El model d’ensenyament de les 5E | Science Teaching\nEls principis cognitius de l’aprenentatge després del model d’ensenyament 5E\nHéctor Ruiz Martín i Rodger W. Bybee, 24 de març de 2022.\nL’International Journal of STEM Education publica el mes de març «The cognitive principles of learning underlying the 5E Model of Instruction», un article elaborat per Héctor Ruiz Martín, director de la International Science Teaching Foundation, i Rodger W. Bybee, director de l’equip que va desenvolupar el model de les 5E. Els autors hi exposen els principis de les ciències cognitives sobre com aprenen les persones que hi ha al darrere del model i que podrien explicar teòricament la seva eficàcia com a seqüència d’aprenentatge.\nEL MODEL 5E\nEl model de les 5E és una proposta per estructurar les unitats didàctiques en les matèries cientificotecnològiques, que va desenvolupar el Biological Sciences Curriculum Study (BSCS) el 1987, inspirat en altres models d’ensenyament com el cicle d’aprenentatge d’Atkin i Karplus, o el cicle d’aprenentatge del Science Curriculum Improvement Study (SCIS). Al llarg de les últimes dècades, múltiples estudis han aportat evidències de millores significatives en els aprenentatges conceptuals, el desenvolupament de les competències científiques i l’interès per la ciència per part dels estudiants, com a conseqüència de la introducció d’aquesta proposta a les aules.\nEl model de les 5E consta de cinc fases: Engage, Explore, Explain, Elaborate i Evaluate. La dissertació de Ruiz Martín i Bybee estableix possibles vincles entre cada una d’aquestes etapes i la literatura científica en l’àmbit de com aprenen les persones (psicologia cognitiva, psicologia del desenvolupament i neurociència, principalment).\nEn aquesta etapa, el docent introdueix un problema o un esdeveniment en un context familiar que els estudiants no són capaços d’explicar perquè no encaixa amb els seus coneixements previs. Aquesta situació promou dos tipus de motivació: contextual (extrínseca) i cognitiva (intrínseca). La primera es basa en el fet que els alumnes aprecien les implicacions de la situació plantejada en la vida real, és a dir, en reconeixen el valor instrumental. La segona es fonamenta en la curiositat que sorgeix quan les persones s’adonen que els seus coneixements no poden explicar satisfactòriament una observació que els desconcerta. Aquest conflicte cognitiu exerceix un paper motivador fonamental, perquè, com s’apunta en el model clàssic de canvi conceptual, crea en l’estudiant la necessitat d’adquirir un model explicatiu més adequat.\nD’altra banda, aquesta etapa proporciona una oportunitat per activar els coneixements previs de l’alumnat. La literatura científica posa de manifest que mobilitzar les idees que els estudiants tenen relacionades amb el que aprenen facilita la integració del nou material, perquè aprendre consisteix precisament a crear connexions entre el que se sap i la informació que aporten les experiències noves. Això és així perquè la memòria humana no emmagatzema informació redundant, sinó que utilitza la informació ja consolidada per construir records nous que comparteixin aquestes característiques.\nPerò l’aprenentatge no és solament un procés d’«assimilació», en el qual s’incorpora informació nova a les estructures de coneixement existents, sinó que també sol requerir un procés d’«acomodament», en què les estructures conceptuals prèvies de l’alumne s’han de reestructurar per permetre l’encaix dels coneixements nous.En aquesta fase el paper dels docents consisteix a guiar el pensament dels estudiants cap a aquells aspectes rellevants per a la tasca d’aprenentatge. Malgrat que alguns estudiants poden activar espontàniament els seus coneixements previs mentre aprenen, d’altres necessiten suport i orientació, i el docent els pot ajudar en aquesta comesa oferint oportunitats explícites per fer-ho. En aquest sentit, les dinàmiques que es generen a l’aula en aquesta fase ofereixen interessants oportunitats per als debats en grup i l’aprenentatge cooperatiu, dues estratègies de base sociocognitiva que poden conduir a entorns d’ensenyança i aprenentatge més fructífers.\nL’etapa d’exploració consisteix en una activitat d’investigació guiada pel docent. Els estudiants tenen l’oportunitat, aquí, de resoldre el conflicte cognitiu que se’ls ha presentat en la primera fase i construir explicacions noves que tinguin sentit per a ells.\nPer tant, aquesta etapa busca promoure les connexions entre els coneixements previs dels alumnes i les noves idees a aprendre. Per fer-ho, les activitats d’aquesta etapa segueixen un enfocament basat en la indagació guiada que fomenta el raonament i la construcció de significat per part dels estudiants. Aquest enfocament se sustenta en una de les troballes més bàsiques de la psicologia cognitiva: les persones aprenen i recorden més bé quan processen el que estan aprenent en termes de significat, és a dir, quan tracten d’entendre-ho. En aquest sentit, la forma en què s’organitzen les activitats d’aprenentatge en aquesta fase indueix els estudiants a pensar sobre el que aprenen per poder avançar.\nEl paper del docent resulta fonamental per proporcionar una bastida cognitiva, que permeti als estudiants avançar en els seus raonaments i conclusions, i per promoure que els alumnes s’ajudin mútuament a l’hora de resoldre els problemes, a partir dels coneixements del grup. El docent planteja problemes, formula preguntes per aclarir les explicacions, i suggereix vies que fan avançar el grup cap al seu objectiu, deixant que sigui el mateix estudiant el que infereixi les seves explicacions a partir de les observacions. La investigació reflecteix que tant la cooperació en les activitats de resolució de problemes com l’argumentació milloren el desenvolupament cognitiu dels estudiants.\nEn l’etapa d’explicació, els docents introdueixen de manera directa i formal els conceptes desenvolupats en l’etapa d’exploració, i ajuden els alumnes a organitzar els coneixements nous de tal manera que se’n faciliti l’adquisició i la posterior capacitat d’aplicació.\nLes investigacions han posat de manifest que quan els estudiants reben una estructura organitzativa en la qual encaixar els coneixements nous, aprenen més eficaçment que quan se’ls deixa deduir aquesta estructura conceptual per si mateixos.\nEvidentment, igual que en les fases anteriors, les definicions i explicacions formals dels models i conceptes també poden ser construïdes de manera cooperativa pels alumnes amb l’estreta orientació del docent.\nL’etapa d’elaboració desafia l’alumnat a aplicar el que han après en la resolució de problemes en contextos nous. Aquí els coneixements adquirits es demostren «productius», és a dir, útils per entendre i resoldre situacions diferents de les que s’han utilitzat per construir els conceptes i procediments.\nLes investigacions suggereixen que exposar els alumnes a múltiples contextos fomenta una comprensió més profunda. És probable que la descontextualització empenyi l’estudiant a abstreure les característiques rellevants dels conceptes treballats i desenvolupi així una representació flexible del coneixement. Aquesta propietat és la que permet que allò après esdevingui transferible a situacions noves.\nFinalment, en l’etapa d’avaluació, es valoren els coneixements i habilitats adquirits per cada alumne a través d’una activitat que desafia la seva comprensió. Malgrat que el model tradicional ubica l’avaluació al final del procés d’aprenentatge, els dissenyadors del model de les 5E recomanen integrar l’etapa d’avaluació al llarg de tota la seqüència.\nDes d’una perspectiva cognitiva, l’avaluació no solament és útil per valorar l’aprenentatge i proporcionar una retroacció o feedback sobre l’adquisició de coneixements de l’estudiant. Els psicòlegs cognitius han demostrat que recuperar informació de la memòria a llarg termini és una de les accions més eficaces per reforçar l’aprenentatge, fins i tot més que tornar a estudiar.\nPer tant, la fase d’avaluació de les 5E és també una fase d’aprenentatge, especialment si s’aplica no solament al final, sinó al llarg de tota la seqüència d’aprenentatge.\nEl model d’instrucció de les 5E va ser dissenyat a finals de la dècada de 1980 amb la idea de traduir dècades d’investigació en didàctica de les ciències en un cicle d’aprenentatge que els docents poguessin utilitzar eficaçment a les aules. La investigació en ciències cognitives, d’altra banda, pot fonamentar els beneficis per a l’aprenentatge d’aquest model, les fases del qual encaixen amb allò que sabem sobre com aprenen les persones.\nDe fet, es podria argumentar que el model de les 5E és eficaç perquè els alumnes disposen de temps, orientacions i diverses oportunitats per involucrar-se cognitivament amb l’objecte d’aprenentatge, d’una manera que els condueix a establir connexions entre el que saben i el que se’ls proposa aprendre.\nEnllaç a l’article original: The cognitive principles of learning underlying the 5E Model of Instruction\nHéctor Ruiz Martín és un investigador independent afiliat a la International Science Teaching Foundation (Brighton, Regne Unit), una organització sense afany de lucre que desenvolupa recursos basats en la recerca per a l’ensenyament i l’aprenentatge de les ciències. Alguns d’aquests recursos es basen en el model d’instrucció de les 5E.\nRodger W. Bybee va liderar l’equip del Biological Science Curriculum Study (BSCS) que va dissenyar i va crear el model d’instrucció de les 5E el 1987. El BSCS (Boulder, Colorado, EUA) és una organització independent sense afany de lucre que ofereix programes d’investigació i lideratge en educació científica i plans d’estudis als Estats Units.


Penzión Zlatny Potok Mutne Eslovàquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMutne 594, Mutne, Mutne, Eslovàquia, 029 63 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Penzión Zlatny Potok\nConvenientment situat a Mutne, Penzión Zlatny Potok és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPenzión Zlatny Potok ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, bar, lloguer de bicicletes, àrea de fumadors.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, mini bar, balcó/terrassa, aparell de televisió, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com bany, sauna, esquí, ping pong, equitació. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Penzión Zlatny Potok la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Mutne.\nAllotjaments a Mutne


Repte 1. Disposar d’una oferta acadèmica de qualitat orientada a satisfer les necessitats de la societat — Pla d'actuacions UPC 2018-2021 — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nRepte 1. Disposar d’una oferta acadèmica de qualitat orientada a satisfer les necessitats de la societat\nMAPA DE TITULACIONS; RECURSOS NECESSARIS PER A LA DOCÈNCIA; ACTIVITAT DOCENT COM A EIX TRANSVERSAL; INNOVACIÓ DOCENT; ENQUESTES DE SATISFACCIÓ; MARC NORMATIU; ACREDITACIONS D’EXCEL·LÈNCIA.\n1.1 Racionalitzar el mapa de titulacions per satisfer les demandes de la societat i afavorir la inserció laboral i l’èxit professional del nostre estudiantat\n1.1 Racionalitzar el mapa de titulacions per satisfer les demandes de la societat i afavorir la inserció laboral i l’èxit professional del nostre estudiantat Vr. Política Acadèmica/Vr. Avaluació i Qualitat Dir. Àrea Acadèmica En coordinació amb\nAnalitzar l’oferta acadèmica i establir criteris que defineixin el marc de de la programació acadèmica de la UPC per a l’oferta actual i per a la inclusió de nous estudis, de manera que garantim la coherència global, la singularització dels campus, si escau, i l’estabilitat del sistema.\nDefinir una estratègia sobre els programes conjunts interuniversitaris i/o internacionals, fixant les àrees i entitats amb les quals ens interessa establir aliances de forma prioritària.\nVr. Política Internacional\nAnalitzar la política de centres adscrits i la nostra relació: oferta de serveis.\nVr. Avaluació i Qualitat\n1.2 Vetllar per l’assignació de recursos per a la impartició de programes formatius\n1.2 Vetllar per l’assignació de recursos per a la impartició de programes formatius Vr. Política Acadèmica/Vr. Avaluació i Qualitat Dir. Àrea Planificació, Qualitat i Projectes Transversals/Dir. Àrea Personal i Organització En coordinació amb\nDissenyar i implantar un nou model d’encàrrec docent, d’acord amb les unitats acadèmiques.\nMillorar el suport al professorat. Oferir-li un servei homogeni i de qualitat independentment del campus on sigui. Reforçar també el coneixement i ús de bones pràctiques d’eines de suport a la docència.\nDir. Àrea Personal i Organització\nExecutar inversions orientades a la provisió de connectivitat i de disponibilitat d’accés a múltiples recursos en xarxa, que millorin la dotació de punts d’alimentació elèctrica en biblioteques, aularis i espais docents, i actualitzin l’equipament dels laboratoris i tallers per poder oferir una formació pràctica de qualitat.\nDir. Àrea Infrastructures/Dir. Àrea TIC\nMillorar i incrementar l’assignació d’equipament docent: software, hardware, recursos bibliogràfics, revistes, bases de dades…\nGerent/Dir. Àrea TIC\nPotenciar l’ús de continguts i materials audiovisuals entre el professorat.\n1.3 Reconèixer l’activitat docent com a eix central i bàsic de l’activitat de la Universitat, potenciant les metodologies d’innovació docent\n1.3 Reconèixer l’activitat docent com a eix central i bàsic de l’activitat de la Universitat, potenciant les metodologies d’innovació docent Vr. Avalució i Qualitat/Vr. Política Acadèmica Dir Planificació, Qualitat i Projectes Transversals/Dir. Àrea Acadèmica En coordinació amb\nRevisar el model de reconeixement de les activitats del PDI que tingui en compte totes les activitats relacionades amb la docència.\nVetllar per l’homogeneïtzació de criteris i la transparència de resultats dels processos de planificació i avaluació de l’activitat del PDI de la Universitat.\nDonar suport a la recerca i la formació del professorat en l’àmbit de la innovació docent i establir una metodologia d’avaluació dels resultats dels processos d’innovació docent.\nIdentificar i difondre els exemples de docència de qualitat.\nVetllar per el disseny universal i inclusiu de l’aprenentatge\nPotenciar la formació en competències transversals i docents del professorat novell.\n1.4 Millorar l’activitat de la UPC a través de l’anàlisi de les enquestes de satisfacció (internes i externes)\n1.4 Millorar l’activitat de la UPC a través de l’anàlisi de les enquestes de satisfacció (internes i externes) Vr. Avaluació i Qualitat Dir. Àrea Planificació, Qualitat i Projectes Transversals En coordinació amb\nElaborar un protocol d’actuació per tal de millorar les garanties de qualitat de les enquestes, tant pel que fa al professorat com a l’estudiantat.\nFer un seguiment de les enquestes i dels plans d’actuació que se’n derivin per a una millora continuada de la docència i per abordar problemàtiques específiques.\n1.5 Revisar el marc acadèmic i normatiu per garantir-ne la coherència global\n1.5 Revisar el marc acadèmic i normatiu per garantir-ne la coherència global Vr. Política Acadèmica Dir. Àrea Acadèmica En coordinació amb\nEstablir el marc acadèmic que orienti les activitats docents: activitat lectiva, avaluació i permanència.\nAnalitzar les normatives d’accés, matrícula, avaluació i permanència, i el calendari acadèmic, d’acord amb el marc acadèmic de referència.\nRevisar i aplicar les normatives de reavaluació i reconducció d’acord amb els centres docents.\n1.6 Incrementar el nombre d’acreditacions d’excel·lència de titulacions\n1.6 Incrementar el nombre d’acreditacions d’excel·lència de titulacions Vr. Avaluació i Qualitat/Vr. Política Acadèmica Dir Planificació, Qualitat i Projectes Transversals En coordinació amb\nSistematitzar l’anàlisi dels processos d’acreditació per detectar-ne les mancances i estimular-ne la superació.\nPromoure la implicació dels centres i reconèixer-ne les iniciatives per obtenir aquestes acreditacions.\n1.7 Garantir la coherència dels processos de verificació, seguiment, modificació, acreditació (VSMA)\n1.7 Garantir la coherència dels processos de verificació, seguiment, modificació, acreditació (VSMA) Vr. Avaluació i Qualitat/Vr. Política Acadèmica Dir. Planificació, Qualitat i Projectes Transversals/Dir. Àrea Acadèmica En coordinació amb\nAportar criteris, metodologies i eines per certificar la implementació dels SGIQ a totes les unitats de la Universitat.\nAssolir el reconeixement extern de l’AQU, com a unitat acreditada per dur a terme activitats internes d’avaluació de la qualitat universitària.\nDades estadístiques i indicadors de matrícula de grau\nDades estadístiques i indicadors de matrícula de màster\nIndicadors de satisfacció dels nostres estudiants i titulats\nInformació sobre enquestes i indicadors d'inserció laboral\nIndicadors relacionats amb l'acreditació dels nostres estudis (inclosa l'acreditació d'excel·lència)


Xenia Hotel Drama Drama Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEthnikis Aminis 10, Drama, Drama, Grècia, 66100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Xenia Hotel Drama\nDissenyat tant per oci com per negoci, Xenia Hotel Drama està situat idealment a Drama; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Xenia Hotel Drama és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, ascensor.\nL'ambient de Xenia Hotel Drama es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, mini bar, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen parc infantil, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Xenia Hotel Drama.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: 0101K013A0024700\nNúmero de llicència: 0101K013A0024700


Dia Mundial de l'Aigua - VDF\nBy vdf-teamMarch 24, 2022No Comments\nVDF » Aigua » Dia Mundial de l’Aigua\nEl 22 de Març va ser el Dia Mundial de l’Aigua. El Dia Mundial de l’Aigua va ser declarat per resolució de l’Assemblea General de les Nacions Unides el 22 de març de l’any 1993. Aquesta diada va ser proposada formalment per l’Agenda 21 de la Conferència de les Nacions Unides pel medi ambient i el desenvolupamentde Rio de Janeiro. Es va començar a celebrar des de l’any 1993.\nRac1 amb Toni Clapés ha parlat sobre aquest dia tan especial per a nosaltres, explicant com és l’aigua que bebem. A més a més, han llençat una enquesta a Twitter preguntant d’on bebem aigua, on han obtingut 1.551 vots. En el següent vídeo podem escoltar la xerrada de Rac1 sobre el Dia Mundial de l’Aigua, així com parlant de l’aigua i de quins components ens poden generar problemes a la salut.\nPrevious PostDiferències entre una osmosi de flux directe i una amb dipòsit\nNext PostRegal Cafetera Mitaca i1


Castelló finalitza l'any reduint el termini de pagament a proveïdors a 4 dies\nAmparo Marco destaca que aquest tipus de mesures beneficien de manera directa a les xicotetes i mitges empreses de la ciutat.\nL'Ajuntament de Castelló ha finalitzat l'exercici de 2016 pagant als seus proveïdors en un termini de 4,22 dies, una xifra molt per sota dels 30 dies que admet la llei i molt inferior també als 22,19 dies que tardaven a cobrar les empreses al juny de 2015, abans del canvi de corporació.\nEl tinent d'alcaldia de Gestió Municipal i responsable de l'àrea econòmica del consistori, Antonio Lorenzo, ha explicat que "el nou Govern Local ha aconseguit reduir el temps de cobrament gràcies a la salut financera de l'ajuntament i a la bona gestió administrativa que s'estan realitzant des de les diferents àrees de gestió, facturació, fiscalització i tresoreria". De fet, Lorenzo ha destacat que durant l'any aquesta xifra haja arribat a ser menor, ja que en mesos com a febrer es va aconseguir pagar en 2,34 dies de mitja; al juny en 3,16 i al juliol en 3,58.\nPer la seua banda, l'alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, ha mostrat la seua satisfacció per aquesta dada i ha explicat que "és conseqüència de l'aposta del Govern Local per incloure procediments i criteris per a millorar l'eficiència en la gestió municipal". En aquest sentit, Marco ha detallat que "enguany s'ha aconseguit el superàvit més gran de la història de l'Ajuntament: 22,6 milions d'euros; una reducció del deute del 79 al 42%, passant de 115 milions d'euros a 72 milions, i tindre un matalàs financer de 5,3 milions que és el que ens permet pagar amb celeritat als nostres proveïdors i demanar menys diners als bancs".\nLa primera edil, que ha agraït la labor realitzada per regidors i funcionaris en enguany, ha volgut posar l'accent que aquest tipus de mesures "beneficien i milloren la qualitat de vida dels ciutadans i ciutadanes de Castelló en èpoques de crisis com les actuals. Agilitar el pagament a proveïdors és fonamental perquè moltes xicotetes i mitjanes empreses milloren el seu finançament, puguen mantenir la seua liquiditat i no hagen de recórrer a préstecs".


El TSJB rebutja el recurs del PP contra la protecció dels molins\n19 abril 2021 21:02\nDenunciaren que el batle i el tinent s'haurien d'haver abstès en votar\nCarme Moreno | 11 desembre 2002\nLa sala del Contenciós Administratiu del Tribunal Superior de Justícia de les Illes Balears ha declarat d'inadmissible el recurs presentat pels regidors del Partit Popular Julià Siquier i Bartomeu Alemany contra l'acord de ple del mes de maig de 2000 en el qual se sol·licità a la Comissió Insular de Patrimoni del Consell que es declaràs Bé d'Interès Cultural (BIC) la zona dels molins fariners.\nDurant la sessió plenària de dia 25 de maig de 2000, s'acordà per majoria absoluta -quatre vots a favor, una abstenció i dos vots en contra dels dos regidors del Partit Popular- iniciar l'expedient per la declaració de la zona com a BIC. En la demanda, els regidors Siquier i Alemany al·leguen que «l'acord de ple comporta la paralització de la concessió de llicències d'obra a la zona». D'altra banda, afegeixen que «es tracta d'un acord viciat de nul·litat perquè va ser adoptat amb els vots del batle, sogre d'un dels propietaris i del tinent de batle, cosí de la muller del mateix propietari».\nMalgrat el que la demanda justifica, segons la sentència del TSJB, l'acord de ple no comporta cap suspensió d'atorgament de llicències, en aquest cas seria la Comissió Insular la qui ho comportaria en declarar la zona com a BIC. Així mateix, el Tribunal Superior de Justícia considera que la corporació municipal tan sols acorda sol·licitar a una altra administració que iniciï el determinat procediment».\nEl passat mes de febrer, la Comissió acordà declarar la zona dels molins com a Bé Catalogat; aquesta figura protegeix les edificacions dels molins, a diferència de la protecció BIC que hagués permès la protecció dels molins i el seu entorn (uns 100 metres). Bartomeu Alemany es referí ahir a la sentència i afirmà que «no continuarem amb la via judicial, ja que la decisió de Comissió Insular de Patrimoni de declarar els molins fariners com a Bé Catalogat demostra que nosaltres anàvem ben encaminats quan ho sol·licitàvem d'aquesta manera». Així mateix, el regidor recordà que «tant el batle com el tinent batle no podien votar, però no ho tengueren en compte».


El Prat al Día: El Prat tindrà una nova residència i centre de dia per a la gent gran\nEl Prat tindrà una nova residència i centre de dia per a la gent gran\nEl ple municipal del Prat del passat 3 d’abril va aprovar per unanimitat la proposta de protocol entre l’Ajuntament i la Generalitat per impulsar una nova residència i centre de dia públics per a gent gran a la ciutat.\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies s’ha compromès amb l’Ajuntament a impulsar conjuntament la posada en marxa d’aquest nou equipament, ja que el Prat és un dels municipis de la comarca del Baix Llobregat amb més necessitats de places residencials per a gent gran.\nLa residència tindrà 140 places, de les quals 84 estaran concertades per la Generalitat i 30 per l’Ajuntament. Les 30 places del centre del dia totes seran concertades pel govern català.\nEl darrer ple municipal del Prat, celebrat el dimecres 3 d’abril, va aprovar per unanimitat la\nproposta de protocol entre l’Ajuntament i la Generalitat per impulsar una nova residència i centre de dia públics per a gent gran a la ciutat. El protocol serà subscrit properament entre les dues administracions.\nActualment, el Prat de Llobregat és un dels municipis de la comarca del Baix Llobregat amb més necessitats de places residencials per a gent gran. Davant d’aquesta situació, el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies de la Generalitat, com a organisme competent en aquesta matèria, s’ha compromès amb l’Ajuntament del Prat a donar suport i finançament per posar en marxa aquests serveis.\nEls terrenys on s’edificarà el nou equipament són propietat municipal i, fins al moment, l’Ajuntament ha efectuat la gestió urbanística necessària, així com els estudis tècnics i econòmics d’anàlisi de la viabilitat del projecte de construcció i prestació d’aquests serveis a la ciutat. El nou equipament estarà ubicat al carrer de Jaume Casanovas 219-233 i comptarà amb 140 places de residència assistència i 30 de centre de dia per a persones grans amb dependència.\nDe les 140 places de la residència de gent gran, 84 seran concertades per la Generalitat i 30 per l’Ajuntament. Les 30 places municipals corresponen a les actuals de la Llar Residència Municipal El Penedès, que s’integraran al nou equipament. Les 30 places del centre del dia totes seran concertades pel govern català.\nDesprés de la signatura d’aquest protocol de col·laboració, és previst que l’Ajuntament i el Departament de Treball, Afers Socials i Famílies signin un conveni interadministratiu per fixar els termes d’aquesta col·laboració.(Nota de premsa)\nCiudadanos confirma a Antonio Miguel Ruiz como ca...\nEl Prat tindrà una nova residència i centre de dia...


Anuari Mèdia.cat | L’embús comunicatiu contra les bicis a València\n“Trànsit preveu embussos en la ronda interior amb el carril bici que pretén fer Compromís”. És la primera notícia negativa contra l’aposta de València per la mobilitat sostenible el 9 de juny de 2015, és a dir, 13 dies després de les eleccions municipals que van capgirar la política municipal: dels 24 anys de Rita Barberá (PP) a un govern en coalició entre Compromís, el PSPV-PSOE i València en Comú. Fou el tret d’eixida d’una intensa campanya comunicativa de qui veia perillar les comoditats del cotxe en favor de quatre hippies que volien moure’s amb bicicleta. El temps ha demostrat que eren molts els usuaris potencials dels carrils bici i que és un pilar més d’una estratègia necessària en temps d’emergència climàtica, com així ho han valorat diversos reconeixements.\nAmb el pas del temps, els titulars van anar multiplicant-se i es van focalitzar en el regidor de Mobilitat Sostenible de l’Ajuntament de València, Giuseppe Grezzi, un italià popularitzat especialment pels mitjans conservadors de la ciutat i conegut pel seu estil directe i políticament incorrecte a les xarxes socials: tota una mina per als seus detractors. Va ser titllat d’“assot dels conductors” i va protagonitzar diversos titulars: “El laberint de Grezzi”, “Els capritxos de Ribó-Grezzi” o “Grezzi acreix la seua llegenda”. Un article del 17 de juny de 2015 de Las Provincias es titulava “La València que s’aveïna amb Ribó” i al subtítol concretava: “Més conversió en zona de vianants i carrils bici encara que hi haja embussos”. Un altre (17 de gener de 2019, Las Provincias): “Onze nous carrils bici tibaran la relació amb els veïns”.\nEls articles negatius van proliferar a la premsa local, especialment a Las Provincias, tot i que altres mitjans van comprar el seu discurs en certes actuacions. Un exemple clar va ser la implantació d’un carril bici a l’avinguda del Regne de València, que travessa una de les zones amb més poder adquisitiu de la ciutat. El carril bici va reduir els de cotxes de dos a un, una actuació molt criticada per les complicacions que suposaria per als vehicles d’emergències; ara bé, de facto abans ja era així perquè la via era ocupada constantment per cotxes aparcats en doble filera. La polèmica va ser difosa àmpliament per altres mitjans com la SER o El Mundo, i l’oposició, el PP i C’s, va prometre eliminar-lo als seus programes electorals.\nEn canvi, la preocupació d’aquests mitjans per la circulació en cas d’emergència desapareix quan els cotxes aparquen de manera irregular i obstaculitzen en dies de partit les vies dels voltants dels estadis de futbol del València CF i del Llevant UD. És un problema molt denunciat pels afectats. L’expresidenta de l’Associació de Veïnes de l’Amistat, Sol Romeu, narrava així a La Vanguardia el seu patiment: “Sofrim la invasió dels cotxes des de fa 20 anys. La lluita ha estat immensa i hem tingut problemes d’incendis, fuites de gas i persones malaltes que han hagut de treure en braços perquè no han pogut passar els bombers”. Només se’n va fer ressò d’aquest fet, setmanes després, la SER, amb el titular: “Aparcar quan es va al futbol, odissea o privilegi?”.\nL’agressivitat contra els carrils bici es justifica per una defensa acèrrima dels drets-privilegis dels conductors, que veuen amenaçada la comoditat amb la qual s’han mogut durant dècades per València. Es ven com un dilema de llibertat d’agafar el cotxe o no, quan és obvi que la ciutadania no activista procura triar sempre el mitjà de transport que li resulta més còmode o ràpid. Això suposa que en una ciutat un no és realment lliure de moure’s amb bici si la infraestructura no la fa veritablement segura o no traça un recorregut fluid. L’amenaça percebuda pels privilegiats queda palesa molt clarament en aquestes paraules extretes de l’article d’opinió “La bicicleta de Grezzi” (1 de juny de 2019, Las Provincias): “[…] Ningú clama perquè augmenten els quilòmetres de carril bici. Ningú. El que molesta a molts és que es faça a costa d’altres vehicles, deteriorant altres maneres de moure’s per la ciutat. Perquè Grezzi presumeix que cada mes es redueix el trànsit a València. Normal. La llei de l’embut. Si elimines zones d’aparcament, si carrers amb dos o tres carrils els deixes en un, amb el consegüent embús continu, i si el preu dels aparcaments és ofensiu, entens que la gent es busque la vida per a encaminar-se cap al centre de València”.\nL’agressivitat contra els carrils bici es justifica per una defensa acèrrima dels drets-privilegis dels conductors, que veuen amenaçada la comoditat amb la qual s’han mogut durant dècades per València\nEixa és la clau del canvi de model de ciutat i de les polítiques de mobilitat del govern d’esquerres: penalitzar l’ús del transport privat més contaminant en favor del transport públic i de l’individual no motoritzat. En un altre article de La Vanguardia, l’ambientòleg valencià Andreu Escrivà instava el govern municipal a seguir “aprofundint i accelerant” els canvis en la mobilitat i “eliminar carrils per a cotxes i aparcaments”: “Jo tinc cotxe i poques vegades l’utilitze per València; em resulta incòmode, però no tant com hauria de ser. Vull que m’ho posen difícil, que anar amb cotxe per la ciutat siga un suplici i només siga plausible per a aquelles persones que realment ho necessiten”.\nMirem les dades: aquestes demostren que la millora i l’ampliació de la xarxa de carrils bici ha empès més gent a utilitzar-los, siga amb bici o amb patinets elèctrics. Comparem els mapes d’intensitat dels mesos de novembre dels últims quatre anys: en 2016, encara no existia l’anella ciclista que voreja l’ametlla central de la ciutat i les circulacions més altes vorejaven les 1.700 bicicletes per la zona universitària de Blasco Ibáñez; en 2017, eixa àrea ja superava les 2.100, però l’anella —inaugurada al març— acollirà la circulació més gran, amb una mitjana de 3.300 bicis diàries; en 2018, les xifres creixen moderadament, i, en 2019, la mitjana s’apropa a les 6.000 bicis diàries. En total, entre el març del 2017 i el setembre del 2019 van circular 2,7 milions de persones pel tram de l’anella ciclista ubicada enfront de l’estació del Nord, mentre que el trànsit de vehicles motoritzats va caure un 8,2% en dos anys, comparant el mes de juliol del 2017 i el del 2019.\nL’aposta per la mobilitat sostenible a València ha estat àmpliament reconeguda. Va guanyar dos anys el premi Setmana Espanyola de la Mobilitat Sostenible per part del Ministeri de Medi Ambient quan estava en mans de l’executiu de Mariano Rajoy\nMés enllà de les xifres, l’aposta per la mobilitat sostenible a València ha estat àmpliament reconeguda. Va guanyar dos anys el premi Setmana Espanyola de la Mobilitat Sostenible per part del Ministeri de Medi Ambient quan estava en mans de l’executiu de Mariano Rajoy, del PP, partit que a escala municipal estava criticant les actuacions. En 2018, la ministra d’Agricultura, Isabel García Tejerina (PP), va donar a Joan Ribó el premi Ciutat Sostenible en la categoria de Mobilitat i Canvi Climàtic, que atorga la Fundació Fòrum Ambiental, per l’anella ciclista. Igualment, en 2016, l’European Mobility Week va nominar el cap i casal com una de les 10 millors ciutats europees pel seu foment de la mobilitat sostenible.\nEls resultats electorals del maig del 2019 van reflectir que l’embús comunicatiu contra la transformació cap a la mobilitat sostenible a València no ha obtingut el rèdit polític esperat. Per això, potser, des d’aleshores les bicis circulen amb més fluïdesa per les pàgines dels diaris conservadors.\nPaís ValenciàValènciadiari en valenciàbicicletamobilitatCotxestransport públic\nPeriodisme en temps de coronavirus\nPeriodista i corresponsal de La Vanguardia al País Valencià


L'Ajuntament implanta el sistema de firma biomètrica a l'OIAC. |\nEl regidor d’Innovació Digital, Hugo Romero, ha destacat que «aquest nou sistema permet digitalitzar de forma automàtica la instància presentada al sistema de registre de l’Ajuntament, fet que ajuda a simplificar el procés i sobretot facilitar la seua posterior consulta o tramitació per part dels tècnics municipals». Així mateix, afegia que la persona que presenta la instància o realitza una gestió rebrà la corresponent còpia digital al seu correu electrònic.\nD’altra banda, assenyalava que també permet complir la normativa «zero paper» de la LPAC (Llei 39/2015 d’1 d’octubre del procediment administratiu comú de les administracions públiques) i facilita la posada en marxa de l’Oficina d’Assistència en Matèria de Registre prevista en aquesta llei, que obliga els ciutadans a identificar-se i signar electrònicament les sol·licituds presentades en el registre d’entrada municipal.\nL’Ajuntament implanta el…\nVinaròs\tFINALIZA ESTA PRIMERA PARTICIPACIÓN DE AFANIAD VI…


Holiday home Rømø 667 with Terrace Romo Kirkeby Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Rømø 667 with Terrace\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Rømø 667 with Terrace és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Romo Kirkeby. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Rømø 667 with Terrace ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina coberta, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Rømø 667 with Terrace.


locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino - Página 2\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 02, 2017 10:23 am\nA veure a veure qu sortirà d'aquí...\nuna locomotora espero!!! almenys que ho sembli!!\nNo se, no se,... amb tant tub de PVC potser ens ensenyes com montes el nou bany de casa... Clar que la peça cabina la fa fa rara pel bany.\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 02, 2017 10:26 pm\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dv Nov 03, 2017 5:21 am\nAixò és canela fina....\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 1:45 am\nAlguna imatge més...\ntot i que la part de la maquina la tinc força clara, el tender es el que ara hem te més cap ficat ja que vull que tingui joc per girar però no perdre l'essencia de l'engert de rigides...\nel tender... motoritzat...per ser una bestia amb 2 motors!!!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 2:30 am\nTé pinta que els dos blocs aniran a diferents velocitats. Jo has comprovat? Els de dos eixos acostumen a córrer més que els de tres...\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 2:40 am\nPosar-li un intermiten per que pugui avançar la màquina.\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 2:53 am\nja ho tinc previst al igual que en la mallet "la portugal" que vaig fer un pont de diodes per reduir la velocitat, per ara es fer el tender i aconseguir el maxim de realisme..\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 2:59 am\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 4:12 am\nen prou feines no ser si li posaré llums... i vol un intermiten!!!!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 4:55 am\nJa sè que s ha explicat altres vegades , pero expliqueume com se fà de fer un pont de diodes per reduir la marxa tinc aquest problema en una de les meves maquines i no sè com fer ho.\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 6:32 am\nCadascun d'ells baixa 0.7V, i cal anar sumant-ne tants com calgui. També cal tenir en compte que s'ha de fer per duplicat, un conjunt en cada sentit, perquè sinó no podríem invertir el sentit de circulació.\nVaig veure (I crec que també vaig publicar) una foto en la que els posaven en una petita placa per a què quedi més ben posat.\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dl Nov 06, 2017 8:28 am\nAlexandre, he fet aquest fil per a explicar-t'ho: (així el tema sempre serà localitzable en el seu propi fil)\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dt Nov 07, 2017 7:33 am\navui la impresora ·d m'ha fet algunes peces..\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dt Nov 07, 2017 8:51 am\nCarles, veig que et fa angles en les peces rodones. És un tema de resolució de l'arxiu STL. Si vols, parlem en privat i mirem com millorar-ho. Amb el software que jo utilitzo és un paràmetre que cal configurar, podem veure amb el teu com es fa.\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dt Nov 07, 2017 10:54 pm\nencaixa la reixa al seu lloc perfectament!!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dc Nov 08, 2017 10:39 am\nAixí m'agrda. La impresora a treballar.\nAquest sostre semble que te la varicela\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 09, 2017 5:29 am\nsi noi, no ha quedat be engantxat...però ja ho arreglaré..\nels tallers han reobert la seva seu central, ja que necesiten tot i que les autoritats poden aplicar un correctiu 155 per tancar-los, però he apel.lat a la seva part sensible per motius de salud mental, necesitava tornar a fer trens per mantenir-me distret!!!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 09, 2017 6:18 am\nsi aixeques aquest 155 que dius , aquesta teulada es posara a puesto soleta , probau!!!!! veuras que guapa queda\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 09, 2017 6:26 am\n... tot i que les autoritats poden aplicar un correctiu 155 per tancar-los, però he apel.lat a la seva part sensible per motius de salud mental, necesitava tornar a fer trens per mantenir-me distret!!!...\nTens unes autoritats d'or!!!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 09, 2017 6:37 am\nPerò potser el 155 no és una interpretació del famós article 29\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 09, 2017 7:06 am\nsi no hem puc queixar gens!!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dt Nov 21, 2017 3:38 am\nmig enllestit el vagó FEVE, torno a possar fil a l'agulla...!! el tender!\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dc Nov 22, 2017 3:29 am\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dc Nov 22, 2017 9:18 am\nLa corbatura la fas escalfant amb l'assecador? En tens prou amb això? El poliestirè que jo utilitzo necessita més calor.\nNo recordo si ho has comentat algun cop però, les bandes de reblons, com les fas?\nAssumpte: Re: locomotora a vapor Engerth FC Ponferrada a Villablino Dj Nov 23, 2017 2:57 am\nsi el pvc escumat amb un assecador ja hi ha prou!!\nles bandes de remblon són tires d'evergreen i marcades amb un puntxo gentilesa dels tallers Igansi!!\nles feines d'aquest matí


La font de l’Hospital de la ciutat de Lleida - Josep M Rodés\n31.01.2017 24 0\nLa font de l’Hospital es troba a la Plaça de l’Institut dels Estudis Ilerdencs, en un costat amb l’Avinguda de Blondel. Es pot aprofitar per visitar l’IEI (Institut d’Estudis Ilerdencs), els diumenges a les 12:00h obren, es pot veure una font recent que ténen en el seu pati interior i també es pot visitar el retaule de la capella (1739) de l’antic Hospital General de Santa Maria, actual seu de l’IEI.\nSobre la font de l’Hospital:\nAvinguda de Blondel, 64 / Plaça de l’IEI (Institut dels Estudis Ilerdencs)\nEstil barroc-classicitzant. Caràcter monumentalista i neoclassicista. Abans estava situada a l’Antic Hospital de Santa Maria. En el centre hi trobem una placa que indica l’any de la seva construcció en llatí.


Turisme actiu a Lleida, l’escapada revaloritzada pels desconfinaments\nDues excursionistes fent senderisme al Parc Nacional d'Aigüestortes, Pallars Sobirà / Jordi Pou\nActivitats a l’aire lliure, diversió i paisatges sedueixen els visitants del Pirineu i les Terres de Lleida\nLa primavera marca el tret de sortida de la temporada d’esports d’aventura i del turisme actiu, que té una llarga història d’èxit a les comarques de Lleida. Les successives etapes de desconfinament han revaloritzat encara més la destinació com a escapada ideal per airejar-se i divertir-se, sense haver d’anar molt lluny ni patir per aglomeracions. Ràfting, senderisme, BTT, escalada o passejades a cavall són algunes de les moltes activitats que sedueixen els visitants.\nAquest segment turístic fa anys que creix en nombre de serveis contractats i empreses que ofereixen propostes singulars. Així, la demarcació ja compta amb més de 200 firmes especialitzades en esports d’aventura i turisme actiu, amb un catàleg de més de 50 activitats diferents d’aigua (canoa, descens de barrancs…), d’aire (parapent, ala delta…) i de terra (vies ferrades, hípica, trekking…). El seu impacte econòmic ronda els cent milions d’euros anuals.\nEl magnetisme del ràfting\nPel que fa als esports d’aigua, el ràfting és l’estrella. I la Noguera Pallaresa, al seu pas per la comarca del Pallars Sobirà, és considerat un dels millors rius d’Europa per a la pràctica d’aquesta modalitat esportiva. La veterania i arrelament d’aquesta divertida activitat és clau: de la primera baixada de ràfting pel riu ja fa 35 anys! Aquella proposta aleshores pionera a l’Estat espanyol pot presumir d’haver revolucionat realment el món dels esports d’aventura.\nEl ràfting és una de les activitats estrella a les terres de Lleida per primavera / Ara Lleida\nPerò el turisme actiu és moltes més! A les comarques de Lleida també es pot practicar el descens de barrancs, el caiac, el piragüisme d’aigües braves i d’aigües tranquil·les, l’hidrospeed, el busbop, l’ultra tube, l’hidrotrineu, el surf de vela, l’esquí nàutic i el busseig en embassaments i estanys d’alta muntanya. Entre els llocs ideals per gaudir d’aquestes activitats hi ha l’embassament de Rialb, el Rafting Parc de la Seu d’Urgell, el Parc del Segre de Ponts, les dues grans basses de Gimenells i els embassaments de Moralets, Sallente, Sant Antoni i la Torrassa.\nA més, la primavera també atrau al Pirineu un altre tipus d’esportistes: els pescadors fluvials. Els mesos de març, abril i maig és temporada de pesca de la truita (salmònids) a les zones de baixa muntanya, mentre que del maig a l’estiu és l’hora de les aigües d’alta muntanya. A la demarcació de Lleida hi ha 85 zones de pesca controlada, més de la meitat de les que hi ha al conjunt de Catalunya.\nEls peus a terra i el cap al cel\nL’altre gran atractiu del turisme lleidatà és l’ampli ventall d’opcions de senderisme. Nombroses rutes de trekking i nordic walking revitalitzen el cos i alhora fan volar la ment, sens dubte dues sensacions molt buscades després d’un any de pandèmia. Els menys experimentats disposen d’itineraris de baixa exigència a les 13 comarques de Ponent. Els més entrenats poden fer travesses emblemàtiques i espectaculars pels parcs naturals: Carros de Foc, Setau Sagèth, la Porta del Cel, la Cavalls del Vent, la Ruta dels Estanys Amagats o la Integral Cadí-Cadiner, per exemple.\nSenderisme pel camí de l’Aigua a l’Alta Ribagorça / Laurent Sansen\nUna altra activitat en auge és el ciclisme. Els bikers disposen de molt bones rutes de muntanya, com ara la Pedals de Foc, la Pedals d’Occitània, la Trinxat BTT i la Volta Cadí-Moixeró, entre d’altres.\nTambé ha crescut molt durant el darrer any l’afició a l’escalada, que també ha revaloritzat les terres lleidatanes, idònies per a la seva pràctica. Compten amb moltes zones amb diferents nivells de dificultat, com Vilanova de Meià, Terradets, Collegats, l’embassament de Cavallers a la Vall de Boí, Sant Llorenç de Montgai o Camarasa. A més la zona d’Oliana té l’honor de comptar amb la via d’escalada esportiva més difícil del món, on es localitza el contrafort del Rumbau.\nBTT a la Vall de Lord, al Solsonès / Oriol Clavera\nMés enllà d’aquests esports tan populars, hi ha també una àmplia oferta de propostes més minoritàries però igualment interessants i amb un públic fidel: hípica, golf, excursions en quad o 4×4, espeleologia o salt de pont, per exemple.\nVolar entre paisatges d’excepció\nEl súmmum de la desconnexió són els esports d’aire, que també tenen tradició a Lleida. El parapent i l’ala delta són els productes més demandats, amb la vall d’Àger i Organyà com a principals pols d’atracció. Hi ha alternatives també per als menys atrevits, com vols en globus i en helicòpter, i també per als addictes a l’adrenalina, com el salt amb paracaigudes des d’avioneta.\nLa vall d’Àger i Organyà són punts neuràlgics del turisme actiu d’aire / Ara Lleida\nL’estiu també és lleidatà\nLa major part dels turistes actius del Lleida són catalans, sobretot residents a l’àrea metropolitana, una tendència natural que s’ha reforçat amb les restriccions de mobilitat. A més de la bona acollida de les propostes de primavera, cada cop més visitants descobreixen l’estiu lleidatà i aprofiten les vacances per descobrir el territori. A més de l’oferta d’activitats habitual, poden gaudir també de les propostes estivals dels complexos d’esquí: Baqueira Beret, Boí Taüll Resort, Port Ainé i Espot Esquí, a més de Port del Comte. Amb la calor, canvien la neu per activitats a l’aire lliure com senderisme de muntanya i rural o visites al patrimoni cultural i natural. A més, algunes de les estacions disposen de parcs d’aventura per als més petits.\nA cavall per la Segarra, a l’Ametlla de Segarra / Oriol Clavera\nI és que a Lleida hi ha propostes turístiques per a totes les edats i tipus de visitants. Any rere any els estudis demostren que el públic és molt variat i que tant grups d’amics com parelles i famílies troben escapades ideals per a les seves preferències i possibilitats.


'Diego Maradona', retrat de l’apogeu i caiguda d’un home devorat pel seu propi mite\n"Amb Diego aniria fins a la fi del món, però amb Maradona no faria ni un pas”. Aquesta frase tan significativa la pronuncia el seu preparador físic, Fernando Signorini, al documental d’Asif Kapadia que duu el nom de l’astre i que recull a la perfecció la tragèdia personal sota la construcció devoradora del mite. En la dualitat implacable, Maradona cada cop va ocupar més espai i Diego va anar desapareixent. L’autodestrucció, la malaltia i el conte de la joguina trencada a la màxima expressió. La seva vida feia massa temps que ens feia mal. És com si, d’alguna manera, ja haguéssim fet part del dol.\nLa metàfora de tot això és Nàpols, on un extraterrestre podria pensar que Maradona feia anys que era mort. La ciutat que va gaudir dels seus millors anys es va quedar suspesa en el temps, negant-se a contemplar la decadència de qui un dia els va fer sentir dignes tot i ser pobres. La nostàlgia pel futbolista-heroi multiplicada als murals de les parets, el Robin Hood de la pilota omnipresent a cada racó. Més enllà de ser un geni inapel·lable, marcat eternament pel Mundial del 86, la seva dimensió sempre estarà lligada a una rebel·lia permanent contra el poder, la significació política que no va tenir por d’abraçar i un carisma sense fre ni càlcul.\nTrobo a faltar aquest atreviment genuí en l’elit dels esportistes actuals. No transcendeixen socialment ni ho pretenen. Ja no hi ha Maradones. En l’Olimp del segle XXI, els ídols són milionaris que funcionen com multinacionals prefabricades amb un seguici de caps de premsa, representants i personatges encorbatats de somriure blanquejat. La improvisació els incomoda i no es mullen ni sota l’aigua. Són reis intocables a qui només se’ls coneixen sortides de to quan tenen a veure amb el seu ego. Ja ho deia Michael Jordan: “Republicans buy sneakers, too” (els republicans també compren vambes).\nEl que em revolta, però, d’aquest mausoleu líric que lloa Maradona amb insistència i sense pausa és com s’està obviant que va ser un masclista rotund i violent, que va maltractar les seves parelles i que, fins i tot, va ser fotografiat amb menors despullades que no estaven precisament berenant llet amb galetes. Tot molt normal. Com ja va passar amb la mort de Kobe Bryant, queda demostrat que qui no té penis val ben poc en el relat grandiloqüent de la història. Sembla més greu esnifar coca que pegar una dona. S’ha de separar l’obra de l’autor, diuen. Doncs mirin, senyors, resulta que ja no cola. Sort que la pilota no s’embruta, Diego.\nDiego Armando Maradona Violència masclista futbol


Si vols viure unes vacances diferents, gaudir del mar i els seus encants, si no t’agrada quedar-te a la vora, a Altea tens una infinitat de possibilitats. A Altea podràs llogar des de vaixells a vela fins a embarcacions de motor, bussejar, caiac, piragüisme, planxa de vela, flyboard, rem, moto aquàtica, pesca… Si encara no has provat a aventurar-te en el món marí, no et preocupes… Es realitzen cursos de tot tipus. T’encantarà descobrir les aigües d´Altea. El mar ofereix a Altea un immillorable escenari per a la pràctica dels esports nàutics. Altea compta amb tres ports esportius: El Port Esportiu Marina Greenwich, el Port d´Altea i el Port Esportiu Porto Senso. Entre tots els esdeveniments esportius nàutics cal destacar la prova de vela «200 milles a2», organitzada pel Club Nàutic Altea, i el trofeu de vela «Pata Negra», organitzat pel Club Nàutic Campomanes.


Un estudi avaluarà el projecte enTàndem per aportar-ne millores que permetin acompanyar millor els col·lectius més vulnerables - enTàndem\nUn estudi avaluarà el projecte enTàndem per aportar-ne millores que permetin acompanyar millor els col·lectius més vulnerables\nAFEV Catalunya participa, juntament amb altres entitats i projectes, en un programa de recerca que té com a objectiu analitzar els projectes de mentoria social més destacats per aportar-ne millores socials i tecnològiques.\nLa iniciativa s’anomena APPlying Mentoring i té com a objectiu fer propostes perquè els projectes de mentoria siguin més efectius a l’hora d’acompanyar millor els col·lectius més vulnerables.\nL’estudi està coordinat pel sociòleg Òscar Prieto-Flores i recollirà els resultats de la mentoria aplicada al projecte Referents, juntament amb projectes d’altres entitats que també participen a l’estudi, com el nostre enTàndem, el projecte Rossinyol o el Programa Català de Refugi.\nEl projecte investigarà quins programes de mentoria social existeixen a Catalunya i a l’Estat Espanyol, quines són les seves característiques principals i com poden millorar la inclusió social de la població immigrant i refugiada.\nUna de les principals innovacions d’aquest projecte de recerca és el desenvolupament d’una aplicació mòbil que ajudarà a monitoritzar les relacions de mentoria i generar dades agregades sobre el seu impacte.\nL’equip de recerca està compost per un equip ampli d’investigadors i investigadores de diferents universitats catalanes, espanyoles i dels Estats Units que treballaran conjuntament amb professionals de les entitats que formen la Coordinadora de Mentoria Social i la Fundació Civic Media.\nMés informació sobre el programa de recerca.


Àrea psicosocial. Institut Català d'Oncologia\nAvaluació i millora de la qualitat\nLa planificació per actuar en la promoció de la qualitat de l’atenció a la salut, entesa com a realitat biopsicosocial complexa, requereix una visió global que permeti identificar els factors que hi estan implicats i la seva relació amb l’establiment d’objectius. Des de l’Observatori Qualy treballem per aconseguir resultats de millora amb un abast més o menys ampli, que es poden dedicar a la consecució de canvis a diferents nivells: de comportament individual, de funcionament grupal, canvis organitzatius, socials, etc.\nConsultoria relacionada amb factors psicosocials\nEl desenvolupament de programes o serveis comporta sempre la necessitat de coneixements i habilitats molt específiques, que no sempre hi són presents a l’organització o l’equip de professionals implicats.\nLa mirada externa objectiva, la informació , el coneixement i la experiència en relació als aspectes psicosocials que poden aportar els professionals de l’Observatori “Qualy” faciliten i ajuden a gestionar el canvis organitzatius necessaris, minimitzant els riscos que sempre acompanyen la implementació de projectes.\nD’altra banda, el treball compartit dels professionals, es tradueix en l’augment i la millora de competències de tots ells i, per tant, en l'increment de l’aprenentatge de les organitzacions i del capital social.\nAtenció Integral Psicosocial a persones amb malalties avançades i els seus familiars.\nDesenvolupament de competències per a l'atenció psicosocial\nUn dels principis que orienten l’atenció pal·liativa és el seu caràcter interdisciplinari, essencial per a respondre la globalitat de necessitats físiques, psicològiques, socials i espirituals de les persones.\nL’atenció pal·liativa requereix el desenvolupament de coneixements, actituds i habilitats que permetin als professionals actuar amb aquesta orientació integradora.\nDesenvolupament de competències de lideratge de projectes\nL’atenció pal·liativa es duu a terme en contextos polítics, socials i organitzatius concrets; amb característiques de funcionament i comportament concretes.\nL’eficàcia d’un programa d’atenció pal·liativa pot veure’s compromesa si el lideratge del mateix no incorpora les competències necessàries per a poder planificar i actuar estratègicament; incidint-hi tant en els factors individuals, com en els elements de l’entorn, tot considerant-ne les interaccions que es produeixen entre ells.\nDesenvolupament de competències de treball en equip i lideratge\nUn dels principis fonamentals que orienten l’atenció pal·liativa és la necessitat de donar una resposta integral a les necessitats de les persones. La cobertura de les múltiples dimensions de les necessitats humanes només pot donar-se des del treball interdependent i organitzat de professionals, competents a les seves disciplines, que comparteixen el compromís amb l’objectiu comú de proporcionar aquesta atenció amb excel·lència.\nUn dels objectius de l’àrea psicosocial de l’Observatori és el desenvolupament de competències de responsabilitat, autoritat i lideratge; tot promovent-hi estratègies per a incrementar la motivació en el treball i la solidesa de les relacions personals en l’àmbit de les organitzacions.\nAl mateix temps es faciliten eines que permetin treballar situacions de conflicte, treballs de consens o de presa de decisions; amb la finalitat d’obtenir els millors resultats en el desenvolupament de l’activitat assistencial amb el mínim cost personal possible.\nConsultoria i supervisió d'equips de treball\nLa situació optima d’un equip passa per una bona disposició dels professionals quant a la pertinença del grup i una bona disposició de les organitzacions a qui pertanyen d’aportar els mitjans necessaris per aconseguir uns bons resultats.\nDes d’aquesta àrea s’ofereix la possibilitat de supervisar els equips de treball per tal d’ajudar-los a identificar i diagnosticar diferents situacions o factors que poden afectar la qualitat del seu funcionament o dels seus resultats, així com orientar o assessorar sobre possibles estratègies que afavoreixin la millora del seu funcionament.\nInvestigació relacionada amb factors psicosocials\nLa bona pràctica en intervenció psicosocial implica assumir la responsabilitat d’intervenir de la forma més eficaç i eficient possible, en base al coneixement científic existent i de forma que altres puguin aprendre de la nostra actuació.\nUn dels objectius d’aquesta àrea és contribuir a incrementar el coneixement . Amb aquesta perspectiva, treballem pel desenvolupament de recerques que generin evidencia, i permetin explicar la realitat psicosocial amb el màxim rigor científic possible.


òscargid: La nova Gran Via de Sabadell\nA mi tb m’ agrada la “nova “ Gran Via . Crec que arregla bastant , no del tot ., l’ aïllament de la gent “de l’ altre cantò” . Potser si que els semàfors faran una mica de mossa als conductors ( jo entre ells) però no hem d’ oblidar que vivim en una ciutat , no enmig de la A7 i que s’ ha de pensar en les persones i en especial al vianants . Qui vulgui corre es pot comprar una casa a prop del peatge de Martorell i així podrà agafar “sovint” una via rapida .\nPerò i la gent que vivim a Castellar del Vallès, Sant Llorenç, etc...abans era la millor opció per creuar sabadell, ara amb els semàfors és un caos, retencions a totes les hores del dia, abans com a mínim només hi havien retencions en hora punta. Sincerament crec que ho han fet molt malament.\nAnònims o anònimes; en primer lloc, gràcies per llegir el meu blog i pel vostre comentari.\nA l'últim anòmin o anònima, només comentar-te que tens raó: els de Castellar patireu les molèsties de tenir semàfors a la Gran Via. Però el futur de la comarca passa per una circulació rodada a través de les rondes, no per circular per una "via ràpida" per dins de la ciutat de Sabadell.\nNi a Barcelona, que és la capital, existeix cap gran artèria viària que travessi l'interior de l'urbe sense semàfors (pensa en la Diagonal o la Meridiana, per exemple). Sé que serà complicat, sobretot mentre no tinguem rondes a Sabadell o el FGC fins a Castellar. Però també hem de ser solidaris amb els veïns de Sabadell que, fins ara, han estat dividits per una Gran Via intransitable per als vianants.\nEn qualsevol cas, aquesta és la meva opinió que explico en aquest humil blog. T'agraeixo el teu punt de vista, com a veí de fora de Sabadell.\nGràcies a tots/totes dos/dues!


El 26 de juny guanyarà la independència o la tercera via? Volem llista unitària! La República\nEl 26 de juny guanyarà la independència o la tercera via? Volem llista unitària!\nL’esperit de la Solidaritat Catalana de l’any 1906 es pot repetir aquest any 2016. Salvant les distàncies, òbviament. També el context històric. Però coincidint que en un moment excepcional tot […]\nÈric Bertran 15/04/2016\nL’esperit de la Solidaritat Catalana de l’any 1906 es pot repetir aquest any 2016. Salvant les distàncies, òbviament. També el context històric. Però coincidint que en un moment excepcional tot el catalanisme pot prendre una decisió també excepcional per fer front a la brutal ofensiva de l’Estat contra el nostre país, contra la seva gent.\nPotser ara no hi ha els fets del cu-cut però hi ha una decisió del Tribunal Constitucional d’Espanya d’obligar a la Generalitat a que els catalans més vulnerables passin fred i no tinguin ni llum ni aigua potable a casa. No és prou greu això perquè ens convencem que estem en un moment únic que requereix una resposta forta i contundent? No ens n’hem adonat encara que per fer política, que per debatre i decidir models socials i econòmics, primer necessitem la independència?\nL’any 1991 només 3 diputats van votar a favor de la independència de Catalunya. 25 anys després en tenim 72. I això no ho hem aconseguit prenent decisions partidistes. Això ho hem aconseguit obrint, seduint, convencent, eixamplant i sumant. Explicant a on volem anar i no preguntant on militem ni on hem militat en el passat. Hem aconseguit que l’objectiu de la independència sigui completament transversal entre persones de diferents ideologies i orígens. L’independentisme és massiu perquè és transversal i creïble perquè és massiu i victoriós.\nQue l’independentisme guanyi eleccions el fa creïble, el fa possible i el situa al centre del debat polític i social. Si hi ha noves eleccions a Espanya el dia 26 de juny podem rebentar l’Estat des de dins o podem tornar al 2004 a la petició d’un referèndum impossible pactat amb l’Estat. No és qüestió de què suma més per l’independentisme –si llistes separades o llista única-. La qüestió és simplement sobre si guanya l’independentisme o guanya la tercera via impossible. I si volem que guanyi la independència ens cal una llista unitària.\nEl 27 de setembre vam guanyar. El 20 de desembre vam perdre. Aquestes són les úniques matemàtiques que jo entenc. Res més a dir. Bon dia a tothom!


Com utilitzar un edredó de doble mida i fer una coberta de llit de dia 2020\nDoneu a la vostra habitació la sensació d’una cova amb l’ajuda d’una coberta de canvi ràpid que faci que el vostre llit de dia s’assembli més a un sofà, tot i que no perdi la funció d’un llit supletori. A diferència d'un edredó en un llit tradicional, una coberta de llit només ha de cobrir tres costats del llit, la part davantera i la dreta i la banda esquerra. Com que el matalàs en una llitera té la mateixa mida que un matalàs bessó, podeu convertir un edredó de doble mida en una coberta de llit amb alguns talls i punts simples.\nCobreixi el consolador al sofà, el costat equivocat. Ajusteu el edredó fins que cau al voltant de 4 polzades per la part posterior del sofà. El edredó hauria de caure de manera uniforme en els dos costats del llit i la major part del qual es cauria per davant del llit. Es reduirà l’excés més tard si és necessari.\nDibuixa dues línies verticals al edredó a les cantonades anteriors del sofà, de manera que pugueu veure clarament on topa el cantó a les cantonades.\nTalla les dues línies per crear dues ranures al edredó. Cada ranura tindrà dues arestes crues. Les dues ranures faran que la coberta s’ajudi a la llitera sense que s’acobli.\nMireu des de la vora frontal del matalàs de diari fins on vulgueu que la coberta pegui i marqui la longitud al edredó, tot el camí. Si utilitzeu una faldilla o volant, voldreu que la tapa es detingui just per sobre de l’inici de l’arpa. Si no esteu utilitzant un volant, voldreu que la coberta s'estengui gairebé a terra.\nTraieu el consolador del llit i retalleu-lo al llarg de la línia marcada.\nTalla quatre peces d’unió de biaix que mesuren la longitud de les ranures de cantonada, més 1 polzada. Desplegueu una peça de fixació de biaix i col·loqueu el centre interior del plec davant de la vora crua d'una vora crua de la ranura de la mà esquerra a la cantonada. La unió hauria d'estendre's més enllà de la part superior de la ranura per una polzada i alinear-se uniformement amb la part inferior de la ranura. Col·loqueu l’excés d’adherència per tal d’obtenir un avantatge llis i, a continuació, enganxar l’enllaç a la vora. Repetiu-ho amb la vora bruta restant a la banda esquerra i les dues a la cantonada dreta.\nCosa la unió a les quatre vores de les ranures de cantonada.\nTalla una altra longitud de fixació prou llarga com per cobrir la vora crua al llarg de la part inferior del edredó.\nDesplegueu la unió i poseu-la al mànec inferior de la funda, col·locant el plec central interior de la unió contra la vora crua del edredó. Col·loqueu els extrems de l'enquadernació per amagar els extrems en brut.\nCosa la unió a les vores del edredó. Cobreixi el edredó acabat al llarg del sofà, a la dreta.


Art, educació i acció social, amb el Vic Basket Beat - Canal Taronja Osona i Moianès\nIniciNotíciesCulturaArt, educació i acció social, amb el Vic Basket Beat\nLa Plaça de la Noguera de Vic ha estat escenari, aquest diumenge a la tarda, del Vic Basket Beat, una orquestra de pilotes de bàsquet formada per joves de la ciutat i músics acompanyants. La iniciativa ha estat programada dins la Festa Major de la ciutat perquè des de l’organització estan convençuts que és el marc idoni per presentar el treball de creació col·lectiva realitzat.\nEl Basket Beat és una metodologia per desenvolupar habilitats per a la vida mitjançant l’aprenentatge i creació musical en grup i amb pilotes de bàsquet. El participants s’han trobat en espais com la Plaça Osona, la Pista Sánchez Arjona o el Barri del Sucre.\nEl mateix Josep Maria Aragay va ser el creador d’aquest projecte, que va sorgir a Barcelona l’any 2009. En 10 anys el Basket Beat ha treballat amb més de 9.000 joves.\nEl Vic Basket Beat va arribar a la capital d’Osona el passat mes de març i ha comptat amb la implicació de vàries entitats i joves de la ciutat.


Reptes i oportunitats de la intel·ligència artificial a Catalunya - El món de demà\nLa intel·ligència artificial (IA) és la capacitat d’aprenentatge de certs algoritmes per detectar patrons de comportament complexos en dades, abundants i diverses en format, imitant la intel·ligència humana. La IA ofereix tant descobertes (insights) com prediccions, que es converteixen en decisions operatives automàtiques oferint una millora en la seva precisió, freqüència i qualitat. La IA, per tant, fa escalables uns processos que no són escalables amb humans, oferint avantatges enormes a empreses i organitzacions que les sàpiguen incorporar a la seva operativa. Per a Catalunya, la IA representa una doble oportunitat: (1) l’adopció exitosa d’una nova tecnologia de manera transversal en tot el país, a sector públic i privat, i (2) la generació d’una nova indústria especialitzada en la IA, d’alt valor afegit.\nLa revolució de la digitalització i la IA\nCal veure la irrupció de la IA com una nova industrialització. Com les Revolucions Industrials anteriors també transformarà com produïm i consumim productes i serveis i més en general com vivim. La revolució de la IA és una sub-revolució de la transformació digital. La primera fa que tota acció del món real tingui un corresponent digital i la segona que la intel·ligència activable, la que fem servir per prendre decisions en el dia a dia, surti del cervell de les persones per primer cop a la història.\nCal celebrar que Barcelona estigui al top 10 de les ciutats europees amb més potencial en intel·ligència artificial i les oportunitats que implica, però també cal ser conscients dels reptes i debilitats actuals per materialitzar el potencial futur que té.\nEncara som en una etapa inicial de la IA en el món empresarial amb una minoria d’empreses pioneres que han aconseguit integrar-les a tota la seva operativa i aconseguir impacte visible al compte de resultats. El pas previ –digitalitzar les operacions internes i externes d’una empresa– ha estat laboriós i no s’acaba mai, però és una prova superada en bona mesura, així com accedir a les dades en forma descriptiva i deixant les decisions als humans. La incorporació de la IA en la presa de decisions requereix de moltes dades i matemàtiques, però també organització i processos per integrar-les amb èxit amb negoci i tecnologia, com bé indica l’informe de MIT-BCG ‘Winning with AI’. Tot un desafiament on s’encallen moltes empreses.\nL’ecosistema d’IA català\nBarcelona, i Catalunya darrera, està entre les 5-10 ciutats europees amb més potencial en IA juntament amb París, Londres, Berlín, Amsterdam, Estocolm i Madrid. Cal celebrar estar en aquest top 10 i les oportunitats que implica, però també cal ser conscients dels reptes i debilitats actuals per materialitzar el potencial futur que té.\nHi ha consens sobre que cal tenir un ecosistema ric i divers per construir un pol d’IA, on les diferents peces es retro-alimenten. Simplificant aquest ecosistema consta de 7 elements:\nEmpreses especialitzades en IA\nTenim un ric teixit d’empreses de serveis i productes basats en IA que ajuden a portar els seus avantatges a les empreses i a exportar serveis d’alt valor afegit. Aquestes empreses poden incloure tant grans consultores multinacionals (BCG Gamma) que serveixen mercats globals des d’aquí com boutiques especialitzades (AIA, AIS, Dribia, o Kernel Analytics, recentment adquirida per BCG) que atenen sobretot el mercat local.\nA més, hem atret centres d’excel·lència d’analítica avançada de grans multinacionals (com Nestlé, Lidl, Zurich, Amazon, Schibsted, King o Volkswagen), que capten o atreuen talent a Barcelona per donar servei a les seves matrius i països on operen.\nEl repte de les boutiques, dins i fora la IA, és el creixement i la internacionalització, que en IA passa necessàriament per l’especialització i l’estandardització de solucions més tancades, que en facilitin la comercialització i desplegament a fora.\nEmpreses grans i variades\nLes empreses grans són tractors de desenvolupaments analítics ja que permeten un millor retorn a la inversió gràcies a la seva escala. Tenen el múscul financer, les dades i els casos d’ús que fan viables algoritmes de nova creació a mida. Són un excel·lent camp de proves per a la innovació.\nA més, la IA genera moltes oportunitats de pol·linització creuada entre sectors. Així que els casos d’èxit desenvolupats en un sector poden ser adaptats a d’altres, produint importats sinèrgies.\nL’existència d’empreses líder en diversos sectors d’activitat (ja sigui moda, serveis financers, energia, indústria o gran consum) ha estat una benedicció pel pol d’IA i van ser-ne pioneres en el seu ús.\nDit això, encara no tenim cap empresa que sigui líder internacional en IA. Sovint els manca la flexibilitat interna per adaptar-se a mètodes àgils i a la cultura del risc que calen per la producció exitosa d’algoritmes.\nMés enllà de les grans, el gran repte empresarial és com fer que les pimes tinguin accés a l’IA i puguin beneficiar-se dels seus avantatges. Segurament vindrà amb la maduresa i estructuració de solucions més verticals en cada sector, que es pugin comercialitzar com a SaaS. Per tant, de la mà de startups especialitzades en IA.\nUn pol de startups tecnològiques\nLes startups tecnològiques són data-natives i, com a tals, es conceben i creixen amb les dades i l’IA a dins des de zero. Són caldos de cultiu ideals perquè construeixen la seva escalabilitat gràcies a la tecnologia i la IA.\nTenim la fortuna de comptar amb un nombre d’startups important i creixent amb ambició global que generen oportunitats laborals i científiques per resoldre problemes reals del seu dia a dia; destaquen, entre moltes d’altres, edreams, Letgo, Glovo, Wallapop, Travelperk, Typeform, Vilnyx, Onna.\nEl repte potser seria que alguna d’aquestes startups tingués la voluntat de ser líder mundial. Encara és aviat per dir-ho, però fins ara Barcelona ha estat més creadora i venedora a líders mundials, com els casos de Privalia o Social Point.\nCentres de recerca i de formació punters\nEls centres de recerca i de formació expandeixen la frontera de coneixement, especialment quan interacciona amb un teixit empresarial amb el qual aprendre i trobar solucions. Aquesta proximitat és clau en un sector on els canvis es produeixen a una velocitat vertiginosa i quedar-se fora de joc és un risc molt real. A més, acompanyen estudiants a l’estat de l’art en la IA, deixant-los a punt per aplicar els últims avenços de cada moment al mercat.\nBarcelona té la immensa fortuna de comptar amb alguns centres punters a nivell internacional com són el BSC, on uns 600 investigadors tenen accés al superordinador Mare Nostrum, l’IIIA, que impulsa recerca bàsica i aplicada en IA, i moltes d’altres com l’IRI, l’IDEAI-UPC, entre d’altres. Tots ells, des del seu angle d’expertesa, impulsen el coneixement en IA i les seves aplicacions pràctiques a Catalunya.\nA més, també comptem amb màsters punters en totes les disciplines del data science: la Barcelona GSE (UPF i UAB), ESADE, la FIB-UPC, o la UB. La suma de totes elles proveeixen els perfils necessaris després al mercat laboral, combinant gestió empresarial, matemàtiques i tecnologia.\nSense ser IA estrictament, cal recordar un cop més la benedicció de tenir a Barcelona tantes i tan bones escoles de negocis com IESE, ESADE, EADA, i més. Porten talent de tot arreu i munten empreses aquí, que ajuden a cristal·litzar en empreses d’IA i més.\nFinalment, cal destacar la labor en innovació i divulgació de la IA de l’Eurecat i el seu CoE de Big Data, centre aglutinador d’experiències acadèmiques i empresarials, que organitza anualment el Big Data Congress.\nLes comunitats són agrupacions de practicants de la IA que comparteixen experiències i coneixements. A Barcelona hi ha una activitat vibrant en diversos formats, tons i públics com són el BCN Analytics, Data Beers i diversos Meetups. Són essencials en la pol·linització de coneixement i el networking entre els data scientists.\nFinançament, acceleració i incubació\nLes empreses líder en IA poden arrencar, arrelar, accelerar i créixer més fàcilment si tenen certs serveis i espais on desenvolupar-se. Barcelona ha creat molts entorns fèrtils per acompanyar startups.\nTenir Nauta i ara altres fons de VCs a la ciutat fa més fàcil accedir al finançament. Collider, part de la Fundació MWC, ofereix un entorn ideal on crear empreses en IA i 5G. Antai i Intercom posen en marxa empreses exitoses una darrera l’altra al món digital. Totes són crítiques per fer que la IA surti del món acadèmic i generi feina i valor empresarial.\nCol·laboració del sector públic\nHi ha un rol pel sector públic, sens dubte, en la IA. La majoria impliquen una col·laboració amb centres de recerca i/o entitats privades. La coordinació respectant-se els espais propis és la millor base per l’èxit. Moltes iniciatives esmentades compten amb la seva participació i suport.\nEl Pier01, niu de startups al Port Vell és una història d’èxit a la qual cal trobar continuïtat en un Pier02, 03, 04… Idealment, un d’aquests hauria d’estar dedicat a empreses de IA específicament.\nAllà on clarament anem darrera dels països més avançats és en facilitar l’accés a dades públiques i desenvolupar amb agilitat regulació per permeti el llançament de noves empreses tecnològiques i en IA. L’accés a dades del sistema de salut seria clau en desenvolupar desenes de startups especialitzades que podrien exportar les aplicacions a altres mercats. Naturalment que cal regular com accedir a aquestes dades i posar un filtre ètic. Ara mateix aquestes empreses s’estan creant al nord d’Europa per tenir més agilitat legislativa i sensibilitat empresarial. Aviat seran inabastables i l’oportunitat haurà passat de llarg. A més, la IA canviarà el mode de prestació de serveis que, com el cotxe autònom, requerirà de nova legislació que li doni cobertura. Aquí, de nou, l’agilitat legislativa tindrà premi.\nLa conjunció de tots aquests factors posen en marxa un cercle virtuós on oferta i demanda, de serveis, treballadors i finances, es retro-alimenten mútuament, es creen sinèrgies i fan que el paquet complet sigui molt difícil d’imitar per part d’altres ciutats. Barcelona probablement no és líder europeu absolut en cap parcel·la, però té bones puntuacions en totes elles. Totes tenen marge per a la millora. No desaprofitem l’avantatge i empenta que portem, i anem a per totes per ser un pol d’IA a nivell europeu.


Appartement Vermietung Jensen Sylt Ost Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSerkwai 1a, Grossmorsum, Sylt Ost, Alemanya, 25980 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Morsum, Appartement Vermietung Jensen és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAppartement Vermietung Jensen també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Morsum. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, balcó/terrassa, despertador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Appartement Vermietung Jensen és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Morsum.\nTots els tipus de viatgers (35) Parelles (27) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)


PORTLAND - Punt de Partida\nFer una passejada en bicicleta és la millor forma de conèixer la impressionant arquitectura de Portland, considerada una de les ciutats més verdes del món per la seva facilitat per recórrer-la a peu, la seva creixent xarxa de transport públic, els seus parcs públics i la seva proximitat a llocs en els quals practicar senderisme i esports d'hivern. Aquesta petita i acollidora ciutat és famosa pels seus habitants amables i creatius.\nTastar el menjar dels famosos camions de venda ambulant\nGaudir d'art públic i espectacles gratuïts a Pioneer Square\nRecórrer el bell Jardí Japonès o visitar el Zoo d'Oregon\nLa nostra escola de Portland està envoltada de restaurants, cafès i zones comercials.\nA només uns minuts hi ha diverses parades d'autobús, metro lleuger i tramvia.\n5 - 12 Preu (US Dollar/setmana)\n24 + Preu (US Dollar/setmana)\n24 + Preu (US Dollar/setmana)\nAny Acadèmic (35 s.) des de 7.300$\ndes de 10.880$\nAllotjament des de 215$ per setmana\nResidència d'estudiants University Pointe\nAprofita la combinació exclusiva de naturalesa i vida urbana de Portland\nPERFECTE PER Viure en un lloc modern amb un magnífic panorama musical i bells paisatges a les rodalies\nEstudiaràs amb companys de diferents països


El ple aprova per unanimitat la modificació dels estatuts del consorci Congiac i la prorroga de l’acord amb Localred – Ràdio Televisió Arenys de Munt\nby Redacció Arenys de Munt on 21 Gener, 2022 in Notícies, Política\nAhir es va celebrar el primer ple municipal de l’any. Va ser encara telemàtic i va durar aproximadament una hora i mitja. No va ser pas un ple marcat pel debat ja que tots els punts es van aprovar per unanimitat.\nERC, Junts, la CUP, el PSC, i el regidor no adscrit, Abel Coll van votar a favor la modificació dels estatuts del consorci Congiac. L’aprovació d’aquest punt facilitarà la gestió del servei municipal d’aigua.\nA priori, aquest era l’únic punt previst en l’ordre del dia però després de l’aprovació de la junta de portaveus es va entrar un punt per urgència: l’adhesió a la central de compra del Consorci Localred. Una proposta que va ser aprovada per unanimitat i que va explicar el regidor de Noves Tecnologies, Jordi Maimí Girbal.\nTant el regidor no adscrit, Abel Coll com el portaveu de Junts, Santi Morell Capellera van prendre la paraula només per anunciar que votarien a favor.\nPer la seva part, el regidor de la CUP, Guiu Muns Roura va dir que continuar dins d’aquest consorci és una bona notícia per Arenys de Munt.\nI un missatge molt similar va transmetre també la regidora del PSC, Vanesa Muñoz Fernández. Muñoz creu que s’ha demostrat que aquest acord ha funcionat al llarg dels anys.\nAixò va ser el que ens va deparar la part dispositiva i, a banda d’això, al ple també es va presentar una declaració institucional en suport al diputat de la CUP, Pau Juvillà, condemnat pel TSJC a 6 mesos d’inhabilitació i a una multa de 1.080 euros per desobediència.\nEl regidor de la CUP, Guiu Muns Roura va ser l’encarregat de llegir la declaració que va comptar amb el suport de tots els partits menys del PSC.


Joan-Lluís Marfany sosté que espanyolitat i catalanitat es forgen en paral·lel des de Catalunya\n7 min. Barcelona 26/01/2017 00:00\n651x366 El nacionalisme espanyol, una creació de la Renaixença catalana El nacionalisme espanyol, una creació de la Renaixença catalana\nLa gran majoria de diccionaris i llibres d’història identifiquen la Renaixença amb el moviment català de ressorgiment cultural que es va iniciar en la primera meitat del segle XIX . O, dit d’una altra manera, amb la difusió de la consciència de la cultura catalana (que s’identifica amb l’ús de l’idioma). Però pot ser que els diccionaris hagin de fer un replantejament perquè l’historiador de la cultura, la llengua i la literatura catalanes Joan-Lluís Marfany (Barcelona, 1943) acaba de publicar un llibre, Nacionalisme espanyol i catalanitat. Cap a una revisió de la Renaixença (Edicions 62), que tira per terra moltes de les idees vigents i assumides per bona part de la societat catalana.\nA Marfany li agradaria obrir un debat però no es fa il·lusions: “La visió contra la qual argumento la subtendeix una innegociable premissa nacionalista que fa tota discussió molt difícil, per no dir impossible”, escriu a l’inici del llibre. Però no perd el sentit de l’humor ni l’afany per qüestionar les versions repetides una vegada i una altra i malfiar-se’n. Professor de la Universitat de Liverpool des del 1972 fins a la seva jubilació, el 2008, assegura que té la llibertat per fer-ho: “Tinc una posició excèntrica i perifèrica que m’ha permès fer el que he volgut”. A aquest nou llibre, que arriba quasi a les mil pàgines, hi ha dedicat deu anys d’investigació. Ja està immers en el segon volum. “La Renaixença no va ser cap renaixença”, assegura Marfany. “Hi ha una contradicció flagrant entre el suposat moviment de renaixença lingüística i la ben real consagració de la diglòssia”, detalla. I afegeix: “Hauria pogut adduir igualment la que existeix entre els no menys suposats inicis d’una renaixença nacional catalana i el manifest naixement, desenvolupament i triomf del nacionalisme espanyol: a Catalunya, vull dir, naturalment, i per obra de catalans”. Marfany és contundent: “Tot el que s’ha explicat tradicionalment es basa en una fal·làcia absoluta”.\nAmor a l’idioma espanyol\nPer què la Renaixença no va ser pròpiament una renaixença?\nMarfany, que porta molts anys immers en l’estudi de la llengua catalana -ha publicat també El nacionalisme català en els seus inicis (1995), La llengua maltractada. El castellà i el català a Catalunya del segle XVI al segle XIX (2001) i Llengua, nació i diglòssia (2008)-, creu que la història no és tan simple com intenten fer veure “els mals historiadors”. Assenyala contradiccions importants en el discurs de la Renaixença. “Si el catalanisme és un moviment gradual, constant i ininterromput de recuperació nacional, la Renaixença deixa de ser renaixença perquè no pot renéixer el que no ha mort”. I afegeix: “No és cert que la Renaixença fes ressorgir una literatura catalana perduda, sinó al contrari: va estrangular la petita tradició literària en català. Ells mateixos [es refereix als impulsors de la Renaixença] van dir que l’havien embalsamat”, afirma.\nL’historiador s’ha documentat a fons: “Marfany maneja una quantitat inversemblant de documentació per a un sol individu, té una capacitat extraordinària de fer feina d’arxiu”, assegura l’editor d’Edicions 62, Jordi Cornudella. “No hi ha cap contemporani de Manuel Milà i Fontanals [un dels impulsors de la Renaixença] que tingui una idea tan clara de què ha de ser el nacionalisme espanyol”, assegura Marfany. Una prova fefaent de la investigació exhaustiva de Marfany és el recompte de símbols i mites espanyols. A la premsa barcelonina, només durant el Trienni Liberal (1820-1823) l’autor troba -es limita als textos en vers- 36 aparicions del Cid, 19 de Pelayo i 16 de Padilla. Marfany defensa la tesi que el que importa sovint no és el mite individual sinó la idea emfàtica que Espanya és bressol d’herois exemplars: “És una manera de suscitar l’orgull nacional”, escriu.\nL’autor afirma que no ha trobat cap indici documental en tot aquest període de la Renaixença (1789-1859) de rebuig a la literatura espanyola. Sí, en canvi, molts esments a “ nuestra lengua ”, sovint qualificada d’ hermosa i sonora. “Els que s’han ocupat del tema s’han fixat molt selectivament en les declaracions d’amor i lleialtat a la llengua catalana i en els testimonis sobre el pobre coneixement de la llengua castellana i han tancat els ulls a les proclames d’orgullosa celebració de la llengua nacional [l’espanyol]”, defensa. “És com si un historiador de l’art mirés el quadre de La rendició de Breda i només es fixés en el cul del cavall”, exclama.\nL’invent del nacionalisme\nQuines són les motivacions de la burgesia?\nEls motius de la burgesia per implicar-se a fons en la construcció d’una consciència nacional espanyola són econòmics. La societat de finals del XVIII i principis del XIX va abandonar l’Antic Règim i va abraçar un nou model econòmic i social. La burgesia anhelava, segons Marfany, un mercat i una indústria nacional espanyola: “Volien que Espanya es convertís en una economia moderna, que hi hagués poder adquisitiu per consumir”, afirma Marfany. “En cap altre lloc d’Espanya hi va haver un esforç tan conscient, sostingut i generalitzat per construir el nacionalisme espanyol com a Catalunya”, afegeix. I els intel·lectuals de la Reneixença, que, com en la majoria d’èpoques, vivien en la precarietat, van pujar al carro: “Hi havia molt poques oportunitats de poder adquirir seguretat econòmica i respectabilitat, havien de convertir-se en intel·lectuals orgànics de la burgesia industrial. Milà i Fontanals, Piferrer, Víctor Balaguer..., tothom mirava de tocar moltes tecles”, detalla Marfany.\nEl català, subordinat\nPatriotisme cívic i patriotisme emotiu\nAl llarg del llibre, Marfany documenta (cinquanta pàgines són cites de fons consultades) i defensa el caràcter complementari i subordinat del regionalisme català respecte del nacionalisme espanyol. “És una relació jeràrquica entre dues facetes del patriotisme”. L’historiador sempre utilitza la paraula regionalisme català, mai nacionalisme. La seva tesi és que el patriotisme espanyol tindria una connotació cívica, és un concepte polític. El regionalisme català seria més emotiu, d’amor al país.\nEn definitiva, Marfany defensa que la construcció de la nació espanyola la fan catalans des de Catalunya i, en paral·lel, té lloc un altre procés que és la reconstrucció de la catalanitat. Com a exemple cita un text d’un espectacle musical titulat Desperta ferro : “Ya la Espanya tota en massa / Se ha aixecat de guerra al crit / Per poder acabar ab la rassa / Del vil moro malehit / Per ventura’ls catalans / Que també som espanyols, / Estarem mans sobre mans / Contempalantho com mussols?”\nEn el desenvolupament del regionalisme català, l’historiador està convençut que la llengua va ser un factor menys que secundari. “El que va donar força especial al regionalisme va ser un model de desenvolupament econòmic i d’organització social que interessava ni que fos en grau divers a tots els sectors de la societat catalana i que no tenia paral·lel dins l’estat nacional”.\nI la veritable Renaixença?\nEls intel·lectuals que volien seguretat econòmica i respecte\nMarfany defensa que finalment la llengua catalana va tenir una renaixença, però que la va protagonitzar la generació nascuda a la dècada dels quaranta del segle XIX. “És un fet innegable, però la història no és una línia contínua i fa passes enrere i giragonses. No és una línia contínua”. Qui i com s’impulsa la llengua catalana, però, és matèria per a un altre llibre que l’historiador creu que hauria de fer algú altre. En tot cas, ell té algunes sospites: “Són intel·lectuals com Frederic Soler [dramaturg conegut també amb el nom de Serafí Pitarra], que, quan van ingressar a la vida professional, tenien moltes dificultats. Tenien una situació d’inferioritat per accedir a posicions funcionarials que els permetessin una seguretat econòmica i el respecte social”. L’única manera d’accedir a certs llocs era fent unes oposicions en què era molt important l’expressió oral: “Els catalans es trobaven en situació d’inferioritat. Tímidament, van començar a trencar amb tot això i a plantejar-se per què havien d’escriure en una llengua que els era estranya”.\nEn tot cas, la manera com va anar afeblint-se el nacionalisme espanyol i va anar creixent el nacionalisme català no forma part de cap dels capítols del llibre de Marfany: “Com diuen ara, aquest no és pas el meu problema”.


Activitat Esportiva: Sessions diniciacio de natacio en aigues obertes\n4 sessions d’iniciació en natació en aigües obertes al canal de natació instal·lat a la Platja de la República. Canal de natació de 150 metres, amb boies de referència cada 25 metres. La sessió té com a objectiu iniciar-se en la natació al mar i conèixer tot el necessari per fer-ho de la manera segura.\n19 de juny (dissabte) a les 10h (Esdeveniment realitzat)\n2 de juliol (divendres) a les 18h (Esdeveniment realitzat)\n16 de juliol (divendres) a les 14h (Complet)\n24 de juliol (dissabte) a les 10h (Complet)\nPunt de trobada: Ens trobarem al passeig de ribes Roges, a l’accès a la Platja d’Adarró, on hi ha el xiringuito El Zero.\nMínim de persones: 6 persones (cal un mmínim de 6 persones perquè la sessió s´efectuï)


Costas i Mújica: per un model econòmic inclusiu - Daleph Costas i Mújica: per un model econòmic inclusiu - Daleph\nIniciGeneral Costas i Mújica: per un model econòmic inclusiu\n9 gener, 2017 Per Daleph 3 comentaris\nEn aquests últims dies ha confluït la lectura del llibre d’Antón Costas i Xose Carlos Arias, La nova pell del capitalisme i la visió del documental Fràgil equilibri dirigit per Guillermo Garcia, produït per Sintagma Films i recolzat per Intermón Oxfam. Les perspectives de tots dos són diferents. El llibre de Costas i Arias analitza el que ha passat al llarg de les tres últimes dècades i posa de manifest les patologies i riscos que ha generat el capitalisme a partir d’una visió ultraliberal de l’economia. Aquesta visió ha anat guanyant pes progressivament a partir dels anys 70 del segle passat convertint-se en hegemònica abans d’ahir. Les pedres angulars del seu ideari han estat l’exaltació (i desregulació) del financer i del encimbellament del mercat com a articulador no només de la vida econòmica, sinó també de la social i política.\nEl documental combina tres situacions: la dels immigrants a la tanca de Melilla, la d’un treballador / executiu japonès que no troba sentit a la seva vida i la del drama dels desnonaments; tot això acompanyat de la reflexió de José Mújica (ex president de Uruguai), que exposa la seva perplexitat per la incapacitat del Sistema per fer la vida millor a milions de persones que per diferents motius estan fora d’ell.\nCostas i Arias en cap cas aposten per solucions “revolucionàries”; més aviat al contrari. Davant l’augment de la desigualtat i el deteriorament de la democràcia proposen un capitalisme inclusiu que recuperi la igualtat d’oportunitats com un dels objectius centrals de la política econòmica. No és només una qüestió d’ètica, sinó d’eficiència del sistema: la cohesió social és un factor d’estabilitat i creixement en el mitjà i llarg termini. En aquest sentit, moltes de les reflexions dels autors se sustenten en la idea de salvar al capitalisme de (alguns) els capitalistes.\nEl documental és més contundent, especialment impactant és la filmació de Melilla. A més, Mújica aposta per un canvi “intens” de model, en el qual s’ha de produir una mutació radical dels valors que el sustenten.\nNo obstant això, més enllà dels diferents formats, enfocaments i propostes, totes dues obres tenen una cosa en comú: les dues són optimistes en relació a la possibilitat de millorar la perspectiva d’aquells que estan en pitjor situació o es troben directament a la cuneta. A què es deu aquest optimisme? Si ho interpreto bé, a dos factors: primer (Mújica) al fet que hi ha suficients mitjans (tecnologia, riquesa …) per reduir la pobresa i la marginació i segon, a que (Costas i Arias) sabem o podem saber com generar un capitalisme més inclusiu. La política i l’economia política són en gran mesura la solució; Mújica i Costas / Arias no semblen creure en les plagues bíbliques.\nCrec que aquest optimisme raonat i raonable no és una mala manera de començar l’any. De fet, es proposa alguna cosa a la que Daleph ens sumem: resituar el mercat, sense perdre la potència generadora que té i avançar cap a un Estat més emprenedor que reguli millor i que impulsi més buscant sempre equilibris raonables.\nAmb molta modèstia, les nostres activitats pretenen alinear-se en aquest camí: la millora dels procediments administratius en un servei públic, la regeneració d’un barri degradat, l’impuls de l’activitat empresarial i emprenedora com a mecanisme de generació d’ocupació, un programa d’habitatge social o l’acompanyament i l’activació laboral d’aturats de llarga durada, ens semblen una bona forma de seguir l’estela de Mújica, Costas i Arias.\nFeliç i inclusiu 2017!\n25 gener, 2017 en 08:11\n25 gener, 2017 en 13:12\n17 febrer, 2017 en 15:02\nBravo Gregori, “Fragil Equilibrio” ja te el Goya. Ara manca que Costas i Arias guanyin el Príncipe de Asturias d’Humanitats.


Satisfacció d'ANC i "mnium pels resultats - Diari de Girona\nSatisfacció d'ANC i "mnium pels resultats\nL'Assemblea Nacional demana «unitat d'acció a Madrid» a tots els diputats de partits sobiranistes\nSatisfacció en el si de l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) pels resultats de les eleccions generals, perquè «donen a les formacions explícitament independentistes els millors resultats mai assolits en unes eleccions espanyoles». En aquest context, l'ANC demana als partits sobiranistes «unitat d'acció a Madrid» i la constitució d'un «Govern sòlid i estable» a Catalunya per tal de defensar «el mandat democràtic sorgit el 27-S». L'ANC també valora com a «molt positiu en l'horitzó de la construcció de la República Catalana» que la força guanyadora a Catalunya, En Comú Podem, defensi el dret a decidir com a «premissa bàsica per abordar la construcció del futur polític de Catalunya».\nEn un comunicat, l'ANC va afirmar ahir que el resultat electoral del 20-D «reflecteix la fortalesa independentista a Catalunya», motiu pel qual es mostra convençuda que, després dels resultats de diumenge, «el debat sobre la independència i el dret a decidir el futur polític de Catalunya ocuparan la centralitat del debat polític a les institucions espanyoles».\nL'Assemblea recorda que les forces a favor de la independència sumen 17 diputats i 16 senadors i han aplegat més d'1.100.000 vots. Un fet històric si es té en compte que en conteses anteriors els resultats havien estat més favorables a les formacions que defensen la unitat a l'Estat espanyol. L'ANC recorda que aquests partits han perdut 7 diputats (han passat de 25 a 18) i que la formació que ha guanyat les eleccions a Espanya, el PP, ha sigut última a Catalunya.\nPer la seva banda, "mnium Cultural també considera que el resultat del 20-D reflecteix la «fortalesa independentista» a Catalunya, amb 17 diputats explícitament independentistes, i ratifica també «l'àmplia majoria que vol un referèndum per decidir el futur polític» català, amb 29 diputats.\nPel que fa al Senat, recorden que l'independentisme té 12 representants i n'hi ha 16 a favor del dret a decidir. En un comunicat, l'entitat també va subratllar ahir que els partits contraris a la independència han baixat de 25 a 18 diputats, amb el PP català en última posició. "mnium constata que els resultats del 20-D «evidencien que Catalunya és un país plural i divers, base sobre la qual cal construir la República Catalana», i reitera la necessitat d'un «govern fort per assolir el mandat democràtic del 27-S».