Article principal: Història de l'escultura\nArticle principal: Art prehistòric\nLes primeres manifestacions escultòriques es remunten al Paleolític inferior, quan l'home tallava el sílex tot percudint-lo contra una altra pedra; posteriorment fa servir el gravat i el relleu en pedra i en ossos d'animals. Fa uns 27.000 i 32.000 anys apareixen representades unes exuberants figures humanes femenines de pedra, en una exaltació artísitica de la fertilitat; són les «venus prehistòriques», com la Venus de Willendorf i la Venus de Lespugue. Durant el període magdalenià es van fer servir bastons i propulsors amb motius ornamentals. Al Paleolític superior, els exemples més abundants són talles o objectes gravats que van evolucionar des d'una fase més primitiva, amb decoracions més esquemàtiques, fins a arribar a la representació de figures animalístiques que s'adaptaven a l'estructura de l'os. L'argila també va ser un material habitual. Les primeres peces escultòriques que es coneixen procedeixen d'Egipte, la Xina, l'Índia i l'Orient Mitjà, llocs on cap al 4000 aC ja existien forns per a fabricar objectes de terrissa.\nUn dels avenços més importants en la història de l'escultura va ser la capacitat de treballar el metall –primer el bronze i després el ferro– el qual serví per a fabricar eines més eficients i, a més a més, obtenir un nou material per realitzar obres escultòriques. El procés de realitzar l'obra primer en argila i després buidar-la en bronze ja es coneixia a les antigues civilitzacions gregues i romanes, i és un sistema que actualment, al segle XXI, encara s'utilitza. A partir del segle V aC, en el darrer període de l'edat del ferro, els celtes van desenvolupar la cultura de La Tène, propagant-la per tota Europa; va representar una evolució de l'art de la cultura de Hallstatt. A la decoració de tots els seus objectes, espases, escuts, fermalls i diademes s'hi poden copsar motius d'animals, plantes i figures humanes. A partir del segle III aC s'encunyaren les primeres monedes seguint els models hel·lènics, així com obres figuratives com el Déu de Bouray, realitzat en xapa de coure repussada.\nVenus de Willendorf tallada en pedra calcària\nBisó. Talla de banya de ren a l'extrem d'un propulsor de dards\nBastó perforat amb un cérvol gravat (Magdalenià superior, Cova del Castillo de Puente Viesgo).\nPetita escultura en bronze que representa un bou de la cultura de Hallstatt datat entre el segle VII i VI aC\nArticles principals: Art antic i antiguitat clàssica\nEsfinx de Darios I el gran, al palau Reial de Susa (Iran), realitzada en maó policromat\nEscriba del Louvre, pedra calcària policromada, de la dinastia V, a Saqqara (Museu del Louvre)\nDama d'Elx (Museu Arqueològic Nacional d'Espanya)\nLaocoont i els seus fills del període hel·lenístic (Pius-Clementí dels Museus Vaticans)\nA Mesopotàmia, degut a l'escassetat de pedreres, l'escultura es va realitzar fonamentalment amb argila; a les excavacions d'Ur (4000 aC) s'han trobat nombroses petites estàtues d'aquest material. Els sumeris van desenvolupar i difondre a altres civilitzacions l'ús del maó, en el qual s'esculpia un relleu i després s'esmaltava. Alguns exemples ben representatius són els que adornen els palaus, així com les superfícies sepulcrals perses del palau de Persèpolis i el Fris dels arquers, una obra en maó esmaltat que hi ha al Palau Reial de Susa (404-359 aC). A l'Antic Egipte s'empraren materials més duradors, com la pedra. Els egipcis van arribar a realitzar escultures altament perfeccionades que van romandre inalterables durant molts segles. Hi representaven divinitats, faraons i altres personatges importants; també realitzaren, però, petites peces de figures en les quals quedaven reflectits els treballs domèstics. Moltes d'aquestes obres s'han trobat a les cambres sepulcrals.\nDe l'art púnic i grecopúnic se'n conserven moltes estàtues, en general femenines, i bustos de fang cuit, juntament amb una diversitat d'amulets d'ivori i de metall que es van descobrir a les necròpolis d'Eivissa i Formentera; es calcula que les més antigues són del segle VIII aC, i la seva fabricació va tenir continuïtat fins molt avançada la dominació romana. Pel que fa a l' escultura ibera, les obres trobades són de pedra i bronze i provenen de tres grans àrees del sud, centre i el llevant de la península Ibèrica: destaca el bust de pedra de la Dama d'Elx, d'inspiració grega.\nL'estatuària arcaica va ser principalment religiosa. Els temples es decoraven amb imatges dels déus, de les seves gestes i batalles, i les figures eren poc realistes. Les korai o koúroi no són retrats de persones concretes; als rostres se'ls posava un somriure fictici, un gest facial conegut en el món de l'art com «somriure arcaic». D'aquest període destaquen el Cap de Dipiló, fragment d'una estàtua colossal de marbre del segle VI aC, i el Cap de Rampin (c.560 aC) obra posterior que presenta un tractament més proper al naturalisme. L'escultura grega assolí un elevat grau de perfecció, qualitat que venia impulsada per la recerca d'una millor expressió de la bellesa de la figura humana; arribaren a establir un cànon amb unes proporcions considerades "perfectes". Malauradament, l'Auriga de Delfos, la parella dels Guerrers de Riace junt amb la del Déu del cap Artemísion formen part de les poques escultures gregues en bronze que es conserven completes. Un dels artistes més significatius del període clàssic fou Praxíteles, autor de l’Hermes amb Dionís infant. Durant el període hel·lènic s'observa que en la creació d'escultures hi ha una clara intenció d'intensificar el moviment i accentuar les emocions, tal com es pot observar al conjunt escultòric de Laocoont i els seus fills.\nL'escultura etrusca (segle IX aC-I aC) derivava de l'art grec, tot i que també van realitzar obres amb unes característiques pròpies. L'estatuària vinculada als contexts fúnebres és, amb diferència, la producció etrusca més abundant; el material d'elecció, per regla general, era la terracota, com en el cèlebre Sarcòfag dels esposos. Posteriorment, l'escultura romana va rebre la influència de l'etrusca i de la grega, i els artistes romans arribaren a realitzar nombroses còpies d'obres gregues. Cal destacar les escultures commemoratives com les de la Columna de Trajà (114), on es narren diverses batalles en una espiral contínua que ocupa tota la superfície de la columna, o l’Estàtua eqüestre de Marc Aureli. Un dels tipus d'escultura que més van desenvolupar, però, foren els retrats, obres realistes amb un marcat caràcter psicològic que es van realitzar a tot l'Imperi Romà.\nArticles principals: Edat mitjana, escultura romànica, i escultura gòtica\nLes obres escultòriques més destacades de l'Imperi Bizantí són els treballs ornamentals dels capitells; hi ha bons exemples a Sant Vidal de Ravenna. Eren habituals relleus en ivori aplicats a cofres, díptics o la cèlebre Càtedra del bisbe Maximilià, una obra tallada cap a l'any 550. Són característiques de l'art otonià les petites escultures en ivori i bronze a les quals s'afegien incrustacions de pedres precioses. També són de bronze les portes de l'església de Sant Miquel de Hildesheim, una obra emparentada amb l'art bizantí i l'art carolingi. Destaquen, a més a més, les imatges de fusta recobertes d'or que es feien servir com a reliquiari: entre aquestes destaca el Crucifix de Gero (segle X), en fusta policromada, que es troba a la catedral de Colònia.\nL'escultura romànica (segles XI-XIII) estava al servei de l'arquitectura; se'n troben molts exemples al voltant de les grans rutes de pelegrinatge, com la del Camí de Sant Jaume. Els escultors tractaren diverses parts de les esglésies –timpans, portades i capitells amb històries sobre temes bíblics– amb un gran realisme. El Maiestas Domini i el Judici Final foren els temes iconogràfics més representats. El material més emprat fou la fusta, que era usada per l'elaboració d'imatges de devoció com les Sedes sapientiae, molt representades per tota Catalunya i pel sud de França. La imatge més important del romànic, però, fou el Crist Majestat; destaquen el que hi ha a Santa Faç de Lucca, a la Catedral de Milà, i també el Crist de Mijaran i la Majestat Batlló.\nLa porta de la Catedral de Chartres (1145) és un dels primers exemples d'escultura gòtica: hi ha representats animals fabulosos que donen forma a les gàrgoles. A Alemanya, tant a l'exterior com a l'interior de la Catedral de Bamberg (segle XIII) s'hi troben unes escultures ben significatives; un bon exemple és l’Estàtua eqüestre del Cavaller de Bamberg. Una innovació són les escultures sobre temes dramàtics, amb escenes de la Passió de Crist i la Pietà entre d'altres. Al final del període gòtic, a Alemanya es realitzen uns magnífics retaules a càrrec d'artistes com Tilman Riemenschneider o Veit Stoss. Al regne de Castella hi van treballar els escultors Gil de Siloé i Alejo de Vahía. Pel que fa al regne d'Aragó, Aloi de Montbrai va realitzar el Retaule dels Sastres de la Catedral de Tarragona i Pere Moragues va esculpir el sepulcre de Fernández de Luna, peça que es troba a la Catedral de Sant Salvador de Saragossa. També destaca el relleu de Sant Jordi del Palau de la Generalitat de Catalunya executat per Pere Joan. Claus Sluter, artista flamenc, va realitzar la portalada de la cartoixa de Champmol (Dijon) i un pedestal del pou del claustre conegut com el Pou de Moisès. A Itàlia, Pisa i Siena els escultors Nicola Pisano i el seu fill Giovanni Pisano van deixar obres d'una gran qualitat en les quals ja anunciaven la transició cap a una nou tipus d'escultura.\nDíptic d'ivori bizantí c. 506 aC al Museu del Louvre\nImatge de la Majestat Batlló\nDetall de la porta reial a la Catedral de Chartres\nRetaule dels Sastres d'Aloi de Montbrai (1368) (Catedral de Tarragona)\nArticles principals: Escultura del Renaixement, escultura barroca, i neoclassicisme\nEls historiadors d'art consideren que l'escultura renaixentista s'inicià amb el concurs per a realitzar les portes del baptisteri (1401) de la ciutat de Florència, al qual es van presentar Filippo Brunelleschi i Lorenzo Ghiberti. La nova forma artística del Renaixement s'inspirava en l'escultura de l'antiguitat clàssica, cercant una total exaltació de la bellesa. La matemàtica es va convertir en el seu principal ajut, aplicant a totes les arts determinats principis i lleis com, per exemple, la perspectiva. Van sorgir grans mecenes, com els Mèdici de Florència o els papes de Roma, a més de cardenals, prínceps i també els gremis. En aquesta època l'escultura pràcticament quedà deslligada de l'arquitectura i els personatges mostraven expressions plenes de dramatisme; això s'observa en escultures de Miquel Àngel com, per exemple, el David. Durant les diferents etapes del quattrocento i del cinquecento a Itàlia es van realitzar les millors obres del renaixement gràcies a l'activitat de grans escultors com Donatello, Jacopo della Quercia, Luca della Robbia, Andrea del Verrocchio i Miquel Àngel, el gran artista representatiu. A la resta d'Europa va anar incorporant el nou estil una mica més tard per influència directa d'Itàlia i els seus escultors. Molts d'ells van viatjar a altres països: Andrea Sansovino ho va fer a Portugal i Pietro Torrigiano a Anglaterra; aquest artista va anar més tard a Espanya, on també van treballar Domenico Fancelli i Jacopo Torni junt amb els escultors d'origen francès Felipe Bigarny i Juan de Juni. Cal destacar els treballs de Bartolomé Ordóñez a Barcelona, al rerecor de la catedral de la ciutat, i d'Alonso Berruguete a Castella. Als Països Baixos, Conrad Meit fou un especialista de retrats i Jacques du Broeuq va realitzar nombroses obres i fou el mestre de Giambologna, que desenvoluparia la seva obra a Itàlia. A França es van realitzar escultures amb gran influència italiana: Pierre Puget era considerat el «Bernini francès». Un dels temes més habituals foren els monuments sepulcrals, on la figura del jacent era tractada amb un gran realisme; per exemple, el Memorial de René Chalon de Ligier Richier.\nGiambologna és el que presenta en la seva escultura, com a El rapte de les sabines, l'estil del manierisme. A la fi del cinquecento, els escultors van tractar les figures allargant-ne les proporcions i mostrant uns posats artificials i oposats –dona i home, vellesa i joventut, bellesa i lletgesa– i amb la sinuositat d'unes formes (serpentinata), una espècie de moviment de rotació de les figures i els grups escultòrics. El concili de Trento (1545-1563) va marcar una nova orientació en les imatges religioses; Gian Lorenzo Bernini –l'autor de David, Apol·lo i Dafne i Èxtasi de Santa Teresa–, va ser l'escultor que més va influir en l'escultura barroca, en la qual se cerquen efectes emotius i dramàtics. A França destaca l'obra de Simon Guillain i Jacques Sarrazin fent retrats de la noblesa, la tomba del cardenal Richelieu realitzada per François Girardon i les escultures del jardí del Palau de Versalles de Pierre Puget. En aquest període, la producció d'escultura religiosa a Espanya és sorprenent, amb escultures per a interiors d'esglésies, façanes, devocions particulars i per a les processons de Setmana Santa; van sorgir dues escoles: la castellana i l'andalusa. Entre els escultors es poden destacar Gregorio Fernández, Juan Martínez Montañés, Francisco Salzillo, Pedro de Mena i Alonso Cano.\nA mitjans del segle XVIII, les orientacions de Winckelmann «d'alimentar el bon gust en les fonts directes i prendre exemple de les obres dels grecs» va fer que molts artistes es dediquessin a copiar en lloc d'imitar; arribava el neoclassicisme. L'obra de Jean-Antoine Houdon, originalment barroca, va adoptar un caràcter serè i un verisme sense detalls anecdòtics, en un procés per aconseguir la bellesa ideal de l'antiguitat; va retratar molts personatges del moment, com Napoleó, Jean de la Fontaine, Voltaire o George Washington. L'escultor més conegut i innovador, però, fou l'italià Antonio Canova, un autor molt versàtil a cavall entre el barroc, el rococó i el neoclassicisme. Per la seva banda, la producció de Bertel Thorvaldsen segueix la línia més ortodoxa del neoclassicisme, amb una expressió més freda i estàtica. A Catalunya, cal destacar Damià Campeny, el qual va anar a Itàlia i va rebre la influència de Canova, igual que l'andalús José Álvarez Cubero.\nRelleu d'Esaú i Jacob a la Porta del Paradís per Lorenzo Ghiberti\nDetall del rostre del David de Miquel Àngel.\nApol·lo i Dafne per Bernini\nAmor i Psique[n. 1] per Antonio Canova 1783-1793\nA partir del segle XIX els mitjans de comunicació van tenir un paper cada vegada més important en la difusió de l'art arreu del món. Els estils es desenvoluparen cada cop amb més rapidesa, ja fos convivint, juxtaposant-se o enfrontant-se entre ells. El concepte d'avantguarda artística es va començar a emprar a finals del segle XIX: així s'identificava als artistes que promovien activitats que hom considerava que revolucionaven l'art amb la intenció de transformar-lo. Es caracteritzaven per la llibertat d'expressió; les primeres tendències avantguardistes foren el cubisme i el futurisme. L'escultura podia deixar d'imitar la realitat i valorar el buit, els jocs de llum o el volum en negatiu, o podia afegir moviment amb accions mecàniques o amb agents atmosfèrics. Cal destacar també l'ús de nous materials com l'acer, el ferro, el formigó i el plàstic.\nDurant el romanticisme l'artista aspirava a la representació de l'entorn complet de l'home en «l'obra d'art total» que havia imaginat el pintor alemany Philipp Otto Runge. Théophile Gautier havia declarat que «de totes les arts, la que menys es presta a l'expressió romàntica és, sense dubtar, l'escultura...». És a França on van sorgir algunes obres romàntiques, com La marxa dels voluntaris de 1792 de François Rude (o La Marsellesa), ubicada a l'Arc de Triomf de París, o Antoine Louis Barye amb obres sobre animals. De l'impressionisme cal destacar-ne les escultures de ballarines de Degas en les quals reflecteix l'instant gestual, o les obres d'Auguste Renoir, que de gran reproduí en relleus les seves pròpies pintures. Qui realment fou un innovador, però, va ser Auguste Rodin; ell, igual que els impressionistes, menyspreava l'aparença externa de l'acabat. El modernisme va sorgir entre el segle XIX i el segle XX. L'estil adoptà diferents noms segons els països: Art nouveau a França, Modern Style a Anglaterra, Liberty a Itàlia, Sezession a Àustria i Jugendstil a Alemanya. A Catalunya, el modernisme català va tenir un gran apogeu, tot i que va ser a l'arquitectura on més va sobresortir; fou un moviment que englobà totes les arts i es realitzaren escultures tant en monuments públics i funeraris com aplicat a l'arquitectura. Destaquen, entre d'altres, Agapit i Venanci Vallmitjana, Marià Benlliure, Miquel Blay, Josep Llimona, Eusebi Arnau i Josep Clarà. L'italià Medardo Rosso va aconseguir extraordinaris efectes originals amb les seves figures en guix recobertes de cera. Aristide Maillol, considerat escultor simbolista, va realitzar unes obres de nu femení inscrites dintre d'uns volums geomètrics amb una gran vitalitat; aquest tipus d'escultura s'ha anomenat mediterrània. En aquesta mateixa línia mediterrània entra també Manolo Hugué, encara que amb uns inicis més o menys cubistes.\nPicasso va explorar l'escultura cubista, descomponent el volum en plans geomètrics; en algunes obres va emprar elements com ara cordes, filferro o fusta sense tallar. Alexandre Rodchenko –escultor, pintor, dissenyador gràfic i fotògraf rus–, Jacques Lipchitz i Constantin Brancusi, van innovar tot cercant el buit; aconseguiren la simplificació per arribar a formes perfectes mitjançant els materials emprats. Umberto Boccioni va saber traslladar a l'escultura temes del futurisme, com el dinamisme i la introducció de tota classe de materials; sotmès a l'art figuratiu, Formes úniques de continuïtat en l'espai (1913) va ser una de les obres clau d'aquest moviment. Marcel Duchamp, un dels primers escultors del dadaisme, cap al 1913 va realitzar escultures a partir d'objectes vulgars, la qual cosa es va anomenar l'art trobat o ready-made; la primera obra va ser una roda de bicicleta damunt un tamboret. El constructivisme fou un moviment aparegut a Rússia després de la Revolució d'Octubre de 1917; artistes com Vladímir Tatlin, els germans Naum Gabo i Antoine Pevsner van influir considerablement en l'art contemporani. El neoplasticisme (De Stijl), en la mateixa època (1917), cercava la renovació estètica i la configuració d'un nou ordre harmònic de valor universal, amb una estructuració a força de l'harmonia de línies i masses rectangulars de diverses proporcions; cal destacar l'obra de Georges Vantongerloo. Alguns pintors surrealistes van realitzar escultures relacionades amb les seves idees pictòriques: Destaquen Max Ernst ( Espàrrecs lunars, 1935) i Joan Miró, qui va emprar una combinació de corda i trossos de metall.\nEntre les dues guerres mundials va sorgir a Itàlia un moviment escultòric fidel a la tradició de la figuració italiana, liderat per Arturo Martini. En aquest període també destaquen Juli González i Pau Gargallo, amb unes primeres obres de caràcter modernista i que a partir de 1927 van realitzar els treballs en ferro; Juli González innovà amb la soldadura autògena, un estil experimental més abstracte. En aquesta època Henry Moore va contribuir a desenvolupar l'art d'avantguarda tot i que la seva obra no pertany a cap moviment determinat; creà imatges figuratives i estudià el volum en l'espai. Igual que Moore, el suís Alberto Giacometti va estar relacionat amb el surrealisme, però a partir de 1947 es va decantar pel corrent figuratiu amb unes estructures on dominen les figures molt allargades. Destaquen altres escultors abstractes com Barbara Hepworth, Alexander Calder, Alberto Sánchez Pérez, Pablo Serrano Aguilar, Jorge Oteiza i Eduardo Chillida. A partir de la dècada del 1970 apareixen nous moviments artístics com l'art minimalista, l'art conceptual, el denominat land art, l'art povera, l'hiperrealisme, el performance o el postmodernisme, amb artistes com David Smith, Roy Lichtenstein, Donald Judd, Carl Andre, Dan Flavin, Sol LeWitt, Richard Serra, Nam June Paik, Wolf Vostell, Joseph Beuys, Dennis Oppenheim, Christo i Jeanne-Claude i Antonio López García, entre d'altres.\nDanae, d'Auguste Rodin\nSepultura (1920) a la catedral de Barcelona, de Josep Llimona\nFont, de Marcel Duchamp\nL'expansió de l'escultura fins a esdevenir part del món a través de la instal·lació artística i les pràctiques efímeres va tenir com a conseqüència l'ús del cos viu de l'artista com a eina de treball. Ara ja no es tractava del cos com a suport de l'art, sinó com a vehicle de transmissió de la pràctica artística en si mateixa. Els gèneres constituïts per la performance, el happening i el body art van fer eclosió al llarg dels vuitanta i els noranta com a pràctiques habituals assumides per les institucions artístiques. La via més personal de l'art, actualitzada a partir de la reivindicació d'una autoria forta en la producció artística que es va produir als anys vuitanta, va tenir en la instal·lació la forma més productiva de mostrar com es podien trencar les fronteres entre l'àmbit públic i el privat a partir de la generació de vincles emocionals amb els espectadors potencials. Alhora, els feminismes i, més endavant, la teoria queer van recollir les posicions filosòfiques crítiques amb la identitat per donar pas a una consciència de la subjectivitat com a fenomen contingent en contínua construcció. La crítica a les convencions identitàries de gènere, o a la pertinença a un lloc i una classe social, van fer del cos representat un espai productiu per a la desconstrucció de les visions hegemòniques i naturalitzades del cos social. Amb la crisi de la sida va sorgir un motiu fonamental de reflexió: la malaltia va esdevenir una metàfora d'un camp social més gran que es convertia, precisament per la urgència davant la mort i el dol posterior, en el camp de batalla necessari enfront dels convencionalismes socials.


October 30, 2018 Enric Vila\nPresentació del llibre de l'Ignacio Peyró, Comimos y bebimos, a la Documenta. El títol traspua un to elegíac i pintoresc una mica sospitós. Mentre Peyró conversava amb la Marina Porras, el Joaquín Luna i el Jordi Amat, vaig fullejar el llibre. No em va semblar que tingués previst de publicar-ne un altre que es tituli Follamos y reímos. O Mandamos y gozamos.\nUn escriptor de 40 anys que parla en passat dels plaers hedonistes, fins i tot si és amb intenció afirmativa, transmet la idea que serà servil amb el poder. El to de la prosa no em va sorprendre. A còpia de fer-se passar per vell, Peyró ha aconseguit ser un dels directors més joves de la història de l’Instituto Cervantes. El llibre em va recordar la temàtica de Pompa y circunstancia, que també vaig trobar astuta i oportuna. (…)\nOctober 10, 2018 Enric Vila\nFuneral del Macià. L'ambient era tan decrèpit que no sabies si l'estaven enterrant a ell o als seus amics. Hi havia Jordi Pujol, Miquel Roca i Josep Maria Cullell. També hi havia Artur Mas amb la dona. Mas ha envellit malament, era guapo i ara sembla un cotxe tronat que ha perdut la màgia dels automòbils d'època. La papada se li ha xuclat cap endins i li accentua una expressió tràgica que recorda la que agafen algunes dones madures quan se senten abandonades. (…)\nSeptember 28, 2018 Enric Vila\nNo sabria dir quants anys fa que canto aquesta cançó. La vaig descobrir en una caixa de discos de Bruce Springsteen que recollia 10 anys de concerts en directe. Ha passat el temps i han passat les dones, fins i tot ha passat els gustos musicals, i no he trobat un tema que expliqui millor la meva idea de l'amor. (…)


Cròniques Cadet «B» – Página 4 – CFS Ciutat de Mataró\nSegona derrota de la temporada dels nostres nois aquest matí a una de les pistes més difícils de la lliga, a Palamos, per 5 gols a 1. El partit va començar amb un Mataró ben plantat al terreny de joc, on ràpidament va estar a punt d’obrir al marcador entre Roig i Aleix que elSigue leyendo «Palamos vs Cadet Lluis 5-1»\nPublicado porwebciutatmataro 30 octubre, 2016 Publicado en Cròniques Cadet "B"Deja un comentario en Palamos vs Cadet Lluis 5-1\nPrimera derrota del Cadet “B” davant d’un dels candidats a estar a dalt aquesta temporada, l’Inter Esportiu Malgrat per un contundent 0-6 al marcador. Els mataronins arribaven amb les baixes per lesió d’Ivan i de Guillem. El partit va començar amb una bona defensa a mitja pista que a poc a poc es convertia enSigue leyendo «Cadet Lluis vs Inter Esportiu Malgrat 0-6»\nPublicado porwebciutatmataro 28 octubre, 2016 Publicado en Cròniques Cadet "B"Deja un comentario en Cadet Lluis vs Inter Esportiu Malgrat 0-6\nDebut amb victòria a la categoria pels jugadors dirigits per Lluís i Marc amb un resultat d’1 a 4 a la sempre difícil pista de l’Arenys de Munt. El partit va començar amb una bona pressió a dalt dels nostres jugadors però que no sabíem materialitzar en gol, faltava més tranquil·litat amb la pilota iSigue leyendo «Arenys de Munt vs Cadet Lluis 1-4»\nPublicado porwebciutatmataro 17 octubre, 2016 Publicado en Cròniques Cadet "B"Deja un comentario en Arenys de Munt vs Cadet Lluis 1-4\nEl cadet «B» va jugar el seu últim partit de pretemporada contra l’equip juvenil de l’Associació Esportiva Enlleura’t de Mataró. El partit va començar amb els nostres tenint errors de falta d’intensitat i els locals ràpidament es van posar davant del marcador, amb un error en el sac de banda, això va fer que nosaltres busquéssimSigue leyendo «AE Enlleura’t Juvenil vs Cadet «B» 3-2″\nPublicado porwebciutatmataro 4 octubre, 2016 Publicado en Cròniques Cadet "B"Deja un comentario en AE Enlleura’t Juvenil vs Cadet «B» 3-2\nCadet «B» vs Arenys de Munt 7-1\nVan jugar: Ernest, Jan, Roig(1), Guillem(2), Ferran(2), Ivan, Erik(1), Jesus(1), Bernat i Alex. Segona prova dels nostres jugadors davant un equip que tindrem a la lliga, el CFS Arenys de Munt. El partit va començar amb una pressió a ¾ de pista per seguir provant coses de cara el inici de lliga. En una d’aquestes pressionsSigue leyendo «Cadet «B» vs Arenys de Munt 7-1″\nPublicado porwebciutatmataro 27 septiembre, 2016 Publicado en Cròniques Cadet "B"Deja un comentario en Cadet «B» vs Arenys de Munt 7-1\nCadet «B» vs Alella FS «B» 2-9\nVan jugar: Ernest, Jan, Erik, Ferran, Jesus(2), Bernat, Guillem i Alex. Primer partit i primera derrota de la pretemporada del Cadet “B” davant l’Alella amb un resultat de 2-9. Els nostres van sortir molt bé al partit fent bones triangulacions i començant a tenir ocasions de gol. Després d’un error de l’equip visitant, Jesus, en unaSigue leyendo «Cadet «B» vs Alella FS «B» 2-9″\nPublicado porwebciutatmataro 19 septiembre, 2016 Publicado en Cròniques Cadet "B"Deja un comentario en Cadet «B» vs Alella FS «B» 2-9


El risc genètic de patir TDAH ja es manifesta en l'estructura del cervell durant la infància - Socpetit.cat\nEl risc genètic de patir TDAH ja es manifesta en l’estructura del cervell durant la infància\nUn estudi d’ISGlobal avalua 1.139 nens de 10 anys\nEl risc genètic de patir Trastorn per Dèficit d’Atenció amb Hiperactivitat (TDAH) ja es manifesta en l’estructura del cervell durant la infància.\nUn estudi d’ISGlobal, impulsat per La Caixa, avalua 1.139 nens i nenes de 10 anys. Els participants amb variants genètiques relacionades amb major risc de TDAH presentaven un volum més petit del nucli caudat, una de les estructures que integren el cervell. En el cas dels nois, però no en el de les noies, es va identificar que aquestes diferències morfològiques podrien explicar part de l’associació entre risc genètic de patir TDAH i problemes d’atenció. El TDAH és més prevalent entre els nois que entre les noies, però no se saben els motius.\nEls investigadors també van observar que els nens i nenes amb variants genètiques relacionades amb la intel·ligència o el número d’anys d’escolarització tendien a presentar un volum total del cervell més gran. Els trastorns que es van avaluar van ser el TDAH, l’autisme, esquizofrènia, trastorn bipolar i depressió major. Només el primer va mostrar associacions significatives amb el volum d’alguna regió cerebral.


patricia moyano - 2/4 - Actua\nVolem conèixer les opinions dels extutelats!\nDGAIA ens ha traslladat aquesta informació per conèixer l’opinió de joves extutelats. Volem donar el nostre suport a la recerca que duen a terme la Universitat de Girona amb la col·laboració de la Fundació SM per conèixer les opinions i punts de vista dels i les joves extutelats que actualment tenen entre 25 i 35 […]\n31st enero 2019 0\nAvui escrivim el grup de Mar grans!\nAvui tornem a escriure el Centre Obert Mar i aquest com ho fem el grup de grans… Us volem explicar el que farem aquest segon trimestre, per què serà molt entretingut! Farem moltes activitats i alguna festa, a més aquest segon trimestre arriba el Carnaval! Aquest any tornarem a fer la decoració del carrer i […]\n29th enero 2019 0\nTaller de dinàmiques familiars i gènere\nDurant les tardes dels dilluns 14 i 21 de gener es duen a terme al unes xerrades dirigides a pares i mares que miren d’oferir diverses maneres d’entendre el comportament dels fills/es i donar pautes per al seu bon desenvolupament, així com apoderar a la dona respecte als rols establerts. En la primera sessió l’assistència ha […]\n22nd enero 2019 0\nPartit futbol amistós entre els CRAE\nEl passat dia 3 de gener vam organitzar un partit de futbol amistós entre els CRAE de Toni Inglés, el de Vilobí i el de Collbató, on els nens s’ho van passar d’allò més bé. També els nens del CRAE Toni Inglés van assistir l’endemà, 4 de gener, a un entrenament del Futbol Club Barcelona (Barça), en el que un […]\n10th enero 2019 0\nLa solidaridad no es un acto de caridad, sino una ayuda mutua entre fuerzas que luchan por el mismo objetivo. -Samora Machel. Amb aquesta nota Actua vol agrair a Natia Kardava la seva col·laboració en l’ajuda a nens vulnerables amb els quals treballa l’entitat. Natia ha demostrat ser una persona solidària aportant el seu granet de sorra, donant una […]\n8th enero 2019 0\nCom cada any, cap a finals de desembre, vam realitzar una de les nostres assemblees generals ordinàries. Conjuntament amb el sopar de nadal i trobada entre totes les persones que fem la cooperativa Actua. Un dia de trobades, de construccions, d’avaluar i de compartir. De celebrar des de cadascuna de les aportacions; la construcció del […]\n4th enero 2019 0\nSMP – Caminant cap a l’Empresa socialment responsable\nUna vegada més la SMP – automotive de Martorell ha volgut col·laborar amb Actua, l’entitat social sense ànim de lucre amb seu a Vilafranca del Penedès. SMP és una empresa que treballa amb equips poderosos i internacionals en els 4 continents amb coneixements especialitzats i habilitats per a aconseguir un objectiu compartit: crear els millors components per a les […]\n2nd enero 2019 0\nEls pares: la causa de la sobreexposició dels infants a les xarxes\nAvui portem un article de la nostre companya Eulàlia León de actua que va fer per la web de el Cugatenc. 2042, el Marc, un noi de 24 anys que acaba de finalitzar els estudis està buscant feina i l’han trucat per una entrevista. Ara la selecció de personal ja no es basa només en el […]\n27th diciembre 2018 0\nComença una nova etapa per un dels joves\nAvui és un dia important pel pis de Tarragona, avui acaba una etapa d’un dels nostres joves, però en aquest cas en particular, cobra una major importància perquè ell va obrir el projecte amb nosaltres ara fa més d’un any i mig. Fa un any i mig, tots i totes estàvem cagats de por, en el meu cas perquè sortia […]\n20th diciembre 2018 0\n70è aniversari de la Declaració dels Drets Humans\nAquest passat dilluns, 10 de desembre, va tenir lloc la commemoració del 70è aniversari de la Declaració dels Drets Humans. Una quarantena d’entitats de Vilafranca del Penedès vam participar a la lectura pública. L’acte es va celebrar a l’auditori del Vinseum i el presentava la periodista vilafranquina, Anna Vallhonesta. Per commemorar-ho, des d’Amnistia Internacional Penedès […]\n18th diciembre 2018 0\nAl Centre Obert Mar ens preparem per les colònies!\nEl Carnaval ha arribat al Toni Inglès\nEscapada a la neu del CRAE Toni Inglés!\ncategories Elegir categoría Actua (219) assamblea (9) col·laboració (81) cooperativa (113) economia solidària (54) estratègia empresarial (18) intercooperació (23) arqueovitis (1) Memòria (3) RSC (11) solidaritat (49) XES (6) centres oberts (86) CO Masquefa (1) CO Sant Marti Sarroca (2) CO Torrelles de Foix (2) CO Vilafranca del Penedès (2) CO vilanova i la geltrú (59) centres residencials acció educativa (92) CRAE Collbató (21) CRAE Llar Francolí (9) CRAE Llars Torre Vicens (15) CRAE Toni Inglès (13) CRAE Vilobí (9) educació (46) Pisos autonomia (19) Casa de Joves (14) Pis Autonomia Tarragona (2) Pis Autonomia Vila-seca (4) Projecte Inserció Laboral (1)


L’Ajuntament es declara contrari a la pujada de l’IBI imposada pel govern de l’Estat | Ajuntament de Palau-solità i Plegamans\nL’Ajuntament es declara contrari a la pujada de l’IBI imposada pel govern de l’Estat\nEl Ple Municipal de l’Ajuntament de Palau-solità i Plegamans va aprovar ahir la disconformitat del consistori respecte a l’increment de l’Impost de Béns Immobles (IBI) aprovat de forma unilateral per part del govern de l’Estat el passat 21 de desembre del 2011. Ho va fer mitjançant el Reial Decret 20/2011 sobre Mesures urgents en matèria pressupostària, tributària i financera per corregir el dèficit públic.\nA Palau-solità i Plegamans el decret fixa un increment de l’IBI del 6%, ja que és un dels municipis on es va fer la revisió cadastral entre els anys 2004 i 2006. El decret estableix una escala vincula els percentatges d’augment de l’IBI (del 0%, 4%, 6% i 10%) al període en què s’ha fet la revisió cadastral.\nDes de l’Oficina de Gestió Tributària de la Diputació de Barcelona s’estan fent els càlculs corresponents per concretar quins propietaris hauran de fer front a aquesta pujada del 6%, ja que només afectarà als béns immobles que tinguin un valor cadastral superior al valor mitjà del conjunt de propietats del municipi. D’altra banda, els grups polítics presents al Ple Municipal estan a l’espera de les anàlisis jurídiques i d’intervenció per saber si l’Ajuntament té algun marge de maniobra per establir una disminució paral·lela de la taxa que influeixi en el preu final de l’IBI, i així compensar l’augment que estableix el decret de manera que els ciutadans no notin la pujada.\nLa declaració de disconformitat expressada pel ple va ser presentada per l’equip de govern d’acord amb les manifestacions fetes per la Federació Catalana de Municipis i l’Associació Catalana de Municipis, i recull les reivindicacions fetes per les associacions de veïns de Palau-solità i Plegamans.\nSegons el regidor d’Economia i Hisenda, Joan Segrelles, “l’augment de l’IBI no soluciona la manca de finançament estructural dels ajuntaments”. Segrelles, a més va manifestar que el decret “erosiona l’autonomia municipal per modular aquest impost i és una mesura socialment discriminatòria que només afectarà a una part de la societat sense tenir en compte altres barems més enllà del valor cadastral de l’immoble”.\nLa moció, d’altra banda, critica que el decret afegeix un factor d’incertesa en les finances locals. Alhora, recorda que en cap cas garanteix les partides pressupostàries dels ajuntaments en l’exercici corrent. L’acord que estableix la disconformitat del consistori respecte aquesta pujada inclou traslladar aquesta oposició al Conseller d’Economia i Finances de la Generalitat de Catalunya i al ministeri d’Hisenda i al d’Economia i Competitivitat. Per últim, l’Ajuntament es compromet a informar la ciutadania de Palau-solità i Plegamans sobre les repercussions fiscals concretes que els causarà el decret amb la major brevetat possible.


Caixa de trons: Menjar ECO\nD'un temps ençà m'he interessat força pel menjar sa i el menjar ecològic. En tot aquest temps he cercat alguns proveïdors interessants, alguns els he provat i d'altres no però en tot cas tots són ecològics i d'alta qualitat.\nPer les fruites i verdures vaig fer una recerca força gran en el seu moment ja que buscava un proveïdor amb una relació qualitat/preu el més reduïda possible i que no m'obligués a consumir cistelles de manera periòdica, sinó quan jo en vulgués fer una comanda lliurement i es pogués triar una miqueta la composició dels productes. Em vaig acabar decidint per Natural como la vida misma. Tot just acabaven de començar, crec recordar al març del 2011 i des del principi l'atenció és personal i sempre molt amables. Abans d'escollir al Juan, vaig estar xafardejant moltes altres opcions que us enllisto, potser a vosaltres us sembla més interessant una de les altres:\n- La Tavella\n- Cal Rosset\n- Doctor Veg\nA part de la fruita i la verdura, també us adjunto altres proveïdors de carn, i productes alimentaris ecològics que són interessants:\n- Granel: ofereix productes a granel ecològics i te'ls porta a casa, també tenen botiga a Vic, Granollers i a Gràcia.\n- Pirinat: carns ecològiques. La millor relació preu/pes que vaig trobar, he demanat carn i l'envien molt ben embassada al buit en paquets petits.\n- Ecoalimentaria: també fan cistelles i tenen tot tipus de productes ecològics, la seu és a Horta, però també ho porten a casa.\n- Biospace: gran botiga a l'eixample de Barcelona on trobareu tot tipus de productes frescos i manipulats ecològics.\nPublicat per Silvia May a 17:18\nEtiquetes de comentaris: Cuina , Curiositats\nMolt interessant! Just el que buscava, ho provaré\n15 d’octubre de 2012 a les 10:25\nEstà bé, però jo estic a favor de les cistelles tancades, així segur q el productor no llença menjar. Jo sóc de La Kosturica\n25 de febrer de 2014 a les 15:17\nSempre va bé que algú que està al sector ens faci algun comentari sobre aspectes que els consumidors no hem pensat!\n27 de febrer de 2014 a les 9:48


Aquestes estrelles que són mares i singles | Filippo Colca\nAquestes estrelles que són mares i singles\nEn les persones també hi ha mares soles. I demostren que és perquè estan sols que no poden tenir un fill. Si la majoria decideix adoptar un o més fills, altres utilitzaran una IVF o una mare portadora, autoritzada en alguns països.\nAquest és, per exemple, el cas de Sharon Stone que va tenir tres fills. L’actriu nord-americana va adoptar per primera vegada a un nen, Roan, 16, amb el seu primer marit. A continuació, va apel·lar, sola, a una mare portadora pel seu segon fill, Laird, 11, després va adoptar el Little Quinn, 10 anys. L’estrella recentment revelada haver fet diverses capes falses a causa d’una malaltia genètica i no ser capaç de tenir un fill. Mónica Cruz, la germana de Penélope Cruz, també ha optat per fer un nadó sol. Als 37 anys, la jove havia recorregut a una FIV per tenir el seu primer fill per falta de company. Així va néixer el Little Antonella el 14 de maig de 2013.\nNo és perquè les estrelles són solteres que no volen trobar una família nombrosa. Abans de casar-se i tenir fills amb Brad Pitt, Angelina Jolie ha adoptat de fet dos fills: Maddox, 15 i Zahara, 12 anys. Si el seu ex-marit els hagi reconegut, l’actriu nord-americana els ha adoptat sols. Com que, diverses altres celebritats volien convertir-se en tota la mare i també han fet aquesta opció. Consulteu aquestes estrelles individuals que trien tenir fills.


SABÓ DE CASA FET A CASA: SABÓ AMB...\nLa base de la traça d'aquest tipus de sabó continua sent l'oli d'oliva, però si al final de la traça hi he afegit d'altres ingredients com:\nolis cosmètics, oleats i/o tintures.\nD'aquesta forma s'aconsegueix uns sabons fantàstics per la nostra higiene diària, són suaus i totalment naturals.\n(els oleats i tintures són de producció pròpia)\nAmb oli d'ametlles▼\nA més de l'oli d'oliva verge com a base, aquest sabó porta oli d'ametlla dolça que protegeix i nodreix la pell. Ajuda a suavitzar les arrugues. Hidrata la pell seca però és també per a tot tipus de pell, fins i tot per les més sensibles com la dels nadons.\nÉs excel·lent per enfortir les ungles i prevenir estries.\nLubrica i protegeix la pell desgastada o escamosa, (per aquest motiu actua com a exfoliant de la pell), i és molt adequat per a problemes d'irritació i al·lèrgia ja que produeix efectes calmants.\nAquest sabó està revestit amb pigments naturals i aroma d'ametlles.\nAmb oli de rosa mosqueta ▼\nL'oli de rosa mosqueta prové de la família de les rosàcies i es troba per tot el nord i el sud d'Amèrica, Europa, Àfrica del Nord i Àsia occidental i central.\nEls beneficis del sabó natural de rosa mosqueta per a la pell són millors que qualsevol crema hidratant.\nL'oli rosa mosqueta conté vitamina A, B, D i E, i és extremadament hidratant. La vitamina A ajuda a retardar els efectes de l'envelliment de la pell, rejoveneix, nodreix, hidrata i regenera en profunditat; genial com antiarrugues i cicatritzant, amb resultats potents en cremades i de gran ajuda per a la psoriasi.\nÉs conegut per la seva capacitat de regeneració cel·lular, té poder antioxidant i protegeix la pell dels radicals lliures, frenant així l'envelliment prematur.\nLes seves propietats nutrients i regeneratives fan d'aquest un producte indispensable per a pells seques, indicat per a cremades per prevenir estries, difuminar cicatrius i atenuar les línies d'expressió, arrugues, taques de pell.\nL’oli de rosa mosqueta s'absorbeix en la pell fàcilment sense deixar residus grassos i es pot utilitzar en tot tipus de pell.\nAmb oli d'Argan oli essencial de Bergamota ▼\nL'arbre d'Arganda Spinosa, que creix només al sud-oest del Marroc, és per les seves característiques, un arbre únic al món.\nL'oli d'argan conegut com l'or líquid del Marroc és ideal per a la cura de la pell, una de les seves principals propietats és regenerant la cèl·lules, a més de ser un poderós antiarrugues.\nÉs possible que l'oli d'argan sigui un dels millors que hi ha a la cosmètica per les seves propietats hidratants, suavitzants i regeneradores de la pell. És capaç de prevenir l'envelliment, suavitza la pell, la hidrata i la protegeix de la sequedat.\nA més té efectes antisèptics i fungicides. Els dermatòlegs recomanen l'oli d'argan per alleujar les cremades del sol o per combatre malalties dermatològiques.\nTé moltes propietats en comú amb l'oli d'oliva, però és més estable i més ric en vitamina E. La virtut més coneguda és la seva capacitat de frenar la degeneració dels teixits per la qual cosa abunda en usos cosmètics.\nL'oli d'argan no obstrueix els porus. Resulta recomanable per tant fins i tot per a les persones que tenen pell grassa i / o acne amb resultats molt favorables a la recuperació de marques o cicatrius residuals d'aquesta patologia, encara que en un primer temps i per pura lògica, un es mostri reticent o dubti de la conveniència d'aplicar un oli en una pell que de per si és un greix.\nEl sabó d'Argan, indicat per hidratar la pell en profunditat i mantenir-elàstica i nodrida, per a pells sensibles, amb psoriasi, dermatitis, acne, per a tot tipus de pells.\nCom hem vist, l’argan és molt versàtil i té una diversitat d'aplicacions dóna un resultat d’un sabó molt complet per al nostre neteja diària.\nL'oli essencial de Bergamota li dóna una olor cítrica agradable (veure característiques a olis essencials)\nSabó de Camamilla ▼\nAquest tipus de sabó està fet a base d’oli d’oliva, oleat i tiuntura de camamilla. D’aquesta manera he pogut extreure el millor de la flor obtenint un sabó amb nombroses propietats.\nLa camamilla és molt utilitzada al món de la cosmètica i dins del món del sabó, aquest està indicat especialment per a persones amb pell delicada com nadons, nens, ancians i persones amb tendència a al·lèrgies.\nLa camamilla va molt bé per a pells molt seques ja que les hidrata. Per a pells sensibles i amb problemes de dermartitis. Millora l’acne. Calma la pell irritada.\nPer les propietats que ens aporta aquesta planta, és\nantiinflamatòria pel fan el fa apropiat en dolors musculars i vermellors de la pell.\nTambé té propietats desintoxicants, depuratives, calmants i antiinflamatòries. És idònia per a mantenir la pell desinflamada i descongestionada.\nTambé té propietats antimicrobianes i fungicides, ajuda amb la cicatrització, estabilitza la pell i exerceix una acció calmant sobre les terminacions nervioses.\nDeixa la pell descansada i relaxada.\nSabó de Calèndula ▼\nAquest tipus de sabó està fet a base d’oli d’oliva, oleat i tiuntura de calèndula. D’aquesta manera he pogut extreure el millor de la flor obtenint un sabó amb nombroses propietats.\nLa calèndula és una planta considerada com un remei molt valuós per a la cura i la bellesa de la pell.\nLes propietats antiinflamatòries i antisèptiques de la calèndula, la fan molt recomanable per alleujar l'èczema, la dermatitis i la psoriasi. També ajuda a que les ferides es curin més ràpid.\nUna altra de les bondats de la calèndula per a la pell és que és un astringent natural que es pot usar per a pells grasses però al mateix temps, com que també hidrata la pell, és recomanable per a pells seques.\nAquesta planta és coneguda per les seves propietats terapèutiques: antiinflamatòria, antisèptica, cicatritzant, desintoxicant, fungicida. Les flors de calèndula estan especialment indicades en el tractament tòpic d'afeccions diverses de la pell i mucoses, com ferides, pells inflamades i resseques, picades d'insectes i meduses, nafres i cops. Accelera la cicatrització de les ferides cutànies, afavoreix la irrigació sanguínia a la zona afectada i combat amb èxit les possibles infeccions.\nSabó de Sàlvia ▼\nAquest tipus de sabó està fet a base d’oli d’oliva, oleat i tiuntura de sàlvia. D’aquesta manera he pogut extreure el millor de l'herba obtenint un sabó amb nombroses propietats.\nLa sàlvia té un ampli ventall de qualitats, se sap que serveix per millorar la circulació sanguínia i estimular la renovació cel·lular. Aquesta herba és rica en vitamina A i calci, que tenen un paper important en la regeneració cel·lular diària. Els antioxidants de la sàlvia, ajuden a combatre els radicals lliures, el que facilita l’alleujament de les arrugues, línies fines i altres signes d'envelliment, la pell congestionada o lesionada, ajuda a la cicatrització de ferides; regula els nivells de lípids i és eficaç per reduir porus dilatats.. En resum, aquesta fabulosa herba ajuda a mantenir la pell jove, radiant i sense defectes.\nTambé serveix per combatre l'acne, afavorir les pells sensibles, mitigar la dermatitis i, per descomptat, ajuda a reduir la transpiració excessiva.\nVa bé també en persones de pell blanca i pell delicada.\nla SALVIA té un efecte astringent, asèptic i desodorant, reduint la producció de suor.\nA més la sàlvia resulta eficaç per reduir l'alopècia i dóna brillantor a un cabell mat.\nAquest sabó va bé per problemes de caspa. Si el volem fer servir com a substitut del xampú, ens anirà molt bé si ho anem alternant amb el xampú habitual.\nSabó Pastanaga i Oli essencial de Taronja NOVETAT ▼\nPer les seves característiques la pastanaga ofereix una protecció bàsica a l'epidermis quan la pell s'exposa als rajos solars.\nExteriorment pot utilitzar per curar els problemes de la pell , com èczemes , ferides o cremades , incloses les produïdes pel sol . És útil per a pal·liar l'acció destructiva dels raigs ultraviolats\nTambé és ideal per combatre la pell greix i els granets de l'acne .\nLes principals propietats cosmètiques d'aquest aliment es basen en una alta concentració de betacarotè i antioxidants. Aquests últims ens ajudaran a combatre els signes de l'envelliment i a protegir la nostra pell davant les agressions externes com els raigs UV , en definitiva , ens ajudarà a tenir un aspecte jove per més temps .\nL'alta concentració betacarotè ens ajuda a la nostra pell a mantenir un color bronzejat , ja que estimula la formació de melanina , per la qual cosa és un gran aliat per mantenir el color que s’ha aconseguit durant l’ estiu.\nTambé és ideal per combatre la pell greix i els granets de l'acne.


Tractament de la Prematuritat al Clínic | Hospital Clínic Barcelona\nPrematuritat Tractament al Clínic\nTractament de la Prematuritat al Clínic\nL'Hospital Clínic és un dels centres de referència a Barcelona en el tractament de dones embarassades amb risc de prematuritat i de nadons prematurs, ja sigui pels seus antecedents o per complicacions que apareixen durant l'embaràs.\nEn el Servei de Neonatologia de l'Hospital Clínic, amb seu a la Maternitat, ingressen cada any entre 500 i 550 prematurs (30-40 prematurs extrems o de menys de 28 setmanes; 60-70 de 29 a 31 setmanes; 80-90 prematurs moderats de 32 i 33 setmanes i entre 250 i 300 prematurs tardans de 34 a 36 setmanes).\nLes dades de morbiditat i supervivència assolits estan en concordança amb els d'hospitals europeus de referència.\nEl Servei de Neonatologia està especialitzat en l'atenció i tractament de nadons molt prematurs i amb retard de creixement intrauterí. Hi ha experts en reanimació, ventilació, tractament de fuites aèries, nutrició, endocrinologia, dismorfologia i neurologia neonatal.\nEl Clínic destaca pels següents procediments terapèutics i diagnòstics i per una atenció assistencial individualitzada:\nCerclatge abdominal. El Clínic és un dels pocs centres a nivell nacional que realitza cerclatge abdominal, un procediment que consisteix a estrènyer el coll uterí amb un fil metàl·lic o de niló en dones que tenen el coll uterí distès i que, per tant, tenen risc de tenir un avortament. Es realitza per via laparoscòpica abans que la dona torni a quedar-se embarassada amb l'objectiu de millorar el pronòstic durant la gestació.\nTractament ambulatori per trencament prematur de membranes. A més, ofereix tractament ambulatori a aquelles dones que trenquen aigües (trencament prematur de membranes) abans de la setmana 37 de gestació, per evitar una hospitalització prolongada i, alhora, assegurar-los una atenció individualitzada mitjançant controls ecogràfics i analítics.\nVisita espais Servei de Neonatologia. Totes aquelles famílies que coneixen per endavant que tindran nadons prematurs, disposen d'una atenció especialitzada per part de personal d'infermeria i neonatologia. Se'ls ofereix la possibilitat de conèixer els diferents espais del Servei de Neonatologia, se'ls informa de la importància dels pares en l'atenció al prematur, de la rellevància del vincle maternofilial, així com de la lactància materna en el prematur, entre d'altres aspectes .\nPioner en l'avaluació de la maduració pulmonar fetal. A nivell nacional i internacional el Clínic és pioner en l'avaluació de la maduració pulmonar fetal mitjançant ecografia (Quantus-FLM, Transmural Biotech, SL), que ajuda al professional a millorar el maneig de la gestació en aspectes com la necessitat d'administrar corticoides de forma antenatal o planificar el millor moment de finalització de la gestació.\nAtenció personalitzada pèrdua neonatal. En relació amb la pèrdua neonatal per causes relacionades amb la prematuritat, l'Hospital disposa d'un equip multidisciplinari integrat per especialistes en medicina-materno fetal, neonatòlegs, personal d'infermeria i llevadores especialitzades en el maneig de prematurs, psicòlogues, psiquiatres especialitzades en Salut mental i Perinatal i treballadora social, tant per cuidar l'aspecte clínic com el psicològic durant aquest procés de dol.\nHumanització de les cures del nounat prematur\nLes cures dels nadons prematurs van dirigides a obtenir un creixement i neurodesenvolupament òptims amb la màxima participació possible i l'apoderament de les famílies. Per això, des del Servei es promouen tot un seguit d'accions:\nMètode cangur (pell amb pell). Des del moment en què la pacient està estable, si és possible des de la sala de parts.\nPromoció i suport a la lactància materna. Des del període prenatal. Només néixer el nadó prematur se li administra calostre de la seva mare, i es disposa d'un programa de llet materna donada perquè tots els prematurs puguin beneficiar-se de la lactància materna.\nPrograma de voluntariat. Per acompanyar als nadó prematurs durant la seva estada hospitalària quan les seves famílies no poden estar amb ells, si així ho desitgen els seus pares.\nDotació de 15 càmeres a les incubadores. Per aproximar a la mare a el nounat prematur des del moment que ingressa al Servei. Un seguiment continu que ajuda a reduir l'ansietat de les mares, a millorar el vincle maternofilial i augmentar la producció de llet materna, entre d'altres beneficis en l'entorn familiar.\nPrograma d'atenció domiciliària. Els nadons prematurs poden anar-se'n a casa en el moment que assoleixin una estabilitat raonable per tal de reduir el temps d'hospitalització.


Castelló inicia un dispositiu específic per a la recollida de fulles de plataners - Empordà\nCastelló inicia un dispositiu específic per a la recollida de fulles de plataners\nS'ha habilitat un camió de recollida de residus de càrrega posterior amb un canó aspirador específic\nEMPORDA.INFO 13.11.2020 | 17:30\nEl camió que s'ha posat en marxa EMPORDA.INFO\nEl camió que s'ha posat en marxa\nAquesta setmana l'empresa Cenet06 ha posat en marxa un dispositiu específic per a la recollida de fulles als principals carrers i avingudes del municipi de Castelló d'Empúries, on hi predominen els plataners. Ara, entrada la tardor, aquests arbres caducifolis perden les fulles com a estratègia per tal de superar l'estació desfavorable, que en la regió Mediterrània coincideix amb el període hivernal.\nHistòricament els plataners foren plantats en els marges dels principals camins per fer ombra als vianants i als carruatges que hi circulaven. Fins als anys, 60 del segle XX, encara es conservaven els plàtans als vorals de la carretera entre Castelló i Figueres, que foren talats en motiu de l'ampliació de la carretera. Avui en dia encara es conserven plàtans de grans dimensions en carreteres i entrades de nuclis urbans, com és el cas del carrer Sant Clara. També s'ha utilitzat àmpliament com a arbre ornamental. A Empuriabrava, és molt abundant a les principals avingudes i en parcs urbans.\nEls plàtans són sensibles a la contaminació, la limitació d'espai, les podes intenses i periòdiques, així com les condicions meteorològiques adverses. Un cop estan debilitats són molt més vulnerables a diferents patologies: l'oïdi, l'antracnosi, el tigre del plàtan€ Per aquest motiu en els darrers anys també cauen les fulles dels plàtans durant la temporada d'estiu.\nFins la setmana passada els treballs de recollida de les fulles es realitzava juntament amb els treballs de neteja viaria realitzats. S'utilitzen bufadors per apilar-les i dirigir-les cap a la calçada on són recollides amb les escombradores mecàniques.\nA partir de les pluges del passat dissabte s'ha intensificat la caiguda de fulles dels plàtans i, en menor mesura, d'altres arbres caducifolis com les moreres o les mèlies.\nCom cada tardor, des de CENET06, s'implementa un dispositiu específic mitjançant sistemes d'aspiració de fulles. Una de les escombradores mecànica ja incorpora permanentment aquest tub aspirador. Per incrementar la capacitat de recollida de fulles s'ha habilitat un camió de recollida de residus de càrrega posterior amb un canó aspirador específic.\nLes fulles recollides són gestionades conjuntament amb les restes de poda i jardineria. Aquestes es tracten a la planta de compostatge de TEVECA on mitjançant procediments naturals es transformen en compost, un adob orgànic de qualitat.\nCantallops instal·la un compostador mecanitzat per tractar la matèria orgànica.


【Tcn】 | Scubastore\nVeure-ho tot ( Tcn )\nTcn a scubastore - la millor selecció de productes al millor preu. Mai havia set tant fàcil navegar i comprar per internet articles de busseig-submarinisme. I el millor de tot és que et portem el material de busseig-submarinisme que necessitis directament a la porta de casa. La majoria de productes Tcn s’envien ràpidament, 24 hores després d’haver fet la compra a scubastore. Com a distribuïdor autoritzat de Tcn tenim un ampli coneixement de tots els productes i últimes tecnologies. Podem assessorar-te amb els millors consells per utilitzar i cuidar el material Tcn de la millor manera. Sempre que ho necessitis rebràs el millor servei del nostre equip d’esportistes experts. Creiem que una part important per a la satisfacció del client és garantir que la compra es fa en un entorn 100% segur i confidencial. Volem que estiguis 100% satisfet amb la teva compra a scubastore, però si per algun motiu això no passés, tens 30 dies per fer la devolució de la compra. Si tens una pregunta o necessites que t’assessorem, no dubtis a contactar amb el nostre equip d’atenció al client de scubastore. Estarem encantats en donar resposta a totes les teves preguntes i a ajudar-te en tot el que necessitis!


La grossa, el 79250, deixa 414 milions d'euros a Barcelona, Cerdanyola i, de retruc, Pallejà\nBarcelona i Cerdanyola del Vallès -i, de retruc d'aquesta, Pallejà- s'han endut part de la grossa de Nadal del 2010, que ha recaigut en el número 79250. El premi més esperat de la rifa ha sortit gairebé a un quart de 12 del migdia i ha deixat a Catalunya 414 milions d'euros. La majoria, a partir d'un bar de Pallejà i de l'administració de loteria de Mercabarna. El segon premi, amb el número 00147, s'ha venut en part a Sort. L'atzar també ha deixat en territori català els dos quarts premis, el 57896 i el 25506 (aquest últim venut gairebé de forma íntegra a Caldes de Montbui), així com quatre cinquens premis: el 75869, el 73684, el 15548 i el 06075. Com a novetat, aquest any els premis es podran cobrar aquest dijous mateix. Al 3cat24, tant al portal com al Facebook, podeu comprovar si heu tingut sort en la rifa.\n22/12/2010 - 14.30 Actualitzat 07/01/2011 - 19.15\nBarcelona, Cerdanyola i, de retruc, Pallejà, s'enduen la grossa\nFaltava només un minut per un quart de 12 del migdia quan Andrés López i Iván Quintero han cantat el 79250, el número de la grossa de Nadal d'aquest 2010. El sorteig ha beneficiat molt Catalunya, que s'ha endut 411 milions d'euros, el 90% dels diners repartits amb aquest número. El primer premi de la rifa s'ha venut a l'administració número 7 de Cerdanyola del Vallès, situada a les Galeries Unicentro d'aquest municipi, on n'han repartit 92 sèries de les 130 que tenien; d'aquestes, a més, 60 sèries s'han venut al bar Maldonado de Pallejà, que ha repartit 180 milions d'euros entre la clientela.\nAntonio Maldonado, propietari del bar on s'ha repartit la grossa, ha explicat que feia anys que jugava amb aquest número, al qual està abonat tant a la rifa de Nadal com a la del Nen. L'eufòria s'ha desencadenat davant de l'establiment, on Maldonado ha celebrat amb cava i envoltat de gent la sort en aquest sorteig.\nL'administració de Cerdanyola ha repartit 96 milions d'euros, corresponents a les 32 sèries venudes per finestreta, és a dir, a banda de les del bar. Cal dir que 38 sèries es van retornar perquè no van trobar comprador. Antonio Muñoz, propietari de l'administració, la va obrir fa només tres mesos després d'haver ocupat durant 15 anys una altra administració a Barcelona.\nLa sort de la grossa també ha arribat a Barcelona. El número afortunat s'ha venut a les administracions número 323 i 97 de la capital catalana. La primera és a Mercabarna, on se n'han adjudicat 44 sèries, i la segona a la plaça Urquinaona, on se n'ha venut una, per finestreta. En el cas de Mercabarna, tot el número premiat estava reservat per a dues empreses, una de les quals a Mercabarna mateix i l'altra de fora el recinte, però també a la Zona Franca. Tot i això, no han transcendit els noms de les companyies.\nTothom que tingui un dècim del 79250 cobrarà 300.000 euros, perquè aquest primer premi està guardonat amb 3 milions d'euros per sèrie.\nCatalunya no ha estat l'únic lloc on la grossa ha repartit fortuna. El 79250 també s'ha venut a Alacant, Garachico (Tenerife), Madrid, Alcorcón, Cáceres, Saldaña (Palència), Molina de Segura (Múrcia), Saragossa i Eibar (Guipúscoa).\nLa grossa ha arribat a l'equador del sorteig, amb el sisè filferro de la cinquena taula de joc, l'han extreta els germans Andrea i Andrés Cruz i ha recaigut en el número més alt guardonat en aquest primer premi. Fins ara tenia aquest rècord la de l'any passat, el 78294. És la vintena vegada que la grossa acaba en 0, una terminació que no supera el rècord que té el 5, amb 32 ocasions.\nSort, entre les afortunades amb el segon premi\nEl número guanyador del segon premi, el 00147, ha repartit diners a l'administració de Sort, La Bruixa d'Or. És un número dels considerats lletjos, que ha arribat a les 10.52 h. En concret, Sort ha venut catorze sèries d'aquest número i, per tant, 14 milions d'euros.\nEl tercer premi, cap a Madrid\nLa capital espanyola s'ha endut íntegrament els diners del tercer premi de la rifa, el 75913, dotat amb 500.000 euros la sèrie. Curiosament, però, aquest número premiat s'ha venut a l'administració situada a l'Avinguda de Barcelona de la ciutat. El número ha sortit cantat al punt del migdia.\nEls quarts premis, també a Catalunya\nCatalunya ha recuperat una part dels diners invertits en la rifa amb els quarts premis. El que ha sortit abans, el 57896, s'ha venut en administracions de la travessera de Gràcia, a Barcelona, i el carrer de l'Església de l'Hospitalet de Llobregat. L'altre quart premi, el 25506, s'ha repartit gairebé de forma íntegra (totes les sèries menys dues) a l'administració número 1 de Caldes de Montbui.\nTambé cauen quatre cinquens, entre els quals els dos premis més matiners\nPassaven dos minuts de dos quarts de deu del matí quan dues nenes de Sant Ildefons han cantat el primer número afortunat en el sorteig, el 75869, un cinquè premi venut parcialment a Calafell. Poca estona després, a les 9.45 h, han cantat un altre cinquè premi, el 73684, que ha portat diners a Barcelona, Girona i Aldaia (València), entre d'altres.\nCatalunya també ha tocat la sort amb el 15548, un cinquè premi molt repartit a tot l'Estat. Al nostre país, ha caigut a Sort, Barcelona, Masquefa, el Vendrell, Terrassa, Olesa de Montserrat i Montornès del Vallès. També ha esquitxat Catalunya el 06075, que ha tocat en part a Sant Andreu de la Barca, Barcelona i Tarragona.\nUn altre cinquè premi, el 77992, ha afavorit el País Valencià, perquè s'ha venut a Vila-real i Castelló, juntament amb Múrcia, Valladolid i Alcalá de Henares. I la sort d'aquests números premiats amb 50.000 euros per sèrie també ha arribat a Palma, on s'ha venut íntegrament el 69069; a Madrid, amb el 34141, i a Gijón, amb el 78953, que ha estat l'últim premi gros que ha sortit, a un quart i mig d'una.\nComprova si has tingut sort al 3cat24.cat\nTots els números premiats es poden trobar a la secció especial del 3cat24. La pàgina també us ofereix un cercador per comprovar si un número ha estat premiat, que també es publica a la pàgina del Facebook del 3cat24.cat.\nAquest any el sorteig ha arribat amb novetats importants, sobretot a l'hora de cobrar els premis. Els guardonats amb més de 3.000 euros podran rebre'ls per primera vegada l'endemà del sorteig. Fins ara, aquests premis grans només es podien cobrar passats nou dies. Una altra novetat és el canvi de seu al Palau de Congressos de Madrid, després de 50 anys de sortejos al carrer Guzmán el Bueno.\nLa rifa de Nadal ha repartit en total 2.320 milions d'euros. El sorteig, que ha començat amb una mica de retard, a les 09.19 h, ha mantingut el sistema tradicional d'un\nSort mossega una part del segon premi\nEls dos quarts premis aterren a Catalunya\nEl tercer premi es queda a Madrid\nQuatre cinquens premis a Catalunya\nCerdanyola reparteix 276 milions de la grossa\nAlegria al bar de Pallejà que ha repartit 180 milions d'euros\nEl José del bar Maldonado de Pallejà celebra la Grossa\nEl bar Maldonado reparteix 60 sèries de la grossa\nCanten la grossa de Nadal\nNovetats de la rifa de Nadal


Lectures sobre el “marxisme” a la Llibreria No Llegiu\nPosted on 3 abril 2017 17 abril 2017 by Júlia López\nA la Llibreria Nou Llegiu del Poblenou, el 24 d’abril s’iniciarà un grup de lectura que tindrà varies sessions. Consulteu la seva Web!\nDesprés de l’èxit de públic i crítica del cicle Derrida amb Oriol Alonso Cano. el dilluns 24 es començaràun grup de lectura de ESPECTROS DE MARX del filòsof francès, Jacques Derrida, de manera que a cadascuna de les 5 sessions es comentarà un capítol del llibre. Ja us podeu apuntar quan vulgueu 🙂\n[+info a No llegiu]


Endesa i Cepsa crearan la xarxa de recàrrega ultraràpida més gran per a cotxes elèctrics - Diari de Girona\nEndesa i Cepsa crearan la xarxa de recàrrega ultraràpida més gran per a cotxes elèctrics\nL'acord suposa un pas de gegant a l'objectiu de les dues companyies d'impulsar la transició energètica i la descarbonització del transport a Espanya i Portugal\n21·12·21 | 11:44\nCepsa i Endesa creen una nova xarxa de recàrrega ultraràpida per a vehicles elèctrics EP\nCepsa i Endesa han signat una aliança pionera que ajudarà a accelerar la transició energètica a Espanya i Portugal, impulsant la descarbonització del transport i el foment de la mobilitat sostenible.\nPhilippe Boisseau, conseller delegat de Cepsa, i José Bogas, conseller delegat d'Endesa, han segellat aquest dimarts l'acord, juntament amb Maarten Wetselaar, que serà el nou CEO de Cepsa a partir del proper 1 de gener.\nCepsa, juntament amb Endesa X, la línia de negoci d'Endesa de mobilitat elèctrica, oferiran una proposta diferencial al mercat espanyol i portuguès de mobilitat elèctrica gràcies a la seva àmplia capil·laritat. Les dues empreses treballaran conjuntament amb l'objectiu de desenvolupar la que serà la xarxa de recàrrega ultraràpida més gran d'Espanya i Portugal a la carretera ('on the go').\nAquesta nova xarxa de recàrrega ultraràpida que desplegarà Cepsa (de punts de 150 kW situats a tots els corredors i principals vies de comunicació) s'unirà als plans de desenvolupament d'infraestructura de recàrrega que ja té Endesa X d'aquesta tecnologia i que, a dia d'avui, l'han portat a tenir instal·lats 75 punts de recàrrega ultraràpids a 25 ubicacions per tot Espanya.\nAquests equips permetran que els usuaris puguin recarregar el 80% de la bateria dels vehicles elèctrics en aproximadament 10 minuts.\nEls clients de Cepsa i Endesa podran utilitzar tots els carregadors públics de les dues companyies a través de les seves plataformes digitals (apps). És a dir, seran xarxes de recàrrega totalment interoperables. Un tema molt rellevant ja que els clients podran fer servir tots els carregadors públics de les dues companyies, podent triar per a la seva utilització tant l'app de Cepsa com la d'Endesa X (JuicePass).\nGràcies a aquesta interoperabilitat, els clients de Cepsa podran gaudir ja des de principis d'any, a través de la seva pròpia app mòbil, dels prop de 2.800 punts de recàrrega que Endesa X ja té desplegats tant a ciutats, vies de comunicació i transport, com en zones rurals per vertebrar les diferents zones d'Espanya, amb l'ús de totes les tecnologies (ultraràpida, ràpida i semiràpida).\nServeis addicionals de mobilitat\nA més, ambdues companyies col·laboraran activament en el desenvolupament d'una proposta comercial de mobilitat elèctrica en tots els àmbits, amb l'objectiu que tots els usuaris que vulguin apostar per la mobilitat elèctrica puguin tenir a la vostra disposició una solució integral que cobreixi les vostres necessitats de recàrrega , tant a l'àmbit d'accés públic com a l'àmbit de la recàrrega vinculada.\nDurant l'acte de signatura de l'acord, Philippe Boisseau, CEO de Cepsa, ha destacat: “Aquesta aliança suposa un pas rellevant no només per a les dues companyies, sinó que és una fita destacada per a la transició energètica a Espanya i Portugal. Per primer cop, s'uneixen esforços de manera decidida i transversal per fer possible la descarbonització del transport en línia amb la consecució de l'Agenda 2030 i els Objectius de Desenvolupament Sostenible. És un honor poder fer-ho amb una empresa com Endesa”.\nPer part seva, José Bogas, conseller delegat d'Endesa, ha assenyalat que “les col·laboracions entre empreses són fonamentals per accelerar projectes i ser més útils per a la societat. Aquesta és l'essència de l'acord que acabem de tancar amb Cepsa. Un projecte conjunt que és avantguarda en les solucions de mobilitat elèctrica i que ajuda a frenar els efectes del canvi climàtic. Endesa té un camí ben marcat cap a la seva neutralitat climàtica i celebrem que Cepsa ens hagi triat com a companys de viatge en aquest projecte”.\nPer a Pierre-Yves Sachet, director comercial de Cepsa: “Gràcies a aquest acord pioner podrem donar servei a les noves necessitats de mobilitat dels nostres clients. Amb el desenvolupament de la nostra xarxa de recàrrega ultraràpida i la facilitat d'accés a la xarxa pública d'Endesa X, aportem una experiència completa i diferencial al client de vehicle elèctric, que cobrirà totes les necessitats de recàrrega tant a les destinacions habituals com als viatges de llarga distància”.\nMentrestant, Davide Ciciliato, director general d'Endesa X, apunta: “Endesa X sempre ha tingut com a objectiu prioritari que el desenvolupament de la recàrrega de vehicle elèctric havia d'anar lligat on el client vol i necessita carregar. I aquesta ha estat la màxima en el nostre desplegament en els darrers tres anys. Amb innovació, tecnologia necessària i experiència de l'equip, hem desenvolupat solucions que satisfan totes les necessitats de l'usuari, des de la recàrrega a casa com en l'àmbit públic, que avui es reforça gràcies a aquesta aliança. I, per últim, i no menys important, la tecnologia digital que permet que la transició a la mobilitat elèctrica sigui senzilla i natural”.


L’EHTB guanya el concurs d’arròs Montsià | INS Escola Hoteleria i Turisme de Barcelona\nEn Víctor Guillen, alumne de 2on de CFGM de Cuina i Antonio Barrabino, alumne de 2on curs de CFGS Direcció de Cuina han guanyat el premi al millor plat creatiu a la 4ª edició del concurs d’arròs Montsià. El concurs es va celebrar el passat dijous 23 de Març a l’Escola d’Hoteleria i Turisme de Lleida. Varen participar les Escoles d’Hoteleria de Lleida, Cambrils, Girona i Barcelona.\nEls nostres alumnes varen fer un plat anomenat Cargols a la Llauna, fent referència a diversos productes típics de la zona com la pera de Lleida i utilitzant el mètode tradicional de cocció a la llauna.\nEl concurs també consistia en la realització d’un plat tradicional d’arròs amb cargols que va guanyar l’Escola d’Hoteleria i Turisme de Lleida.\nAgrair a la empresa Montsià la formació i col·laboració que realitza a les diferents escoles d’Hoteleria i que resulta tan necessària pels nostres alumnes.\nFP Dual del Cicle de Serveis en Restauració.


Connecta't a la lectura » El llibre dels plaers immensos\nby miolpe on 11, gener, 2010\nAquest títol tan suggerent es deixà veure al rànquing dels llibres més prestats del 2008, i he d’admetre que sentia certa curiositat per saber com, un llibre d’aquesta mena entrava en una no gens menyspreable posició.\nHe tardat més d’un any en satisfer la meva curiositat, i lamente no haver-ho fet abans, perquè aquesta novel·la, la tercera de Melcior Comes, i Premi Ciutat de Palma 2006, és una vertadera delícia per als sentits.\nLa història, la d’Humbert, un jove noble mallorquí a la recerca del seu lloc a la vida. El seu creixement personal, les expectatives, les decepcions. Al seu voltant tot un món de personatges perfectament construits i sòlids, ben reals.\nUn llenguatge impactant, planer, ple d’imatges que t’acostaran de la forma més precisa a allò que l’autor ens vol transmetre.\nSens dubte, cal llegir-lo, dir més faria malbé el fil seductor d’aquesta novel·la, només un consell, paciència, potser tardeu en enganxar-vos.\nLiteratura eròtica, Narrativa


Els tres fills de la família siriana estudiaran primària al CEIP Alta Segarra\nDivendres, 8 setembre 2017. 11:00. Redacció AnoiaDiari.\nCalaf té cinc nous habitants. Les famílies de refugiats comencen a arribar a l'Anoia i, en el cas calafí, aquests nouvinguts començaran un procés d'integració. El pare de família, amb experiència en aquest camp, treballarà a la brigada.\nAquest dijous arribava a Calaf una família de refugiats del Kurdistan sirià de cinc membres, un matrimoni amb tres fills. Viuran en una casa de lloguer social. Jordi Badia, l'alcalde de Calaf, els ha donat la benvinguda i s'ha dirigit a ells dient-los que "estic content que sigueu aquí. Volem que refeu la vostra vida i que recupereu la dignitat com a persones. Us hi ajudarem". La família prové de la ciutat d'Alep i és kurda, una nació sense estat propi que viu repartida a la zona fronterera de diversos estats com Turquia, Síria, l'Iraq i l'Iran.\nEl municipi es va comprometre a allotjar-los en un habitatge de protecció oficial, del qual la família en pagarà el lloguer i els consums i les taxes. El compromís també s'estén a donar feina a un dels seus membres. El pare de la família s'incorporarà a treballar a la Brigada Municipal de Calaf amb un contracte de dos anys, en format d'1+1. El nouvingut té experiència professional en diverses de les tasques que desenvoluparà quan treballi a la brigada. Els nens estudiaran P3 i 5è de Primària a l'escola CEIP Alta Segarra.\nEl pare i la mare han assistit a un curs de català i aviat en faran d'un altre d'integració a la societat catalana. De cara als nens, Jordi Badia ha aconsellat que formar part d'entitats esportives o culturals del poble és també una gran eina d'integració. La família de refugiats agraeix "la dolça rebuda" que han tingut i ja han formalitzat la signatura del contracte de lloguer.\n1 Els Mossos detenen un conductor begut després d'una persecució nocturna per Igualada 6016 lectures\n5 L'ex alcaldessa de Vilanova assenyala que "la piscina ha tingut sobrecost i no s'ha acabat" 1582 lectures\n6 L'European Balloon Festival del 2018 portarà 52 globus i canvis en el sistema competitiu 1217 lectures


Inici Notícies L'amic, casteller i Mossèn Ricard ens ha deixat\nEls Minyons de l’Arboç lamenten haver de comunicar la mort d’un dels seus membres més estimats, Mossèn Ricard Cabré Roigé (Riudecols, 1929), mort a Reus el 24 d'abril de 2020 a l’edat de 91 anys.\nAmic, casteller i mossèn, ha estat un referent per a tots nosaltres. Per tota una trajectòria vital exemplar, guiada per una vocació espiritual i religiosa, donant suport sempre als més desfavorits, a la gent que pateix, defensant els drets dels treballadors, com a comunicador, també creador artístic i dinamitzador de la societat arbocenca en la seva implicació, com un veí més, en la promoció cultural i de les arts tradicionals que caracteritzen la vila arbocenca.\nMn. Ricard ha estat soci protector i membre actiu de la colla. Els minyons el consideren membre “perpetu” de la colla doncs, encara que últimament restava poc actiu per causes alienes a la seva voluntat, mantenia el contacte. Especialment se’l recorda per haver obert les portes de l’església a la colla en la primera actuació de la segona represa l’any 2002 quan per causa de la pluja s’anava a suspendre. També per cedir els primers anys la capella dels Dolors per assajar quan plovia. Molt implicat amb el teixit associatiu i cultural arbocenc i especialment amb els Minyons se’l recordarà amb afecte i enyorança.\nEls Minyons de l’Arboç el trobarem molt a faltar, i vostè ho sap. En aquests anys de la represa de la colla, vostè ha estat una figura imprescindible i emblemàtica.\nAmic, casteller i mossèn, rebi i guardi en el seu cor el nostre afecte i respecte. NO dubti que la seva presència hi és en els cors de tots els Minyons de l’Arboç que hem tingut, i tindrem, l’honor d’haver portat junt amb vostè la nostra camisa.\nMn. Ricard Cabré rebrà sepultura a Reus. Més endavant, és celebrarà la seva missa exequial. Els Minyons també li farem el comiat que es mereix quan les circumstàncies ho permetin.\nMossèn Ricard Cabré al centre amb corbata, amb els Minyons, el dia que l'Arboç li va fer una festa de\ncomiat de mossèn, el 30 de setembre de 2102. (Foto: Eduard Kemperman)


Amb organització, mobilització i fermesa, farem el Referèndum i guanyarem la República catalana independent! | Tercera Información\nInicio » nodos » Amb organització, mobilització i fermesa, farem el Referèndum i guanyarem la República catalana independent! » Autor » Redacció » Amb organització, mobilització i fermesa, farem el Referèndum i guanyarem la República catalana independent!\nEn ocasió de la realització de la reunió del Consell Nacional de la nostra organització Poble Lliure, fem pública la declaració següent:\nA tres mesos justos del Referèndum, Catalunya es troba en la pantalla definitiva, la que ens ha de portar a la independència i a la ruptura amb l’Estat espanyol; al moment de la proclamació de la República catalana independent. Un cop més la mobilització i l’organització del poble al carrer és l’única manera de garantir l’èxit del Referèndum i la implementació dels seus resultats l’endemà de la seva celebració.\nSabem que res no serà fàcil de guanyar i que caldrà tota la fermesa perquè aquest seguit de fets polítics transcendentals siguin actes revolucionaris efectius, tot preveient l’embat repressiu de l’Estat, que en les properes setmanes anirà en augment, així com també superant qualsevol dubte o dilació. No hem d’acceptar les interferències que uns quants personatges pusil·lànimes amb responsabilitats polítiques que hi pugui haver o que puguin anar apareixent, puguin interferir en els passos decisius del moment actual i esdevenir còmplices de l’estat de dubte i por que pretén imposar l’espanyolisme.\nAra més que mai, per tant, cal garantir que tots els membres del Govern tinguin la capacitat i la determinació de complir amb el mandat democràtic i els compromisos adquirits en el marc del procés d’independència, sigui quina sigui la resposta de l’Estat. Des d’aquest punt de vista, caldrà valorar la conveniència, quan sigui necessari assumir responsabilitats pel que fa a la convocatòria i celebració del referèndum o a la proclamació de la República, de formar un govern de concentració excepcional que pugui incloure la CUP.\nD’altra banda, darrerament hem pogut constatar la incomoditat que genera l’actual conjuntura en la cúpula dels “comuns” i els seus intents de restar-li potencial rupturista. Cal continuar interpel·lant les bases i la militància honesta d’aquests sectors en clau de democràcia i defensa dels interessos populars, i desemmascarant el tacticisme i l’espanyolisme que hi ha darrere l’actitud d’alguns dels seus dirigents. No obstant això, pensem que si el Govern, la majoria independentista i el moviment popular es manté ferm en el compliment dels passos previstos, el conflicte amb l’Estat s’aguditzarà i això obligarà a aquest sector a fer un pas endavant.\nEl referèndum es farà i el guanyarem. Però perquè aquest objectiu sigui efectiu cal que des de la majoria parlamentària i des del poble organitzat, des del ventall més ampli de posicions, tothom treballi amb la màxima coordinació i dins la màxima fidelitat als compromisos contrets i en els que ens situa el moment històric actual. Per això fem una crida a enfortir tots els espais que estan naixent com ara Sindicalistes pel Sí, les assemblees de treballadors públics o els diferents grups locals de defensa del Referèndum i la República, a més de les entitats i plataformes que ja fa temps que estan en marxa.\nNomés així guanyarem el referèndum i en sabrem aplicar els resultats, organitzant amb la col·laboració de tothom, un procés constituent participatiu que posi les bases de la República catalana democràtica, participativa i socialment justa per la qual han treballat tantes i tantes persones des de fa generacions i generacions arreu de la nació catalana.\nAmb la mobilització i l’organització, més i més ferma, ho aconseguirem!\nVisca la lluita del poble català!\nReus, Països Catalans, juliol de 2017\nAmb la mobilització i l\nEnviado por dylan (no verificado) el Sáb, 08/07/2017 - 09:31\nThanks for sharing here, Re: I want to know watch face name Please, Amb la mobilització i l


El ball redemptor del noi blanc i pobre | Júlia Bacardit\nIslam, top manta i un xeic que no es tallava els cabells\nLa Veïnal, la tele de la gent\nEl ball redemptor del noi blanc i pobre\nUn cotxe irromp. En surt un knacker irlandès que fuma una cigarreta. Música electrònica a tota pastilla. Oona Doherty també surt del cotxe, amb els cabells tirats enrere, la roba ampla i deixada anar, una cadena d’or penjant del coll. Som davant de la Sala Hiroshima, que, com explicava fa poc Oriol Puig Taulé, es resisteix a extingir-se. Després de veure l’espectacle Hope Hunt & the Ascension into Lazarus m’ha quedat clar que la sala no només no ha de desaparèixer sinó que ha (o hauria de) convertir-se en un referent clar i consolidat de la innovació en el món de l’espectacle a Barcelona. De públic no els en falta: mai no havia vist una cua tan llarga i entusiasta. Per si això fos poc, a l’entrada de la Hiroshima hi ha una santa nevereta de la qual emergeixen petites ampolles de cervesa que hom se serveix com si fos al menjador de casa.\n‘Hope Hunt & the Ascension into Lazarus, d’Oona Doherty. © Simon Harrison\nAquest noi blanc i pobre d’Irlanda i de tot arreu\nOona Doherty comença el seu espectacle de només 45 minuts (que es fan molt curts) intencionadament fora del teatre. Amb el vestuari que porta i els gestos que fa encarna la figura d’home jove blanc de barri deprimit. L’espectacle comença damunt l’asfalt perquè el prototip de personatge que retrata, diu ella mateixa, mai no entra a cap teatre si no és en ocasions excepcionals. Ella és nord-irlandesa i pensa en els joves de Belfast, en els knackers, però a l’escenari Oona Doherty aprofita per emetre expressions i frases en diverses llengües: anglès d’Irlanda, alemany, francès, italià. Al marge dels sempre importantíssims matisos locals, el personatge que ella encarna a Hope Hunt és el del redneck nord-americà, el chav anglès, els smicks o nòmades irlandesos, el quillo de perifèria. Coneixem el perfil. És aquest noi blanc jove de família pobra que no té gaire formació, que té mala sort, que s’enfada molt i que corre un risc més alt de l’habitual a acabar mort en alguna baralla.\nD’entrada l’espectacle de Doherty era encara més curt del que és ara. S’acabava amb la mort violenta de l’únic personatge i protagonista i amb el clam de ‘Hope!’. Algun productor la va convèncer d’allargar la peça, i així és com ‘Hope’ es va convertir en Hope & the Ascension into Lazarus, amb una segona part en què, des de la tomba i amb el Miserere Mei, Deus d’Allegri de fons, el marginat social s’eleva a la categoria d’àngel. La referència a l’església no és casual, tal com apuntava Doherty acabat l’espectacle: “l’església ha destruït Irlanda, però amb aquesta música jo volia reapropiar-me de la bellesa de la religiositat malgrat tot el mal que ha fet”.\nOona Doherty es menja carrer i escenari\nSola a l’escenari, Oona Doherty omple tot l’espai. Sé que aquí, a L’Apuntador, hi he vingut a escriure, però no tinc paraules. I no ho dic per promoure entrades, perquè ja no sou a temps de veure-la ballar, almenys de moment: la Sala Hiroshima sol contractar espectacles estrangers que aterren a la ciutat només per un o dos dies, segons m’explica la seva responsable de comunicació, Sesi Bergeret. Durant l’estona que dura aquest justament guardonat espectacle, la ballarina interpreta un personatge molt recognoscible només a partir del gest i el so gutural. Es transformar en ell, literalment. Quan, un cop acabada la peça, Doherty va baixar de l’escenari vestida amb la indumentària de la noia de classe mitjana que és, jo gairebé no m’ho podia creure.\nPoc avesada com estic als espectacles de dansa, vaig reconèixer passos de ballet esquerdats. La coreògrafa i ballarina arriba al gest vulgar i prototípic del noi de barriada híper masculinitzat (ara en parlarem, espereu) per la via de la tècnica més refinada: la de la música clàssica. El que més corprèn, diria, és la fusió de la tècnica que hom pot esperar d’El llac dels cignes amb el gest dur i vulgar. Piruetes estilitzades i amaneraments obscens agressius cobren una sola forma en el cos en moviment de Doherty. Com si els knackers i els smicks (versió Belfast del noi blanc jove i pobre) i els chavs i els rednecks es moguessin realment així. Creïble i tècnicament virtuós alhora, Hope Hunt & the ascension of Lazarus està carregat d’una emotivitat força abstracta, perquè l’argument és gairebé inexistent.\nEnfadar-se com un home?\nQuan la coreògrafa i ballarina Oona Doherty va idear l’espectacle pensava en un amic seu de Glasgow que també és ballarí. “Però ell va trobar una feina més ben pagada i vaig decidir interpretar la peça jo mateixa”, explica. El públic, persones clarament formades i sensibilitzades, li pregunten pel gènere: el fet que ella sigui dona i es bolqui en una gestualitat tan ‘masculina’, diuen, fa que l’espectacle prengui un significat totalment diferent. He de reconèixer que a mi també m’ho ha semblat. Però ella no ‘fa d’home’ amb cap altra intenció que retratar el knacker per desencasellar-lo de la condició de pària i redimir-lo: ens confessa que no pretenia anar més lluny que això. En aquest sentit, Doherty especifica que ni ella ni els seus col·legues de professió escocesos i irlandesos pretenen identificar-se amb aquest col·lectiu estigmatitzat. “Ara tots som agradables ballarins blancs de classe mitjana”, matisa. Aplaudeixo per dintre, perquè tot i que es nota que ella no és en absolut aliena al que retrata, és capaç de no victimitzar-se en fals i d’admetre el distanciament respecte al personatge que ha recreat i que encarna excelsament damunt l’escenari.\nL’observació dels gestos d’aquests knackers amb qui la ballarina ha topat i conviscut durant anys als carrers de Belfast ha estat la seva font principal d’inspiració i d’estudi. Però, reprenent la qüestió del gènere, Doherty afirma que quan transformava gestos en passos de dansa pensava més en sentiments viscerals vinculats a la por i a la ràbia que no pas en el gènere. “No havia planificat fer res polític vinculat al gènere”, admet. Ens parla d’un comportament de paó, d’adolescent que es mou orgullós per ensenyar a tothom que porta vambes noves. La irlandesa afegeix “tinc tendència a comportar-me i moure’m com un noi, de vegades”. Em fa pensar en la paradoxa dels debats sobre gènere: tan aviat el volem desconstruir com el reforcem, sense voler, a base de comentaris d’aquest tipus. Les nenes fan això, els nens fan allò. I això que tots estem tan instruïts i convençuts que el gènere no és monolític. Tanta acadèmia per continuar dient que “fulaneta es comporta com un noi”? I si senzillament és una noia que, com tantes altres hi ha hagut sempre, de vegades té una gestualitat tradicionalment associada a allò masculí?\nHope Hunt & the Ascension into Lazarus Oona Doherty Sala Hiroshima


L'oposició lamenta les falses expectatives que va generar Puig amb l'avanç de la desescalada - À Punt\nL'oposició lamenta les falses expectatives que va generar Puig amb l'avanç de la desescalada\nUnides Podem indica que “la prioritat és continuar salvant vides”.\nLa portaveu del PP a les Corts, Isabel Bonig, en la seua intervenció en les Corts aquesta setmana / Corts\n08 de maig 2020 - 22:27\nEl PP ha carregat contra el Consell, per generar falses expectatives de desescalada, després de saber-se que el Ministeri de Sanitat autoritza únicament deu àrees sanitàries a avançar cap a la fase 1 de la desescalada. Per contra, en el Botànic, Unides Podem apel·la a les prioritats sanitàries.\nEl Partit Popular ha expressat, a través de Twitter, la "decepció" pel fet que la totalitat de la Comunitat Valenciana no passe a la fase 1 de la desescalada, al mateix temps que ha retret al president de la Generalitat, Ximo Puig, "les expectatives generades" respecte que això anava a succeir. Cal recordar que Puig s’havia mostrat segur que la Comunitat Valenciana avançaria cap a la fase 1 de la desescalada.\nEn la mateixa línia s’ha mostrat el portaveu de Ciutadans a les Corts, Toni Cantó, qui expressava que “a pesar de l’optimisme desplegat pel Consell els dies previs, gran part de la Comunitat Valenciana seguirà en la fase 0”. En aquest sentit, el síndic ha reclamat a la ciutadania “prudència i responsabilitat”, mentre que exigia “transparència en tota la informació d’aquesta decisió a la Generalitat i al ministeri”.\nTambé des de l'oposició, la portaveu de Vox a les Corts, Ana Vega, ha tingut paraules més dures: "Ens governen incompetents i grollers". Ara bé, Vega considera justificada la decisió de continuar en la fase 0, com es desprén de les seues paraules: "No cal dir que no es compleixen els criteris de Sanitat per a passar a la fase següent: ni EPI, ni material, ni recursos humans en atenció primària, ni sistema de seguiment i vigilància epidemiològica, ni prou llits UCI". Així mateix, Vega creu que “la sanitat està infradotada i infrafinançada, sempre en benefici dels seus quiosquets d'afavorits: això que no falte", opina.\nEn canvi, els grups del Botànic s’han mostrat resignats a la decisió del Ministeri de Sanitat de no avançar cap a una nova fase de desescalada. La portaveu d’Unides Podem a les Corts, Naiara Davó, ha assenyalat que “la prioritat és continuar salvant vides”. En el seu compte de Twitter, la síndica afegia: “Continuarem amb les mesures i els esforços que permeten avançar a la nostra terra. Esperem que prompte totes puguem reunir-nos amb la família i amics”.\nCompromís ha manifestat no compartir la decisió del govern espanyol, ja que la Comunitat Valenciana compleix “perfectament els requisits establits”. Per això, la formació taronja ha demanat “la justificació detallada de la decisió o, com a conseqüència, una rectificació”.\nAlacant reclama saber “la situació real” de la ciutat\nLa reacció de l’alcalde d'Alacant, el popular Luis Barcala, tampoc s’ha fet esperar. Ha sol·licitat a la Conselleria de Sanitat que facilite a l'Ajuntament "la informació exacta que ha propiciat que la ciutat no passe de fase per a conéixer la situació real" en què es troba la ciutat. "No avançar implica que estem en un nivell de risc superior a uns altres i hem de saber per què i, d'altra banda, que tindrem uns perjuís que tindran un pes molt important en la reactivació econòmica", ha advertit Barcala.