però si que va poder constatar que la Generalitat va contractar amb algunes empreses d’esta trama corrupta.\nEn concret de 2011 a 2014 la Conselleria de Sanitat i la Conselleria d’Agricultura, Pesca i Alimentació contractaren a l’empresa Cofely España. En l’any 2011 la Conselleria d’Educació i la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge contractaren a l’empresa EICO Online Reputación Management. Esta informació va ser remesa per Ferri a l’Audiència Nacional on s’investiga aquest cas de corrupció.\nAmb l’operació Púnica, es va desarticular una presumpta trama de corrupció que, segons la Fiscalia Anticorrupció, estava infiltrada en diversos ajuntaments i comunitats autònomes i involucrava diversos empresaris que aconseguien, mitjançant el pagament de comissions il·legals a edils municipals i funcionaris, l’adjudicació d’obres i contractes milionaris.\nAra, després del canvi de govern, Ferri ha tornat a registrar en Les Corts una sèrie de peticions de documentació, per a, esta vegada si, tindre accés a l’expedient complet de totes contractacions de la Generalitat amb la trama Púnica.\nSegons ha assenyalat Ferri “des del grup parlamentari Compromís anem a aprofitar esta nova etapa de transparència en la Generalitata per col·laborar amb la necessària auditoria de la gestió del PP al front de l’administració valenciana. És imprescindible conèixer a fons l’abast de la corrupció i iniciar tots els procediments per què es conseguisca una assumpció de responsabilitats i s’assolisca que als valencians se’ns tornen els diners que ens han furtat o malbaratat”.


Les guerres i els seus efectes - Diari de Girona\nLes guerres i els seus efectes\nolga morote 19.11.2019 | 00:28\nLes guerres i els seus efectes Diari de Girona\nEl dissabte 26 d'octubre es va presentar, a Cassà de la Selva, el llibre Les guerres i els seus efectes. Cassà de la Selva, segles XIV-XX, que recull les conferències que es van realitzar al llarg del curs 2017-2018, el darrer dissabte de cada mes, a l'edifici de Can Trinxeria, organitzades per l'Arxiu Municipal local (AMCS). La presentació d'aquest primer cicle de conferències, molt interessant per cert, que s'ha editat en versió digital, va tenir lloc, davant l'edifici de Can Trinxeria, des d'on els participants en les xerrades vam començar un itinerari a través dels diferents carrers on aniríem trobant-nos amb la història de la població al llarg dels segles esmentats. Les guerres i els seus efectes. Tan lluny. Tan a prop. Els esdeveniments que ens semblen llunyans acaben afectant la nostra vida perquè els efectes de les guerres són devastadors, no només en el camp de batalla –la part més salvatge i cruenta– sinó també a la rereguarda, de les pitjors maneres possibles sobre la població civil.\n«La destrucció del castell de Cassà el desembre del 1329. Les lluites pel poder a les rodalies de Girona i la resistència dels homes de Cassà a l'església l'any 1390. Els remences de Cassà de la Selva i la condemna dels caps del sometent el 1486. La reunió del Consell General de la Universitat el 1711. L'arribada per primer cop dels francesos a Cassà de la Selva el 1808 i el seu retorn el 1809 que va provocar, entre altres coses, la fugida de molts cassanencs cap a Tossa, Lloret, Blanes i Hortsavinyà, i va deixar una població sotmesa i saquejada pels francesos. Les mesures per fer front a la I Guerra Mundial (1914-1920) pel seu efecte negatiu sobre la indústria surera que va començar a reactivar-se a partir de 1926. L'actuació del govern local durant els anys de la guerra. Les bombes llançades sobre Cassà a finals de gener de 1939. L'aeròdrom 317 Cassà de la Selva-Llagostera. La situació de Can Trinxeria, durant i després de la guerra...» són alguns dels molts temes tractats, amb serietat i rigor, pels diversos conferenciants que van posar a l'abast dels assistents, i ara a l'abast de tothom que vulgui, uns esdeveniments cabdals per entendre l'evolució de la vila fins als nostres dies. Esdeveniments que, des d'una perspectiva històrica, posen en evidència la connexió d'un món llunyà amb un de més proper, a tocar de cadascun de nosaltres. Abans, des de la distància. Ara, des de la immediatesa. Que tot el que passa té conseqüències sobre tothom, amb més o menys grau, amb més o menys gravetat, però en té. Sempre ha estat així i sempre serà així. Que les guerres van canviar de manera tràgica i abominable el paisatge social i humà a qui les va patir. I el segueixen canviant a qui les pateix en primera línia, per damunt de tota la resta. Només cal escoltar les notícies i mirar les imatges esfereïdores que ens arriben constantment, per comprovar, dia rere dia, que la història es repeteix a molts indrets. Que portem molts segles bel·licosos sobre les nostres esquenes. I els seus efectes també. Això sí, gairebé sempre en nom de la pau.


Espanya supera les 4.000 morts per coronavirus amb 655 noves defuncions - Diari de Girona\nEspanya supera les 4.000 morts per coronavirus amb 655 noves defuncions\nHi ha 3.679 ingressats a l'UCI i 7.015 persones donades d'alta\nacn | madrid 26.03.2020 | 11:48\nL'Estat espanyol ha superat les 4.000 morts per coronavirus amb 655 noves defuncions en un dia. També ha registrat 8.578 positius més. Amb aquestes dades de les últimes 24 hores, Espanya ja acumula 56.188 casos confirmats de coronavirus i 4.089 persones mortes per la covid-19. És l'últim balanç de dades fet públic aquest dijous al matí pel Ministeri de Sanitat que xifra en 3.679 les persones ingressades a les Unitats de Cures Intensives (UCI) -513 més que el dia anterior-. També s'han donat d'alta 7.015 pacients, 1.648 més amb relació a dimecres. La Comunitat de Madrid continua concentrant el nombre més gran d'afectats, amb 17.166 positius i 2.090 morts, seguida de Catalunya amb 11.592 casos i 672 morts.\nLa xifra total d'infectats implica un augment del 18% amb relació a les dades de positius confirmats de dimecres. Entre dimarts i dimecres, l'increment de positius confirmats va ser superior, del 20%. Pel que fa a les defuncions, els 655 morts en les últimes 24 h suposa un augment del 19% tot i que és una xifra menor a la del dia anterior, quan es van sumar 738 morts en un dia. El nombre de persones a l'UCI ha augmentat un 16,2% i les altes un 30,7%.


policia local – Pàgina 11 – TV Digital Ontinyent\nOntinyent suspén la zona blava durant la setmana gran de Festes\nL’Ajuntament d’Ontinyent ha anul·lat la zona blava en tota la ciutat durant tota la Setmana Gran de Festes de Moros i Cristians des d’ahir dilluns dia 18 i fins al pròxim 25 d’agost, ambdós inclosos. “Les especials circumstàncies d’estos dies motiven aquest canvi”, ha explicat el regidor de Seguretat Ciutadana, José Mª Hoyos. El regidor ha recordat també que l’Ajuntament d’Ontinyent posa a disposició dels veïns i visitants 2.400 places d’aparcament durant les Festes de Moros i Cristians a partir d’un acord amb el Centre Comercial El Teler i altres zones d’estacionament en superfície com el Recinte Firal, “per tal de pal·liar la necessitat d’aparcament durant aquest període al qual son milers els visitants que rep la ciutat”. Coincidint amb els actes centrals de les festes, el trànsit serà regulat de manera especial entre el dijous 21 i el dilluns 25 d’agost. El dijous es tallaran carrers des de les …\nLa Policia local de Bocairent compta amb un nou vehicle 4×4\nL’Ajuntament de Bocairent va presentar ahir dimecres, 13 d’agost, el nou vehicle 4×4 de la Policia local, que recupera així les prestacions per a circular amb plenes garanties en qualsevol circumstància que es puga donar al terme municipal. El cotxe, un Suzuki Grand Vitara, compta amb reductora per a assegurar l’ús durant les nevades al mateix temps que facilitar l’accés en cas d’actuacions i d’emergències forestals. Igualment, l’equipament inclou totes les sistemes de comunicació necessaris, un extintor i dos llanternes i ha estat adquirit mitjançant la modalitat de rènting per tal de substituir el vehicle anterior que estava en unes “condicions insuficients per al desenvolupament de la tasca del cos”, segons el regidor de Seguretat ciutadana, Josep M. Molina.\nL’incendi forestal a Mariola crema 22 hectàrees als termes d’Alcoi i Bocairent\n11/08/2014\tGeneral, Medi Ambient\nEs tracta d’una zona propera a Sotarroni i Buixcarró que ja es va cremar el 1994 L’incendi forestal que s’ha produït aquesta matinada es troba sota control des d’aproximadament les 10.30 hores d’aquest matí, si bé oficialment no es dóna per controlat per precaució, degut a les altes temperatures i a la presència de vent a la zona afectada. L’alarma ha estat rebuda a les 3.09 hores pel servei d’Emergències 112 de la Generalitat Valenciana; les flames s’han iniciat al terme municipal de Bocairent, a una zona propera al Buixcarró i Sotarroni, i a poc a poc han anat desplaçant-se fins a terme municipal d’Alcoi. Els serveis d’extinció han començat a actuar immediatament, i ha estat la intervenció dels mitjans aeris, a partir de les 7.20 aproximadament, la que ha estat decisiva per estabilitzar les flames. La zona cremada ha estat d’aproximadament unes 22 hectàrees, segons les primeres estimacions, i …\nOntinyent coordina el dispositiu de serveis municipals per a les festes de Moros i Cristians\n05/08/2014\tGeneral, Societat\nL’Alcalde d’Ontinyent, Jorge Rodríguez, presidia aquest matí una reunió de la Comissió de Serveis Municipals per tal de coordinar el dispositiu a disposar per les àrees que integren esta comissió durant les festes de Moros i Cristians. A la reunió acudien el regidor de Serveis Municipals, Manuel Cuesta; el de Sostenibilitat, Fran Quesada; responsables dels serveis de neteja viària, recollida del fem i del manteniment de parcs i jardins, un tècnic del departament de Medi Ambient així com l’Intendent de la Policia Local, que al seu torn coordina les tasques de Protecció Civil i Creu Roja, també representades. A la reunió s’ha posat sobre la taula els diferents problemes que sorgeixen estos dies relacionats amb la recollida de la ingent quantitat de fem que es genera per part de les empreses que serveixen els menjars a les comparses, donant-se instruccions de que s’ha de fer arribar a aquestes que és …\nLa “Patrulla Verda” reforça la vigilància en zones especialment freqüentades durant l’estiu\nDos agents recorren diàriament espais com els parcs i jardins o el poliesportiu per augmentar la seguretat ciutadana i afavorir la convivència La “Patrulla Verda” de la Policia Local d’Ontinyent, que reforça la vigilància en zones especialment freqüentades durant l’estiu, ha tancat el seu primer mes de funcionament sense indicències destacables. La “Patrulla Verda”, posada en marxa en 2012 per la Regidoria de Seguretat d’Ontinyent, està integrada per dos agents que supervisen més intensament diverses zones publiques especialment freqüentades als mesos d’estiu, com ara les zones verdes, parcs i jardins de la ciutat o el poliesportiu municipal. Aquest reforç, que està actiu des del passat 1 de juliol i fins el 31 d’agost, El regidor de Seguretat, José Mª Hoyos, ha destacat que “volemaconseguir un apropament real entre la ciutadania i la policia local, un contacte que afavorisca la tranquil·litat i la convivència en harmonia en uns mesos als quals …\nBocairent recopila en un fullet informació per a la prevenció d’incendis forestals\n17/07/2014\tGeneral, Medi Ambient\n“Enguany estem davant d’una campanya especial en la lluita contra els incendis forestals per les condicions de risc extrem derivades de la situació meteorològica i de la sequera que pateix la Comunitat Valenciana”. Per això, l’Ajuntament de Bocairent amb la col·laboració de huit col·lectius vinculats amb la defensa i amb el medi ambient ha editat un miler de fullets que està sent repartint entre els residents de les zones muntanyoses i altres llocs d’especial rellevància pública. De fet, la proposta de l’edició va sorgir en juny durant el transcurs d’una reunió entre tots els agents implicats en la matèria per tal d’informar el veïnat i els visitants d’un protocol de prevenció i d’un altre amb la manera d’actuar en cas de foc així com els principals telèfons d’emergències. D’aquesta forma, en cas de detectar un incendi s’insta a avisar en primer lloc al 112 i a continuació a la policia …\nEls socialistes d’Aielo denuncien un augment “obscur i irresponsable” en la partida de personal\nLamenten que a la ciutadania se li oferten “minijobs” i s’impaguen deutes “metre es convoquen llocs fixes als que casualment concurreixen familiars de l’Alcalde” Els socialistes d’Aielo de Malferit han denunciat un augment “obscur i irresponsable” del 31% de la partida de personal des de l’arribada de José Luis Juan Pínter (PP) a l’alcaldia del municipi. Des de l’últim exercici gestionat íntegrament pels socialistes en 2006 i fins a 2014, la despesa en personal s’ha incrementat en mes de 400.000€, passant de 1.212.211,55 € als 1.589.512,00 € de 2014 (un 31,12%), mentre els ingressos municipals han passat de 2.897.611,12 € a 3.118.202,00 €, (un 7,62% i poc més de 200.000 €). Els socialistes lamenten que aquest increment de la despesa “no responga a una aposta ferma per crear ocupació, amb la que estariem d’acord, sinó a una gestió a la que trobem un terrible contrast: mentre als ciutadans en general …\nDos ferits en una col·lisió a l’Olleria\nL’accident es va produir en causes que s’està investigant aquesta matinada al voltant de les 2:40h a l’altura del kilòmetre 2 de la CV-60 de l’Olleria direcció Gandia. A l’accident col·lisionaren dos vehicles turismes, on un dels conductors, un home de 54 anys va ser excarcerat pels bombers i posteriorment traslladat a l’Hospital de Xàtiva amb una possible fractura de pelvis. L’altre jove de 21 anys va resultar ferit amb múltiples contusions. Segons fonts de la Policia Local de l’Olleria, les víctimes de l’accident son d’Ontinyent i Guadassèquies. Al sinistre intervingueren els bombers d’Ontinyent, Xàtiva, i un sergent d’Alzira, així com un Suport Vital Bàsic, i una unitat del SAMU que va transportar els ferits al centre hospitalari.\nNou incendi al terme d’Agullent\n02/07/2014\tDestacat, Societat\nAgullent torna a sofrir un nou incendi, en aquest cas, un nou foc ha fet saltar les alarmes a la població quant un veí ha avisat a la policia local d’un nou foc que ha començat al voltant de les 22:26 al que es coneix com la zona de “Les Costes” que ha cremat uns 100 metres quadrats de matorrals. Immediatament s’ha passat l’avís al 112, que han enviat dos dotacions d’autobombes i dos brigades forestals que han aconseguit apagar i sufocar completament l’incendi al voltant de les 00:40h. Segons fonts forestals, degut al punt on s’ha realitzat l’incendi, es tracta d’una crema mal apagada o un foc intencionat, ja que el foc l’han per la nit, i en una zona poc transitada. A més segons fonts policials que han explicat a TVdigitalOntinyent el cas, més tard s’ha passat un segón avís, informant d’un segon foc, però ha resultat ser …\nEls sindicats de policia local demanen un socorrista per al Pou Clar\n01/07/2014\tGeneral, Societat\nLes seccions sindicals de la Policia Local d’Ontinyent ha sol·licitat al ajuntament de la ciutat noves millores de seguretat per als banyistes del Pou Clar, ja que segons expliquen, les actuals ajudes que regulen l’accés i la estància al paratge no son suficients per no garantir la seguretat. El paratge del Pou Clar pot causar danys perillosos propis com, talls de digestió, caigudes inadequades, o simplement un esvaró. Per eixa raó, des de la Policia Local consideren que es imprescindible la presència d’un socorrista, la instal·lació d’un salvavides i un punt d’assistència sanitària. D’aquesta manera traslladaren la petició al ajuntament per a que també es protegisca la integritat dels usuaris.\nPolicia Local i Bombers d’Ontinyent exhibeixen tècniques de rescat en la Plaça Major\n14 persones, entre elles 4 agents de Policia Local d’Ontinyent i 7 bombers del Parc d’Ontinyent del Consorci Provincial, intervenien el passat dissabte al simulacre d’accident que tenia lloc el passat dissabte a la Plaça Major de la ciutat. L’exhibició de tècniques de rescat tenia lloc entre les 19:30 i les 20:00, sent comentada per megafonia segons avançava el simulacre, i va estar seguida d’altra exhibició de tècniques de reducció d’agressors a càrrec d’un dels agents responsables dels cursos de defensa personal per a dones que organitzen les Regidoria de Seguretat i Igualtat. Estes exhibicions coincidien amb la jornada de portes obertes a la nova prefectura, que era visitada per centenars de veïns i veïnes, que també tenien ocasió de conèixer els nous vehicles híbrids de la Policia Local i les unitats motoritzades de la “Policia de Barri”.


Torra demanarà a Sánchez "gestionar directament" el desconfinament a Catalunya Torra demanarà a Sánchez "gestionar directament" el desconfinament a Catalunya\nTorra demanarà a Sánchez “gestionar directament” el desconfinament a Catalunya\nJxCat i ERC han "aparcat" diferències per fer front al coronavirus, segons Budó\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, demanarà al president del Govern, Pedro Sánchez, “gestionar directament” el desconfinament a Catalunya si el cap de l’Executiu planteja un desconfinament asimètric als presidents autonòmics aquest diumenge, en la seva sisena videoconferència per abordar l’episodi de coronavirus.\nHo ha dit la portaveu del Govern i consellera de la Presidència, Meritxell Budó, en una entrevista de Catalunya Ràdio: “Vist que hi ha aquesta voluntat de fer un desconfinament asimètric, no igual per tots com vam fer el confinament, el que demanarem com a Generalitat és que se’ns permeti a nosaltres gestionar directament el desconfinament de Catalunya i que se’ns retornin les competències”.\nEls nens podran sortir “si les dades ho permeten”\nPreguntada per les coincidències entre el pla de desconfinament per a nens anunciat per Sánchez i el presentat per la Generalitat, ha assegurat que són “similars”, encara que el pla estatal prevegi la sortida dels menors a partir del 27 d’abril.\nBudó ha advocat per no fixar cap data abans de conèixer les dades epidemiològiques –especialment, després del cessament del confinament total–, i ha assegurat que els nens solament podran sortir “si les dades ho permeten”.\n“Els nens porten molt temps confinats i és important que puguin tornar a sortir, però si les dades no són favorables, ho haurem de reservar”, ha afirmat.\nEn preguntar-se-li per les raons per les quals la Generalitat demanava el confinament total fa una setmana i el desconfinament de menors des d’aquest dissabte, ha dit que cal trobar “petites solucions” per a col·lectius vulnerables encara que la resta de persones segueixin confinades.\nLa sortida és una activitat “puntual i controlada”, que no contradiu la postura de la Generalitat fins ara –ha dit–, i que ha de ser compatible amb mantenir el confinament per a les persones que no hagin de sortir de casa.\nLa relació entre JxCat i ERC\nSobre com segueixen les relacions entre els socis del Govern després de la ruptura que va donar lloc a l’anunci d’unes eleccions a Catalunya, Budó ha assegurat que JxCat i ERC han “aparcat” les diferències per fer front a la crisi del coronavirus.\nHa dit que reactivaran la taula de diàleg amb el Govern central una vegada passi la pandèmia, i ha afegit que hi defensaran el dret a l’autodeterminació de Catalunya.\nTambé ha lamentat no haver pogut gestionar l’episodi de coronavirus com a govern d’un Estat independent: “Si haguéssim tingut un Estat, aquesta crisi l’hauríem gestionat de forma diferent. Haguéssim realitzat un altre tipus d’actuacions”.\nHa recordat que 14 milions de mascaretes es distribueixen des d’aquest dilluns a les farmàcies catalanes, però ha demanat a la ciutadania que no surti massivament a buscar-les: “N’hi haurà per a tots. Que només vagi a buscar-la demà el que la necessiti pel matí, perquè també podrà anar-la a buscar els altres dies”.\nSón mascarillas quirúrgiques que, en quiròfans, una vegada usades s’han de llançar; tot així, Budó ha explicat que els ciutadans poden reutilitzar-les fins que es trenquin, o fins que les gomes es donin de si.


Alguna cosa gran i que sigui amor (II): el que podria ser la teva vida - Opus Dei\nMesopotàmia va veure néixer i desaparèixer algunes de les civilitzacions més antigues del món: sumeris, accadis, babilònics, caldeus... Encara que a l’escola potser n’estudiem algunes, ens semblen cultures distants i poc relacionades amb nosaltres. Tanmateix, d’aquesta zona va sorgir un personatge que forma part de la nostra família. Es deia Abram, fins que Déu li va canviar el nom per Abraham. La Bíblia el situa uns 1850 anys abans de l’arribada de Jesucrist a la terra. Quatre mil anys després ens en continuem recordant, quan a la Santa Missa l’invoquem com «el nostre pare en la fe»: ell va donar origen a la nostra família.\n«T’he cridat pel teu nom»\nAbraham és una de les primeres persones que han passat a la història per haver respost a una crida de Déu. En el seu cas, era una petició molt singular: «Ves-te’n del teu país, de la teva família i de la casa del teu pare, cap al país que jo t’indicaré» (Gn 12, 1). Després d’ell van venir, entre d’altres, Moisès, Samuel, Elies i els altres profetes... Tots van escoltar la veu de Déu, que els convidava d’una manera o una altra a «sortir del seu país» i començar una nova vida en companyia seva. Com a Abraham, Déu els prometia que faria grans coses a les seves vides: «Et convertiré en un gran poble, et beneiré i faré gran el teu nom, que serà font de benedicció» (Gn 12, 2). A més, a cadascun el va cridar pel seu nom; i per això, juntament amb el record de les accions de Déu, l’Antic Testament conserva els noms dels qui van col·laborar amb Ell. La carta als Hebreus els elogia amb entusiasme (cf. Hb 11, 1-40).\nQuan Déu va enviar el seu Fill al món, els cridats no només van escoltar la veu de Déu; sinó que també van poder veure un rostre humà: Jesús de Natzaret. També a ells Déu els va cridar a començar una nova vida, a deixar un rastre inesborrable en la història. En coneixem els noms —Maria Magdalena, Pere, Joan, Andreu...— i els recordem també amb agraïment.\nI després? Podria semblar que, amb l’Ascensió de Jesús al cel, Déu s’hauria retirat de la història. En realitat, la seva acció no només continua, sinó que ha augmentat. Si al seu pas per la terra només en va escollir uns quants, durant els últims dos mil anys Déu ha «canviat els plans» de milions d’homes i dones, els ha obert horitzons que ells mateixos no s’haurien pogut imaginar. En coneixem els noms de molts, que formen part del santoral de l’Església. I hi ha una multitud immensa d’homes i dones «de totes les nacions, tribus, pobles i llengües» (Ap 7, 9), sants desconeguts, que són veritables «protagonistes de la història».\nEl somni de tot cristià és que el seu nom estigui escrit al Cor de Déu. I és un somni que està a l’abast de tothom.\nAvui, en aquest instant, Déu continua buscant i trucant a la porta de cadascú. A sant Josepmaria li agradava considerar aquestes paraules d’Isaïes: «jo t’allibero. T’he cridat pel teu nom:» ets meu!» (Is 43, 1). En meditar-les, deia que li portaven al cor «sabors de bresca i de mel», perquè li permetien percebre fins a quin punt era estimat per Déu d’una manera personalíssima, única.\nTambé a nosaltres aquestes paraules ens poden portar sabors de bresca i de mel, perquè revelen que la nostra vida és important per a Déu: que compta amb tots, que convida cadascú de nosaltres. El somni de tot cristià és que el seu nom estigui escrit al Cor de Déu. I és un somni que està a l’abast de tothom.\n«Compta les estrelles, si les pots comptar»\nEns pot semblar excessiu veure la nostra vida així, en continuïtat amb la dels grans sants. Tenim experiència de la nostra debilitat. També la van tenir Moisès, Jeremies, Elies, a qui no els van faltar els moments dolents. El mateix Isaïes, per exemple, es deia en una ocasió: «M’he cansat en va, he consumit per no res les meves forces...» (Is 49, 4). És veritat que de vegades la vida es presenta així, com alguna cosa sense gaire sentit o interès, per la facilitat amb què es trunquen els nostres projectes. La pregunta «per a què vull viure» sembla que naufraga davant l’experiència del fracàs, del sofriment i de la mort.\nDéu coneix perfectament tota aquesta inestabilitat i la confusió en la qual ens pot deixar. I, tanmateix, ens ve a buscar. Per això, el profeta no es queda en un crit de queixa, i reconeix la veu del Senyor: «Jo t’he fet llum de les nacions perquè portis la meva salvació d’un cap a l’altre de la terra» (Is 49, 6). Som dèbils, però aquesta no és tota la veritat sobre la nostra vida. Escriu el Papa: «Reconeguem la nostra fragilitat, però deixem que Jesús la prengui a les seves mans i ens llanci a la missió. Som fràgils, però portadors d’un tresor que ens fa grans i que pot fer més bons i feliços els qui el rebin».\n«La vocació encén una llum que ens fa reconèixer el sentit de la nostra existència. És el fet de convèncer-se, amb la resplendor de la fe, del perquè de la nostra realitat terrenal.»\nLa crida divina és una gran misericòrdia de Déu; senyal que m’estima, que li importo: «Déu compta amb tu pel que ets, no pel que tens: davant seu, la roba que portes o el telèfon mòbil que fas servir no val res; no li importa si vas a la moda, li importes tu, tal com ets. Als seus ulls, vals, i el que vals no té preu». Quan ens crida, Déu ens allibera, perquè ens permet escapar-nos d’una vida banal, dedicada a satisfaccions petites que no són capaces d’omplir la nostra set d’amor. «Quan ens decidim a respondre al Senyor: la meva llibertat per a Vós, ens trobem alliberats de totes les cadenes que ens havien lligat a coses sense importància». Déu treu la nostra llibertat de la seva petitesa, l’obre a l’amplitud de la història del seu Amor amb els homes, en la qual tots —cadascuna i cadascun— som protagonistes.\n«La vocació encén una llum que ens fa reconèixer el sentit de la nostra existència. És el fet de convèncer-se, amb la resplendor de la fe, del perquè de la nostra realitat terrenal. La nostra vida, la present, la passada i la que vindrà, pren un nou relleu, una profunditat que abans no sospitàvem. Tots els fets i esdeveniments ocupen ara el seu veritable lloc: entenem on vol conduir-nos el Senyor, i ens sentim com emportats per aquest encàrrec que se’ns confia». Per a qui ha rebut i acollit la crida de Déu, ja no hi ha accions banals o petites. Totes queden il·luminades per la promesa: «et convertiré en un gran poble» (Gn 12, 2). Amb la teva vida faré coses grans; deixaràs rastre, seràs feliç repartint felicitat. Per això, «quan Ell demana alguna cosa, en realitat està oferint un do. No som nosaltres que li fem un favor: és Déu qui il·lumina la nostra vida i l’omple de sentit».\nD’altra banda, la llum de la vocació ens permet comprendre que la importància de la nostra vida no es mesura per la grandesa humana dels plans que fem. Només uns quants poden incloure els seus noms entre els grans de la història universal. En canvi, la grandesa divina ara es mesura per la seva relació amb l’únic pla veritablement gran: la Redempció. «Segurament, els esdeveniments decisius de la història del món van estar essencialment influïts per ànimes sobre les quals els llibres d’història no diuen res. I les ànimes a les quals hem d’agrair els esdeveniments decisius de la nostra vida personal és una cosa que només sabrem el dia en què tot el que està ocult sigui revelat».\n«La Redempció s’està fent —ara!». Com hi podem col·laborar? De mil maneres diferents, sabent que Déu ens anirà donant llums perquè descobrim la manera concreta de col·laborar amb Ell. «Déu vol que la llibertat de la persona intervingui no només en la resposta, sinó també en la configuració de la vocació mateixa». I la resposta, sense deixar de ser lliure, està moguda per la gràcia actual del Déu que crida. Si ens posem a caminar, a partir del lloc en què ens trobem, Déu ens ajudarà a veure el que Ell ha somiat per a la nostra vida: un somni que «es va fent» a mesura que avança, perquè també depèn de la nostra iniciativa i de la nostra creativitat. Sant Josepmaria deia que, si somiàvem, ens quedaríem curts, perquè qui somia de veritat somia amb Déu. Així, en gran, Déu feia somiar Abraham: «Mira el cel i compta les estrelles, si és que les pots comptar» (Gn 15, 5).\nSempre és cosa de dos\nDéu entra en la vida d’Abraham per quedar-s’hi, per unir-se en certa manera al seu destí: «Beneiré els qui et beneeixin, però als qui et maleeixin, els maleiré. Totes les famílies del país es valdran del teu nom per a beneir-se» (Gn 12, 3). La seva història és la d’un «protagonisme compartit». És la història d’Abraham i de Déu, de Déu i d’Abraham. Fins al punt que, a partir de llavors, Déu es presentarà a Si mateix davant dels altres homes com «el Déu d’Abraham».\nLa crida consisteix, doncs, en primer lloc, a viure amb Ell. Més que de fer coses especials, es tracta de fer-ho tot amb Déu, «tot per Amor!». El mateix els va passar als primers: Jesús els va elegir, abans que res, «perquè estiguessin amb Ell»; només després, l’evangelista afegeix: «i per enviar-los a predicar» (Mc 3, 14). Per això, també nosaltres, quan percebem la veu de Déu, no hem de pensar en una espècie de «missió impossible», dificilíssima, que Ell ens imposa des de la llunyania del Cel. Si és una autèntica crida de Déu, serà una invitació a ficar-nos en la seva vida, en el seu projecte: una crida a mantenir-nos en el seu Amor (cf. Jn 15, 9). I així, des del Cor de Déu, des d’una autèntica amistat amb Jesús, podrem portar el seu Amor al món sencer. Ell vol comptar amb nosaltres... estant amb nosaltres. O viceversa: Ell vol estar amb nosaltres, comptant amb nosaltres.\nLes grans decisions de la vida gairebé sempre han estat precedits d’un estadi de por, superat després amb una reflexió serena\nS’entén així que els qui han experimentat la crida de Déu, i l’han seguida, animin els qui la comencen a escoltar. Perquè, en un primer moment, és freqüent que experimentin por. És el temor lògic que produeix el que és inesperat, el que és desconegut, el que engrandeix horitzons, la realitat de Déu, que ens supera per tot arreu. Però aquesta por està cridada a ser transitòria. Es tracta d’una reacció humana d’allò més comuna, que no ens ha de sorprendre. Seria un error deixar-nos paralitzar per la por: més aviat ens hi hem d’enfrontar, atrevir-nos a analitzar-la amb calma. Les grans decisions de la vida, els projectes que han deixat rastre, gairebé sempre han estat precedits d’un estadi de por, superat després amb una reflexió serena; i sí, també, amb un cop d’audàcia.\nSant Joan Pau II va començar el seu pontificat amb una invitació que encara avui ressona: «Obriu de bat a bat les portes a Crist (...) No tingueu por!». Benet XVI la va reprendre tot just després de ser elegit: comentava com, amb aquestes paraules, «el Papa parlava a tots els homes, sobretot als joves». I es preguntava: «Potser no tenim tots por d’alguna manera —si deixem entrar a Crist totalment dins de nosaltres, si ens obrim totalment a Ell—, perquè ell pugui prendre’ns alguna cosa de la nostra vida? Potser no tenim por de renunciar a alguna cosa gran, única, que fa la vida més bella? No correm el risc de trobar-nos després en l’angoixa i veure’ns privats de la llibertat?».\nSeguia Benet XVI: «I encara el Papa volia dir: No! qui deixa entrar Crist no perd res, res —absolutament res— del que fa la vida lliure, bella i gran. No! Només amb aquesta amistat s’obren les portes de la vida. Només amb aquesta amistat s’obren realment les grans potencialitats de la condició humana. Només amb aquesta amistat experimentem el que és bonic i el que ens allibera». I, unint-se a la recomanació de sant Joan Pau II, concloïa: «Voldria (...), a partir de l’experiència d’una llarga vida personal, dir-vos a tots vosaltres, estimats joves: No tingueu por de Crist! Ell no lleva res, i ho dona tot. Qui es dona a Ell, rep el cent per un. «Sí, obriu, obriu de bat a bat les portes a Crist, i trobareu la vertadera vida». El Papa Francesc ens ho ha recordat també sovint: «Ell et demana que deixis el que paralitza el cor, que et buidis de béns per deixar-li espai a ell». Així farem l’experiència de tots els sants: Déu no lleva res, sinó que omple el nostre cor d’una pau i una alegria que el món no pot donar.\nPer aquest camí, la por cedeix de seguida el pas a una profunda gratitud: «Dono gràcies a aquell qui m’ha fet fort, Jesucrist, Senyor nostre, ja que ha volgut donar-me aquest ministeri i s’ha fiat de mi, que primer blasfemava contra ell, el perseguia i l’injuriava. Però Déu es va apiadar de mi» (1 Tm 1, 12-13). Que tots tinguem una vocació mostra que la misericòrdia de Déu no s’atura davant de les nostres debilitats i pecats. Ell es posa davant nostre Miserando atque eligendo, com resa el lema episcopal del Papa Francesc. Perquè, per a Déu, escollir-nos i tenir misericòrdia —passar per alt la nostra petitesa— és una sola cosa.\nCom Abraham, com sant Pau, com tots els amics de Jesús, també nosaltres ens sabem no només cridats i acompanyats per Déu, sinó també segurs de la seva ajuda: convençuts que Déu, que «ha començat en [nosaltres] una obra tan excel·lent, l’anirà duent a terme fins al dia que vingui Jesucrist» (Fl 1, 6). Sabem que les nostres dificultats, tot i que de vegades siguin serioses, no tenen l’última paraula. Sant Josepmaria ho repetia als primers fidels de l’Opus Dei: «quan Déu Nostre Senyor projecta alguna obra en favor dels homes, pensa primerament en les persones que ha d’utilitzar com a instruments... i els comunica les gràcies convenients».\nLa crida de Déu és, doncs, una invitació a la confiança. Només la confiança ens permet viure sense estar esclavitzats pel càlcul de les forces, dels talents, i ens obra a la meravella de viure també de les forces de l’altre, dels talents de l’altre. Com en les escalades als grans cims, ens hem de fiar de qui ens precedeix, amb qui compartim fins i tot una mateixa corda. El que va per davant ens indica on hem de trepitjar i ens ajuda en els moments en què, si estiguéssim sols, ens deixaríem dominar pel pànic o el vertigen. Caminem, doncs, com en l’escalada, però amb la diferència que ara la nostra confiança no està posada en algú com nosaltres, ni tan sols en el millor dels amics; ara la nostra confiança està posada en el mateix Déu, que sempre «continua fidel, ja que no pot negar-se ell mateix» (2 Tm 2, 13).\nFareu vosaltres els camins\n«Abram se n’anà tal com el Senyor li havia dit» (Gn 12, 4). Així va començar l’etapa de la seva vida que marcaria la seva existència per sempre. La seva va ser, des d’aleshores, una vida guiada per successives crides de Déu: a anar d’un lloc a un altre, a allunyar-se d’homes malvats, a creure en la possibilitat de tenir un fill, a tenir-lo veritablement, i... a estar disposat a sacrificar-lo. Abraham no va deixar de necessitar la seva llibertat en cap moment per continuar dient que sí al Senyor. Així, la vida dels qui segueixen Déu es caracteritza no només per la proximitat i la comunió amb Déu, sinó també per una llibertat real, plena i continuada.\nRespondre afirmativament a la crida de Déu no només dona a la nostra llibertat un nou horitzó, un sentit ple —«alguna cosa gran i que sigui amor», deia sant Josepmaria—, sinó que ens exigeix posar-la contínuament en joc. L’entrega a Déu no és com pujar a una espècie de «cinta transportadora», orientada i dirigida per altres, que ens ha de portar —sense voler-ho nosaltres— fins al final dels nostres dies; o com una via ferroviària, perfectament traçada, que es pot consultar per avançat i que no reserva cap sorpresa al viatger.\nEn efecte, al llarg de la nostra vida ens trobarem que la fidelitat a la primera crida exigeix de nosaltres noves decisions, de vegades costoses. I entendrem que la crida de Déu ens empeny a créixer cada dia més en la nostra pròpia llibertat. Perquè, per volar alt —com és propi de qualsevol camí d’amor— cal tenir les ales netes de fang i una gran capacitat de disposar de la mateixa vida, tantes vegades esclavitzada per petiteses. En poques paraules, a la grandesa de la crida de Déu ha de correspondre una llibertat igualment gran, dilatada per la correspondència a la Gràcia i pel creixement de les virtuts, que ens fan ser més veritablement nosaltres mateixos.\nel camí s’anirà concretant al llarg de la vida, i es construirà gràcies a aquesta aliança meravellosa entre la Gràcia de Déu i la nostra pròpia llibertat.\nEn els primers anys de l’Obra, als joves que s’hi apropaven, sant Josepmaria els solia repetir que tot estava per fer, fins i tot el camí que havien de recórrer. I que aquest camí, que el Senyor els indicava i que havia de travessar el món sencer, l’havien de fer ells. «No hi ha camins fets per a vosaltres... Els fareu —els deia— a través de les muntanyes, al cop de les vostres petjades». Expressava així el caràcter obert que té tota vocació, i que cal descobrir i fomentar.\nAra, com llavors, respondre a la crida de Déu suposa, en certa manera, obrir-se camí al cop de les petjades. Déu no ens fa saber mai un pla perfectament escrit. No ho va fer amb Abraham, ni amb Moisès. No ho va fer amb els apòstols. Quan va pujar al cel només els va dir: «Aneu per tot el món i anuncieu la bona nova de l’evangeli a tota la humanitat (Mc 16, 15). Com? Per on? Amb quins mitjans? Tot això s’aniria concretant a poc a poc. Com en el nostre cas: el camí s’anirà concretant al llarg de la vida, i es construirà gràcies a aquesta aliança meravellosa entre la Gràcia de Déu i la nostra pròpia llibertat. Durant tota la vida, la vocació és «la història d’un inefable diàleg entre Déu i l’home, entre l’amor de Déu que crida i la llibertat de l’home que respon a Déu en l’amor». La nostra història serà un entreteiximent de la nostra oïda atenta a les inspiracions divines i la nostra creativitat per dur-les a terme de la millor manera que puguem.\nLa Mare de Déu, exemple per a tots nosaltres pel seu «Sí» a Natzaret, ho és també per la seva escolta i obediència permanent a la Voluntat de Déu al llarg de tota la seva vida, que també va estar marcada pel clarobscur de la fe. «Maria guardava tot això en el seu cor i ho meditava» (Lc 2, 19). Al costat del seu Fill, la nostra Mare va anar descobrint a cada pas el que Déu volia d’Ella. Per això l’anomenem també Perfecta Deixeble de Crist. Ens encomanem a Ella, perquè sigui l’Estrella que guiï sempre els nostres passos.\n Francesc, vigília d’oració amb els joves durant la JMJ a Cracòvia, 30.VII.2016.\n Amics de Déu, núm. 312\n Cf. Per exemple Nm 11, 14-15: «Jo no puc portar tot sol la càrrega de tot aquest poble: és superior a les meves forces. Si m’has de tractar d’aquesta manera, més val que em facis morir. Concedeix-me aquest favor i no hauré de veure més la meva dissort»; Jr 20, 18: «Per què vaig sortir del si matern si havia de tastar pena i sofriments i acabar els meus dies en la vergonya?»; 1 R 19, 4: «Ja n’hi ha prou, Senyor! Pren-me la vida, que no soc pas millor que els meus pares!»\n Francesc, Ex. Ap. Gaudete et Exsultate (19.III.2018), núm. 131.\n Francesc, homilia a la Jornada Mundial de la Joventut, Cracòvia, 31.VII.2016.\n Amics de Déu, núm. 38\n És Crist que passa, núm. 45.\n F. Ocáriz, «Luz para ver, fuerza para querer», ABC, 18.IX.2018.\n Santa Teresa Beneta de la Creu (Edith Stein), «Vida escondida y epifanía». A: Obras Completas, V, Burgos, 2007, 637.\n Via Crucis, 5a estació, núm. 2\n F. Ocáriz, «La vocación al Opus Dei como vocación en la Iglesia». A: El Opus Dei en la Iglesia, Rialp, 1993, p. 152.\n Cf. Ex 3, 6; Mt 22, 32.\n Sant Josepmaria, Apunts íntims IV, núm. 296, 22.IX.1931 (citat a: Camino, edició criticohistòrica, comentari al núm. 813).\n Sant Joan Pau II, homilia a l’inici del seu pontificat, 22.X.1978.\n Benet XVI, homilia a l’inici del pontificat, 24.V.2005.\n Francesc, homilia de canonització, 14.X.2018. Cf. també Gaudete et Exsultate, núm. 32.\n Instrucción, 19.III.1934, núm. 48.\n Camí, núm. 928.\n Sant Joan Pau II, Ex. Ap. Pastores dabo vobis (25.III.1992), núm. 36.


Els rostits d'aviram\nActualitzada 14/02/2018 a les 17:37\n© Els rostits d'aviram\nDesprés de les festes\nnadalenques són molts els qui es proposen començar dietes lleugeres i aprimar-se, il·lusions emmarcades en una retòrica de bons desitjos per millorar el que no ens ha agradat de l’any anterior. Com que no tothom té remordiments gastronòmics avui parlarem dels rostits d’aviram, una manera molt nostrada –i afrancesada– de cuinar aquestes carns. D’entrada podem diferenciar dos tècniques: la rostida a la flama tipus pollastre a l’ast, que deixaria la peça més resseca; i la de rostit humit, que és la que fem a la cassola.\nEl pollastre amb prunes o a la catalana seria humit, per exemple, ja que anem rostint a la cassola amb verdures i afegim vi o algun brou mentre anem daurant la bèstia, que es cou i impregna del líquid que li aportem alhora que aquest es mescla amb el que deixa anar la mateixa carn. Una altra manera de perfumar aquests productes és infiltrar la carn amb all o herbes per aportar més gust i facilitar la cocció. El rostit sec es pot fer al forn o, si en tenim, als rostidors. En aquest darrer punxem el pollastre o l’au per cuinar-lo al caliu de la flama. Per tal que la carn no es ressequi massa l’anirem mullant amb el mateix greix de la seua pell que degota i queda recollit a la safata de sota. Per aportar-li més sabors la podem flamejar amb algun alcohol tipus brandi i especiar-lo amb herbes fresques que prèviament introduirem al seu interior com un farcit.\nAquest tipus de coccions estan recollides a qualsevol llibre de cuina tradicional catalana ja que estan molt arrelades a la nostra memòria personal i col·lectiva; molta gent manté el costum d’anar a buscar el pollastre a l’ast cada diumenge o espera amb candeletes el rostit de la padrina en dates assenyalades com la festa major.\nMés enllà de les aus tenim una gran varietat de carns –vedella, corder, porc o caça– que també formen part del nostre repertori popular quan parlem de rostits. Malgrat que sigui una tècnica relativament senzilla hem de ser conscients que per perfeccionar-la necessitarem moltes hores i paciència. No és un plat pensat per fer amb


La Fira de Nadal s’instal·la a la plaça de la Plana de Badalona a partir demà dissabte 24 de novembre i fins al 23 de desembre :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\n23/11/2018, 0:00h. -\tcultura, comerç, solidaritat\nDemà dissabte, 24 de novembre, començarà a funcionar a la plaça de La Plana la Fira de Nadal de Badalona. Enguany la Fira de Nadal comptarà amb 34 parades els dies laborable, i 3 més els caps de setmana i festius, i estarà oberta fins al diumenge 23 de desembre.\n• Taller de manualitats nadalenques per a infants, els dies 27, 28, 29 i 30 de novembre i 4, 5, 11, 12, 13, 14, 18, 19, 20 i 21 de desembre, de 17.30 a 19.30 hores.\n• Concert de nadales, a càrrec de la Coral de 1r d’ESO de l’Escola Arrels Esperança, diijous13 de desembre, a les 17 hores.\n• Tió gegant solidari i festa infantil, els dies 18, 19 i 20 de desembre, de 17.30 a 19.30 hores. Els més petits podran fer cagar el tió alhora que es fa la recollida de menjar per al Banc d’Aliments de Badalona.


Mazón demana la dimissió del cap de la Confederació Hidrogràfica del Segura - À Punt\nMazón demana la dimissió del cap de la Confederació Hidrogràfica del Segura\nUrrea s’ha negat a comparéixer a les Corts per a explicar la seua gestió en la DANA perquè no està sotmés al control autonòmic.\n06 de febrer 2020 - 20:08\nEl president de la Diputació d'Alacant ha demanat la dimissió del cap de la Confederació Hidrogràfica del Segura, Mario Urrea, per haver-se negat a comparéixer davant les Corts per a explicar la seua gestió durant el temporal de la DANA al setembre.\nMazón ha dit que Urrea no pot continuar ni un minut més en el càrrec i ha de donar explicacions a la ciutadania, els regants i la comunitat agrícola, que han perdut cases i collites com a conseqüència del desbordament que va patir el riu Segura en diversos punts del seu recorregut.\nPer la seua banda, el president de la Confederació Hidrogràfica del Segura rebutja la compareixença davant les Corts al·legant que el seu càrrec depén del Ministeri de Transició Ecològica i, per tant, no està sotmés al control autonòmic.\nPer la seua banda, Ciutadans han demanat la compareixença del president de la Confederació Hidrogràfica del Segura a la comissió de Transició Ecològica.


Canet Ràdio ::\tRoser Carbonell repeteix com a presidenta de l'Associació de Dones Sàlvia\nRoser Carbonell repeteix com a presidenta de l'Associació de Dones Sàlvia\nFoto: Facebook Roser Carbonell\nUna trentena de sòcies van assistir a l'Assamblea que va convocar l'Associació de Dones Sàlvia per tal de fer balanç de l'entitat, pel que fa activitats realitzades, com també per presentar els comptes econòmics del 2016. L'assamblea també va servir per plantejar noves propostes d'activitats i per renovar la junta. I és que no s'hi va presentar cap altra candidatura que l'actual. Una junta que repeteix, amb Roser Carbonell com a presidenta i incorpora dues sòcies noves.\nElla mateixa destaca que és important que en aquesta assamblea hi assisteixi el màxim nombre possible de sòcies. Un dels objectius era renovar la junta, però no es va presentar cap candidatura, així que repeteixen la que ja hi havia, però amb algunes incorporacions. Un fet que valora en positiu ja que permet incorporar noves idees i maneres de fer.\nD'altra banda, també es va presentar el balanç econòmic de l'entitat durant el 2016 i es va explicar com els està afectant el canvi de la normativa fiscal referent a les entitats. Això els obliga a fer les coses de manera diferent a com ho estaven fent fins ara. Tot plegat, fa incrementar les despeses de l'entitat i per això es va aprovar pujar la quota de les sòcies 2 euros el trimestre.


Biblioteca de Viladecans: La Cinemato-recomanació: “Oslo, 31 de agosto” de Joachim Trier (2011)\nLa Cinemato-recomanació: “Oslo, 31 de agosto” de Joachim Trier (2011)\nNo us deixeu enganyar pel títol de la pel·lícula que us volem recomanar aquest mes, perquè no té res de lleugera i refrescant; ans al contrari, és d’una gèlida profunditat que dóna peu a un dels retrats cinematogràfics més polièdrics i interessants dels darrers anys: “Oslo, 31 de agosto”.\nDirigida pel realitzador danès Joachim Trier (“El Amor es más fuerte que las bombas”) i seleccionada dins el Festival de Cannes 2011, el més prudent per a no desvetllar massa informació d’aquest film és explicar que mostra vint-i-quatre hores en la vida d’un jove immers en una accentuada crisi d’identitat. No us espereu, però, llargs monòlegs sobre el sentit de la vida, ja que Trier confia en bastantes ocasions en el lliure significat de les imatges, evitant ser massa conclusiu i convidant a que cada espectador realitzi les seves pròpies interpretacions dels fets.\nLa cinta pren com a base la novel·la de Pierre Drieu La Rochelle “El Foc follet”, actualitzant-la i convertint-la en una història contextualitzada en els nostres temps:\nA la Biblioteca també trobareu l’adaptació cinematográfica (més fidel a la font literària) que va realitzar Louis Malle cinquanta anys abans, “El fuego fatuo”(1963), mentre que a la xarxa de Biblioteques teniu disponible la novel·la de La Rochelle en català, castellà, i francès.\n24 de febrer de 2017 a les 13:17


Les víctimes del franquisme denuncien a Brussel·les la impunitat dels crims de la dictadura – elgarrotxi.cat\nACN La presidenta del Comitè de Peticions, Cecilia Wikström, recollint aquest migdia la queixa sobre la impunitat dels crims del franquisme amb l'eurodiputat d'ICV, Ernest Urtasun, l'eurodiputada d'Esquerra Unida, Marina Albiol, i el representant de la Coordinadora estatal de suport a la querella argentina contra els crims del franquisme, Chato Galante.\nLes víctimes del franquisme han denunciat la impunitat dels crims de la dictadura aquest dimarts al Parlament Europeu, a Brussel·les, i han demanat que Europa tingui “un paper més actiu i compromès” en aquest àmbit. Als actes hi han participat la germana de Salvador Puig Antich, Merçona Puig Antich, representants de l’associació de denúncia dels nadons robats o de la massacre de treballadors el 3 de març de 1976 a Vitòria, entre d’altres. L’objectiu d’aquesta jornada, impulsada per Esquerra Unida, és mostrar “la impunitat del franquisme”, que valoren que encara és vigent a Espanya, i fer pressió perquè tiri endavant la querella argentina, l’única al món que tracta aquests crims contra la humanitat.\nACN La presidenta del Comitè de Peticions, Cecilia Wikström, recollint aquest migdia la queixa sobre la impunitat dels crims del franquisme amb l’eurodiputat d’ICV, Ernest Urtasun, l’eurodiputada d’Esquerra Unida, Marina Albiol, i el representant de la Coordinadora estatal de suport a la querella argentina contra els crims del franquisme, Chato Galante.\nEls actes d’aquest dimarts, que han de servir per “mostrar la magnitud de cadascun dels crims comesos”, han comptat també amb la participació d’eurodiputats catalans com Ernest Urtasun (ICV), Josep Maria Terricabras (ERC) o Ernest Maragall (ERC-NeCat) i d’altres com Izaskun Bilbao (PNB) o Josu Juarasti (Bildu). L’advocat de la querella argentina, Carlos Slepoy, que s’ha mostrat convençut que finalment es crearà un context que permetrà “realitzar els judicis a Espanya”, també ha estat present durant els actes de la jornada, acompanyat del representant de la Coordinadora estatal de suport a la querella argentina contra els crims del franquisme, Chato Galante. La sueca liberal, Cecilia Wikström, presidenta del Comitè de Peticions, ha recollit aquest migdia la queixa sobre la impunitat dels crims del franquisme.\nLa germana de Salvador Puig Antich, sentenciat a mort el 2 de març del 1974, espera que aquesta denúncia es tradueixi en “una empenteta” i que Europa faci “pressió” perquè siguin extradits els ministres que estan imputats”, Rodolfo Martín Villa i José Utrera Molina, sogre de l’exministre de Justícia Alberto Ruiz Gallardón. Puig Antich s’ha queixat que “Espanya no fa cas al tractat bilateral” i tampoc a “les ordres universals que la jutgessa ha escrit” amb la querella argentina. Segons Merçona Puig Antich, que a Espanya els crims del franquisme continuïn impunes és “un problema de voluntat política” i de “no reconeixement de què va passar” amb l’assassinat del seu germà. “És com si no anés amb ells, no volen reconèixer la quantitat d’injustícies que va rebre la gent” i tampoc que “es van saltar els drets humans”, ha apuntat.\nD’altra banda, ha agraït que des d’Europa es posi atenció a aquests casos de la dictadura però ha dit també que, “ja que pertanyem a la Unió Europea hagués sigut molt d’agrair” que les accions de condemna de la impunitat s’haguessin iniciat des de Brussel·les i que no haguessin hagut de marxar a fer justícia a l’Argentina. I, especialment, “quan demanen que els estats membres siguin una democràcia”, ha sentenciat.\nMerçona Puig Antich ha fet referència també als Premis Dignitat que van ser atorgats a la família a mitjans de gener per la seva tasca “constant i decidida per a denunciar la indignitat dels processos polítics del franquisme i per aconseguir la nul·litat del procés del seu germà” i ha explicat que “fa il·lusió que un país reconegui una víctima del franquisme” perquè sembla que aquest tipus de coses “no puguin ser”.\nEls ecologistes insisteixen que el polígon industrial de Roses és il·legal i que recorrerà la venda de parcel·les