La imatge platònica de la condició humana\nPlató (Atenes, -428/-347) és un dels pensadors més originals i influents de tota la Filosofia Occidental: la seva obra defineix un dels dos grans eixos (l'altre, el d'Aristòtil) que guien i travessen tota la història del pensament humà. Amb seductora bellesa literària i amb profunda mirada filosòfica, en els seus diàlegs recrea els grans problemes o qüestions que mai han deixat d'inquietar.\nEn el mite de la caverna, podríem afirmar, es concentra el més profund de tot el seu pensament. El mite, fent ús d'imatges dotades d'una gran força descriptiva, pretén mostrar-nos la seva visió de la natura humana, la seva teoria de les idees, el dolorós procés mitjançant el qual els humans arribem al coneixement, etc.\nPlató relata l'existència d'uns homes que des del naixement, es troben lligats de cames i coll a l'interior d'una fosca caverna. Presoners no sols de les ombres obscures pròpies dels habitacles subterranis, sinó també del seu camp de visió, de manera que han de mirar sempre endavant a causa dels lligams sense poder mai girar el cap. La llum que il·lumina l'antre la reben d'un foc encès darrera d'ells, enlairat i distant.\nEns diu que imaginem entre el foc i els presoners un camí elevat al llarg del qual s'ha construït un mur, per aquest camí hi passen uns homes que porten tota mena d'objectes o figures que els sobrepassen, uns amb forma humana i d'altres amb forma d'animal; aquests vianants que transporten objectes, a vegades enraonen i a vegades callen. Els captius, amb els caps immòbils, no han vist res més que les ombres projectades pel foc al fons de la caverna -talment una pantalla de cinema per on es belluguen ombres xineses- i s'arriben a creure, mancats d'una educació diferent, que allò que veuen no són ombres, sinó objectes reals, la mateixa realitat.\nL'interlocutor de Sòcrates, Glaucó, afirma que està absolutament convençut que els encadenats no poden considerar altra cosa vertadera que les ombres dels objectes. A causa de l'obnubilació dels sentits i l'ofuscació mental estan condemnats a prendre per vertaderes totes i cadascuna de les coses falses. Tot seguit, Sòcrates es pregunta què passaria si un d'aquests captius fos alliberat i sortís al món exterior. Doncs tindria greus dificultats per adaptar-se a la llum enlluernadora del sol; d'antuvi, per no quedar encegat, cercaria les ombres i les coses reflectides a l'aigua; més endavant i de manera gradual s'acostumaria a mirar els objectes mateixos i a la fi descobriria tota la bellesa del cosmos. Astorat, s'adonaria que pot contemplar amb nitidesa les coses, apreciar-les amb tota la riquesa policroma i en l'esplendor de les seves figures.\nI si el presoner alliberat tornés de nou a la fosca caverna per a comunicar el seu descobriment, ¿se'l creurien? No, més aviat es riurien d'ell, dient que l'ascensió l'havia pertorbat. Fins i tot, afirma Sòcrates, si ell intentés deslligar-los i fer-los pujar per la costeruda ascensió cap a la sortida de la caverna, aleshores, si el poguessin agafar amb les seves pròpies mans i el poguessin matar, el matarien; així són els presoners: còmodes en el seu engany i violents.\n1. Desmitologitza el mite\nSeguint les pautes platòniques, interpreta o desmitologitza el mite. És una interpretació epistemològica.\n2. El mite de la caverna i el show de Truman: similituds\nEstableix paral·lelismes, connexions o similituds entre el mite platònic i el film de Peter Weir El show de Truman.\n3. Actualitat del mite: estem encadenats?\nEl mite de la caverna permet, a més de la interpretació epistemològica, una interpretació antropològica\n4. Text del mite de la caverna (La República, VII, 514a-517c)\nPots accedir a la lectura del relat, seguint el mateix text platònic.


L’alzina - jvlillocolomar\nL’alzina és massa important a les nostres terres mediterrànies com per a tractar-la individualment: cal relacionar-la amb la comunitat climàcica a la que dona nom, l’alzinar.\nAntoni Bonner al seu utilíssim llibre “Plantes de les Balears” ens diu que les plantes més característiques del Quercion ilicis són: Quercus ilex (alzina), Arbutus unedo (arbocera), Lonicera implexa (mareselva), Asparagus acutifolius (esparreguera d’ombra), Ruscus aculeatus (cirerer de betlem), Euphorbia characias (lletrera visquera), Daphne gnidium (matapoll), Teucrium chamaedrys (alzineta), Phillyrea latifolia (aladern de fulla ampla), Rhamnus ludovici-salvatoris (llampúdol bord), Erica arborea (bruc). Totes elles presents a Alaró.\nActualment, però, amb el ventall d’espècies assenyalades anteriorment, existeix un procés dinàmic cap a l’establiment del bosc propi d’aquí, l’alzinar. Malgrat s’hagi de passar primer per diferents estadis que no consideram alzinar però que ho són, com per exemple el pinar. No s’ho han mirat bé els que indiquen que “els pins se mengen les alzines“. És ben bé al contrari. Quan observam les capçades dominants dels pins sobre l’alzinar pensam que guanyen els pins, però aquests són infèrtils: poques llavors germinaran dins l’espessor ombrívola de l’alzinar i els que així ho facin moriran joves cercant la llum impossible d’assolir. Els pins vells un dia cauran i no seran res més que matèria orgànica que l’alzinar engolirà.


A quin ONG puc donar els meus diners? | Consumer\nTriar una organització amb la qual col·laborar no sempre resulta fàcil, però el principal per seleccionar-la és informar-se de què fa, com gestiona els seus comptes i a qui ajuda\nPer Esther Camuñas 5 de abril de 2016\nEls espanyols som altruistes: ens agrada col·laborar amb el nostre temps i diners amb alguna ONG o projecte social. Però no sempre se sap a qui oferir aquesta ajuda econòmica, com fer-ho, quina quota donar i en quin moment de la vida ajudar. No obstant això, cada vegada són més les opcions per unir-se a una causa. Solament cal trobar una raó que porti a això i triar de forma conscient. En aquest article es mostra com decantar-se per una ONG i la forma de col·laboració, des de les donacions puntuals, les quotes de soci o les herències i llegats. A més, si es vol veure si l’ONG seleccionada guarda uns criteris de transparència i bones pràctiques, es recorda que es pot comprovar a través de la Fundació Lleialtat.\nFormes de col·laborar amb diners\nEls espanyols som molt solidaris quan es tracta de col·laborar en situacions d’emergència humanitària i urgències immediates, però som més reticents a les ajudes a llarg termini, com els llegats o els testaments. La col·laboració econòmica pot fer-se:\nPeriòdica, mitjançant l’aportació d’una quota de soci mensual o una donanción trimestral o anual. Es pot triar la quantitat que es desitgi concorde a les possibilitats personals.\nEsporàdica. Si no es pot fer front a un pagament periòdic, però es vol ajudar de forma puntual, també hi ha diferents possibilitats. És tan simple com entrar a la web de l’organització en qüestió i contactar amb ella. Cada vegada són més les facilitats que aporten perquè qualsevol pugui ingressar diners en el compte de l’entitat. Això no compromet a donar diners sempre a la mateixa causa i es poden fer diferents donacions, depenent de la campanya que més interessi o les necessitats actuals.\nMicrodonaciones. És una iniciativa que permet donar quantitats petites. La suma de molts microdonativos afavoreixen que el projecte s’engegui. Cada vegada hi ha més plataformes que ajuden a fer microdonaciones, com Hazloposible.org, Teaming o Migranodearena.org. En aquest article es pot veure una comparativa que fa Jaume Albaigès (expert en comunicació, màrqueting i crowdfunding) sobre les diferents plataformes de finançament col·lectiu o crowdfunding que existeixen.\nDiverses ONG promouen les fórmules dels llegats i testaments solidaris\nHerències i llegats. Per deixar una herència o part d’ella a organitzacions sense ànim de lucre, hi ha dues opcions: fer-ho a través del testament o incloure la figura del llegat en aquest document notarial. Les dues vies han de respectar l’herència legítima (dues terceres parts del total) dels hereus forçosos (fills o descendents o bé pares o ascendents). Diverses ONG promouen les fórmules dels llegats i testaments solidaris, dues vies de finançament addicionals que els permeten augmentar els recursos amb els quals expliquen per seguir amb la seva comesa. Encara que Espanya va molt per darrere dels països anglosaxons en aquest nou model filantrópico (a Regne Unit el 20% del pressupost d’una ONG prové d’herències i llegats), cada vegada guanya més terrè.\nComprar productes. Algunes organitzacions tenen línies de productes les aportacions dels quals es destinen a les finalitats de l’entitat. De vegades són productes de comerç just idonis per fer un regal o gaudir de roba, aliments i altres objectes artesanals.\nCelebrar un aniversari. Qui faci els anys pot proposar als seus amics que no li regalin res i que els diners que aniria destinat als seus obsequis d’aniversaris es dipositi en una organització. Cada vegada són més les idees innovadores de moltes entitats que faciliten que es col·labori amb elles d’una manera tan especial com ho fa Muchosmas.org amb aquesta iniciativa.\nDecideix col·laborar i tria una ONG\nQui s’estigui plantejant col·laborar econòmicament amb una ONG pot ajudar-li en la seva decisió fer-se algunes preguntes, com definir les seves prioritats i conèixer abans l’organització, la causa i ideal que li mou, on duu a terme la seva activitat i persones a les quals ajuda.\nEl convenient és que la donació es faci a través d’una organització, perquè és la forma d’arribar a més persones\nSi es dubta de quan és el millor moment per donar, no s’ha d’esperar. El moment és ara i si es tenen possibilitats de fer-ho no cal esperar a matí.\nEn primer lloc, és millor que la donació es realitzi a través d’una organització, perquè és la forma d’arribar a més persones, ja que els recursos com a individus són limitats. Les organitzacions saben com gestionar els diners i on distribuir els recursos en funció de les necessitats.\nL’elecció de l’organització es pot dur a terme per:\nProximitat i confiança. Això succeeix amb les iniciatives solidàries en barris o ciutats a les quals se suma gent que viu als voltants, perquè confien en el projecte, ho han vist créixer i ho coneixen des dels seus inicis.\nLa causa que mou a l’organització. Si un se sent identificat amb un tema social concret, com l’educació, el medi ambient, els drets humans, l’acció humanitària, l’ocupació, l’alimentació, etc. pot ser l’inici de la seva cerca. Cada vegada hi ha ONG més especialitzades que treballen en accions concretes.\nPersones a les quals recolza. Pot ser que el que li motivi a un sigui el col·lectiu de persones a les quals atén l’entitat: treballa amb nens i joves, persones amb discapacitat, persones sense llar, immigrants, majors, drogodependientes, refugiats, etc.\nCreences i ideals. És important que al moment de triar una organització els valors del col·laborador siguin coherents amb els quals promou l’entitat per poder sentir-se còmode amb l’aportació. Per això, es poden buscar organitzacions aconfessionals o religioses.\nLloc geogràfic en el qual treballa l’ONG. Si es prefereix recolzar un projecte a Espanya o en un país d’Àfrica, Amèrica Llatina o Àsia pot ser també motiu d’elecció.\nReferències positives. De vegades és suficient amb que algú proper, com un company de treball, amic o familiar, parli d’una organització, expliqui com treballen i com es comuniquen amb ell. Encara que sigui una ONG petita que no té pressupost per a anuncis, si es tenen bones referències, mereix la pena donar-li una oportunitat.\nFes una donació eficaç gràcies a la Fundació Lleialtat\nLa Fundació Lleialtat és una institució sense ànim de lucre creada en 2001 amb l’objectiu de fomentar la confiança de la societat espanyola en les ONG i aconseguir un increment de les donacions i qualsevol altre tipus de col·laboració.\nAquesta fundació ofereix a particulars i empreses informació objectiva per ajudar-los a decidir amb quina ONG col·laborar i orientar-los a fer un seguiment de les seves donacions. Per a això, l’organització fa anàlisi de transparència i bones pràctiques a entitats que de forma voluntària ho sol·liciten.\nAbans de donar és important tota la informació que s’obtingui sobre com es finança l’ONG i conèixer de la quantitat donada quin és l’import que arriba als més desfavorits. A través del cercador de la Fundació Lleialtat, es pot trobar l’ONG que es busca o triar una organització a la qual donar els diners d’acord al treball que fan, el col·lectiu al que atenen i el lloc en el qual desenvolupen la seva activitat.\nSi s’assumeix un paper més actiu com a donant i es realitza un seguiment de les donacions, s’incentivarà que les ONG es comuniquin de manera més intensa amb la societat, rendeixin comptes de les seves activitats i siguin més eficaces.


Los Angeles, Roma, París, Budapest i Hamburg, candidates als JJ.OO del 2024\nLa ciutat californiana i la francesa aspiren a organitzar els seus tercers Jocs i la italiana els segons. El guanyador se sabrà el 2017\nEl Comitè Olímpic Internacional (COI) ha anunciat aquest dimecres les cinc ciutats candidates a albergar els Jocs Olímpics del 2024: Los Angeles, Roma, París, Budapest i Hamburg i el guanyador s’anunciarà el 2017.\n“El COI dóna la benvinguda a aquestes cinc ciutats espectaculars i altament qualificades per ser candidates (…) Volem enviar els esportistes a ciutats on siguin ben acollits i on la població del seu suport clar als Jocs Olímpics”, ha anunciat el president de l’organisme, Thomas Bach, en una conferència de premsa.\nLa ciutat californiana de Los Angeles intentarà acollir els seus tercers Jocs Olímpics, un privilegi que ja va obtenir els anys 1932 i 1984, de la mateixa manera que París, que va ser seu el 1900 i el 1924 i intentarà repetir precisament en el centenari d’aquella segona edició. Roma, que va ser seu olímpica el 1960, ja ho va intentar per als Jocs del 2020 abans que els problemes econòmics li fessin retirar-se de la carrera. Finalment, ni Budapest, capital d’Hongria, ni la ciutat alemanya d’Hamburg han acollit mai uns Jocs Olímpics.\nL’any que ve els Jocs Olímpics són a Río de Janeiro, al Brasil, i el 2020 a Tòquio, al Japó. En tots dos casos Madrid va perdre en la carrera per ser l’organitzador.\nJosep Maria Blanco, al seu estudi\nMaria Lapiedra i Gustavo González


tàndem | BonDia Diari digital d'Andorra.\nInici / tàndem\nEl reptes de tres empreses –Dermantek, Inlingua i hotels Plaza– i una seixantena d’alumnes de batxillerat professional, que van treballar en dotze +equips per donar-hi respostes. Aquests van ser els ingredients de la segona edició dels premis Tàndem, promoguts per Actua i el departament de Formació Professional del ministeri d’Educació i Ensenyament Superior.\nLlegir més sobre L’aplicació Sensation per a hotels Plaza guanya el projecte Tàndem\nEls grups de treball van rebre les recomanacions dels experts del sector.\nDc., 21/03/2018 - 02:55\nAlumnes i empresaris treballen plegats els seus reptes innovadors\nUn total de 61 alumnes del Centre de Formació Professional d’Aixovall i onze professors es van reunir durant dos dies a la Sala Prat del Roure d’Escaldes-Engordany per acabar d’enllestir els projectes innovadors que presentaran el 10 d’abril per respondre als reptes plantejats per tres empreses del país: Inlingua, Dermandtek i hotels Plaza.\nLlegir més sobre Alumnes i empresaris treballen plegats els seus reptes innovadors\nDc., 24/05/2017 - 02:35\nAlumnes, educadors i empresaris treballen els projectes de Tàndem\nEls alumnes que participen en el projecte Tàndem FP, impulsat per Actua, i els professors del Centre de Formació Professional d’Aixovall estan ultimant els tres projectes d’innovació que estan elaborant per a Perfumeria Júlia, que es presentaran públicament el 30 de maig.\nLlegir més sobre Alumnes, educadors i empresaris treballen els projectes de Tàndem


CREACIÓ FILOSÒFICA II: Llibres refrescants\nDesprés de l’onada de calor, xafogor i pluges. De moment a Girona més xafogor que pluges. Fa una estona ha caigut una gota i l’aire sembla una mica més fresc. Mentre continua l’estiu, potser poden ajudar a refrescar-lo alguns llibres per llegir sota una ombra a la ciutat, a la muntanya o a la platja.\nUn dels que m’ha acompanyat alguns dies de platja és el de Peter Cave: ¿Puede ser humano un robot? amb diferents trencaclosques i històries per pensar frescament en la seva solució. A més permet una lectura discontinua, poden saltar d’una història a les que hi estan més relacionades. La pregunta inicial es pot capgirar i qüestionar-se si nosaltres també som com robots quan ens deixem portar, quan no decidim, en definitiva quan no pensem.\nUn altre llibre, més aviat és un experiment, es tracta del guió per a una pel·lícula sobre la vida de Friedrich Nietzsche que proposa Michel Onfray a La inocencia del devenir. Tanmateix li falta alguna cosa per acabar de convèncer.\nEn canvi el que sí convenç i atrapa és el de Russell Shorto: Els ossos de Descartes. Una novel·la d’intriga sobre uns ossos desapareguts que ens transporta a un viatge de pelegrinatge en el temps. És curiós descobrir com Descartes va provocar tanta passió en els seus seguidors fins al punt de robar el seu crani i deixar-hi inscripcions i poemes en llatí en el seu front.\nI per últim, per si algú amb tanta calor té set, una altra proposta per calmar-la. Ara bé, no és aigua el que trobaran sinó molta filosofia. És el llibre Set de Filosofia on es recullen set conferències realitzades en les xerrades de l’Associació d’Estudiants i Llicenciats de Filosofia de la UAB.\nDe la introducció:\n“La filosofia és molt enriquidora per a qui no vol pensar que el món és de color de rosa i per a qui sospita de les simplificacions. La filosofia no molesta aquells qui saben que la reflexió es mou en un mar d’incerteses i que, per tant, a la vida mai no s’està de tornada. Aquests saben que hi ha pocs moments tan humanament satisfactoris com trobar una clariana de comprensió enmig del bosc del dubte. La filosofia és una invitació per a tots aquells qui són conscients que les pitjors crisis són les que passen desapercebudes i per als qui creuen que, si el món ha de canviar, el canvi passa abans per l’interior de cadascú.”


[Miquel Mallafré] Una possibilitat molt negre - Created by pep valenzuela - In category: Veus / Opinions - Tagged with: C's, eleccions anticipades, Miquel Mallafré, PP - malarrassa - El periòdic independent i gratuït de Terrassa\nYou are here: Home / Veus / Opinions / [Miquel Mallafré] Una possibilitat molt negre\n[Miquel Mallafré] Una possibilitat molt negre\n8 Octubre 2018 No Comment\nVeritats incòmodes, mentides tranquil·litzants\nFixeu-vos d’un temps ençà, sense cap mena de justificació, tenim a Cs assentat pràcticament en tots els mitjans. Qui no vegi a hores d’ara el perill que representa Cs a Catalunya és un irresponsable. D’aquí a les eleccions -em temo-, es despullaran encara més, i aquella imatge tan fresca i orgullosa d’anteriors campanyes igual s’arronsa del tot.\nDes dels seus inicis, Cs es va posicionar com el cavall de Troia del PP. Ara la dreta mediàtica i els seus lacais li estan fent la campanya per acabar d’arrodonir la jugada. La hipòtesi d’una possible sortida cap a un referèndum farà que Mr. Hyde aparegui molt més aviat. Només cal veure els atacs, en la seva majoria dirigits a desgranar sospites i acusacions fora de lloc, un rere l’altre, acumulant diatribes al més pur estil Goebbels per condemnar des d’un bon començament a qui ells consideren un perillós enemic.\nEls mitjans dominants tenen uns amos prou coneguts, i des de la moció de censura veuen perillar la poltrona. Tot si val en aquesta lluita, des de la mentida, a la tergiversació de la veritat, fins a la instigació de la por al que és nou per la gent, des de la manipulació de les enquestes a la creació de marques blanques que els serveixi per evitar la derrota.\nAquí només hi ha una realitat, seguir amb les cadenes o trencar amb el desgraciat avatar de la nostra història. S’està tornant al “Movimiento Nacional”, tornarem a donar un gran pas cap a l’Espanya fosca, la més coneguda. Ja tenim emigració econòmica, ara toca l’emigració política, de fet, presos polítics ja en tenim. Catalunya, amb la reencarnació de la Lliga de Cambó (PDeCAT), torna a patir amb aquesta gent que no sabem mai quan pugen o quan baixen. El temps de “no govern” crec que ha arribat al límit i, el que se’n diu avançar, més aviat, no.\nPer tant, el país torna a estar abocat a unes noves eleccions, la pregunta és saber quan. Seran abans del proper juliol? Acabem d’escoltar explicacions incomprensibles de Junts per Catalunya i ERC, els primers no volen sotmetre’s a les ordres de Llarena i els segons, sí. Serà del tot dramàtic que la indignació de la ciutadania contra la forma de fer política actual, acabi amb un regal horrible cap a PP i Cs, vull dir que el malson no pararia.\nGairebé res és irremeiable fins que passa. Encara ens queden molts mesos per suportar, patir, tragar missatges i porqueria diversa. L’únic que ens queda és no abatre’s, des dels nostres àmbits d’actuació, s’ha de seguir desemmascarant a tots els repartidors de quincalla, a tots els que volen seguir sotmetent-nos i deixant la nostra democràcia com una cosa buida i sense sentit.\nHem entrat en una espiral de bogeria col·lectiva. Gent retrògrada, corruptes, gent que delira, jutges de saldo, idiotes amb banderes amunt i avall, la nàusea ja és terrible. El problema és com fer fora a tota aquesta gentussa, i això depèn única i exclusivament de nosaltres. Ara bé, la dificultat és que hi ha un club de devots inassequible al raonament.\nAquest és un país gris, mediocre, ple de delinqüents i gentussa molt llesta amb carnet de partit. A qualsevol país normalet, gent com Casado o Rivera, mancats de vergonya, decència i honradesa, que falsifiquen titulacions, que enganyen amb els currículums, que recolzen públicament a facinerosos… , els fan dimitir, en canvi aquí aquests cretins encara es permeten el luxe de donar classes d’ètica i estètica, això sí, el PP i Cs com a organitzacions mafioses són els millors.\nFa temps que les clavegueres van rebentar i aquestes han fet rebentar a la claveguera màxima. La cosa comença a fer por, ja que milions de fans els segueixen cegament. Mentre hi hagi tot un ramat de votants desinformats i aterrits davant qualsevol canvi, mentre hi hagi defensors d’aquell pervers refrany: “més val tonto conegut…”, la cosa està molt crua.\nDesprés tenim els hooligans que malgrat tot seguiran votant els seus encara que se’ls hi caguin al damunt. És increïble conèixer a gent -dono fe- que els han aixecat la camisa amb mentides reiterades, i segueixen convençuts de votar el seu partit de sempre (no cal dir noms). Un país amb una tan alta intel·ligència política, com l’arregles? La bola de neu ja ha començat a caure pel pendent.\nmiquel mallafré, 5 de setembre de 2018\n[Miquel Mallafré] Últimes voluntats\n[Miquel Mallafré] Decàleg per conduir sobre la neu\n[Miquel Mallafré] El líder\n[Miquel Mallafré] Per què li diuen pin parental quan en realitat és censura?\n[Synusia de Noir 2020] Presentació d'”En Veu Alta”, d’Anna Maria Vilallonga\nFebrer 28 19:00 - 20:30\n[Synusia de Noir 2020] ‘Detour’ (1945) d’Edgar G. Hulmer\nFebrer 28 21:00 - 22:30\n[Synusia de Noir 2020]\nFebrer 29 11:00 - 23:00\nPresentació de la nova web AMUNTFIBRO\nFebrer 29 12:00 - 13:00\nFebrer 29 21:00 - 22:30\nVermut musical amb De la Carmela\nMarç 1 12:30 - 14:00\n[XLVIè Premi Ciutat de Terrassa de Teatre] L’últim joc de la nit (creació pròpia)\nMarç 1 18:00 - 20:00\n«Amigues de les Arts: més que muses»\nMarç 6 19:00 - 20:30\nDescarrega't el Malarrassa de febrer


El Carrer del Balç acull uns 200 pessebres d'arreu del món durant la Fira de Santa Llúcia - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Carrer del Balç acull uns 200 pessebres d'arreu del món durant la Fira de Santa Llúcia\nS'hi poden veure peces de diferents dimensions i materials de la Xina, Japó, Vietnam o Perú\nEl Carrer del Balç acull uns 200 pessebres d'arreu del món durant la Fira de Santa Llúcia AJM\nLa mostra "Pessebres del Món" recull uns 200 pessebres dels cinc continents que es poden veure al carrer del Balç durant la Fira de Santa Llúcia, el dissabte 16 i diumenge 17 de desembre (de les 10 del matí a les 8 del vespre). La mostra explica com s'interpreta i es representa l'escena del Naixement a diferents països.\nS'hi poden veure peces tan petites com un naixement de Japó que té la mida d'un gra d'arròs, i el més gran que mesura entre 40 i 50 cm. Les figures estan fetes de diferents materials, formats i composicions, que mostren l'originalitat i la personalitat de països tan diversos com Perú, Brasil, Mèxic, Estats Units, Egipte, Xina, Israel, Alemanya o Islàndia entre d'altres.\nAquesta col·lecció, és fruit de l'esperit col·leccionista de la família Guardiola-Tobella que durant molts anys ha recopilat pessebres en els seus viatges, esdevenint a dia d'avui en un autèntic tresor.\nPer millorar l'experiència, els visitants rebran un obsequi commemoratiu. Un imant que representa la Sagrada Família i que reprodueix l'esmalt original de Maria Noguera i Puig (1906-2002), de la coveta del Santuari de la Santa Cova de Sant Ignasi de Manresa.\nEl preu per persona és de 3 euros i gratuït pels menors de 8 anys. Si es combina la visita formal al centre d´Interpretació tindrà el preu habitual de 5 euros, tarifa general, i 4 euros, la reduïda.\nPer a més informació trucar al 93 872 14 66 o enviar un missatge a carrerdelbalc@ajmanresa.cat\nEl carrer del Balç passa a obrir cada dia de la setmana per augmentar els visitants


LA INESGOTABLE DAVALLADA SANITÀRIA - Diari de Girona\nLA INESGOTABLE DAVALLADA SANITÀRIA\nalfons quintà 28.04.2016 | 00:00\nAhores d'ara no es pot al·legar ignorància respecte a les raons per les quals Mas va designar Boi Ruiz conseller de Salut. Fou per destrossar de soca-rel la sanitat pública i potenciar la privada, malgrat que aquesta no havia estat intervinguda en cap grau, ni ningú pensava fer-ho.\nCom he escrit mantes vegades, el primer conseller de la Generalitat, encara només provisional, Ramon Espasa, havia estat d'un gran realisme i d'un potser excessiu grau de bona fe respecte a la sanitat privada llavors existent. Era honest i un eurocomunista declarat. Per tant, la cosa aquella del comunisme de guerra li quedava molt lluny. Per desgràcia i per irresponsabilitat de la CUP i de Podem, avui aquell bàrbar comunisme ha reaparegut. Ho considero una gran desgràcia.\nEn deixar la conselleria Espasa, hi va haver un interregne en què tot va començar a anar malament. Tanmateix, el conseller Josep Laporte era una persona ponderada i moderada. Va cercar evitar tota trencadissa. En això, va ser ajudat pel doctor Joan Colomines Puig, personatge polifacètic i de complex recorregut polític. Però una bona persona, incomparablement millor que el seu fill Agustí que fa poc vaig veure a la TV mostrant entusiasme infantil per Arnaldo Otegui.\nDesprés va arribar Xavier Trias, a qui es pot qualificar del pare oficial de l'actual desastre sanitari, malgrat que des de fa decennis els creadors reals i d'amagatotis foren Jaume Aubía i Josep Prat. Ho he escrit i argumentat, amb dades, mil vegades. Des del moment zero es va voler destrossar l' Institut Català de la Salut, afavorir la privada (en especial la del «sector de negocis sanitaris de CDC»), usar la sanitat pública com a element de control social (els casos extrems són a les Terres de l' Ebre), així com, per descomptat, veure com hi podia fer un paper el finançament polític i els guanys de cacics o clans polítics concrets. Quin panorama.\nTot va ser molt treballat i preparat. Calia ?obrar des de l'ombra i en secret. Fins i tot es va decidir, al més alt nivell polític, designar conseller al doctor Miquel Vilardell (pròxim al PSC) abans que Ruiz, però tenint-lo «collat» rodejant-lo del pitjor que té CDC en aquest terreny.\nSón temibles. Per sort per a ell, Vilardell ho va veure a venir i ho refusà radicalment. L' haurien desfet. Ja li van fer prou mal en posar-lo de president del Col·legi de Metges però no deixar-li fer res. La corporació està dominada per Jaume Aubía, malgrat que estigui oficialment jubilat.\nJo no conec cap polític català que, en privat, no consideri que, per una banda, la construcció, les obres públiques i les concessions administratives i, per una altra banda, la sanitat (la partida més gran del pressupost de la Generalitat) haurien de ser els temes on un major control contra la corrupció podria ser ben profitós per l'interès públic. Això em va portar a destapar el tema Innova, en aquest diari, el 25 d'octubre del 2011.\nUn publicista d'El País, Oriol Güell, va gosar escriure, mesos després, que la primícia havia estat d'ell. Això el va retratar per sempre més, atès que la veritat és fàcilment demostrable, sense cap mena de dubte.\nPer descomptat, Junqueras sap de què va. Per això va voler que ERC controlés Salut, malgrat no tenir a ningú per fer-ho bé. Va decidir designar un tertulià de TV, frívol, inconsistent, foteta i ignorant.\nToni Comin va abandonar l'agressivitat i la insolència de Ruiz, a qui aviat se li havia vist el llautó. Ho va substituir per la promesa fàcil, la divagació i allò de qui passa anys empeny. La maniobra s'ha ensorrat pel pes de la seva intrínseca ximpleria. Després d'uns dies d'un cert compàs d'espera, ja ningú es creu res de Comin.\nUn polític que promet de tot i el seu contrari, sense tenir diners per fer res ni coneixement per articular algun canvi, ha de ser qualificat de demagog.\nAquest ha estat un canvi. L'altre és l'arribada de l'extrema esquerra al que passa per ser, i no és, un debat sanitari. Com en tot, l'extrema esquerra ho vol destrossar tot i no resoldre res. La seva única finalitat és la trencadissa pura i dura.\nPer tant, avui no hi ha cap intent de reforma sanitària. Però si n'hi hagués seria atacat pels dos extrems. Així, el poc que queda de la sanitat pública va a la deriva, o sigui vers no se sap on. Ho trobo esgarrifós. Intentaré tornar a escriure'n, com Sísif mai parava de pujar la seva pedra al cim de la muntanya. Però tot seguit la pedra tornava a rodolar avall. Ara bé, algun dia la nostra gran roca sanitària hauria d'aixafar algú. Confiem-hi.


com tractar les patelles luxoses en els gossos\nLa luxació de Patella és un problema freqüent, sobretot en gossos petits, però pot causar problemes en gossos de qualsevol mida. També es coneix com a genoll lliscant, la luxació de la ròtula pot causar problemes com danys del cartílag, inflamació, dolor i fins i tot llàgrimes de lligaments. Però en saber reconèixer els signes de luxació de la ròtula en un gos i comprendre què es pot fer al respecte, els propietaris de mascotes poden ajudar a protegir els genolls del seu gos.\nQuè són les luxoses patellas dels gossos?\nLes ràtules luxoses són uns casquets que es rellisquen de la ranura en què estan dissenyats per quedar-se dins. El fèmur, que és l’os de la cama superior superior, té una ranura a la part mitjana de la qual es troba la tapa del genoll i els seus lligaments associats. , la gorra del genoll llisca per aquesta ranura a l’os de la cama, sovint perquè la ranura és més baixa del que hauria de ser. Aquest problema es pot fer evident en cadells de fins a vuit setmanes. Sovint, la ràtella relliscarà i tornarà a entrar, però en altres casos, apareixerà i no vol tornar a la ranura. Les luxacions es poden produir de forma media (cap a l’interior del genoll) o lateralment (cap a l’exterior del genoll) i en una o ambdues cames.\nSegons el tipus o la gravetat, a la luxació de la ròtula d'un gos se li assigna una qualificació entre un i quatre basat en el sistema de classificació de la Fundació Ortopèdica per a Animals (o OFA).\nGrau 1: La ròtula es pot moure fora de la ranura, però fàcilment es torna a aparèixer. Això és especialment comú en races petites com el Yorkshire terriers, el cresta xinès i els Pomeranis.\n2n grau: La ròtula es mou fora de la ranura del genoll amb freqüència i pot fer que el gos mantingui la cama afectada en alguna ocasió, però es pot traslladar fàcilment al lloc correcte i el gos encara hi puja sovint. Com que la ròtula rellisca dins i fora de la ranura tan sovint, es pot produir un trauma al genoll amb el pas del temps.\nGrau 3: La ròtula està fora de la ranura del genoll la major part del temps i la tíbia, un dels ossos de la part inferior de la cama, està moderatment retorçada. El solc on ha de seure la ràtella és molt poc profund. Alguns gossos poden seguir utilitzant la cama però en una posició anormal.\nGrau 4: La ròtula està permanentment fora de la ranura del genoll, i la tíbia està molt torçada. El solc on ha de seure la ròtula és inexistent o fins i tot convex en lloc de còncau. El gos generalment aguantarà la cama.\nRètols de luxoses Patellas en Gossos\nUn gos amb luxació de ròtula sovint aguantarà la cama posterior afectada quan camina. Això pot produir-se durant uns quants passos després dels quals utilitzen la cama normalment. També poden suportar pes a la cama mentre està doblada en un angle poc habitual. De vegades es pot visualitzar la gorra del genoll movent-se enrere i endavant en un gos.\nSi una ròtula de luxació crònica ha causat traumatisme al genoll amb el pas del temps, un gos pot mostrar signes de dolor al genoll. Es pot veure plorar, llepar-se al genoll, donar-li cops de peu i no poder caminar per la cama afectada.\nCauses de la luxació de les patellas dels gossos\nGairebé tots els gossos diagnosticats de patelles luxoses van néixer amb un defecte al genoll. És possible que no aparegui fins més tard de la vida, però l’OFA sospita que la majoria dels gossos han heretat aquest problema.\nL’altra causa de luxació de les patelles és el trauma. Un gos que va ser atropellat per un cotxe o va patir algun altre tipus de lesió al genoll podria desenvolupar una luxació de ròtula.\nTractament de patellas luxoses en gossos\nSegons la gravetat de la luxació de la ròtula, el veterinari pot recomanar que es faci una cirurgia per mantenir la ròtula en el seu lloc adequat. Hi ha diversos procediments quirúrgics diferents que poden aconseguir-ho amb la millor opció en funció de les particularitats del cas del gos. Atès que les cirurgies del genoll són procediments principals, si la luxació de la ròtula és només una de primer grau o fins i tot una de dos graus lleus, potser no es pot discutir ni es recomana la cirurgia de seguida. Si un gos amb luxació de ròtula mostra signes de dolor, ha desenvolupat la luxació a causa d’un traumatisme al genoll o té problemes per caminar, caldrà fer cirurgia per corregir el problema.\nSi bé no hi ha cap altra manera que la cirurgia per corregir la luxació de la ròtula, podeu donar suport a la salut del genoll del vostre gos mitjançant l'ús de suplements articulars. Els suplements poden ajudar el cartílag a mantenir-se sa i disminuir la inflamació en les articulacions, de manera que, fins i tot si un gos només té una luxació de primer nivell; és una bona idea fer el possible per ajudar a recolzar els genolls. També pot ser necessari l’alleujament del dolor i altres tractaments.\nCom prevenir les patelletes luxoses en els gossos\nA banda de fer el possible per evitar un traumatisme important, com ser atropellat per un cotxe, que es produeixi a un gos, l’única manera real d’intentar evitar luxar patellas és evitar l’ús d’un gos amb luxació patellar coneguda amb finalitats de reproducció. Com que la majoria de les patelles luxoses es creu que són heretades, és més probable que un gos tingui patelles luxoses si ho van fer els seus pares.\nL'OFA manté una base de dades de gossos certificats pel luxe patellar. Compra només cadells de persones que han provat adequadament el seu material de cria per malalties genètiques.


Accessoris pel món del pàdel\nInforma’t dels nostres productes. I per qualsevol dubte o aclariment pots contactar amb nosaltres des de l’àrea de contacte. Disposem de pales test per provar-les i descobrir quina s’ajusta més al teu joc.\nAquesta afició s’ha estès de tal manera que, acabar el dia donant-li a la pilota, en alguns casos s’ha convertit pràcticament en un acte de religiositat, i això és el que ens ha passat, i llavors vam voler convertir aquesta afició també en una modalitat de negoci. Enginyer mecànic de professió (fundador de Gadop Padel), assegura que «tota la vida havia tingut la inquietud de ser emprenedor», per això va fer un MBA, sense que acabés de definir un projecte personal que li permetés tirar endavant. Fins que va pensar que havia arribat el moment que aquest esport fos alguna cosa més que el seu hobby.


El defensor de la ciutadania renya els funcionaris de l'Ajuntament de Girona - El Gerió Digital\nEl defensor de la ciutadania renya els funcionaris de l'Ajuntament de Girona\nAssegura que apliquen la normativa amb massa rigidesa\nDilluns, 27 d'abril de 2015 22:11h\nEl defensor de la ciutadania de Girona, Ramon Llorente, al seu despatx amb la memòria del 2014 © ACN\nEl defensor de la ciutadania de Girona ha rendit comptes al ple aquest dilluns, on ha presentat la memòria de la seva activitat al llarg del 2014. Durant l'any passat, el defensor va fer més 3.247 actuacions, una xifra similar al 2013 (quan en va fer 3.200). D'aquestes, destaca que el 60% de les consultes o visites són de persones que tenen problemes de pobresa -que no poden pagar lloguer o subministraments- i també de persones que estan a l'atur.\n"Malgrat reiteradament sentim que la crisi toca fons, a nivell de carrer i del que dia a dia no veiem que això hagi tocat fons ni pari", ha lamentat el defensor que, a més, apunta que tenir feina no és garantia de sortir de la precarietat ja que hi ha famílies on algun membre treballa però el sou és tan baix que no arriben a final de mes. Tot i que no és competència municipal, el defensor el que fa en casos d'impagaments és fer de mitjancer amb les grans companyies, a qui acusa d'actuar amb "impunitat".\nToc d'alerta als funcionaris\nFins ara, les recomanacions que el defensor feia a l'àrea d'alcaldia s'enviaven per escrit. Ara, des de mitjans 2014, el sistema ha canviat i s'han de fer arribar a través del sistema informàtic. Això ha alentit, segons Llorente, els temps de resposta i, prova d'això, és que de les 95 recomanacions enviades només s'han respost 8. "I molta culpa d'això ho té el sistema dur i inflexible del legalisme estricte i la burocràcia que sacralitza les normes i veu perills a tot arreu, i aquest criteri no el puc compartir de cap de les maneres", ha criticat.\nA la memòria d'enguany, el defensor ha volgut cridar l'atenció sobre "el pes de la burocràcia i del legalisme excessiu". Segons ha explicat, en algunes actuacions del defensor s'ha comprovat que el consistori s'havia equivocat en alguna decisió i que calia rectificar. Amprant-se en el principi de legalitat i de seguretat jurídica, sovint aquesta rectificació triga massa en arribar, segons alerta el defensor. "M'he trobat en situacions que alguns funcionaris em deien que no podien rectificar aquell expedient perquè es podria acusar fins i tot l'alcalde de prevaricar i això és completament fals", ha posat de manifest.\nLlorente ha volgut afegir que el defensor sempre estarà a favor de la legalitat però ha puntualitzat que cal interpretar-la "des de la humanitat, la flexibilitat i la generositat". "Estic al costat de la llei però mai estaré en contra de la ciutadania perquè no estem per servir les lleis sinó les persones", ha sentenciat.\nPer això, demana als treballadors que no mirin tant "la lletra petita de les normatives" i que tinguin capacitat per interpretar-les des d'un punt de vista més "flexible i humà". "La meva lluita és humanitzar i fer una lectura de les normes no rigorosa i cercant la màxima justícia i equitat", ha afegit.\nRecomanació a la policia\nLes reclamacions per problemes derivats de sancions de trànsit continuen també essent "tema estrella" a la memòria del 2014. Segons Llorente, els ciutadans de Girona acostumen a reconèixer la culpa quan han fet alguna infracció però continuen queixant-se del tracte d'alguns agents.\nPer això, Llorente no ha deixat passar l'oportunitat de recordar als agents que han de prodigar els valors de la cortesia, l'amabilitat i el respecte que, segons el defensor, no estan enfrontats amb el valor de la professionalitat. "El fet de ser autoritat no implica sentir-se que s'està per sobre de ningú", ha remarcat.


Altra jornada amb dos incendis a Menorca\n24 juny 2021 23:51\ndBalears | 14 setembre 2012\nLa història es repeteix a Menorca aquesta setmana. Els equips d'emergències han rebut l'avís a les 13.19 hores d'un segon incendi forestal declarat a l'entrada del terme municipal de Ciutadella, al costat del Castell Menorca, que se suma al foc forestal que crema des de les 11.17 hores a la urbanització de Son Parc, a Es Mercadal, on han hagut de ser desallotjades unes 50 persones.\nEl foc de la Costa Nova, a Ciutadella, ha obligat a tancar el trànsit a la carretera general perquè el fum impedeix la visibilitat als vehicles i està generant un important col·lapse circulatori a aquesta hora.\nA causa d'aquesta situació, la ciutat està incomunicada per carretera amb la resta de l'Illa. Segons apunten des de l'112, les flames s'han originat a tot just uns metres de la calçada.\nEn el cas del foc de Son Parc, originat als voltants del camp de golf, fonts de l'112 han informat que s'ha procedit a tallar el trànsit a la carretera d'accés a la urbanització com a mesura preventiva.\nEl foc coincideix amb una nova jornada d'alerta metorològica per fenòmens adversos a l'illa. L'Agència Estatal de Meteorologia té decretada l'alerta taronja per vents de tramuntana que poden arribar a ratxes de fins a 70 quilòmetres per hora.\nPer ..., fa mes de 8 anys\nÉs "Una altra jornada", no "Altra jornada".


Membres del CDR s'organitzen per arranjar la gran estelada que hi ha a Castellnou de Bages - Canal Taronja Comarques Centrals\nIniciNotíciesGeneralMembres del CDR s’organitzen per arranjar la gran estelada que hi ha a Castellnou de Bages\nAquest dilluns a la tarda es van viure moments de tensió a la carretera de Castellnou de Bages, on membres del CDR s’havien organitzat per arranjar la gran estelada que hi ha en un vessant de la muntanya, i que la nit de diumenge a dilluns grups espanyolistes havien intentat desmuntar, acció que va ser aturada per la presència de la policia.\nEl cert és que mentre això es produïa, aquesta vintena d’espanyolistes van tornar al lloc, i van increpar i fotografiar els membres dels CDR de Santpedor i Castellnou que estaven reconstruint l’estructura.\nAixò va provocar que els Mossos d’Esquadra i les policies locals de Santpedor i Sant Fruitós de Bages hi desplacessin mitja dotzena de patrulles, que al final no van haver d’intervenir més que per regular el trànsit de la via que, en un Dilluns de Pasqua, era intens.\nNo és la primera vegada que aquesta bandera pateix els atacs dels grups espanyolistes i que ha de ser refeta pels CDR.\nComitès de Defensa de la República que a la Catalunya central van obrir, diumenge a la tarda, les barreres dels peatges de la C-16 Castellbell i el Vilar.\nEls concentrats van tapar les càmeres que enregistren les matrícules dels cotxes i van permetre als conductors passar sense pagar. L’acció s’ha allargat fins a tres quarts de set de la tarda i fins al lloc s’hi ha desplaçat diverses patrulles dels Mossos d’Esquadra. A la policia catalana li consta que alguns dels concentrats han malmès les barreres i que algunes han deixat de funcionar. L’acció dels CDR s’emmarca en una crida a no pagar els peatges de les autopistes en l’operació tornada de Setmana Santa. Amb el lema “No manaran a ningú si nosaltres no els obeïm” s’ha batejat com la “primera acció directa de desobediència civil massiva”.\nCallús i Súria, capitals de les Caramelles de Pasqua


Hotel & Café Strandeck Ostseedbad Prerow Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nWaldstrasse 15, Ostseebad Prerow, Ostseedbad Prerow, Alemanya, 18375 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel & Café Strandeck\nSituat en el cor de Ostseebad Prerow, Hotel & Café Strandeck és un lloc ideal des d'on descobrir Ostseedbad Prerow. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel & Café Strandeck asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de servei d'habitacions, instal.lacions de barbacoa, lloguer de bicicletes.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent pesca, equitació, esports d'aigua (no motoritzats). Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel & Café Strandeck no troba competidors en cap categoria.


Dr. Josep Arimany: “Defensem i acompanyem als metges” – El blog del teu col·legi professional\nDr. Josep Arimany: “Defensem i acompanyem als metges”\nL’Àrea de praxi del COMB té dos gran unitats; el Servei de responsabilitat professional i Unitat Integral de Violència contra El Metge (UIVCM). El servei de responsabilitat professional es dedica a la gestió, tramitació i defensa dels metges que tinguin una reclamació judicial i extrajudicial. Acompanya als metges durant tot aquest procés.\nA la Unitat Integral de Violència contra El Metges, s’assessora als professionals en cas que hagin patit una agressió ja sigui física o verbal, o hagin viscut un moment de violència al seu treball. Es fa un assessorament des del punt de vista jurídic i, si escau, de seguretat. Per facilitat la feina, hi ha un conveni amb la fiscalia superior de justícia de Catalunya i amb els mossos d’esquadra.\nEl seu director, Dr. Josep Arimany, explica en una nova edició de “El COMB per dins” què fa l’àrea que gestiona i per què és d’utilitat als col·legiats.\nÀrea de Responsabilitat Civil\n1a planta del Col·legi\nPosted in ActualitatEtiquetat josep arimany, judici, praxi, reclamació judicial, Unitat Integral de Violència contra els Metges, violència


Todos en Azul vol omplir els barris de Ponent de Tarragona de pictogrames digirits als autistes\nUn moment de la gravació del vídeo a la parròquia de Sant Josep Obrer de Torreforta.\nL’associació grava un vídeo per promocionar la campanya i aconseguir patrocinadors\nActualitzada 20/06/2019 a les 10:36\nL’Asociación Todos en Azul es troba immersa en una campanya per col·locar en diferents espais dels barris de Ponent de Tarragona pictogrames destinats a les persones autistes, amb la finalitat de facilitar la seva activitat quotidiana. Juanjo Caravaca, president de l’entitat, va manifestar a aquesta redacció que, en una primera fase, «volem posar pictogrames en establiments comercials, centre cívics, col·legis i altres espais públics», per a la qual cosa «necessitarem que algun ens faci de patrocinador».\nEl projecte, recollit sota el lema Entén la teva ciutat amb pictogrames, «el vam presentar a l’anterior govern de la ciutat i va agradar, i també l’hem donat a conèixer a l’alcalde Pau Ricomà». La distribució de pictogrames en espais estratègics facilita a les persones autistes a «entendre el lloc on es troben o com poden fer compres». Caravaca va posar com a exemple que un autista «pot saber que un establiment és una farmàcia o un forn on comprar el pa en funció del pictograma que hi hagi, perquè ells visualment els detecten millor que nosaltres i és una forma de comunicació que els resulta molt útil».\nEn el marc de la campanya que l’associació està creant per obtenir recursos amb els quals poder disposar dels pictogrames, ahir es va gravar un vídeo amb la participació de pares de nens amb autisme. Caravaca va informar que, al matí, «Jorge, qui col·labora amb nosaltres de manera desinteressada, va rodar imatges al col·legi Estela, amb les quals s’explica com es treballa amb els pictogrames». A la tarda, l’equip es va traslladar a la parròquia de Sant Josep Obrer, de Torreforta, «que ens va deixar les seves instal·lacions». Caravaca va recordar que «a Tarragona ja hi ha quatre col·legis que treballen amb pictogrames, els mateixos que volem fer nosaltres, i alguns pares també en disposen per facilitar la comunicació amb els seus fills».\nEl pictograma té com a principal característica que transmet informació de manera clara, visual i directa, i és un canal de comunicació entenedor per a les persones amb trastorns de l’espectre autista. «Els pictogrames serveixen als nens amb aquesta síndrome per ubicar-se, però també a altres persones, com per exemple a gent que a vingut de fora, com és el cas dels xinesos», va apuntar el president de l’Asociación Todos en Azul.\nCaravaca va informar que «ja hem recaptat alguns fons, però les empreses que s’hi dediquen a fer pictogrames ens demanen que els lots han de ser de 125 unitats com a mínim». «El nostre objectiu és poder fer-ne un miler, però necessitem trobar alguna empresa o entitat que vulgui patrocinar la campanya i fer-se càrrec del cost econòmic». El president de l’associació va apuntar que «la campanya està en els seus inicis, però el nostre objectiu és poder créixer en un futur i anar més enllà dels barris de Ponent».\nComenta el contingut : Todos en Azul vol omplir els barris de Ponent de Tarragona de pictogrames digirits als autistes


El Manel des de la reserva: 2013\nCATALUNYACAIXA: UN ERO A LA MIDA DE CAIXABANK\nLogo CCOO contra ERO en CX\nEl FROB vol acabar la seva nefasta gestió de CatalunyaCaixa, no la va voler col·locar fa uns mesos per que ho volia fer cobrant del comprador, i ara ho farà pagant i desprès d’un rigorós ERO que vol aplicar a la plantilla.\nCal destacar que l’ERO és molt especial, no tan sols per les dures condicions econòmiques, pitjors que les de totes les altres entitats nacionalitzades, sinó també per les seves particularitats. Es vol eliminar tota la plantilla de fora de Catalunya, la qual cosa afecta especialment el País Valencià i Madrid, sinó que tampoc es vol que afecti a la gent més gran al contrari de la resta de casos, sota l’excusa que sortiria més car.\nTot això ens pot fer arribar a la conclusió de que s’està fent un “ vestit a mida” per a un comprador predeterminant. I aquest comprador podria ser Caixabank.\nA Caixabank no li interessen més oficines a València ni a Madrid, ni a la resta de l’Estat on estan tancant oficines. Altrament a Caixabank li interessa incrementar la seva quota de mercat especialment en el seu àmbit tradicional de Catalunya. Però hi ha més elements, l’ERO de CatalunyaCaixa es podria complementar amb un ERO posterior a Caixabank, on hi ha quasi dos mil treballadors, de més de 55 anys, que ja van manifestar el seu desig d’abandonar l’entitat en la tramitació del recent ERO.\nEs tracta de la gent més veterana, situada bàsicament a Catalunya, la més cara per a l’entitat, i la que menys comparteix l’estratègia de “bancarització” actual de la gestió de l’entitat duta a terme per Juan Mª Nin i el seu equip, que ja no manté el tracte, típic de “laCaixa”, deferent envers els impositors de tota la vida. “laCaixa” o Caixabank ja no és més que això un banc.\nTambé ens hauria de fer pensar el fet de que Caixabank demana la meitat de quantitat al FROB per a fer-se amb CatalunyaCaixa del que demanen altres entitats com Santander o BBVA, 2500 milions d’euros front a 5000.\nHi ha altres factors no econòmics a tenir en compte. Fainé ha estat un element essencial en tot el procés de restructuració-liquidació del sector de caixes. Altrament l’adquisició de CatalunyaCaixa per Caixabank no comportaria cap acusació nacionalista per la pèrdua d’una entitat catalana. I alhora Fainé, que avui en dia és atacat com a enemic des de sectors nacionalistes, com a representant de les posicions de l’empresariat català contrari a aventures secesionistes, es veuria reforçat. Tot això són elements a tenir en compte.\nCal dir que sembla que hi ha una certa preocupació dins de Caixabank per la forma en que el FROB està negociant l’ERO i el clima de crispació creat entre la plantilla de CatalunyaCaixa.\nNin i Fainé\nMalgrat això cal també considerar que Caixabank hauria d’anar refrenant les seves ànsies d’ampliar quota de mercat a qualsevol preu. Caldria fer una digestió de les seves darreres adquisicions. No estan els temps per moltes aventures. En els darrers temps ha hagut de fer diverses marxes enrera per a fer calaix. Ha venut la seva divisió immobiliària de Servihabitat, ha venut locals d’oficines a Carlos Slim, ha venut la meitat de la seva inversió en Inbursa, no ha anat a la ampliació de capital de l’Erstebank austríac, la situació de el BPI portuguès és la mateixa situació del seu país, s’ha parlat de la possibilitat de venda de part de Gas Natural. I ha endarrerit dos anys la recompra de les accions als antics preferentistes mantenint-los una remuneració del 7% anual.\nEs evident que això no comporta cap problema, “laCaixa” té encara importants posicions i plus-vàlues en Gas Natural, Telefònica, Repsol, Abertis i d’altres, però si que cal anar amb prudència per que els temps són complexes.\nPublicat per Manel a 12:14 0 comentaris\nEl que no han dit de CatalunyaBanc\nLogo de CatalunyaBanc\nnuevatribuna.es | 25Agosto 2013\nEn el procés de reestructuració del sector financer ara sembla que toca el torn a CatalunyaBanc.\nUna vegada més caldrà recordar la responsabilitat que en tota aquesta situació han tingut el supervisors, en aquest cas tant el Banc d’Espanya, com la Conselleria d’Economia de la Generalitat de Catalunya i també el propi FROB.\nEn el moment d’afrontar la reestructuració de CatalunyaBanc, fruit de la fusió de les caixes de Catalunya, Tarragona i Manresa, caldria recordar la multitud de vegades que els diversos consellers d’Economia van exaltar el model de caixes a Catalunya, com a model d’èxit, ara ja només en queda una. Potser caldria exigir-los responsabilitats per la seva manca de control.\nDesprès de veure les compareixences davant la Comissió creada pel Parlament de Catalunya sobre la crisi de les caixes i en concret de CatalunyaBanc (o Caixa de Catalunya) dels seus antics responsables, Presidents i Directors caldria deixar clares algunes coses que no han estat prou esmentades per aquests suposats responsables en la seva presència al Parlament de Catalunya. Anem a pams amb cadascun d’ells:\nAntoni Serra Ramoneda: President de Catalunya Caixa (1984-2005) ha demostrat que la seva important fama de economista contrasta amb la de mal gestor. Ell va ser en definitiva responsable de no controlar les actuacions del Director Francesc Costabella que va dur a terme la compra de la companyia d’assegurances MNA, sense el preceptiu acord previ del Consell, i per un preu unes vuit vegades superiors al que dos mesos abans havia pagat el venedor amb el cost negatiu que això va suposar per l’entitat. Aquesta actuació de Costabella es va efectuar malgrat la posició expressada per part del Banc d’Espanya, amb ocasió d’una anterior compra d’un altra asseguradora (ASTRA), que va plantejar la necessitat d’un acord previ a la compra per part del Consell d’Administració. Tot i així Serra Ramoneda no va reaccionar fins que va ser conscient de que la situació s’anava a fer pública, la qual cosa va precipitar el cessament de Costabella. Però davant la Comissió del Parlament Serra Ramoneda no es va considerar responsable de res.\nLoza i Serra Ramoneda\nJosep Mª Loza: Director de Caixa Catalunya (1998-2008), en substitució de Francesc Costabella. Va ser responsable de la política de fer del “totxo” l’objectiu del creixement de la caixa. La seva política no va ser només, com a altres entitats, donar excessius crèdits sinó un altra que s’ha demostrat molt més perillosa: la d’entrar a formar part del capital de diverses promotores immobiliàries. Això li va comportar un alt nivell de pèrdues amb ocasió de la “bombolla immobiliària”. Altrament va dur a terme una expansió d’oficines errònia, enlloc de concentrar-se en determinades zones geogràfiques va dur a terme una expansió a totes les províncies, però molt limitada, unes tres oficines per província, la qual cosa juntament amb el fet de fer-la massa tard comportava en molts casos que la seva clientela es nodrís de qui ja havia estat rebutjat per les altres entitats més arrelades. Al gener del 2008 presenta la seva dimissió, per diferències amb el president Narcís Serra, malgrat això es retira amb una indemnització de 10 milions de euros. Tampoc es considera responsable de la situació de l’entitat al comparèixer davant la Comissió del Parlament català\nNarcís Serra: President de CatalunyaCaixa (2005-2010). L’ex-vicepresident del Govern amb Felipe González sempre va sospirar per arribar a presidir “laCaixa” on havia estat president el seu padrí Francesc de Carreras, finalment però, es va haver de conformar amb la presidència de CatalunyaCaixa. La primera cosa que va fer va ser pujar-se la retribució de 110.000 euros anuals del seu antecessor Serra Ramoneda a 200.000 i alhora fer-se nomenar conseller de diverses companyies on l’entitat tenia presència i inclòs en d’altres. La seva presidència va coincidir amb la direcció de Loza i posteriorment la d’Adolf Todó a qui va portar per a conduir la fusió de Catalunya Caixa, Caixa Tarragona i Caixa Manresa i la seva conversió en CatalunyaBanc. Segons ell la responsable de tot és la crisi i l’atur, cap responsabilitat per part seva.\nNarcís Serra i Adolf Todó\nAdolf Todó: Director primer i després President de CatalunyaBanc ( 2008-2013). Va ingressar el primer any amb un sou de 800.000 euros que l’any següent enmig ja de la crisi i amb l’ERO en marxa va pujar a prop de un milió i mig. Malgrat no se’l pot responsabilitzar de la crisi de l’entitat, ell considera que només té un 5% de responsabilitat i la resta és de Josep Mª Loza, també va tenir actuacions poc clares. Una d’elles és la recompra de participacions preferents de la seva anterior entitat, Caixa de Manresa, (cal suposar a alguns antics clients ben referenciats) i establir la prioritat de la seva la col·locació per la xarxa de CatalunyaCaixa ( desprès CatalunyaBanc).\nEl FROB: L’actuació del FROB ha estat com a mínim negligent en la gestió de CatalunyaBanc. Ha ajornat la seva venda, la qual cosa ha comportat la seva pèrdua continuada de valor. El propi organisme que deia a la primavera que no es vendria sense recuperar part de la inversió pública ( 12.000 milions), ara ja es conforma no tan sols amb posar-la a la venda a valor “0” sinó inclòs amb contrapartides.\nLa primera actuació és una proposta d’ERO que comportaria la pèrdua del lloc de treball de 2.453 treballadors, d’un total d’uns 7.200 treballadors de l’entitat. Entre els afectats està tota la xarxa de fora de Catalunya, amb la indemnització mínima que s’estableix en la Reforma Laboral del PP. Estan disposats a incrementar lleument l’ oferta si a canvi la plantilla es retalla un 15% el sou i està disposada a fer jornades parcials i mobilitat geogràfica. Es tracta de la proposta més abusiva de totes les que s’han efectuat fins ara en processos similars. Cal dir que els afectats serien la plantilla de fora de Catalunya i treballadors de Catalunya de menys de 50 anys.\nLa raó d’aquesta elecció és clara. Es tracta de fer una primera “poda” de plantilla per a fer l’adjudicació més fàcil, i que posteriorment la entitat que l’adquireixi tingui més fàcil fer una segona “poda” amb els majors de 50 anys.\nUna vegada més hem de veure com les coses continuen fent-se amb una injustícia manifesta. CatalunyaBanc ha rebut més de 12.000 milions que pagarem entre tots els contribuents, previsiblement el cost serà més gran al finalitzar l’operació d’adjudicació. Per tant la societat en el seu conjunt perdem.\nTambé surten perdent els treballadors de l’entitat la responsabilitat dels quals és nul·la en la mala gestió. I els clients, tots en general al disminuir la competència però especialment els posseïdors de participacions preferents o deute subordinada que han patit fortes retallades en els seus estalvis.\nMentre els mals gestors i responsables surten “de rosetes”, al igual que els negligents supervisors responsables, es diguin Banc d’Espanya o Conselleria d’Economia de la Generalitat.\nI qui hi guanya? Novament l’oligopoli financer, sens dubte una de les tres grans entitats: Santander, BBVA o CaixaBank serà l’adjudicatària, amb la qual cosa incrementarà de cop la seva quota de mercat amb un mínim o cap cost.\nPublicat per Manel a 23:00 0 comentaris


El conseller delegat d’Opus One sortirà del paper de Meadowood Napa Valley- Winestealssd.com - Napa Valley\nPrincipal Napa Valley El conseller delegat d’Opus One abandonarà el paper de Meadowood Napa Valley...\nEl conseller delegat d’Opus One abandonarà el paper de Meadowood Napa Valley...\nUna vista sobre Meadowood Napa Valley. Crèdit: família Harlan / Pacific Union Company\nDavid Pearson assumirà el seu nou paper a Meadowood al setembre, ha anunciat la família Harlan. Des del 2004 és el conseller delegat d’Opus One.\nH. William ‘Bill’ Harlan és fundador i soci director de Meadowood Napa Valley, que inclou un complex de luxe, un espai per a reunions i un restaurant Michelin de tres estrelles al cor del país del vi.\nA Meadowood, la família Harlan va dir que Pearson 'serà el responsable de la supervisió de totes les activitats, inclosa la relació estratègica i sinèrgica que hi ha hagut entre Meadowood Napa Valley i The Napa Valley Reserve'.\nEl Napa Valley Reserve és un club privat exclusiu per a invitacions per als amants del vi.\nDavid Pearson. Crèdit fotogràfic: família Harlan / Pacific Union Co.\nPearson també col·laborarà amb Bill Harlan en 'projectes especials' com a part del seu nou paper, va dir la família. Un portaveu va dir a Decanter.com que era massa aviat per parlar de projectes específics, però que 'és una cosa diferent de Meadowood i no està relacionada amb el vi'.\nBill Harlan va dir: «Durant 16 anys he observat la gestió de David de l'Opus One. Ha establert excel·lents relacions amb els seus empleats, col·legues i mecenes de tot el món, així com amb la nostra comunitat local. '\nTambé va felicitar el suport de Pearson a l'esdeveniment anual de la subhasta Napa Valley, que se celebra a Meadowood.\nPhilippe Dhalluin, el director general del baró Philippe de Rothschild, va dir sobre la jugada de Pearson: 'Entenem perfectament i estem contents per ell, encara que el trobarem a faltar molt'.\nPearson ha supervisat una nova era per a l'Opus One amb seu a Oakville des del seu nomenament a principis del 2004.\nOpus One es va crear el 1978 com a empresa conjunta entre el propietari de Mouton Rothschild, el baró Philippe de Rothschild, i el californià Robert Mondavi, però Constellation Brands es va convertir en el nou soci mixt després de comprar el negoci de vins Mondavi a finals del 2004.\nUn portaveu d'Opus One va declarar a Decanter.com que la companyia està realitzant una recerca sobre la substitució de Pearson.\nPearson va dir sobre el seu nou paper: 'Em sento honrat de tenir un paper crític en la configuració del proper capítol de la història de la propietat de Meadowood, que continuarà sent el primer camí per portar la gent a la nostra regió a experimentar i gaudir d'aquest gran tresor nacional . La viticultura i l’hospitalitat són l’ànima de la vall de Napa. ’\nLa família Harlan és propietària de Harlan Estate, BOND i Promontory a Napa Valley.\nTast de l'Opus One del 1979 al 2016 (Per a subscriptors Premium)\nEls cellers de Napa Valley comencen a obrir-se per als visitants\nRiedel llança una copa de vi Vinum Extreme Rosé...\nWarren Winiarski, judici de la llegenda de París, converteix el saló de la fama a Califòrnia...\nVídeo: epicentre del terratrèmol de Nova Zelanda que va destruir 5 milions d'ampolles de vi...\nLa Xina és ara el mercat d’exportació de vi més lucratiu de Xile...\ncopa di vi net worth 2016


VI Simposi internacional de joves investigadors en traducció, interpretació, estudis interculturals i estudis d'Àsia oriental .:. UAB\ninterpretació, estudis interculturals i estudis de l’Àsia oriental\ni d'Estudis de l'Àsia Oriental\nAquesta sisena edició del Simposi va dirigida a estudiants de màster, doctorands i joves doctors que tot just hagin encetat una carrera en l’àmbit de la recerca. L’objectiu bàsic del simposi és oferir un espai on les noves generacions d’investigadors intercanviïn idees i presentin la recerca que duen a terme en els sectors de la traducció, la interpretació, els estudis interculturals i els estudis de l’Àsia oriental.\nEl simposi inclourà, a més de les comunicacions dels participants, una conferència plenària a càrrec d'Ovidi Carbonell Cortés, professor de Traducció i Interpretació i director del Centre Cultural Hispano-Japonès a la Universidad de Salamanca.\nEl simposi tindrà lloc el 3 de juliol del 2015 a la Facultat de Traducció i d'Interpretació de la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB) i es valoraran especialment les comunicacions relacionades amb les línies de recerca del Departament:\nLlengua i literatura de l'Àsia oriental.\nPolítica i relacions internacionals de l'Àsia oriental.\nSocietat de l'Àsia oriental.\nCultura, pensament i interculturalitat de l'Àsia oriental.


El 41% dels participants en el programa de garantia juvenil de La Cambra s’han incorporat al mercat laboral - Canal Terrassa\nEl 41% dels participants en el programa de garantia juvenil de La Cambra s’han incorporat al mercat laboral\nCarme ContrerasData: 08/09/17\nEn el transcurs del primer semestre de 2017, un total de 134 joves s’han incorporat al programa de Garantia Juvenil de la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis de Terrassa. Han participat en el pla integral de capacitació professional, així com del servei d’orientació vocacional. Del total d’inscrits, 81 participants han rebut una formació troncal i 73 formació específica, i un total de 40 joves han rebut un servei d’acompanyament de visites a empreses.\nDesprés de dos anys de trajectòria, 718 joves han estat inscrits aquest programa dissenyat i gestionat per La Cambra. Per a l’entitat empresarial, l’èxit del pla de capacitació professional rau en els resultats assolits en termes d’inserció laboral, després de constatar que el 41% dels participants s’han incorporat al mercat laboral i actualment estan treballant.\nEl programa ofereix un itinerari formatiu individualitzat adaptat als llocs de treball que demanda el mercat empresarial i orientat a facilitar la incorporació dels joves al mercat laboral.\nConformat per una oferta formativa troncal i una altra d’específica d’acord a les diferents especialitats professionals, el segon semestre de 2017 s’iniciarà un pla formatiu integral centrat en les disciplines de les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC’s) i d’habilitats socials, en l’àmbit de la formació troncal. Pel que fa a la formació específica, es posaran en marxa accions formatives especialitzades de mossos de magatzem, auxiliar de comerç i atenció sanitària immediata i DEA. Es tracta de cursos gratuïts de 60 hores que començaran els dies 25 de setembre, 9 d’octubre i 13 de novembre, respectivament, i que permetran als joves obtenir el carnet d’ operador de carretons, preparació per a les campanyes comercials de Nadal o les titulacions d’Atenció sanitària immediata i DEA homologades.\nTags: Cambra de ComerçInserció laboralprimer semestre de 2017programa de Garantia Juvenilterrassa\nBallart: “Són els organitzadors qui haurien d’informar sobre els punts de votació”\nLa selecció júnior femenina accedeix a les semifinals del Campionat del Món


L'Art entre llunes i volcans sobrepassa qualsevol previsió\nOlot - Publicat a les 9:44h\nComentaris tancats a L’Art entre llunes i volcans de Sant Feliu de Pallerols sobrepassa qualsevol previsió\nUnes 600 persones han passat, a dia d’avui, per les instal·lacions creatives i plàstiques d’Els Arbres d’en Casals i Riu Brugent, a Sant Feliu de Pallerols. L’obra, anomenada ‘Art entre llunes i volcans’ destaca per ser un projecte comunitari que apropa l’art al poble.\nDes del 26 d’agost Sant Feliu de Pallerols gaudeix d’un projecte fet per i per al poble. ‘Art entre llunes i volcans’ apropa l’art als seus orígens i permet al públic entendre com es formen i d’on venen els objectes exposats. Una exposició en la qual ha participat bona part del poble garrotxí aportant-hi el seu granet de sorra. Un projecte plural i participatiu que ha aconseguit treure l’art dels veïns de Sant Feliu de Pallerols.\nLa Floristeria Natura Flors d'Olot no ha pogut fer vendes al seu establiment, però ha obert persianes per servir els clients que esperaven a fora. Els olotins que han vist això a primera hora del matí han decidit fer cua per veure si encara quedaven roses.…


El Punt Avui - Notícia: Kitsch: “Ara no hi ha tanta violència com el 92, però també hi ha mala maror”\nKitsch: “Ara no hi ha tanta violència com el 92, però també hi ha mala maror”\nAmb 27 anys d'història, el grup banyolí Kitsch continua molt actiu i, després d'actuar al ‘Catalunya vol viure en llibertat' del 1992, hi tornarà el 29 de juliol\nTweet\tKitsch, quan encara era quartet Foto: ARXIU.\nKitsch és una presència constant en l'escena musical catalana de les últimes tres dècades: des del Santuari de Banyoles, el seu estudi i base d'operacions, continuen treballant i editant música, ara en format de single i des de la més estricta autogestió. Ara tornen a ser un trio, després que el guitarrista David Zamora deixés el grup per motius personals després del seu recent concert a La Nau de Banyoles, on ja havien actuat el juliol del 1992 pocs dies abans de la seva participació en el primer festival Catalunya vol viure en llibertat, a la Devesa de Girona, i també pocs dies després de la seva històrica actuació a l'auditori del Kremlin, de Moscou.El diumenge 29 de juliol, Kitsch tornarà a actuar juntament amb una vintena de grups i solistes al segon festival Catalunya vol viure en llibertat, organitzat per El Punt Avui. Com a banyolins, Kitsch va viure de molt a prop algunes de les detencions de militants independentistes que van motivar la primera edició de Catalunya vol viure en llibertat. “Hi havia molta mala maror en aquella època. Ara no hi ha tanta violència, però continua havent-hi mala maror. Per això tornem a participar en aquesta iniciativa”, explica Joan Pairó, membre fundador de Kitsch, juntament amb Lluís Costabella. El trio es completa amb el bateria Jordi Farreras.Tot i que tenen una llarga història, Lluís Costabella subratlla que Kitsch no és un grup nostàlgic: “Ens agrada reeditar material inèdit del passat, però sempre estem fent coses noves. Ara estem veient que els temes nous funcionen i que hi ha gent jove que ens segueix.” Pel 12 d'octubre vinent preparen un espectacle especial que acompanyarà la presentació a les Borges Blanques dels videoclips que ha realitzat Octavi Espuga per als dos temes del seu últim single, L'odi pot més i L'home sol. L'espectacle es titularà Les verges boges a les Borges Blanques.Kitsch no ha estat mai un grup de consignes polítiques. “Som molt contestataris amb el que ens envolta, i el que ens envolta és tot. Però preferim la música i la poesia que no pas la política, que t'encasella i et fa perdre vigència. Nosaltres partim de la persona i, a partir d'aquí, tot s'extrapola, perquè tots acabem compartint els mateixos actes vitals, experiències i reflexions.”\nEl Punt Avui. Comarques Gironines 04-07-2012 Pàgina 26 El Punt Avui. Edició Nacional 04-07-2012 Pàgina 9 DESA LA NOTÍCIA A:


Doblet de Catalunya al Campionat d'Espanya de Seleccions Autonòmiques sub-18 - Canal Terrassa\nLes seleccions catalanes sub-18 d’hoquei herba, amb una àmplia representació de jugadors i jugadores de Terrassa, han revalidat els títols de campions d’Espanya de Seleccions Autonòmiques, després de superar Madrid en les finals disputades aquest diumenge a València.\nEl combinat masculí, que dirigeix l’egarenc Oriol Freixa, ha derrotat la selecció madrilenya per 2 a 1, encadenant així el seu cinquè títol consecutiu. En la competició va sumar dues victòries contra València (6-1) i Andalusia (4-0), però va perdre amb Madrid per 1 a 2 abans de tornar-se a veure’s les cares en la final. A més, el jugador de l’Atlètic Terrassa Pol Cabré-Verdiell va ser designat millor jugador i màxim realitzador del torneig.\nPer la seva banda l‘equip femení, que també entrena la terrassenca Sílvia Bonastre, s’ha desfet amb comoditat de Madrid per un contundent 4 a 0, sumant el seu tercer títol seguit. A més de guanyar tots els partits, no ha encaixat cap gol en tota la competició en derrotar València (2-0), Andalusia (0-7) i Madrid (3-0).\nTítol del combinat femení\nTags: Campionat Espanya Seleccions AutonòmiquesCatalunyahockeyhoquei herbasub-18títols


Natació - Rosespedia\nLa natació és un esport consistent en el desplaçament d'una persona en l'aigua, sense que aquesta toqui el sòl. Aquest esport està regulat per la Federació Internacional de Natació i va néixer de la necessitat que l'ésser humà ha tingut d'adaptar-se al medi aquàtic, el qual en el Planeta Terra ocupa molta més superfície que el terrestre, convertint així a la natació en una habilitat molt útil per a la supervivència.\nLa natació és l'art de sostenir-se i avançar, usant els braços i les cames, sobre o sota l'aigua. Es pot fer com a activitat lúdica o com a esport de competició. A causa que els éssers humans no neden instintivament, la natació és una habilitat que ha de ser apresa. A diferència d'altres animals terrestres que es donen impuls en l'aigua, en el que constitueix en essència una forma de caminar, l'ésser humà ha hagut de desenvolupar una sèrie de braçades i moviments corporals que l'impulsen a l'aigua amb potència i velocitat. En aquests moviments i estils es basa l'evolució de la natació competitiva com a esport.\nLa natació va passar a ser part dels primers Jocs Olímpics moderns de 1896 a Atenes en el cas dels homes, i a partir dels de 1912 per les dones. La natació pot practicar-se en qualsevol tipus de recinte d'aigua prou gran com per permetre el lliure moviment i que no estigui massa freda, calenta o turbulenta. Els corrents i marees poden resultar perilloses, però també representen un desafiament per demostrar la força i el valor dels nedadors, com es pot comprovar amb els molts intents amb èxit de creuar el Canal de la Mànega.\nLa natació va ser un esport molt estimat en les antigues civilitzacions de Grècia i Roma, sobretot com a mètode d'entrenament per als guerrers. Al Japó ja se celebraven competicions al segle I aC. No obstant això, durant l'edat mitjana a Europa la seva pràctica va quedar gairebé oblidada, ja que la immersió en aigua s'associava amb les constants malalties epidèmiques de l'època. Cap al segle XIX va desaparèixer aquest prejudici i, ja al segle XX, la natació s'ha arribat a considerar un sistema valuós de teràpia física i la forma d'exercici físic general més beneficiosa que existeix. Cap altre exercici utilitza tants músculs del cos i de manera tan intens. A més, la major afluència de nedadors, així com les millors tècniques de construcció i calefacció, han augmentat enormement el nombre de piscines públiques a l'aire lliure i cobertes a tot el món. La piscina privada, que va ser en un temps signe d'excepcional privilegi, és cada vegada més comú.\nEstils de natació competitiva[modifica]\nSón 4 els estils de natació que s'utilitzen en competicions:\nEstil lliure: es refereix al fet que el nedador pot realitzar l'estil que a ell més li convingui. En l'estil Lliure, les úniques regles són: que en el moment d'iniciar la prova, el nedador ha de començar des del banc de sortida, després de la sortida i de cada volta, podrà romandre submergit fins a 15 metres. Durant la prova el nedador no pot sortir dels "carrils", no pot impulsar-se ni caminar pel fons de la piscina, fins acabada la prova. En concloure qualsevol tram i en acabar la prova, s'ha de tocar de qualsevol forma la paret que marcar la fi de la piscina. Per tradició i velocitat, s'utilitza el crol per nedar les proves d'estil lliure, però hem de saber diferenciar que no són sinònims. Els esdeveniments es fan en distàncies de 50 m, 100 m, 200 m, 400 m, 800 m, 1500 mi 3000m, sent aquesta última la prova més llarga i dura que es pot nedar en una competició a la piscina.\nEstil esquena: no té restriccions de simetria, però els nedadors han de romandre d'esquena durant tot l'esdeveniment, menys durant la volta que es fa a la paret. Aquest estil es fa, en essència, com una inversió del crol, però amb els colzes estirats - el competidor mou els seus braços cap enrere sobre les seves espatlles, i la mà es fica completament estirada empenyent l'aigua per produir l'avanç, unit a una puntada semblant a la de crol,només que aquesta puntada es fa des dels genolls. Els esdeveniments es realitzen a distàncies de 50 m, 100 m, i 200 m.\nEstil braça o pit: d'on es va evolucionar la papallona, té la restricció addicional que les mans del nedador han de ser empeses cap al front juntes des del pit i que els colzes han de romandre sota l'aigua, en un angle de 90º. És l'estil més lent en la natació competitiva. Els esdeveniments es realitzen a distàncies de 50 m, 100 m, i 200 m. En aquest estil és el que les cames proporcionen la major força per a l'avanç.\nEstil papallona: Aquest estil requereix que les accions del nedador tinguin simetria bilateral (el costat esquerre del cos ha de fer el mateix que el dret) i a més, les cames s'han de coordinar en un batut de dalt a baix de la mateixa manera que el maluc amb els braços començant el moviment de les cames amb una ondulació que es desplaçarà des del maluc fins als peus del nedador. Aquest estil és el que exigeix més força i el que consumeix més energia de tots. Els esdeveniments es fan en distàncies de 50 m, 100 m, i 200 m.\nLa natació a Roses[modifica]\nA Roses la natació es pot practicar a la piscina municipal.\nActivitats que es poden realitzar a la piscina municipal:\nActivitat aquàtica per a nadons: L'objectiu és afavorir el desenvolupament integral del nadó a través d'un ampli ventall d'experiències aquàtiques, del joc i de l'afectivitat dels pares.\nAiguajoc: Dirigit a infants a partir dels 2 anys o bé a nens/es de 3-5 anys que necessitin guanyar confiança. L'objectiu és descobrir el medi a través del joc.\nAprendre a nedar: Dirigit a qui no tingui el domini suficient per moure's amb seguretat a l'aigua. L'objectiu és assolir de manera progressiva una bona adaptació i l'autonomia mínima a l'aigua.\nDomini del medi aquàtic: Dirigit a qui tingui l'autonomia per desplaçar-se amb comoditat al llarg de 25 m. L'objectiu és assolir una base àmplia i genèrica a través del treball de les habilitats aquàtiques.\nNatació esportiva: Dirigit a qui tingui un bon domini del medi i pugui enllaçar quatre piscines, tant en posició ventral com dorsal. L'objectiu és aprendre les habilitats tècniques de la natació.\nActivitat aquàtica prepart: L'objectiu és preparar la dona per al part, a partir de les 26 setmanes de gestació, aprofitant els beneficis que ofereix el medi aquàtic i sota la supervisió d'una llevadora. Cal saber nedar.\nActivitat aquàtica terapèutica: Dirigit a qui tingui problemes d'esquena i el metge li recomani natació. L'objectiu és corregir la postura de la columna i evitar el mal d'esquena mitjançant exercicis proposats per un fisioterapeuta. Cal saber nedar.\nActivitat aquàtica per a gent gran: Els objectius són incrementar el domini del medi aquàtic, mantenir la condició física i assolir un ambient socialment gratificant.\nObtingut de «http://rosespedia.cat/index.php?title=Natació&oldid=4706»\nDarrera modificació de la pàgina: 26 des 2011 a les 21:17. S'ha visitat aquesta pàgina 8.103 vegades.


Qui impulsa millor la cultura? Laura Borràs? O Illa i Carrizosa que es disputen l’espanyolisme? – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 29 de gener de 2021 Contrapunts\nEls candidats a presidir la Generalitat ¿què saben de la Bernat Metge, impressionant col·lecció dels clàssics grecs i llatins traduïts al català, obra feta possible gràcies a Francesc Cambó? La pregunta és d’actualitat perquè acaba de morir Helena Cambo, filla de Francesc Cambó.\n1. ¿Quin és el candidat o candidata que demostra cada dia ser la personalitat mes culta entre els que aspiren a presidir la Generalitat? ¿Qui és el que mostra tenir més coneixements, més sensibilitat, mes empatia amb les elits culturals i amb la cultura del poble? ¿Qui te un currículum cultural més destacat, més experiència, mes projecte, més compromís? ¿Qui ha demostrat que coneix millor la cultura catalana, la cultura espanyola, la cultura universal? ¿Qui ho demostra en les seves activitats personal, professional, docent, política, parlamentaria?\n2. ¿Qui es aquest avui presidenciable? ¿Laura Borràs (Junts), Pere Aragonès (ER), Salvador Illa (PSOE), Carlos Carrizosa (Cs), Alejandro Fernández (PP), Jéssica Albiach (Comuns)?. Els fets indiquen que aquesta persona indiscutible es Laura Borràs. Ella ha demostrat com consellera al Parlament davant dels atacs dels partits de la bancada espanyolista que la cultura catalana és, malgrat totes les dificultats legals i del règim, una realitat arrelada i universal\n3. La cultura catalana podria estar en millors condicions i projectar-se més si, com les cultures espanyola i francesa per exemple, disposés d’una estat propi com Espanya i França. ¿Quin candidat garanteix millor un impuls a la cultura i ho realitza des de fa molts anys? ¿Laura Borràs? o ¿Illa i Carrizosa que es disputen el vot espanyolista? D’això també van les eleccions, la democràcia, la política, la convivència, el sobiranisme.


Vi Santa Digna Chardonnay Reserva: totes les anyades a Uvinum\nCompra Santa Digna Chardonnay Reserva al millor preu\nSanta Digna Chardonnay Reserva 2019 7,50€\nQuina és la valoració de/d' Santa Digna Chardonnay Reserva?\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Santa Digna Chardonnay Reserva?\nOpinió sobre Santa Digna Chardonnay Reserva 2018\n“El vaig buscar per internet perquè a la meva ciutat no el venen. Opacitat pròpia de Miguel Torres. El Santa Digna Chardonnay Reserva sobretot recorda a fruites blanques. Molt bona acidesa d'aquest Valle Central.”


Col·lecció de moments: Joncs\nPublicat per Carme Rosanas a 3:56\nCèlia 31 d’agost de 2010 a les 10:22\nAquest poema em fa recordar l'homenatge d'ahir i l'esclat en homenatge a Màrius Torres bressolats pels convocaires! Moltes felicitats!\ncaterina 31 d’agost de 2010 a les 10:38\nL'he trobat molt tendre! Quasi el definiria com d'amor, al poema, entre els elements de la natura :)\nElfreelang 31 d’agost de 2010 a les 11:08\nSempre m'han agradat els joncs, ara amb el teu dibuix i els mots encara m'agraden més!\nNatàlia 31 d’agost de 2010 a les 13:37\nM'agraden molt els teus dibuixos, quan els veig em quedo embadalida!\nM'encanta el soroll de la brisa als joncs..\nMireia 31 d’agost de 2010 a les 15:02\nhola, Carme, he de dir que els joncs no m'han acabat mai de fer el pes, les paraules, però, transmeten bones vibracions!\nrebaixes 31 d’agost de 2010 a les 15:54\nJonc i jonça no es barallen\ncompenetren ses quefers\nL'un tendror davall l'aigua\ni coet a dalt mirant el cel,\nl'altra clourà la seva ruta\nsent amiga dels ruquets.\nEva 31 d’agost de 2010 a les 17:26\nPotser en una petita barca m'hi pedria...\nsegurament, per retrobar-te, amb la mirada absent i d'esquena.\n(Avui estic rara!)\nCarme Rosanas 31 d’agost de 2010 a les 19:28\nDoncs mira és una interpretació en la que jo no havia pensat, Cèlia! Gràcies!\nCaterina, doncs en aquesta si que hi he pensat! de fet ho és. :)\nElvira, a mi també m'agraden, i és elprimer cop que en dibuixo.\nGràcies, Natàlia, ja sé que no n'hi ha per tant dels meus dibuixos, però m'alegro molt que t'agradin.\nMireia, je, je, je... què els trobes de dolent als joncs... ells només són allà i no fan mal a ningú, és deixen bressolar pels aiguamolls pacíficament. :) T'ho dic de bon rotllo eh? No és que et vulgui convèncer, però m'ha fet gràcia tant convenciment.\nGràcies pel vers, Anton!\nEva, la mirada absent i d'esquena... ara no entenc bé si la rens tu o la tinc jo... en fi, a vegades la mirada absent ajuda a retrobar-nos a nosaltres mateixos... tant si ets tu com si sóc jo... segur que la mirada retornarà. Petonets.\nRafel 31 d’agost de 2010 a les 19:46\nFantàstica imatge d'estiu. Els joncs bressolant-se ens avisen que ens apropem amatents i silenciosos als aiguamolls.\nMortadel.la 31 d’agost de 2010 a les 20:38\nEls joncs em fan pensar amb quan era petita. Mai m'havien agradat massa, em feien com una micona de por, una sensació estranya cada cop que els mirava. Ara, senyalaven els estius i les basses, les granotes, els capgrossos i les pedretes rodones!\nPetonets de natura!\nLa Meva Perdició 31 d’agost de 2010 a les 20:43\nSento el cor de granotes i el brunzit del vol de la libèl·lula. ^_^\nA mi els joncs sempre em porten a la memòria el monstre de Frankenstein rebent una flor d'una nena.\nsargantana 31 d’agost de 2010 a les 20:58\nrecordo que a la meva juventud hi habien jonqueres a tot arreu\nara..has d'anar al blog d'una amiga per trovar.los\nonatge 31 d’agost de 2010 a les 22:25\nUn bon maridatge entre dibuix... i paraules...\nDes de la celístia dels estels.\nCarme Rosanas 31 d’agost de 2010 a les 22:40\nImatges trobades aquest estiu: el dibuix fora i els mots a dins.\nAnna, mira que se n'aprenen de coses... no se ma'havia acudit mai que els joncs podien fer por...\nUf! Perdició! Frankenstein? No, no jo no pensava pas en això! :)\nsargantana, a la teva disposició... si mai trobes a faltar alguna altra cosa... :)\nGràcies onatge, des de la fosca.\nAssumpta 1 de setembre de 2010 a les 1:46\nNo diguis que no n'hi ha per tant amb els dibuixos... donen moltíssima vida al blog, l'omplen d'imatge i de color, il·lustren les teves paraules, els teus poemes, tot allò que expliques... :-))\nFerran Porta 1 de setembre de 2010 a les 8:40\nA mi, com a la Natàlia, m'agraden de debò els teus dibuixos, Carme. Cada nou post és un somriure, un "què bonic"... altre cop :-)\nCarme Rosanas 1 de setembre de 2010 a les 9:52\nAssumpta, Ferran, us ho agraeixo molt... de veritat. Jo vaig fent dibuixos i a vegades n'hi ha de molt senzills, com aquest dels joncs que m'agraden prou. Però sovint penso que no me'n surto gaire, malgrat tot els,poso i vaig fent... pe`ro m'anima molt que us agradin! Una abraçada a tots dos... així compartida, tots a la vegada!\nAssumpta 1 de setembre de 2010 a les 20:09\nI és que no són boniques les coses senzilles? A vegades mil milions de vegades més que les complicades :-))\nJo, amb el Paint no sé fer ni... res, res... no sé com ho pots fer :-)\nPerò és que no es tracta de la perfecció... És clar que no són perfectes! (que avorrit si ho fossin, per això ja podries posar fotografies) es tracta que tenen un "toc" especial... què és? no ho sé... un aire d'innocència. Potser una nena ho faria com tu. Però... què pocs adults poden dibuixar com ho faria un infant!\nEi... el meu Vincent... no creus que era absolutament ple d'imperfeccions?... i era genial!! :-))


À Punt es bolca amb les Festes de Moros i Cristians d’Ontinyent | Valencia Extra\nL’Entrada de Moros i Cristians es retransmet en directe\nÀ Punt retransmetrà l’Entrada de Moros i Cristians d’Ontinyent. Divendres, 23 d’agost des de les 18:00 hores i fins a les 02:00 hores es podrà seguir en directe la desfilada dels dos bàndols.\nEl presentador d’À Punt Directe, Ferran Cano, serà l’encarregat de narrar la retransmissió i els reporters Isabel Pastor, Carles Navarro i Àlex Blanquer s’ocuparan d’entrevistar els protagonistes de la festa.\nD’altra banda, Al ras, el magazín radiofònic s’emetrà divendres de matí des de la plaça Major d’Ontinyent. Durant la primera part del programa, comptarem amb la presència de Vicent Pla, president de la Societat de Festers, i els capitans cristià, Gabriel Ferre, i moro, Ángel Torregrossa, que ens desvetllaran com s’han preparat les comparses per a l’Entrada dels Moros i Cristians, que tindrà lloc de vesprada. A més, Al ras parlarà amb Rafa Ferrero, qui va iniciar la sol·licitud per a declarar bé d’interés cultural les ambaixades i la Baixada del Crist de les Festes de Moros i Cristians.\nOntinyent es vesteix de festa per a celebrar la setmana dels Moros i Cristians. La presa de Tetuan per les tropes espanyoles i la gratitud mostrada a la imatge del Santíssim Crist de l’Agonia van ser la causa que va fer que a Ontinyent nasqueren, el 1860, les Festes de Moros i Cristians. Una cita arrelada en el calendari d’agost que ompli d’animació els carrers amb les entrades de les comparses i, amb elles, els capitans dels dos bàndols. Declarada el 1970 festa d’interés turístic nacional, espera el reconeixement oficial que òbriga les seues fronteres per tal de ser, també, internacional.\nÀ Punt Mèdia s’esforça per arribar a totes les tradicions i les festes populars valencianes i apropar-les a tota la ciutadania.\nTots els programes de la televisió i de la ràdio d’À Punt Mèdia es poden veure i escoltar en directe i a la carta a través del web https://www.apuntmedia.es/ i de les aplicacions mòbils i de Smart TV.


Roser Domingo, Antonio García i José García guanyen l'I Concurs de fotografia 'Rincones\nL'alcalde de Llíria va inaugurar la Setmana Verda amb l'obertura de l'exposició de fotografia\nREDACCIÓ - 30/07/2014\nEls participants del concurs fotogràfic\nRoser Domingo Muñoz, Antonio García Martorell i José García Rodrigo han sigut els guanyadors de l'I Concurs de fotografia 'Rincones Naturals de Llíria', amb el primer, segon i tercer premi respectivament. Amb este acte, l'alcalde de Llíria, Manuel Izquierdo, va inaugurar junt amb la regidora de Medi Ambient, Reme Mazzolari, i la regidora de Joventut, Susi Subiela, la Setmana Verda.\nDurant tota la setmana es realitzaran activitats per a totes les edats amb l'objectiu de conscienciar sobre la importància de conservar el medi ambient i la prevenció d'incendis. Esta iniciativa està organitzada per la Regidoria de Medi Ambient i la de Joventut i compta amb la col·laboració del Voluntariat Ambiental.\nEls guardonats en el concurs de fotografia han rebut xecs canviables en els comerços locals de Llíria per valor de 150 euros el primer premi, 100 euros el segon i 60 euros el tercer. El jurat va valorar en els treballspresentats la qualitat de la fotografia i l'adequació de la mateixa per al seu propòsit, el de mostrar la bellesa dels racons naturals de Llíria.\nDurant l'entrega de premis, el primer edil va destacar la participació dels concursants en el certamen "porque a través de les seues obres han contribuït a difondre els encants de Llíria, la qual cosa ajudarà a valorar encara més l'envejable entorn natural que tenim". Igualment, Izquierdo va agrair la labor del Voluntariat Ambiental així com la participació del jurat, perquè "han tingut una complicada labor davant del bon nivell de les obres presentades en el certamen".\nActivitats per a conscienciar\nTotes les fotografies presentades s'exposen des d'ahir en l'Espai- Casa de la Joventut amb motiu de l'inici de la 'Semana Verde', que continuarà hui dimarts, a les 19.00 hores, amb la conferència del coordinador forestal del Consorci de Bombers de València, José Ángel Calvo, sobre la conservació de l'entorn natural de Llíria i la prevenció d'incendis.\nEl dimecres 30 de juliol, els més menuts tenen una cita a les 18.30 hores en l'Espai-Casa de la Joventut, on se celebrarà un taller sobre la importància de l'atenció del medi ambient. El dijous 31 de juliol, a les 19.00 hores, l'equip de voluntaris ambientals realitzarà un cinefórum en el que es projectaran diversos documentals sobre les conseqüències dels incendis en el medi ambient.\nEl divendres 1 d'agost, a les 19.00 hores, partirà des de Ca la Vila un grup de voluntaris per a realitzar labors de neteja en la zona de Sant Miquel. El dissabte 2 d'agost, a la mateixa hora, les famílies del municipi que vullguen participar duran a terme una acció ambiental per a recuperar una zona de Llíria.\nEl Senado acoge el concierto La Creatividad Barroca de la Camerata Llíria City of Music-UIMP en el Antiguo Salón de Sesiones


La ciberseguretat, una prioritat pels pròxims 3 anys a l'IMI | Festibity 2022\nLa ciberseguretat, una prioritat pels pròxims 3 anys a l'IMI\nCreated on Monday, 09 May 2016 14:10:59\nEntrevistem a Francisco Rodríguez, Gerent de l'Institut Municipal d'Informàtica.\nLa societat en general està preparada per emprar la tecnologia, però no per protegir-se en termes de seguretat informàtica. Haurà de ser la regulació normativa i la seva implementació a través de la industria qui la protegeixi.\nLa gestió i protecció de la informació canvia de paradigma. Els riscos són els ciberatacs i la pèrdua d’informació. La protecció de la xarxa i les dades es complica davant la diversitat de dispositius que hi accedeixen. Tot això comportarà redissenys i grans canvis en les estratègies de seguretat que s’apliquen avui dia.\nS’haurà d’aplicar el principi de proporcionalitat (equilibri i sentit comú). Les possibilitats que ofereix la seguretat TIC actual permet garantir els drets de les persones i els límits que han de fixar-se per no violar la seva privacitat. Esperem que les regulacions orientin.\nAquest és un dilema que ens trobem freqüentment avui en dia i té difícil resposta. És indiscutible que el Hacker que actua contra una empresa és una amenaça. Actualment, aquest tipus d’accions sovint són percebudes de forma favorable per l’opinió pública. Això té un efecte beneficiós: s’està abocant a totes les entitats a prendre mesures orientades a incrementar la transparència amb què actuen.\nQuina prioritat ocupa la ciberseguretat en la vostra empresa?\nÉs una de les grans prioritats amb un pla de seguretat específic especialment dissenyat per desenvolupar-se durant els pròxims 3 anys.


Celebració de la biblioteca – El Cérvol\nPublicat per jmrue el desembre 13, 2020 desembre 13, 2020\nUn recital poètic musical va servir per donar un toc cultural a la celebració dels cinc anys de la renovació de la biblioteca municipal. Al voltant del poeta Màrius Torres la companyia Cia Cassigalls va bastir un recorregut biogràfic i poètic sota el títol “Entre l’herba i els núvols…“. Les veus de la Dolors Aldomà i Joan Cornudella omplien amb ‘mil paraules’ les imatges que anaven projectant a la pantalla, amb la seva acostumada delicadesa. La música embolcallava tot el conjunt. Un espectacle per la reflexió, una història d’amor entre dos malalts de tuberculosi al sanatori de Puig d’Olena, Mercè Figueras –Mahalta– i Màrius Torres, un moment emotiu i delicat, la interpretació de Mahalta amb la veu de Lluís Llach. Una història intima durant els anys de guerra i postguerra que encara dura…\nL’alcaldessa Mercè Rubió va obrir l’acte amb les paraules d’agraïment i significació de l’acte destacant la cultura com a motor de canvi i un agraïment a Damià Alentorn per la seva dedicació com a bibliotecari. En acabar es van sortejar uns lots de llibres.\nEtiquetes: bibliotecaCulturaMàrius Torrespoesiatuberculosi


Vols barats de Sevilla a Tampa des de 383 € a Iberia\nVols barats EUA Tampa Sevilla-Tampa\nVols barats de Sevilla a Tampa (TPA) de Sevilla a Tampa Sevilla-Tampa , EUA\nVols barats Sevilla-Orlando\nConsulta l’oferta de vols de Sevilla a Tampa i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Sevilla a Tampa .\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Sevilla a Tampa fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.