Uncategorized – Memoria.cat/edu\nProposta de recerca: l'evolució urbana de la ciutat. La Manresa del segle XX a través de fotografies\nVista general de Manresa, fa algunes dècades. (Font: web Passeig per la Manresa del passat).\nLa transformació de Manresa és fruit dels impulsos econòmics, polítics i socials que ha viscut. Les fotografies de la ciutat són testimonis d’aquesta evolució i ens ajuden a entendre-la.\nAfegim una nova proposta de treball de recerca sobre l’evolució urbana de la ciutat: la Manresa del segle XX a través de fotografies adreçada a l’alumnat i al professorat de Batxillerat.\nHistòries al descobert: El cas de l'enginyer municipal\nLa història que llegireu a continuació és real i als seus protagonistes se’ls ha mantingut el nom i els cognoms. Tanmateix, el que és veritablement important en aquesta història, més enllà del cas concret, és donar visibilitat a la depuració que van patir molts treballadors durant els primers anys de la dictadura franquista. Tota la informació per reconstruir aquesta història està treta de l’expedient de depuració i d’altres documents relacionats amb la repressió franquista a Manresa. El personatge de la investigadora és l'únic que és fictici.\n“El que suscribe, (Jaume Mas Giribet) funcionario jubilado del Ayuntamiento de dicha ciudad, (...) acude ante V.E. solicitando la revisión del expediente de depuración”.\n(Font: web Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona).\nEl que va sorprendre la Maria, una investigadora de l’Associació Memòria i Història de Manresa, no va ser trobar-se a l’Arxiu del Govern Civil de Barcelona una instància d’un treballador de l’Ajuntament de Manresa adreçada al governador civil demanant una nova revisió del seu expedient de depuració, sinó que el que la va impactar va ser la data de la instància, juny de 1952 i que la persona que la feia, Jaume Mas Giribet, tenia 66 anys i ja estava jubilada.\nPer què 13 anys després d’haver-se produït els processos de depuració1 , Jaume Mas, ja jubilat, encara demanava una revisió del seu expedient? I en especial, perquè sol·licitava una “reparación moral”? Qui era Jaume Mas Giribet? Què havia passat amb la seva feina?\nEl primer que va fer la Maria va ser documentar-se sobre la depuració efectuada per les autoritats franquistes i, en especial, la que van patir els treballadors municipals. A l’Ajuntament de Manresa, com a la resta d’administracions, la depuració anava destinada a acomiadar de la feina tots els treballadors i treballadores que no eren considerats favorables al règim franquista i, alhora, premiar, amb les noves contractacions, les persones afectes al nou règim.\nWeb sobre les persones depurades pel franquisme a l’Ajuntament de Manresa. (Font: web memoria.cat).\nTots els treballadors de l’Administració s’havien de sotmetre a un procés de depuració. Un jutge instructor, després d’analitzar la declaració jurada de l’empleat i els informes de la Guàrdia Municipal, de la Guàrdia Civil i de la Policia resolia a favor de l’admissió, novament, al lloc de treball o; en cas contrari, de la separació o destitució; és a dir, de l’acomiadament del lloc de treball.\nUn cop obtinguda aquesta informació va investigar qui era i què havia passat amb Jaume Mas.\nJaume Mas va ser l’enginyer municipal de l’Ajuntament de Manresa durant 24 anys. (Font: web Ajuntament de Manresa).\nJaume Mas Giribet era, des de l’any 1916, l’enginyer municipal de l’Ajuntament de Manresa. Compaginava aquesta feina treballant, també, a l’empresa d’electricitat Fuerza y Alumbrado S.A. Durant la Guerra Civil va formar part, com a tècnic municipal, de la Junta de Defensa Passiva2 portant a terme, entre d’altres, la tasca de construcció dels refugis antiaeris per salvar la població civil dels bombardejos de l’aviació franquista.\nAcabada la guerra, com la resta de funcionaris i treballadors municipals, es va haver de sotmetre a la depuració. Com era obligatori, va presentar, el maig de 1939, una declaració jurada de les seves activitats durant la guerra. L’Ajuntament de Manresa li va obrir un expedient de depuració i després de demanar els informes pertinents sobre la seva persona va decidir admetre’l sense cap sanció.\nPerò, aquell expedient que s’havia resolt amb l’admissió al lloc de treball va acabar, a partir d’una denúncia anònima, amb la DESTITUCIÓ, el gener de 1940, de Jaume Mas com a enginyer municipal de l’Ajuntament de Manresa, càrrec en el qual portava 24 anys.\nLa Maria es va formular moltes preguntes: qui havia fet la denúncia anònima? I per què? Quins van ser els motius que van portar a la seva destitució? De què l’acusaven? Què havia passat perquè el 1952 Jaume Mas, encara, sol·licités una nova revisió?\nLa recerca s’havia de centrar ara en la consulta de l’expedient de depuració i com esperava, aquest li va permetre respondre a moltes d’aquestes qüestions.\nEl 30 de gener de 1940 l’Ajuntament va acordar DESTITUIR l’enginyer després que el jutge instructor de l’expedient, el regidor de l’Ajuntament Juan Ferrer Folch, dictaminés que “(...) existe culpabilidad, (...)(i) propone que se le instruya expediente formal para la imposición de la sanción que proceda”.\nEls càrrecs pels quals es va acordar la seva destitució eren, entre d’altres, que l’enginyer era d’esquerres i separatista, que havia format part de la Junta de Defensa Passiva i que tornant d’un Congrés, al qual va assistir a París, no hagués intentat passar-se a la zona nacional.\nMas Giribet no va admetre cap d’aquestes acusacions, al contrari, va desmentir que fos d’esquerres i separatista i va aportar testimonis que van declarar al seu favor.\nPerò el que més va cridar l’atenció a la Maria va ser les acusacions de formar part de la Junta de Defensa Passiva i d’assistir a un Congrés.\nDe què anava aquest Congrés? Per què hi va anar?\nEls anys 1935 i 1937 Jaume Mas Giribet havia assistit, com a representant de l’empresa “Fuerza y Alumbrado S.A”, a la “Conferencia Internacional de Grandes Redes Eléctricas” que es celebrava a París. Durant la Guerra Civil, aquesta empresa havia estat controlada pels anarquistes, els quals li van demanar que s’incorporés, com a tècnic, al Comitè Directiu. Mas ho va acceptar i, segons diversos testimonis, aquest fet va ser cabdal perquè l’empresa continués funcionant correctament durant la guerra.\nL’acusació que el jutge instructor va fer a Mas en relació a l’assistència al Congrés de 1937 va deixar sorpresa a la Maria. El jutge instructor li recriminava que no hagués aprofitat l’avinentesa per passar-se a la zona nacional “por no querer dejar a su familia en Manresa”, la qual cosa demostrava segons l’instructor “ la cobardía, (...) y la ausencia de abnegación y espíritu de sacrificio (...).”\nPerò, la més sorprenent de les acusacions era la d’haver format part de la Junta de Defensa Passiva de la ciutat, que entre d’altres tasques, havia construït refugis antiaeris per a la població civil.\nCom es podia acusar a una persona per aquest motiu?\nLa perplexitat de la Maria era la mateixa que demostrava Mas Giribet quan, respecte a aquesta acusació, escrivia al jutge instructor i li deia que “(...) era para mi obligatorio el aceptar dicho cargo. (...) Además dado el carácter humanitario de la misión que me incumbía, procurar refugio a mis conciudadanos en caso de posibles bombardeos, no me pasó nunca por la imaginación pudiese llegar un día, en que el desempeño de dicho cargo pudiese ser motivo de acusación”.\nRefugi antiaeri de la plaça Sant Domènec de Manresa construït per la Junta de Defensa Passiva durant la Guerra Civil. (Font: web memoria.cat).\nLlegint l’expedient quedava clar que el jutge instructor va determinar la culpabilitat i, per tant, la destitució sense cap prova consistent en contra de l’enginyer ja que ni els informes de la Guàrdia Municipal, de la Guàrdia Civil ni el de la Comissaria de Policia van aportar cap prova de la seva culpabilitat. Al contrari, com deia el mateix Jaume Mas eren “acusaciones de carácter genérico e impreciso”.\nPel que feia als testimonis la majoria van testificar a favor de Mas Giribet, però, el jutge instructor no en va tenir en compte cap perquè segons la seva opinió eren “apreciaciones personales (de) carácter subjetivo.”. En canvi sí que va tenir en compte l’aportació d’un testimoni clarament hostil a Jaume Mas.\nQuin era aquest testimoni en contra? Era el mateix que havia fet inicialment la denúncia anònima? Era la persona de la qual sospitava Jaume Mas? “He de manifestar que creo tener datos suficientes para poder conocer al que ha formulado las presentes denuncias o ha contribuido a que se me formulen.”- havia dit ell mateix al jutge instructor.\nEl testimoni que va acusar Mas Giribet era un militant de la Comunión Tradicionalista i, també, treballador de la mateixa empresa on treballava Mas, Fuerza y Alumbrado S.A.\nVa testificar davant el jutge que havia patit persecució per part dels revolucionaris durant la Guerra Civil. Havia estat detingut, jutjat per un tribunal popular i empresonat. I, per aquest motiu, afirmava que el Comitè Directiu de Fuerza y Alumbrado S.A. va decidir suspendre’l de sou i li va retirar el racionament que li corresponia, per la qual cosa la seva esposa i el seu fill van quedar en una situació desesperada.\nCulpava Jaume Mas Giribet de la seva situació en considerar que “La persona que más influyó y que todavía no acierto a comprender su animadversión contra mi pobre persona fué (... ) Jaime Mas Giribet (...).\nJaume Mas no es va resignar amb la destitució, ja que la considerava una gran injustícia i va presentar una reclamació a l’Ajuntament. El jutge instructor va demanar nous informes, va escoltar més testimonis i, finalment, el 18 d’agost de 1941, va redactar un informe on deia que “A la luz de los nuevos elementos aportados y realizado un nuevo análisis crítico de las actuaciones anteriores, no puede menos de observarse la falta de consistencia e incluso verdadera contradicción que contiene el informe de la Policía Gubernativa y la imprecisión desde la Policia municipal” i va proposar l’anul·lació de la destitució.\nL’Ajuntament va decidir admetre sense cap sanció l’enginyer, però va sotmetre la decisió a l’autoritat superior.\nQuè havia motivat aquest canvi radical d’opinió? I, a partir d’aquest moment, què havia passat? es preguntava la Maria.\nEs va iniciar aleshores un llarg camí de revisió de tot el procés per part del Ministerio de la Gobernación, que va obligar, l’any 1943, a l’Ajuntament de Manresa a revisar tota la documentació, demanar nous informes i cridar, novament, els testimonis. Aquest procés va durar molts mesos perquè l’any 1944 es va nomenar un nou Alcalde de la ciutat, José Montardit García i, per tant, va canviar el jutge instructor del cas que seria, a partir d’ara, Àngel Badia Torrabadella.\nAquesta vegada els informes de la Guàrdia Civil i de la Comissaria de Policia van ser, clarament, favorables a Mas i també la majoria de testimonis. Tanmateix, inexplicablement, a la resolució final, el jutge instructor es va fer enrere del que s’havia acordat l’any 1941 i es va reafirmar, el 27 d’octubre de 1944, amb la destitució, considerant “que tampoco puede hablarse de injusticia notoria, por tratarse de una resolución que libre y voluntariamente adoptó la Corporación municipal (...).”\nEl testimoni que l’havia acusat anteriorment va tornar a declarar però, aquesta vegada va canviar radicalment el que havia dit la primera vegada. Ara afirmava que quan va ser detingut i empresonat durant la guerra, tot i que en principi l’empresa no volia pagar-li el sou; finalment, va acabar pagant-li, gràcies, entre d’altres, a l’actitud que va tenir Jame Mas Giribet a favor que rebés el salari que li corresponia.\nQuedava clar que aquest company de feina havia mentit en la seva primera declaració per perjudicar l’enginyer. Però, per què?\nI el que era més rellevant, perquè l’Ajuntament de Manresa, vistos els nous informes i testimonis, va continuar ratificant la DESTITUCIÓ?\nFinalment, el 24 de febrer de 1945, el Ministerio de la Gobernación va confirmar l’acord de l’Ajuntament de Manresa ratificant la destitució de l’enginyer Jaume Mas Giribet.\nAmb la destitució confirmada, el 10 d'abril de 1945, es va obrir un concurs per cobrir la plaça d'enginyer municipal, que va recaure en una persona més propera al règim.\nMas Giribet va continuar lluitant pel que ell considerava just: l’anul·lació de la seva destitució. El 25 de juny de 1952, quan tenia 66 anys i, per tant, ja estava jubilat, va fer una nova instància al governador civil en la qual demanava la revisió del seu expedient perquè considerava necessària un reparació moral per tot el dany que li havien ocasionat.\nNo va tenir cap efecte. El 14 d'octubre de 1952 el Govern Civil va donar per arxivat el seu cas.\nJaume Mas Giribet no va aconseguir mai anul·lar la seva destitució i tampoc no va obtenir cap reparació moral.\nDesprés de conèixer tots els fets, alguns dels interrogants que s’havia plantejat continuaven encara sense resposta, però quedava clar que tot el procés de depuració havia estat arbitrari i la resolució de destitució havia estat motivada per interessos polítics. El que no tenia clar era el pes que els odis i les rancúnies personals havien tingut en tot el procés.\nLa Maria no podia deixar de pensar en la importància de la justícia perquè, com diu la mateixa paraula, aquesta ha de ser justa en les accions i les decisions, ha de ser racional i ha d’aportar confiança i seguretat a la població.\nDesprés de tot, ella es preguntava: Quins havien estat els factors que havien influït en la decisió o veredicte final?\n1 Sanció o acomiadament del lloc de treball per motius polítics.\n2 Organisme creat pel Consell Municipal de Manresa, l’any 1936, amb la finalitat de protegir els ciutadans en cas de bombardeigs.\n1. Discutiu sobre els factors que van influir en el veredicte final del cas i valoreu la influència que hi van tenir els odis i les rancúnies personals.\n2. Valoreu les conseqüències que pot tenir per a la ciutadania i per el propi sistema que la justícia no sigui justa ni racional.\nWeb Cens de depurats pel franquisme a l’Ajuntament de Manresa.\nWeb Els bombardeigs franquistes a Manresa (1938-1939).\nWeb El primer franquisme a Manresa en un clic (1939-1959).\nAutora: Carme Botifoll Benasat\nA l'hora de fer una recerca històrica és important treballar de manera rigorosa i metòdica.\nProposem unes pautes sobre el procediment o passos a seguir per elaborar un treball de recerca de Ciències Socials.\nViure la postguerra II: proposta didàctica\n“Viure la postguerra II” és una proposta didàctica adreçada a l'alumnat de 4t d'ESO, atès que el contingut que es treballa té relació amb el currículum de les Ciències Socials d'aquest nivell educatiu. L'activitat es pot portar a terme com una ampliació del contingut d'aquesta matèria, però també es pot realitzar en el marc d'un treball per projectes més general.\nAquesta proposta complementa “Viure la postguerra I”. En aquella es treballen aspectes econòmics i socials, i en aquesta aspectes més ideològics. Tanmateix, les dues es poden treballar per separat.\n"Viure la postguerra II" té la voluntat de contribuir a la tasca de recuperació del passat i de la memòria històrica més recent. També pretén apropar l'alumnat a la recerca històrica i a la interpretació i l’anàlisi de les fonts de la història. A través del web memòria.cat, l'alumnat té fàcil accés a documents de fonts primàries i secundàries.\nEncara que recull documentació lligada a Manresa, totes les propostes tenen un contingut més ampli i poden ser utilitzades en qualsevol centre de Catalunya.\nEs pot treballar en la seva totalitat o només parcialment. Es pot optar perquè l'alumnat realitzi totes les activitats o perquè només treballi uns apartats determinats, ja que cada bloc té entitat pròpia.\nInclou unes orientacions didàctiques.\nVisites al refugi de la Renaixença de Manresa per als centres de secundària\nEntre els mesos de març i maig l’Ajuntament de Manresa ofereix als centres educatius de la ciutat unes visites guiades a l’interior del refugi antiaeri del Grup Escolar Renaixença.\nLes visites seran guiades per membres de l’Associació Memòria i Història de Manresa. Els centres que vulguin apuntar-s’hi han d’escriure a patrimonicultural@ajmanresa.cat per acordar el dia i l’hora de la visita.\nL’alumnat podrà visitar els plafons de l’exposició “I la mort va caure del cel. 80 anys dels bombardeigs franquistes a Manresa” que està instal·lada al mateix refugi.\nAdjuntem un material de suport per treballar aquest tema a l’aula.\nRefugi antiaeri de la Renaixença, a Manresa (Fotografia: web memoria.cat/ilamortvacauredelcel).\nAudioguia dels refugis antiaeris i els bombardeigs franquistes a Manresa\nJa es disposa d’un nou itinerari audioguiat que porta per títol “Els bombardeigs de l’aviació franquista sobre Manresa”.\nPromogut per l’Ajuntament de Manresa, ha estat realitzat per l’Associació Memòria i Història de Manresa i ha comptat amb el suport de la Diputació de Barcelona.\nPlaca informativa del refugi antiaeri de l’antic parc dels bombers, un dels punts de l’itinerari. (Fotografia: Rosa Lóbez).\nAquest itinerari proposa un recorregut pels diferents espais que conserven la memòria de la Manresa bombardejada i també dels diferents esforços que els manresans i les manresanes van realitzar per protegir-se de les bombes.\nEs proposen 24 localitzacions i, per cadascuna d’elles, una extensa informació històrica que permet conèixer els fets i les seves conseqüències.\nS’han instal·lat plaques identificatives i informatives dels refugis i espais bombardejats en diferents indrets del recorregut. Totes elles contenen un codi QR que remet a l’audioguia.\nL’enllaç a l’audioguia es pot trobar al web de l’Ajuntament de Manresa o directament al portal d’izi.travel.\nAquesta audioguia es suma a les dels tres Itineraris dels Espais de Memòria de Manresa.\nFem memòria...100 anys de la Volta Ciclista a Catalunya\n1967: arribada a Manresa de la 4a etapa de la XLVII Volta. (Font: web memoria.cat/jorba).\nLa Volta, present a Manresa en 92 ocasions\nLogotip de la 100 edició de la Volta. (Font: web voltacatalunya.cat).\nDel 22 al 28 d’aquest mes de març, es celebrarà l’edició número 100 de la Volta Ciclista a Catalunya. La Volta és la tercera prova ciclista per etapes amb més edicions del món, després del Tour de França i del Giro d’Itàlia.\nLa primera edició es va celebrar l’any 1911 i només s’ha aturat en tres ocasions: del 1914 al 1919, a causa de la I Guerra Mundial; del 1937 al 1938 durant la Guerra Civil espanyola; i el 2020 per la pandèmia de la Covid-19.\nLa relació de Manresa amb la Volta és molt estreta i ve de lluny. Comença amb la segona edició el 1912, quan va acollir una de les seves tres etapes: Barcelona-Manresa, Manresa-Lleida i Lleida-Barcelona.\n1912: sortida de la 2a etapa de la II Volta a la pujada de la Catalana de Manresa. ¹\nDes d’aleshores, la Volta ha estat present a la ciutat, d’una manera o altra, en 92 ocasions. Després de Barcelona, és la ciutat que ha estat més vegades inici o final de la competició. S’hi han viscut dos inicis de la prova, el 1970 i el 1991; i tres finals, el 1969, el 1974 i el 1981. I ha acollit 48 arribades i 39 sortides d’etapa.\n1967: arribada de la 4a etapa de la XLVII Volta davant de Can Jorba, Manresa. (Font: web memoria.cat/jorba).\n1980: final de la 5a etapa de la LX Volta a l’avinguda de les Bases de Manresa, Manresa. ²\nDurant aquests anys, l’afició manresana ha vist pujar al podi ciclistes emblemàtics com el navarrès Mariano Cañardo, el 1936 (guanyador de la Volta d’aquell any, la darrera abans de la Guerra Civil); el català Miquel Poblet, el 1948 i el 1949; el basc Domingo Perurena, el 1971 i el 1975; l’irlandès Sean Kelly, el 1984 (guanyador de la Volta d’aquell any); o el corredor de Cantàbria Óscar Freire, el 2003, entre molts altres.\nLa Volta també ha comptat amb la presència dels ciclistes manresans Josep Pesarrodona, guanyador el 1974 de la 6a etapa (Campdevànol–Andorra la Vella) i de la Vuelta a Espanya el 1976; i Francesc Sala que hi va participar en cinc edicions entre els anys 1980 i 1985.\n1936: Mariano Cañardo guanyador de la 4a etapa Figueres-Manresa de la XVIII Volta. (Font: web memoria.cat/republica).\n1984: Sean Kelly guanyador de la 4a etapa Sant Boi de Llobregat-Manresa de la LXIV Volta. (Font: web L’Esportiu de Catalunya).\nLa població de Manresa i comarca sempre ha donat molt bona acollida a aquest esdeveniment. El 1931, se li va atorgar el Trofeu Macià per ser la ciutat que va acollir més bé els ciclistes en la Volta d’aquell any.\nEspectadors esperant l’arribada de la Volta a la Bonavista de Manresa, durant els anys de la República. ³\n1967: ambient de la sortida de la 5a etapa de la XLVII Volta a la Muralla de Manresa. (Font: web memoria.cat/jorba).\nRecorregut de la 100a edició de la Volta. (Font: web voltacatalunya.cat).\nEl proper 26 de març, Manresa rebrà la final de la cinquena etapa (Pobla de Segur-Manresa) i serà present així en aquesta edició especial del 100 aniversari.\n- Web Arxiu fotogràfic de la Casa Jorba.\n- Web Volta Ciclista a Catalunya.\n¹ Font: La memòria de les imatges. Regió 7. (Biblioteca Comarcal de Catalunya. Sèrie gràfica I).\n² Font: GONZÁLEZ, Felip ; SARDANS, Jordi. La Transició. Volum 2. Manresa: Parcir, 1997. (Col·lecció Història Gràfica de Manresa).\n³ Font: ALOY, Joaquim ; SARDANS, Jordi. La República. Volum 2. Manresa: Parcir, 1991. (Col·lecció Història Gràfica de Manresa).\nNova app col·laborativa sobre la Guerra Civil\nUna nova app col·laborativa permet recuperar vestigis de la Guerra Civil.\nDes de fa unes setmanes es pot trobar una nova app col·laborativa que té com a objectiu recuperar la memòria dels nombrosos espais o fets que van succeir durant la Guerra Civil Espanyola, deixant l’empremta de la història en un mapa interactiu.\nL’app s'anomena Vestigios de la Guerra Civil i ha estat creada per l’historiador Daniel Rodríguez i el programador informàtic José Ignacio Naranjo.\nRemarquen que la col·laboració dels usuaris és el principal actiu de l’aplicació, ja que són els mateixos usuaris qui geolocalitzen les restes amb el mòbil i les comparteixen a l’app. Per tal d’evitar errors, el mateix Daniel Rodríguez s’encarrega de revisar les troballes.\nL’app no només té un gran valor en la recuperació del patrimoni i de la memòria històrica sinó que també ens permet descobrir edificis o indrets que van tenir un paper destacat durant la guerra i que ara 80 anys després potser es desconeix.\nEn l’àmbit educatiu, permet organitzar recorreguts sobre indrets o esdeveniments que ja estiguin penjats a l’aplicació, però també es pot treballar amb grups classe com una activitat de recerca i de treball en la zona que es decideixi buscar.\nL’aplicació és gratuïta i està disponible en el sistema Android i properament ho estarà en el sistema IOS.\nHistòries al descobert: Una recerca sorprenent\nLa història que llegireu a continuació és real. Tots els protagonistes són personatges reals, només se'ls ha canviat el nom amb l'objectiu de preservar la seva identitat, ja que, el que és veritablement important en aquesta història és donar visibilitat a unes pràctiques que, malauradament, van tenir lloc durant la dictadura franquista. Tota la informació per reconstruir aquesta història està treta d’expedients judicials i de documents relacionats amb la repressió franquista a la Catalunya Central. El personatge de la investigadora és l'únic que és fictici i serveix de fil conductor per explicar com es pot portar a terme una recerca històrica.\nEs va quedar glaçada, tot i que era un calorós dia d'estiu. No hi havia ningú més a l'arxiu, les mesures que s'aplicaven amb motiu de la pandèmia de la Còvid-19 obligaven a restringir les visites. Es va treure un moment la mascareta per respirar profundament.\n(Fotografia: Carme García Navarro. Font: web Arxiu Municipal de Barcelona).\nLa Maria, una investigadora de l’Associació Memòria i Història de Manresa, acabava de veure, mentre estava consultant un expedient judicial de finals dels anys 40, el nom del seu avi. Evidentment li va cridar l'atenció i va començar a llegir. L'avi, home de dretes que havia donat suport al règim franquista, era un dels testimonis favorables a l'adopció d’Emilio Zamora Navarro. És "útil la adopción" testificava davant el jutge.\nProcediment judicial, anys 40. (Font: Arxiu Comarcal de Manresa).\nEmilio Zamora Navarro no era un nen quan va ser adoptat legalment, sinó que tenia 23 anys i ja estava casat. Els pares adoptius, que van iniciar els tràmits a finals de la dècada dels 40 eren Salvador Corsell Riera i Teresa Lay Casas, un matrimoni nascut a Catalunya, que tenien aleshores més de quaranta anys i no havien tingut fills. Argumentaven que el volien adoptar "impulsados por el (...) afecto que mútuamente se profesan (...) para que disfrute de todos los beneficios inherentes a los hijos adoptivos" ja que "poseen bienes e ingresos para vivir con holgura, y no tienen descendiente alguno". El jove manifestava el seu acord a ser adoptat.\nPerò, i els pares biològics? -es va preguntar la Maria. La seva curiositat anava en augment i quan va arribar a casa va començar a llegir amb molt d’interès tot l'expedient que havia fotografiat. El document només deia que Emilio Zamora Navarro era fill d'Alfonso Zamora, "fallecido" i de Narcisa Navarro.\nLi va cridar l'atenció la data a la qual feien referència els pares adoptius "A últimos de Enero de mil novecientos treinta y nueve, decidieron los solicitantes de acuerdo con los padres del expresado joven, quedárselo (...) teniéndolo en su casa y compañia, tratándolo como si fuera hijo propio". A més va constatar que en l'expedient d'adopció no hi havia el consentiment de la mare.\nCom era possible que la mare biològica no hagués de donar el consentiment legal a l'adopció del seu fill? Va consultar la legislació vigent d'aquella época, la qual afirmava que no era necessari el consentiment dels pares si l'adoptat era major d'edat. I aquest era el cas de l'Emilio. Tenia 23 anys en aquell moment.\nLa data clau en aquesta història -va pensar- era finals de gener de 1939. La data en la qual, segons afirmaven els pares adoptius, es van posar d'acord amb els pares legítims per quedar-se el fill. Immediatament, ella va relacionar la data amb el final de la Guerra Civil a Catalunya, amb l'entrada i l'ocupació de les tropes franquistes i, per tant, amb l'inici de la repressió franquista a Catalunya.\nEls pares legítims tenien por de patir represàlies? Van buscar algú que pogués tenir cura del fill perquè tenien por de ser detinguts? -es va preguntar.\nWeb on es poden consultar els sumaris dels Consells de Guerra o sumaríssims. (Font: web Arxiu Nacional de Catalunya).\nAleshores la Maria va iniciar una recerca històrica consultant diferents webs relacionats amb la memòria històrica, principalment el web memòria.cat1, va llegir llibres sobre la repressió franquista i va consultar diferents sumaris dels Consells de Guerra2 i també expedients del Tribunal de Responsabilitats Polítiques3.\nAquesta recerca li va permetre identificar els pares de l'Emilio Zamora Navarro. Aquest era fill d'Alfonso Zamora Campos i de Narcisa Navarro Lorente. Havien nascut fora de Catalunya i tenien 2 fills, Emilio i Ramona, de 14 i 7 anys, respectivament, a inicis de 1939. Alfonso Zamora havia estat acusat de “Rebelión militar” i afusellat al Camp de la Bota el 1939 i la Narcisa havia estat acusada d'”Auxilio a la Rebelión” i condemnada a 8 anys de presó.\nAlfonso Zamora Campos havia estat detingut i empresonat a principis d’abril de 1939. Se'l va acusar d’estar afiliat a la CNT, d'haver format part de patrulles de control i d'haver anat a lluitar al front de Madrid. Alfonso va admetre aquests fets en la seva declaració, segons consta en el sumari judicial, però en canvi, no va admetre la resta d'acusacions: saqueig de l'església de la seva localitat i participació en la detenció d'uns religiosos que posteriorment van ser assassinats.\nDe la lectura del sumari es desprèn que els fets no van ser provats ja que els testimonis de l'acusació van declarar fent suposicions sobre el que havia pogut passar perquè cap d'ells havia estat testimoni directe dels fets. Va consultar, també, la Causa General4 de la localitat i, curiosament, Alfonso Zamora no hi apareixia esmentat en cap moment ni era acusat de cap delicte.\nNarcisa Navarro Lorente va ser detinguda i empresonada unes setmanes més tard que el seu marit, després d'haver estat denunciada per un veí de la població. Va ser acusada de ser d'esquerres i contrària al “Movimiento Nacional”. També la van acusar d'haver-se emportat fusta de l'església i altres objectes. La resta d'acusacions (participació en l'incendi de l'església, haver passejat amb una arma per la població, haver presenciat la mort d'un capellà) només van ser formulades per un únic testimoni i negades per la resta de testimonis. Així i tot, el jutge va considerar totes les imputacions com a fets provats. Narcisa va romandre a la presó de dones de Barcelona fins al 1941 quan va obtenir la llibertat condicional.\nRecluses de la presó de les Corts de Barcelona treballant al taller de confecció. (Font: web Memòria de la presó de les Corts de Barcelona).\nLa Maria va considerar que, en aquell punt de la recerca, era important esbrinar qui era el pare adoptiu, Salvador Corsell Riera. Va iniciar una recerca exhaustiva i, consultant diversos sumaris de persones represaliades de la comarca, va trobar informes de la Falange5 en relació a dones empresonades, que anaven signats pel "Jefe de Información Local de FET-JONS". I aleshores va quedar molt impactada. La signatura era totalment llegible: Salvador Corsell Riera.\nEn aquell moment, es va adonar que els fets prenien una nova dimensió. Un membre de la Falange adoptant legalment el fill d'un anarquista? Va tornar a llegir amb atenció el sumari de l’Alfonso Zamora. El primer document que apareixia en el sumari era un informe de FET-JONS denunciant Alfonso a partir de "los datos que nos han ido facilitando por esta Junta de Información Local". No s'ho podia creure ja que el cap de la Junta era, ni més ni menys, Salvador Corsell Riera.\nI què va passar amb la germana de l'Emilio, la Ramona?\nSegons documents de l'arxiu municipal, una família de la població va tenir cura dels dos germans l'any 1939. Però, per quin motiu, els Corsell només adopten el noi a finals de la dècada dels 1940? A la filla, la Ramona, la va acollir una altra família de la població? O, en canvi, va anar a viure amb la mare quan aquesta va obtenir la llibertat condicional?\nVa consultar l'expedient del Tribunal de Responsabilitats Polítiques de la mare, la Narcisa i, tal com sospitava, va constatar que no tenia recursos econòmics. Era aquest el motiu pel qual no es va poder fer càrrec del fill? -es va preguntar. La Narcisa va tornar a viure a la mateixa localitat quan li van concedir la llibertat condicional? La Maria no podia evitar fer-se totes aquestes preguntes.\nDe moment només sap que a la mare li van concedir l'indult l’any 1946. I un any i mig més tard es va legalitzar l'adopció del seu fill.\nEl camí que van seguir la Narcisa i la seva filla, Ramona, continua sent una incògnita per a ella.\nI què va passar amb l'Emilio Zamora Navarro? Malgrat que el jutge, en el document d'adopció deia que podia fer servir els cognoms dels adoptants, curiosament, ell no se'ls va canviar.\nA partir de persones que l'havien conegut, va poder esbrinar que l'Emilio havia treballat d'agutzil6 durant el franquisme. Va iniciar, aleshores, una recerca fotogràfica. Va tenir sort. I la troballa la va deixar, de nou, fortament impactada. Tenia a les mans una fotografia dels últims anys del franquisme. A la imatge s'hi veia l'alcalde de la població i autoritats del règim en un esdeveniment local. I en primer terme, acompanyant-los, Emilio Zamora Navarro.\nFotografia: Carme García Navarro. Font: web Arxiu Municipal de Barcelona).\nA la Maria li van venir a la memòria els treballs de l'historiador Ricard Vinyes sobre les dones empresonades. Aquest parla de la voluntat del règim franquista d’apropiar-se dels fills de pares republicans empresonats. Es tractava "de separar els nens dels ambients democràtics, segregar-los de les mares republicanes"7 per reeducar-los en uns valors diferents dels que tenien els seus pares.\nEra això el que havia passat en aquest cas?\n1 Portal de webs de l'Associació Memòria i Història de Manresa, que vol contribuir a recuperar la memòria històrica.\n2 Procediments i resolucions judicials militars (sumaríssims) de l'Arxiu del Tribunal Militar Territorial Tercer de Barcelona contra persones represaliades pel franquisme entre 1937 i 1980.\n3 Procediments judicials que, d'acord amb la Llei de Responsabilitats Polítiques, penalitzava les actituds polítiques des de 1934 i imposava sancions econòmiques. Els expedients es conserven a l'Arxiu Central del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.\n4 Extens procés d'investigació instruït pel Ministeri Fiscal el 1940 amb l'objectiu d'esbrinar els fets delictius comesos durant "la dominación roja". La recopilació d'aquesta informació va servir per l'obertura de nombrosos processos judicials.\n5 Partit únic durant el franquisme. Tot i que es més conegut com a Falange el nom complert és Falange Española Tradicionalista i de las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista (FET-JONS).\n6 Oficial municipal que executa els manaments de l'alcalde.\n7 Entrevista de Marta Carnicé. TV3, 2009.\nLlegiu les paraules de l’historiador Ricard Vinyes i valoreu si el què ell explica podia haver passat en aquest cas, tal com es pregunta la Maria.\nPoseu-vos al lloc dels protagonistes d’aquesta història (els pares legítims, els pares adoptius, el fill adoptat, la filla). Intenteu entendre la seva situació personal, les seves motivacions, els seus sentiments, les seves contradiccions... Feu un debat entorn de cadascun d’ells.\nEls nens perduts del franquisme (1a part). Un reportatge de Montserrat Armengou, Ricard Belis. Barcelona: Televisió de Catalunya, 2002. (30 minuts).\nEls nens perduts del franquisme (2a part). Un reportatge de Montserrat Armengou, Ricard Belis. Barcelona: Televisió de Catalunya, 2002. (30 minuts).\nHistòries al descobert vol aplegar relats protagonitzats per persones anònimes que van viure durant els anys de la II República, la Guerra Civil i la dictadura franquista i que van patir els efectes de la guerra, la dictadura i la repressió. Les seves vivències van ser sovint silenciades. Aquestes històries, explicades com una narració, estan adreçades als joves estudiants de secundària amb la finalitat que l’alumnat conegui i reflexioni sobre els fets passats. Per facilitar-ho, al final de cada relat, es fan propostes de reflexió.\nCom diu Walter Benjamin “És una tasca més difícil honorar la memòria dels éssers anònims que no la de les persones cèlebres. La construcció històrica s’ha de consagrar a la memòria dels que no tenen nom”.


"El convidat", de TV3, guardonat amb un Premi Ondas\n"El convidat", el programa d'Albert Om a TV3, és una de les propostes guardonades amb els Premis Ondas 2011. Om no només ha seduït milers d'espectadors amb les estades de cap de setmana amb personatges coneguts, sinó que també ha convençut el jurat dels Ondas, que l'han distingit com a millor programa de televisió no estatal. Els Ondas també han reconegut els programes esportius de ràdio del cap de setmana. Altres premiats són Jordi Basté i Juan Ramón Lucas, tots dos per la seva trajectòria, i Jordi Évole, com a millor presentador.\n08/11/2011 - 17.08 Actualitzat 08/11/2011 - 19.16\nAlbert Om és "El convidat".\nLa d'enguany és la segona temporada d'Albert Om amb "El convidat", que aquesta tardor ha passat per casa de personatges com Quim Monzó, Bojan Krkic, Gerard Quintana, Benedetta Tagliabue o Teresa Forcades. El jurat l'ha premiat per haver "reinventat el gènere de l'entrevista a televisió" i per "la naturalitat" amb què interactua amb els amfitrions, una virtut que, diuen, converteix Om en "intermediari" entre l'espectador i el famós.\nLa llista sencera de guardonats amb els Ondas inclou noms com els dels periodistes Jordi Basté, de RAC1, i Juan Ramón Lucas, de RNE, que s'han endut "ex aequo" el premi a la millor trajectòria professional. El de millor presentador de televisió ha estat per a Jordi Évole, el conductor de "Salvados" a La Sexta.\nTambé s'ha distingit la programació esportiva del cap de setmana a la ràdio de tot l'Estat, dins de la categoria de millor programa o millor tractament informatiu d'un esdeveniment.\nEls informatius de TVE, Ana Rosa Quintana i el programa de televisió "Atrapa un millón" també figuren en una llista en què apareixen les sèries "House", "11M", "Crematorio", l'actor Emilio Gutiérrez Caba, l'actriu Blanca Suárez i el músic Toni Bennett.\nEls premis es lliuraran en un gala al Liceu el 30 de novembre.


Junqueras, sobre l'obtenció de dades fiscals: «Fem el que ens pertoca i com ens pertoca» - El Temps\nJunqueras, sobre l'obtenció de dades fiscals: «Fem el que ens pertoca i com ens pertoca»\nDesprés de les declaracions de l'exsenador Santi Vidal, el vicepresident del Govern respon en seu parlamentària les preguntes sobre l’obtenció de dades fiscals per part de la Generalitat. El Govern ha demanat una auditoria a l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades perquè ho ratifiqui.\nEl Govern està actuant correctament, dins la llei, per obtenir les dades fiscals. Així ho ha assegurat el vicepresident Oriol Junqueras aquest dimecres en seu parlamentària, en ser interpel·lat pel PSC després de les polèmiques declaracions de l'exsenador d'ERC Santi Vidal. "Estem convençuts que fem el que ens pertoca i com ens pertoca des del marc legal vigent", ha afirmat Junqueras, que ha afegit que totes les actuacions que estan fent es fan des del màxim rigor possible per a fer front als "grans reptes".\nQuines són aquestes actuacions? Per una banda, Junqueras ha mencionat la substitució del programa informàtic per l'e-Spriu, que permetrà gestionar tot tipus d'impostos. Aquest nou programa informàtic en substitueix un que ha quedat "obsolet" després de quinze anys. Per altra banda, l'Agència Tributària de Catalunya ha depurat les bases de dades existents, que era de 13 milions de contribuents, per a adaptar-les a la realitat i fer-les més efectives.\nEl també conseller d'Economia ha destacat que el mateix Govern ha demanat una auditoria a l'Autoritat Catalana de Protecció de Dades per a demostrar que la Generalitat no ha actuat il·legalment en relació a l'obtenció de dades fiscals. "Vam demanar una auditoria per a demostrar que les dades que fem servir són les que hem de fer servir", ha defensat Junqueras.\nEl vicepresident del Govern ha recordat que, des de la seva restauració amb el retorn de la democràcia, la Generalitat de Catalunya ha gestionat dades fiscals en tant que ha gestionat tributs. "Al principi eren poques, però cada cop hem gestionat més dades i d'una complexitat més gran", ha explicat Junqueras. Totes aquestes dades, ha afegit, "generen un històric, com en qualsevol altra administració".\n"El jutge Santi Vidal ha estat objecte d'una persecució injusta i un càstig injust", ha reblat Oriol Junqueras, en referència a la seva inhabilitació com a jutge per haver redactat l'esborrany d'una Constitució catalana. "Quantes coses més greus que fer un estudi es fan en grups parlamentaris i governs diversos i ningú els ha inhabilitat?", ha preguntat.\n"Jugar amb la il·lusió de la gent"\nLa diputada del PSC Alicia Romero, que ha estat qui ha interpel·lat el Govern sobre aquesta qüestió, ha acusat l'executiu de "jugar amb la il·lusió" dels catalans, perquè obtenir les dades fiscals dels ciutadans de l'Agència Tributària espanyola és "molt difícil". De la mateixa manera, Romero ha dit que el Govern català serà incapaç de gestionar tots els impostos a partir del mes de setembre, després del referèndum d'independència.\nPer a la parlamentària socialista, la independència per la via unilateral no és viable. "Necessitem 5.000 milions al mes en una Catalunya independent, i ara recaptem 1.200 milions l'any", ha assenyalat Alicia Romero. "Com podem ser un estat eficient de forma unilateral?".


Per què el meu pastor alemany té caspa?\nFa uns mesos, el nostre gos va morir. Després d’un temps de dol per la pèrdua, el meu marit i jo vam decidir que era hora de tenir un altre nadó de pell. Ens encanten els gossos més grans i vam escollir el pastor alemany per formar part de la nostra família. La setmana passada vam començar a veure aquestes taques blanques a la pell i no estem tan segurs de què són? Semblen caspa que pot obtenir un humà. Volem descobrir com o per què rep aquesta caspa i com solucionar-ho.\nHem parlat amb el seu veterinari per telèfon i hem fet una investigació en línia, això és el que hem trobat.\nPer què el meu pastor alemany té caspa? Un pastor alemany pot obtenir caspa per diversos motius relacionats amb la salut i el medi ambient. Els pastors alemanys patiran caspa a causa de problemes de pell o pelatge. Aquests problemes amb la pell i el pelatge poden provenir de diversos llocs i la caspa és un símptoma del problema de salut.\nQuan es descobreixi i es resolgui el problema subjacent, la caspa dels pastors alemanys hauria de desaparèixer. Els problemes de pell i pelatge poden ser tan lleus com la sequedat o més greus, com el trastorn genètic de Seborrhea.\nPer als possibles propietaris de pastors alemanys, la majoria de la caspa és suau i es pot solucionar fàcilment. Si són diligents en la cura de la pell i la pell del gos, la caspa pot ser cosa del passat.\nLa caspa és una cèl·lula morta de la pell que queda atrapada en un pelatge de pastor alemany, com la forma en què podem tenir caspa. Si el gos té un pelatge de color clar, pot ser més difícil per al seu amo notar-ho.\nSi el gos té una capa o una barreja de colors més fosca al pelatge com el pastor alemany, es nota.\nLa caspa també es nota a on dorm i posa el gos, el llit, el sofà de la sala i la falda del propietari.\nQuè causa la caspa?\nLa caspa és causada per moltes coses, incloses irritacions de la pell, estrès, problemes ambientals i problemes de salut. La caspa en si no és un estat de salut, sinó un símptoma d’una altra cosa que passa amb un pastor alemany.\nSi un pastor alemany està estressat o té energia nerviosa, pot aparèixer en forma de llepar o mastegar excessivament. Aquesta llepada i masticació pot causar sequedat de la pell i, finalment, caspa.\nL’estrès també es pot revelar en altres comportaments com ara lladrucs i rascades excessius, els propietaris han de prestar molta atenció.\nSi la qualitat de l’aire a la casa del pastor alemany és seca, això també pot causar caspa, però es pot solucionar fàcilment. Aquesta sequedat pot ser deguda a l’excés de condicionament d’aire o a la calor interior i no hi ha prou aire fresc per al pastor alemany.\nLa dieta i la cura del pastor alemany també poden ser causa de la caspa. Consultar el seu veterinari per assegurar-se que reben l’alimentació adequada per a gossos i que el xampú adequat pugui eliminar ràpidament aquest símptoma.\nEl seu veterinari també pot determinar la freqüència amb què banyar el pastor alemany. El bany pot afectar la pell i el pelatge si es fa massa sovint.\nLa caspa pot ser un signe d’un problema de salut per a un pastor alemany?\nSí, la caspa pot ser un signe d’un problema de salut per a un pastor alemany. Una malaltia coneguda com a àcars pot causar el que sembla ser caspa a la pell d’un pastor alemany.\nDesprés d’una inspecció detallada, els propietaris de gossos descobriran que les taques blanques que semblen caspa es mouen. Aquesta “caspa caminant”, que és habitual en els pastors alemanys, pot ser alarmant, però s’ha de parlar amb el seu veterinari.\nAquests àcars també poden afectar altres àrees del cos del pastor alemany, incloses les cavitats nasals, la cara i les orelles. També poden llançar-se als propietaris i altres humans al voltant del pastor alemany causant irritacions a la pell.\nLa seborrea és una malaltia genètica que afecta normalment la raça de pastor alemany. Pot començar a aparèixer a partir d’un any i mig i pot continuar anant i venint al llarg de la vida del pastor alemany.\nCaracterísticament, La seborrea és quan les glàndules de la pell produeixen una quantitat més important de sèu. Aquest excés de sèu provoca una pell escamosa, amb pruïja i escamosa que també pot quedar enrogida i irritada. La condició pot ser greixosa o seca, causant lesions de la mateixa.\nNormalment, els gossos que presenten aquesta condició, i sobretot el pastor alemany, en tindran olor.\nLa seborrea pot resultar extremadament incòmoda per al gos i pot resultar més problemàtica per al gos i el propietari, ja que poden aparèixer altres infeccions. Aquesta condició requereix atenció mèdica d’un veterinari per garantir la millor salut al pastor alemany al llarg de la seva vida.\nLa caspa del pastor alemany és causada per desequilibris hormonals, paràsits, al·lèrgies, infeccions, canvis meteorològics, obesitat i les dificultats d’un gos per preparar-se adequadament.\nCom puc arreglar la caspa dels meus pastors alemanys?\nCom solucionar la caspa en un pastor alemany comença amb un diagnòstic adequat de per què tenen el problema. És probable que aquest diagnòstic comenci amb la inspecció de la seva pell i pell per determinar si alguna cosa com la sequedat o la brutícia i la brutícia l’està causant. Aquesta inspecció s’ha de fer mentre es banyen.\nInvestigar la seva dieta, el medi ambient i el nivell d’estrès ajudarà el seu propietari a determinar si els factors externs podrien ser la causa. Els canvis poden incloure l’aportació de més aigua, reduir l’exposició a l’excés de sol, calor o aire condicionat, o simplement canviar la seva dieta.\nDesprés de fer aquests senzills passos per determinar la causa, és millor planificar un viatge al seu veterinari si no es troba res. Ajudaran a determinar el diagnòstic adequat si són problemes mediambientals, conductuals o mèdics els que causen la seva caspa.\nAl llarg del camí, el propietari voldrà ser comprensiu i pacient amb el gos i amb ells mateixos. Trobar flocs de caspa a les nostres espatlles pot ser prou angoixant, i molt menys veure-ho al nostre gos i sentir-nos desemparats i només voler que se sentin millor.\nDescobrir la causa pot trigar molt de temps, els propietaris i els gossos poden experimentar molts canvis abans d’esbrinar què causa la caspa. Aquests poden incloure l’eliminació de llaminadures i certs aliments, oferir diferents teixits per a la roba de llit, afegir suplements a la dieta, canviar xampús. No és un procés senzill.\nSi resulta que es tracta de seborrea, aquesta afecció és per a tota la vida per al pastor alemany. Tot i que tindran períodes de remissió, tornarà. També és probable que, independentment del que faci el propietari, aquesta condició continuï.\nL’edat causa la caspa d’un pastor alemany?\nSí, l’edat pot causar caspa per a un pastor alemany. Com a cadell, el pastor alemany passarà per molts canvis. L’augment de pes i l’alçada no són les úniques coses que li passaran al pastor alemany a mesura que creixin fins a l’edat adulta.\nEls nivells hormonals fluctuen a mesura que un pastor alemany passa per aquestes etapes. El fet de créixer com un cadell comportarà molts d’aquests canvis. Aquests canvis es poden veure a la seva pell i pelatge. A mesura que es desenvolupin, hi haurà alts i baixos, tals coses com la caspa pot anar i venir al llarg dels mesos.\nQuan són adults i arriben a l’edat avançada, aquestes hormones continuen funcionant i fluctuant, causant la caspa.\nLes pastores alemanyes també poden patir més caspa a causa dels canvis que experimenten durant l’embaràs i la lactància.\nRemei amb una dieta nutricional adequada per a cada etapa i fase de la vida. Els cadells, les cries embarassades i els gossos mamans lactants necessiten un valor nutricional més elevat per cada mos que mengin. Si manca la seva dieta, la pell i el pelatge en patiran.\nPot tornar la caspa dels pastors alemanys?\nSí, la caspa d’un pastor alemany pot tornar en funció de la causa d’aquesta caspa i de quins mètodes tracten el problema.\nLa millor manera de prevenir la caspa en tots els casos és implementar rituals saludables per al gos. Proporcionar una dieta saludable rica en nutrients vitals i aigua saludable pot ajudar a prevenir la caspa.\nEl millor és assegurar-se que la casa tingui una tensió mínima, incloses les condicions ambientals com la roba de llit i les situacions socials com el gat domèstic que poden crear benestar.\nLes visites veterinàries periòdiques, l’exercici adequat i el descans i molt d’amor i afecte poden ajudar a mantenir sana qualsevol raça de gos.\nSi un pastor alemany encara pateix malgrat aquestes mesures, no és un reflex directe de la cura del gos o de la cura dels propietaris. Algunes races només estan predisposades a problemes d’al·lèrgia a la pell i altres problemes de salut.\nAnima’t, sabent que reben la millor cura i amor possible per proporcionar-los la millor vida, cosa que pot marcar la diferència al món.\nCom totes les races, els pastors alemanys poden patir diversos problemes de salut, i la caspa és només un d’ells. Afortunadament, aquest símptoma sol ser lleu i sovint és causat per problemes senzills.\nSi el pastor alemany és sa i prospera, alguns flocs blancs no haurien de ser motiu d’alarma. Simplement preneu-vos el temps per tractar el tema amb amor i recordeu l’amor que aporten a les nostres vides.\nRes no pot treure això, ni tan sols una molesta caspa.\nQuant de son ha de tenir un pastor alemany? – Jordi Baladia.cat\nEls pastors alemanys poden mastegar ossos? – Jordi Baladia.cat\nEls pastors alemanys es porten bé amb els gats? – Jordi Baladia.cat\nPer què es recolza en mi el meu pastor alemany?


Literat Tours: Els paletes de Sarrià\nEls paletes de Sarrià\nLlinda amb eines de paleta i la data de construcció de la casa al carrer de Bonaplata, 23\nEl barri de Sarrià de Barcelona sempre ha tingut una merescuda fama per la quantitat i, especialment, per la qualitat dels seus paletes, picapedrers, mestres d’obres i guixaires. La memòria popular encara conserva els noms d’alguns d’aquests paletes –els germans Pere i Vicenç Campanyà, l’estucador Borràs, en Ferret, etc. I no només paletes; també hi havia molts contractistes i empreses d’obres públiques, coneguts popularment amb el nom de “sarrians”, dedicats a la construcció de cases, excavació de mines, obertura de pous, etc. Tots ells passaven per ser uns bons professionals i gent seriosa i complidora. Avui en dia aquest record s’ha perdut i oblidat, procés que es va iniciar, de fet, amb l’annexió a Barcelona (1921). Aquesta fama es veu reflectida –o recordada– en el nom dels carrers del barri, molts dels quals estan relacionats amb aquest ofici. Una llista no exhaustiva seria la següent:\nA la llinda d’entrada a la casa es pot observar un escut. La casa és senzilla, humil, de menestrals. Al costat de la data, un martell i una paleta. És lícit pensar que, atesa la tradició del poble, un paleta va esculpir les eines del seu ofici a l’entrada de casa seva quan la va construir.\nMiquel Amich va urbanitzar (1857–1861) els terrenys on s’obre aquest carrer. Els Amich eren una família sarrianenca de la qual van formar part Vicenç Amich i Jaume Amich, que també van destacar per construir i edificar en diversos indrets del barri.\nJosep Mas i Dordal (? –1808). Arquitecte del gremi de mestres de cases, picapedrers i molers de Barcelona. Es troba documentat com a mestre d’obres ja el 1758. És autor de la façana de l'església de la Mercè, del Palau Moja a la Rambla, de l'església actual de Sant Vicenç de Sarrià i del Palau Episcopal de Barcelona. El 1774 va dirigir l’enderroc de la torre medieval de Portaferrissa.\nEines de construcció al carrer de Jordà\nEl 1922, el carrer estava dedicat a l’arquitecte Martorell. Durant la dictadura de Primo de Rivera, es va canviar el nom pel de Canàries. La II República va restituir l’antic nom i Franco va tornar a la nomenclatura illenca.\nJaume Piquet i Piera (1839–1896). Autor i empresari teatral, paleta i gravador. Va ser conegut per les seves obres filantròpiques. Va viure i morir en una casa del carrer.\nAquest arquitecte (1815–1895) va ser l’autor del Liceu (1848) i de la seva reconstrucció (1861). Va ser nomenat arquitecte municipal i va dirigir l’enderroc de les muralles de Barcelona i la construcció de la façana neogòtica de la catedral (1864), impulsada per Manuel Girona. També va projectar la carretera entre Monistrol i el monestir de Montserrat i va dirigir les obres del ferrocarril de Saragossa.\nAquest financer (1817–1905) va ser alcalde de Barcelona i el principal impulsor i finançador de l’acabament de la catedral de Barcelona.\nAquest carrer enllaça la plaça de l’Ajuntament i el carrer major. La seva forma un pèl estranya –en forma d’escaire– li dóna una aire molt peculiar. Abans d’aquest nom havia portat el de Sant Antoni –patró dels paletes– i també se’l coneixia pel malnom de carrer de “mal bec”. Durant el franquisme se li va canviar el nom pel de Desplà. La pregunta és: quin mal devien haver fet els paletes per perdre el nom del seu carrer?\nJosep Francesc Ràfols i Fontanals (1889–1965), arquitecte, pintor i tractadista d’art. Va ser el primer biògraf de Gaudí (1928) i el primer director de la Càtedra Gaudí de l’Escola d’Arquitectura.\nJoan Voltà (1731–1791), rector de la parròquia de Sarrià des de 1777 fins 1791. Va ser l’artífex de la nova església parroquial.\nEscaire i plomada al carrer Major de Sarrià, 105\nCompàs al carrer Major de Sarrià, 105\nPublicat per Alexandre Lloreda Saleta a 11:38\nEtiquetes de comentaris: PALETES, SARRIÀ\nUbicació: Sarrià, Barcelona, Catalunya\nLiterat Tours i la revista Sàpiens\nUna ullada a la Segarra


Enzim alosteric | Biología | Xuletas, chuletas para exámenes, apuntes y trabajos\nEscrito el 29 de Agosto de 2017 en catalán con un tamaño de 11,56 KB\nÉs el conjunt de reaccions químiques que es produeixen a l'interior de les cèl·lules i que condueixen a obtenir matèria per céixer i energia per dur a terme les 3 funcions vitals(nutr., reprod. I relació)\n. L'E es guarda en els enllaços químics de les substàncies de reserva energètica, o, si es necessita, es transforma. Es poden distingir dos tipus de vies metabòliqües: ·Una de degradació de matèria orgànica(catabolisme) i una altra de construcció de matèria orgànica(anabolisme). ·Catabolisme:\nTransformació de molècules complexes en altres de més senzilles, procés en el qual es s'allibera E, que s'emmagatzema als enllaços fosfat d'una molècula anomenada adinosinatrifosfat(ATP). ·\nla síntesi de molècules orgàniques complexes a partir d'altres biomolècules més senzilles, per a la qual cosa es necessita subministrar E, proporcionada pels enllaços fosfat de l'ATP. Les molècules d'ATP poden procedir de les reaccions catabòliqües, de la fotosíntesi(llum)\no de la quimiosíntesi(R.Químiques)\nÉs un nucleòtid de gran importància en el metabolisme, pot actuar de molècula energètica. És capaç d'emmagatzemar o cedir E amb molta facilitat. Quan s'hidrolitza, es trenca el darrer enllaç esterfosfòric(desfosforilació) i es produeix ADP(adenosinadifosfat)\nE=7,3Kcal/mol. Síntesi d'ATP es pot fer de dues maneres: ·\nFosforilació al nivell de substrat:\nSíntesi d'ATP gràcies a l'E que s'allibera d'una biomolècula quan es trenca algun dels seus enllaços rics en E.\nEnzims encarregats->quinases. ·Fosforilació oxidativa\nSíntesi d'ATP per mitjà d'uns enzims especials ATP-sintetases.(midó i glicogen aporten 4Kcal/g, triacilglicèrids 9Kcal/g, ATP 0,014Kcal/g.\nTipus de met:\nSegons la font de Carboni hi ha dos tipus de met. ·Quan la font és CO2 atmosfèric, es parla de metabolisme autòtrof. ·Si la font és la mateixa metèria orgànica (metà, glucosa, greixos, etc.) es parla de met. Heteròtrof.\nBiocatalitzadors i hormones:\nEl control bioquímic es realitza amb unes substàncies que permeten les reaccions, són els biocatalitzadors i els enzims. Les hormones són unes molècules secretades per determinades glàndules que actuen com a missatgers químics específicament sobre determinades cèl·lules, i així regulen el met. Intern.\nL'activ. Dels biocat\n: Subst. Químiques, desprenen Ecalorífica: anomenades R.Exergòniques. L'E lliure total de les subst. Reaccionants(reactius) és superior a l'E lliure de les subst. Produïdes(producte). ·\nL'E que té un sistema per poder realitzar un treball i depèn de l'E continguda en els enllaços interns de les molècules i del grau de desordre d'aquestes molècules.\nSón els biocatalitzadors, és a dir, els catalitzadors de les R.Biològiques. Excepte els ribozoms, tots els enzims són proteïnes globulars, solubles en aigua, que es difonen bé ens els medis interns, i que poden actuar d'una manera intracel·lular, a l'interior de la cèl·lula, o extracel·lular. Els ribozoms són uns RNA capaços de catalitzar uns alatres RNA, als quals treuen o afegeixen nucleòtids, sense consumir-se ells mateixos. Els enzims compleixen les dues característiques de tots els catalitzadors:\n·Són substàncies que acceleren molt la reacció. ·No es consumeixen durant la reacció.\n·Són molt específics. ·Sempre actuen a la T ambient. ·Són molt actius. Augments de la velocitat, molt superior als catalitzadors no biològics. ·Tenen un pes molecular molt elevat.\nHi ha dos tipus d'enzims\n·Els enzims estrictament proteics, poden estar constituïts per una o més cadenes polipeptídiques. Els holoenzims, constituïts per una fracció polipeptídica(apoenzim) i per una fracció no polipeptídica(cofactor).\nCofactors inorgànics són els ions metàl·lics.\nCofactors orgànics s'anomenen coenzims, ATP, NAD^+, NADP^+.\nCentre actiu de l'enzim\nLa regió de l'enzim que s'uneix al substrat rep el nom de centre actiu. Centres actius amb les característiques següents: ·Una part molt petita del volum total de l'enzim. ·Estructura tridimensional en forma de cavitat que facilita que els substrat hi encaixi. ·Formats per aminoàcids. ·Els radicals d'alguns d'aquests aminoàcids presenten una afinitat química pel substrat, per això l'atrauen i hi estableixen enllaços febles. En la cadena polipeptídica d'un enzim es poden distingir tres tipus d'aminoàcids:\nSón els que no estableixen enllaços químics amb el substrat.\nSón els que estableixen enllaços febles amb els substrat i el fixen.\nSón els que estableixen enllaços, febles o forts(covalents), amb el substrat, i provoquen la ruptura d'algun dels seus enllaços. (tots dos últims es troben al centre actiu).\nEspecificitat dels enzims:\nS'origina una altra especificitat entre l'enzim i el substrat.\nDiversos graus: ·Absoluta\nL'enzim tan sols actua sobre un substrat. ·\nL'enzim reconeix un grup de molècules determinat. ·\nNo depèn del tipus de molècula, sinó del tipus d'enllaç.\nLa cinètica de l'activitat enzimàtica\nSi s'augmenta la concentració de substrat es produeix un augment de la velocitat de R.. Si es va augmentant la concentració del substrat, arriba un moment en què la velocitat de R. Deixa de créixer, s'arriba a la velocitat máxima(Vmàx). ·\nSaturació de l'enzim:\ntotes les molècules d'enzim ja estàn ocupades per molècules del substrat.\nFactors que afecten l'activitat enzimàtica:\nLa velocitat de R. Depèn d'altres factors com ara la T, el pH i la presència d'inhibidors. ·\nA) Infl. De la T\nSi se subministra a una R. Enzimàtica E calorífica, les molècules augmenten la mobilitat i, per tant, el nombre de trobades moleculars; augmenta la velocitat a què es forma el producte. Si la T augmenta més, es produeix la desnaturalització, la pèrdua de la seva estructura terciària.\n·b)Infl. Del pH\nEls enzims presenten dos valors límit de pH entre els quals són eficaços.\nSón substàncies que disminueixen l'activitat d'un enzim o bé li impedeixen completament actuar.\nHi ha dos tipus-> Irreversible o enverinament de l'enzim\nEs fixa permanentment al centre actiu de l'enzim, n'altera l'estructura i l'inutilitza. ·\nNo s'inutilitza el centre actiu, sinó que tan sols se n'impedeix temporalment el funcionament.\nDues modalitats: -Competitiva\nEs produeix quan la molècula de l'inhibidor és similar al substrat i competeix amb aquest en fixar-se al centre actiu.\nla que produeix quan l'inhibidor es fixa al complez enzim-substrat i n'impedeix la separació dels productes, o bé s'uneix a l'enzim i impedeix l'accés del substat al centre actiu.\nEls enzims al·lostèrics\nSón els que poden adoptar dues formes estables diferents. Una és la conf. Activa de l'enzim, i l'altra, la conf. Inactiva. A més del centre actiu, tenen almenys un altre lloc, anomenat centre regulador, que es pot unir a una substància determinada, anomenada lligand. El canvi de conf. En l'enzim, s'anomena transició al·lostèrica.\nRegulació de les vies metabòliqües:\nLa cèl·lula pot regular que es doni o no una via metabòlica de dues formes. Una és augmentant o disminuint la síntesi dels enzims que intervenen. Una altra manera és regulant l'activitat dels enzims.\n·Regulació per retroinhibició o inhibició feed back:\nés la que dóna quan la conf. Inicial de l'enzim és l'activa. ·\nRegulació per inducció enzimàtica\nÉs la que es dóna quan la conf. Inicial de l'enzim és la inactiva.\nLa disposició espacial dels enzims: ·Compartimentació-\nConsisteix a separar amb membranes els llocs on es duen a terme les vies metabòliqües que no es vol que es relacionin.\nÉs l'associació de diversos enzims que actuen succesivament en una via.\n·Inclusió a les membranes\nAlguns enzims i alguns complexos multienzimàtics estan englobats ordenadament a les membranes, de manera que es facilita la uníó entre els successius productes i els successius enzims\n. Ex: cadena respiratòria\nÉs un cofactor orgànic que s'uneix a un apoenzim(part proteica) amb enllaços febles durant el procés catalític. Són transportadors de grups químics. Molts coenzims són vitamines. Es poden distingir dos tipus de coenzims, els d'oxidació i reducció i els de transferència.\n·Ço. D'oxidació i reducció:\nSón els que transporten protons(H^+) i els electrons(e^-). Oxidació és la pèrdua d'electrons i reducció n'és el guany. (NAD^+), (FAD).\nÇo. De transferència\nEls que transporten radicals. (ATP), (CoA-SH).\nSón glúcids o lípids sencills, en general, els animals no poden sintetitzar o ho fan en una quantitat insuficient, i per això les han d'ingerir en la dieta. Flora bacteriana és la que aporta les vitamines. ·\nNaturalesa lipídica, solubles en dissolvents orgànics. En els animals es troben en el teixit adipós.\nVit.A-> recepció visual. Dèficit->afavoreix aparicions d'infeccions dels epitelis i de transtorns visuals. ·\nVit.D-> regula l'absorció del Ca. ·\nVit.E-> antioxidant. ·\nVit.K-> coopera en els processos de coagulaciño de la sang. ·\nSolubles en aigua, es difonen molt bé per la sang. Vit. Del complex B i la Vit.C.\nLes diferents Vit.B actuen en moltes vies metabòliqües i en la form. De glòbuls vermells.\nLa Vit.C intervé en la síntesi del colagen.\nNomenclatura i classificació dels enzims: ·Oxidoreductases\nCatalitzen R.D'oxidació o reducció del substrat. Els més importants són els oxidases i les deshidrogenases. Les hidrogensases separen els àtoms d'H del substrat. Oxidases oxiden els substrat quan n'accepten els e^-. ·\nTransfereixen radicals d'un substrat a un altre sense que en cap moment aquests radicals quedin lliures.\nTrenquen enllaços amb l'addicció d'una molècula d'aigua.\nSeparen grups sense intervenció d'aigua, i originen enllaços dobles\nCatalitzen R. D'isomerització, de canvi de posició d'algun grup d'una part a una altra de la mateixa molècula.\n·Lligases o sintetases\nCatalitzen la uníó de molècules o grups amb l'energia proporcionada per la desfosforilació d'ATP\nCentre actiu enzim enllaç esterfosforic Metabolismo celular Metabolisme celular Classificació dels enzims Enzims Biologia enzims Enzims afinitat amb substrat depen sistemes multienzimàtics


La pensió mitjana d'un autònom és la meitat que la d'un treballador per compte d'altri | VidaCaixa\n[F38][FdP-193] La pensió mitjana d'un autònom és la meitat que la d'un treballador per compte d'altri\nLa pensió mitjana d'un autònom és la meitat que la d'un treballador per compte d'altri\nMADRID, 23 DE juny DE 2015\nL'Estudi de la UB i VidaCaixa sobre pimes i autònoms alerta de la desprotecció d'aquest col•lectiu davant la jubilació D'esquerra a dreta: Jaume Giró, Director General de la Fundació Bancària ”la Caixa”, Montserrat Guillén, Catedràtica de la UB i Directora del Riskcenter, Ramón Alemany, Director del departament d'econometria de la UB, i Tomàs Muniesa, Vicepresident Executiu-Conseller Delegat de VidaCaixa\nL'Estudi de la UB i VidaCaixa sobre pimes i autònoms alerta de la desprotecció d'aquest col•lectiu davant la jubilació\nActualment, més del 85% dels autònoms cotitzen per la base mínima, la qual cosa implica que la seva pensió no superaria els 635 euros al mes, gairebé la meitat que la pensió mitjana d'un treballador assalariat, que és de 1.155 euros.\nUn 65% dels treballadors per compte propi que cotitzen per la base mínima no es poden permetre augmentar la base de cotització, i un 25% d'ells ho justifiquen perquè no confien en el sistema públic de pensions.\nEl 78% dels treballadors autònoms se senten més vulnerables que els treballadors per compte d'altri per aconseguir una pensió de jubilació digna.\nTres de cada quatre treballadors per compte propi creuen que la pensió pública no serà suficient per mantenir el seu nivell de vida.\nEl 43% dels treballadors per compte propi no utilitzen cap instrument d'estalvi o de previsió per complementar la pensió pública.\nQuatre de cada cinc treballadors per compte propi desconeixen quant cobraran quan es jubilin.\nLes principals preocupacions d'aquest col•lectiu davant la jubilació són que les pensions públiques no estiguin garantides i que les pensions públiques baixin.\nA Espanya, el percentatge de treballadors per compte propi és del 16,7%, per damunt de la mitjana europea, que se situa en el 14,3%.\nLa irrupció de nous treballadors per compte propi ha generat més de 100.000 nous cotitzadors i més ocupació que cap gran empresa per si sola.\nMadrid, 23 de juny de 2015. Tomàs Muniesa, Vicepresident Executiu-Conseller Delegat de VidaCaixa; Jaume Giró, Director General de la Fundació Bancària “la Caixa”, i Montserrat Guillén, Catedràtica de la Universitat de Barcelona i Directora del Riskcenter, han presentat avui a CaixaForum Madrid l'Estudi “Emprèn la teva jubilació", que adverteix de la vulnerabilitat de pimes i autònoms després de finalitzar la seva vida laboral.\nEl paper de pimes i autònoms en el mercat laboral\nLa irrupció de nous treballadors per compte propi ha generat més de 100.000 nous cotitzadors i més ocupació que cap gran empresa per si sola. A Espanya, el percentatge de treballadors per compte propi se situa en el 16,7%, per damunt de la mitjana europea, que es troba en el 14,3%.\nL'emprenedoria s'observa com una bona opció laboral, si bé la necessitat de crear microempreses podria respondre a la impossibilitat d'aconseguir una feina.\nDos terços dels autònoms són homes, la meitat tenen entre 40 i 54 anys, més del 90% són espanyols i més de la meitat tenen més de 6 anys d'experiència.\nLa importància de la base de cotització per a una jubilació adequada\nCotitzar per la base mínima comporta una pensió pública més reduïda. Els treballadors del règim general ho fan en funció de la seva retribució, un aspecte que es contraposa amb el dels autònoms, en què més del 85% cotitzen per la base mínima. Aquesta dada implica que la seva pensió no superaria els 635 euros al mes, gairebé la meitat de la pensió mitjana d'un treballador per compte d'altri, que se situa en els 1.155 euros.\nUn dels principals motius per optar per la base mínima és que el 65% dels treballadors no es poden permetre augmentar la seva cotització. De fet, només cotitzen la base màxima el 16,7%, mentre que més de la meitat ho fan per la base mínima.\nA més, un 25% dels que cotitzen per la base mínima ho justifiquen perquè no confien en el sistema públic de pensions. Aquesta desconfiança s'uneix a la inquietud que les pensions públiques no estiguin garantides quan es jubilin, al temor que siguin molt baixes i al fet que els possibles canvis legislatius en redueixin l'import.\nUn col•lectiu vulnerable davant la jubilació\nEls emprenedors, a més de ser conscients de tots els riscos que envolten la seva activitat empresarial i dels possibles efectes sobre el benestar de les seves famílies, en un 78% se senten més vulnerables davant la jubilació que els treballadors per compte d’altri. El 35% dels autònoms afirmen que el seu negoci amb prou feines els permet arribar a final de mes i el 61,9% defensen que per cotitzar la base màxima cal tenir una bona facturació.\nLa complementarietat de la pensió pública\nQuatre de cada cinc treballadors per compte propi desconeixen l'import aproximat que cobraran quan es jubilin.\nEn un entorn en el qual la base de cotització mínima és la més freqüent, juntament amb les dificultats per poder ampliar-la, el 43,3% dels treballadors per compte propi no utilitzen cap instrument d'estalvi o de previsió per complementar la seva futura pensió pública.\nAl seu torn, el 52,6% dels que complementen la pensió pública ho fan amb productes financers d'estalvi o inversió, el 27,5% amb immobles i el 19,9% restant amb els dos tipus d'instruments. Els que tenen productes financers per complementar la pensió ho fan majoritàriament sense cap planificació i estalvien quan poden, amb l'objectiu de tenir alguna cosa addicional quan es jubilin.\nLa importància de la previsió\nL'estudi alerta de la importància que els treballadors per compte propi revisin les seves pòlisses d'assegurances en general i integrin en els seus costos corrents les cobertures pels riscos que assumeixen, així com la previsió i l'estalvi per a la jubilació. La protecció de la jubilació és un dels elements clau en la comprensió del mapa de riscos, perquè afecta la seguretat d'ingressos futurs.\nEmprendre la jubilació comporta pensar en el futur. Per això es proposen una sèrie de mesures per garantir els ingressos necessaris i conscienciar sobre una planificació necessària.\n1. Informar de la futura pensió pública. No és possible una planificació adequada sense cap anàlisi del que s'espera cobrar com a prestació.\n2. Reconèixer la gran heterogeneïtat dels treballadors per compte propi i elaborar guies d'acord amb cada tipologia d'autònom. No sembla que una norma única per a tots sigui el més adequat.\n3. Aprofitar l'oportunitat que s'ofereix a l'autònom de permetre-li poder decidir quina ha de ser la seva base de cotització davant l'obligatorietat que s'exigeix al treballador per compte d'altri. Cal que entenguin aquesta oportunitat com una opció més a l'hora de prendre decisions en el seu negoci i no com una vulnerabilitat respecte als treballadors per compte d'altri.\n4. Complementar la pensió pública de jubilació amb altres mecanismes d'estalvi i inversió a llarg termini.\n5. Establir un marc normatiu estable respecte a la normativa i la fiscalitat que afecta la jubilació. Crear confiança sobre la sostenibilitat del sistema públic i la solvència de les entitats que garanteixen el sistema complementari. Un marc estable permet una previsió adequada de quines són les perspectives de la jubilació a un horitzó llarg.\n6. Planificar la pròpia jubilació en les despeses corrents del negoci.\n7. Informar tots els autònoms de les opcions d'elecció sobre les bases de cotització i la resta de prestacions, de manera que siguin conscients dels riscos que assumeixen pel fet de ser ells mateixos els qui prenen les decisions sobre la seva jubilació futura.\n8. Reconèixer els autònoms com a emprenedors i petits empresaris, motors de l'economia i generadors d'ocupació, en particular quan creen llocs de treball, i donar suport amb mesures significatives a la seva activitat.\n9. Explorar la viabilitat i l'efectivitat de noves iniciatives per promoure l'estalvi per a la jubilació entre els treballadors per compte propi.\n10. Fomentar i educar els autònoms, i especialment els joves, en la cultura de l'emprenedoria, d'acord amb una combinació entre risc empresarial i prevenció de pèrdues, així com en el curt i el llarg termini.\nDescarrega la fotografia 1\nDescarrega la fotografia 2\nDescarrega la fotografia 3\nDescarrega la fotografia 4\nDescarrega la fotografia 5\nDescarrega la fotografia 6\nVisualització del video del estudi


Estudiants: 1. EL COMPLIMENT DE LES OBLIGACIONS I DEURES TRIBUTARIS MITJANÇANT LA UTILITZACIÓ DE LES NOVES TECNOLOGIES\nL'alumnat serà capaç d'utilitzar les noves tecnologies en el compliment de les obligacions i deures tributaris.\nL'estudiantat serà capaç de conèixer i emprar els procediments de presentació d'autoliquidacions tributàries a través de mitjans telemàtics en els principals Impostos a nivell estatal, autonòmic i local.\nL'alumnat serà capaç de manejar les diferents eines que facilita Internet en el compliment de les obligacions i deures tributaris en els diferents Impostos en els quals la normativa així ho preveu.\nL'estudiantat serà capaç d'especialitzar-se en el maneig dels programes de liquidació dels diferents tributs existents a nivell estatal, autonòmic i local.\n1.4.- IMPOST DE SOCIETATS. 1.- Programa informàtic de liquidació de l'Impost (Sociedades WEB) i la presentació telemàtica de la declaració-liquidació. 2.- Programa informàtic per a la realització dels pagaments fraccionats.


CCOO critica que la proposta de modificació de la LOU permetrà disparar la temporalitat del professorat universitari a més del 40%\nLa segona versió de l'avantprojecte empitjora la primera, ja de per si mateix molt qüestionable\nEl document, que consagra i magnifica la contractació temporal, impossibilita una veritable carrera acadèmica i no garanteix el manteniment de l'Educació Superior com a servei públic.\nLa Federació d'Ensenyament de CCOO, sindicat majoritari en l'àmbit universitari, alerta sobre el model neoliberal i utilitari que es desprèn de l'Avantprojecte de Llei pel qual es modifica la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d'Universitats en relació amb l'Estatut del Personal Docent i Investigador.\nCCOO denuncia que el segon esborrador, discutit ahir amb la representació dels treballadors i les treballadores, considera acceptable una temporalitat en el professorat de fins al 40% del total de la plantilla -en equivalència a temps complet-, enquistant el gran problema actual de la Universitat. Si comptabilitzem també els llocs a temps parcial, aquest percentatge podria ser més elevat. A més, el número final podria ser fins i tot major, ja que no s'han tingut en compte el 16,5% del total de professors contractats constituït pels Professors Associats de Ciències de la Salut (segons dades que el propi Ministeri publica en el “Informe de Xifres i Dades del Sistema Universitari Espanyol per al curs acadèmic 2019-2020”).\nLa segona versió de l'avantprojecte, que no ha tingut en compte les propostes de CCOO, empitjora la primera, ja de per si mateix molt qüestionable, i, al costat d'un model de figures del professorat que dificulta la carrera acadèmica i l'estabilitat en l'ocupació, esbossa un concepte d'Universitat al servei dels interessos del capital. El text incideix en el seu caràcter utilitarista en favor de l'empresa privada, relegant a un segon pla el coneixement, la reflexió, el pensament crític i l'enfortiment de les matèries que, en cada titulació oficial, ja sigui Grau, Màster o Doctorat, són vitals per a garantir la formació superior de qualitat.\nCCOO no pot acceptar la idea que la Universitat es converteixi en una institució dedicada a ensenyar un conjunt de tècniques que unes certes empreses puguin requerir en un moment puntual, ja que aquestes necessitats conjunturals són canviants en el temps i, per això, corren el risc de convertir-se en prescindibles. Els fonaments i competències de les matèries, no obstant això, perduren al llarg de la vida laboral i permeten a l'egressat adaptar-se als aspectes canviants de la societat.\nDavant els grans reptes que s'han d'abordar en l'àmbit universitari, CCOO demana un Pla Integral de Modernització de la Universitat Pública Espanyola, que sigui susceptible de finançament pels fons europeus per a la reconstrucció de la Universitat pública després de la pandèmia de Covid-19, i que posi el focus en el seu caràcter de servei públic essencial que contribueix decisivament a disminuir la gran bretxa de desigualtat social, afavoreix la cohesió territorial i incideix profundament en el canvi de model productiu. Aquest Pla Integral ha de contemplar:\nEl desenvolupament d'una carrera professional realista, dignificada i estable.\nL'establiment de plans d'estabilització i promoció per a eliminar la insostenible precarietat de la universitat pública espanyola.\nL'elaboració de plans de contingència per a la incorporació de joves científiques i científics.\nLa reforma dels models d'acreditació i de l'estructura i funcions de l'Agència Nacional d'Avaluació de la Qualitat i Acreditació (ANECA).\nL'impuls real de plans i mesures d'igualtat.


"l'Ahuir futur incert" fotografies d'Alba Escrivà ... contextualització des de la Valldigna | Benifairo de la Valldigna\n"l'Ahuir futur incert" fotografies d'Alba Escrivà ... contextualització des de la Valldigna\nCom que finalment no podre assistir a la inauguració de l'exposició d'Alby Menta al nostre poble, Simat de la Valldigna, degut a un compromís amb els companys de l'ACP "Ara Mateix" de Gramenet del Besós del que no puc fugir [#27abrilGramenet: @PauAlabajos @ceskfreixas @AndreuValor], us deixe el que us pensava comentar personalment aprofitant l'esdeveniment i que he publicat també al meu bloc personal en el diari digital LA VEU del PAÍS VALENCIÀ, agraïnt de bestreta, la lectura que qualsevol de vosaltres podeu fer aquest capvespre a Simat:\nLa mostra fotogràfica baix el títol "L'Ahuir, futur incert" d'Alba Escrivà i Cucarella és una exposició de fotografies que fa un recorregut pel paratge de la platja saforenca de l'Ahuir i què ja ha estat exposada a València i Gandia.\nAmb una selecció de fotografies realitzades durant una posta de sol durant l'estiu, l'exposició mostra la bellesa d'este paratge natural que queda al costat de les massificades platges de Gandia i Xeraco. Un lloc on les dunes i les plantes autòctones encara sobreviuen a la vora de la mar i baix l'atenta mirada del Mondúver.\nEls simaters, i per extensió els valldignencs, hem estat capdavanters en la lluita contra la MOLT ALTA TENSIÓ (MAT) al seu pas als nostres termes. Ara però, el focus del desficaci i despropòsit ecològic es trasllada a la nostra costa, amenaçada novament pel model de rajola especulativa, no exempta dels esguits de la corrupció i pròpia de les polítiques neoliberals i d'esclavatge capitalista impulsades des de la dreta (PP) i la social democràcia (PSOE). Un model que ens ha dut a una autèntica ruïna econòmica.\nA hores d'ara tres projectes amenacen el paisatge i ecosistema de la nostra costa:\n1.- L'aprovació de PAI's que requalifiquen terrenys costaners als termes de Cullera, Tavernes, Xeraco i Gandia, fins ara verges i protegits.\n2.- L'autorització per part de l'Estat espanyol i de la Generalitat Valenciana d'extraccions petrolíferes, mitjançant la tècnica del "franking"\n3.- La construcció d'una misteriosa i entranya passarel·la urbana, sobre la marjal saforenca, espai natural protegit per la mateixa Generalitat.\nTres projectes devastadors, que modificaran per sempre i de forma irreversible la nostra terra i el nostre paisatge; mentre l'opinió del poble és obviada, silenciada i fins i tot perseguida. A més a més, els nostres termes, ja han estat violats i penetrats doblement per la MAT i el transvasament Xúquer-Vinalopó ... i per acabar-ho de'adobar: el projecte d'autovia transversal que permetra unir l'Autopista A7 amb l'Autovia Alcoi-València\nL'Ahuir ha esdevingut una icona de resistència davant a les agressions a les nostres costes, que hui proposen a Gandia i demà proposaran en Xeraco, Tavernes i/o Cullera. És per això que des de la Plataforma Pels Pobles de la Safor s'han presentat més de 5000 al·legacions a la proposta del consistori gandià de tirar endavant una modificació del Pla General d'Ordenació Urbana (PGOU) de la ciutat que reclassificaria els terrenys, actualment protegits, de la marjal saforenca. També des de la Fira Autogestionada de Gandia (FiGa) s'ha endegat una campanya de signatures, des de la plataforma mediàtica CHANGE.ORG, que des d'aqui us demanem que recolzeu amb la vostra signatura.\nFinalment permeteu-me agrair de tot cor (en nom propi i de la Plataforma Pels Pobles de la Safor) la tasca d'Alba Escriva, que ha posat el seu ull fotogràfic en el paratge i ha cedit de forma solidaria la seua obra a la campanya i l'aportació exquisida i acurada del Col·lectiu MEL de ROMER, pels audiovisuals que acompanyen mediàticament a la campanya Plataforma (hui podreu visualitzar el "spot" promocional).\nDeixeu-me, però, que acabe amb un fort VISCA LA TERRA !!!! lliure d'especuladors ! lliure de corrupteles ! lliure de terrorisme cultural ! lliure de despropòsits ! LLIURE i SOBIRANA !!!! ... i recordar-vos el que totes i tots ja sabem ... què malgrat tot SOM I SEREM !!!!


Argila cosmètica: tipus i receptes d’ús per a la cara, el cos i els cabells - Confetissimo - bloc de dones\nArgila cosmètica: tipus i receptes d’ús de la cara, cos i cabell\nDes de temps immemorials, s’han utilitzat diferents tipus d’argiles en medicina i cosmetologia, i avui en dia aquest producte natural és un dels productes de cura de la pell i el cabell més assequibles i eficaços. L’argila cosmètica pot substituir tot un arsenal de productes que té qualsevol dona que tingui cura del seu aspecte.\nTipus d'argila cosmètica\nLes argiles són roques sedimentàries formades a causa de la destrucció i la decadència de les roques sota la influència de factors naturals. Per origen, es divideixen en dues grans classes: continental i marina. Cada espècie té les seves pròpies qualitats i propietats útils. Segons les composicions minerals, determinades pel lloc d’origen, les argiles cosmètiques tenen diferents colors:\nL’argila sota terra o el fons marí s’acumula en capes que no permeten transmetre l’aigua i la contaminació. Al mateix temps, sortint a la superfície pot absorbir impureses que puguin ser nocives. Per tant, és millor donar preferència a les argiles depurades, que es venen a una farmàcia. A més, per determinar quina de les varietats s’adapta millor, considerem les propietats, la composició i la finalitat de cadascuna per separat.\nArgila cosmètica rosa\nEn la seva forma pura, no es troba l’argila cosmètica d’una tonalitat rosa, sinó que s’obté barrejant blanc i vermell en diverses proporcions. La base de la seva composició química està constituïda per elements com potassi, magnesi, silici, ferro, zinc, calci, sílice, coure, etc. Aquest tipus d’argila es distingeix per la seva versatilitat i delicadesa d’exposició, per la qual cosa es pot recomanar a tothom, especialment a dones amb pell sensible. L’argila rosa no asseca els teixits, ajuda a suavitzar-los, activa processos metabòlics i regeneradors.\nTextura delicada argila rosa perfectament percebut per la pell, fins i tot propens a erupcions i inflamacions al·lèrgiques. És capaç de desinfectar, adsorbir contaminants, greixos acumulats als porus. Gràcies a l’ús de màscares amb aquest producte, els danys menors a l’epidermis es curen més ràpidament, s’elimina la inflamació i es resol el problema dels porus engrandits. Gràcies a les tensions i propietats nutritives, es recomana per rejovenir.\nArgila cosmètica groga\nВ argila groga Hi predominen el ferro i el potassi. Es tracta d’un potent producte biològicament actiu que pot nodrir els teixits amb oxigen, tonificar, refrescar i hidratar. Per tant, en primer lloc, l’argila groga es recomana a les dones que la pell ha perdut un color sa, sembla cansada i desconcertada. A més, aquesta argila afronta perfectament amb l’eliminació de toxines dels focus inflamatoris, desinfecta, neteja els porus. Es pot utilitzar per a pell greixosa. Quan s’utilitza regularment, resisteix eficaçment a l’envelliment de la pell.\nL’argila d’un matís groc és excel·lent no només per a la cara, sinó també per a tot el cos. Suavitza la pell dels colzes, els genolls, els peus i les mans, té excel·lents propietats exfoliants. Es pot utilitzar per resoldre el problema de la sudoració dels peus i els palmells, així com per alleujar la fatiga del peu després de l’esforç físic, una llarga estada en posició de peu.\nUs recomanem que llegiu: Oli de llinosa per al cabell\nArgila cosmètica blanca\nEl més comú en ús és argila cosmètica blanca per la cara. És ric en sílice, silici, alumini, manganès, zinc, calci. Aquest tipus d’argila és lleugerament greixosa al tacte i pot tenir una lleugera tonalitat groguenca o grisenca. Es recomana per a diversos tipus de pell per eliminar l’acne, netejar profundament la pell, reforçar-la i augmentar l’elasticitat. Es pot utilitzar per a la pell al·lèrgica per reduir les reaccions inflamatòries, la picor.\nL’ús d’argila blanca afavoreix un blanqueig fàcil de la pell, alleugera les taques d’edat i ajuda fins i tot a la pell. És capaç de suavitzar lleugerament les cicatrius i les cicatrius, inclòs el post-acne. A més, aquesta eina és un bon antisèptic, té un efecte d'assecat moderat. Per al cos, l’argila blanca pot aportar molts beneficis, combatent eficaçment la cel·lulitis, serpentines, caiguda de la pell a l’abdomen (per exemple, després del part o pèrdua de pes ràpida). No es recomana fer servir aquest tipus d’argila només amb anguiles rosades.\nArgila cosmètica blava\nComposició química argila blava Està representada principalment per compostos de calci, alumini, manganès, sodi, ferro, zinc, silici, etc. En una petita quantitat conté ràdio, un element radioactiu rar, que és una eina important de la medicina moderna. L’argila natural, anomenada blava, té una tonalitat grisenca. Si el color d’aquest fang és blau saturat, el més probable és que s’enriqueixi artificialment amb components addicionals.\nL’argila blava acne es recomana per a la pell grassa i combinada per alleujar l’irritació i la verdor. Per a la pell seca, es pot utilitzar per estimular la producció de col·lagen i elastina, desfer-se de les arrugues i estrènyer la pell. Gràcies a les seves potents qualitats antiinflamatòries i antisèptiques, elimina ràpidament les lesions de la pell i evita la inflamació dels porus obstruïts. A més, l’argila blava és útil per al cabell, sobretot quan hi ha un problema amb la pèrdua de cabell.\nArgila cosmètica verda\nL’argila verda és famosa per les seves propietats miraculoses, que en la seva forma natural, segons el dipòsit, poden tenir una tonalitat gris clar o gris fosc. Conté components com ferro, plata, potassi, silici, zinc, coure, alumini, etc. Aquest tipus d’argila és capaç de restablir l’equilibri d’humitat de la pell, millorar la microcirculació en els teixits i normalitzar els processos metabòlics.\nArgila verda neteja suaument la pell sense haver-hi eixuguat de excés, ideal per a qualsevol tipus de pell. Té qualitats antisèptiques úniques i ajuda a que la pell es renovi. Es pot utilitzar per eliminar la inflor. L’argila verda, que té propietats aplicables no només a la pell facial, sinó també a la pell de tot el cos, els cabells, les ungles, ajuda a rejovenir l’aspecte.\nArgila cosmètica vermella\nMarroquí dotat d’increïbles propietats argila vermellad’origen volcànic. Conté molt coure, ferro, silici, magnesi, etc. La tonalitat pot variar de grisenca a marró i carmesí. Les nenes amb pell amb problemes haurien d’utilitzar definitivament receptes de màscares amb argila per eliminar la greixesa excessiva, les comedones i les taques estancades. Molt bé, afecta l’envelliment de la pell, contribuint a la seva renovació, alça, tonificació. Es pot utilitzar per a rosàcies.\nUs recomanem que llegiu: Màscara per a la densitat del cabell a casa: la millor recepta 3\nEs considera l’argila cosmètica considerada com a detergent per a la pell del cos, el cuir cabellut i el cabell. Utilitzant-lo com a xampú natural, podeu enfortir els fol·licles, accelerar el creixement dels rínxols, desfer-vos de la caspa, la somnolència i el cabell sobrecargat. A causa de les seves altes capacitats d’adsorció, la capacitat d’eliminar la congestió de líquids i normalitzar la sang, el flux limfàtic és eficaç en la cel·lulitis.\nArgila cosmètica negra\nL’argila volcànica negra està disponible comercialment com a pols de color negre o gris fosc. Té una alta densitat, un toc de greix, conté elements com el quars, el magnesi, el ferro, el calci, el carboni, etc. És un remei eficaç per a la pell de l’acne, el descalçament, la letargia i les arrugues facials. Cobreix ràpidament les irritacions, aporta suavitat i vellutat.\nGràcies a aquesta argila cosmètica, es poden aconseguir bons resultats combatent quilos addicionals a l’abdomen i a les cuixes, per refrescar i estrènyer la pell del cos. Elimina eficaçment les toxines i la contaminació, elimina la pelada. A partir d’argila negra, s’obtenen excel·lents màscares nutritives per al cabell que ajuden a restaurar els cabells danyats després de tenyir-se, assecar-se i deixar-los freqüentment. Amb precaució, s’ha d’utilitzar per a rosàcies, xarxa vascular pronunciada.\nArgila cosmètica grisa\nL’argila grisa és molt similar en composició a l’argila negra, presenta característiques i propietats útils per mantenir la bellesa i la salut de tot el cos. Aquesta és una de les argiles més adequades per al tipus de pell seca, amb deteriorament de l’hidroquilibri. Saturar la pell amb components valuosos, l'ajuda a resistir el factor ambiental perjudicial i a combatre les manifestacions relacionades amb l'edat.\nEs recomana l’argila cosmètica d’argila gris com a base per suavitzar i renovar els banys de mans, peus. El seu ús per al cabell afavoreix una neteja delicada amb greixositat excessiva, ajuda a restaurar l’equilibri de greixos del cuir cabellut. Proporciona una desintoxicació profunda, té propietats antimicrobianes efectives.\nArgila cosmètica per a la cara: quina triar?\nÉs impossible respondre de forma inequívoca quina argila cosmètica per a la cara serà la millor opció per a vosaltres. Cada tipus d’argila és útil a la seva manera, però tenen moltes propietats comunes. Per tant, estaria bé provar diverses varietats i fer un seguiment de quina argila respondrà millor la pell. A més, el que importa és com criar argila. Per tant, si la pell és propensa a l’oli, heu d’utilitzar aigua, decoccions d’herbes, sucs acabats d’espremer. Les màscares d'argila per a la pell seca es dilueixen millor amb llet.\nArgila cosmètica per a màscares facials\nHi ha moltes receptes de màscares d’argila per a la pell del rostre, que poden ser suplementades i modificades a criteri del vostre criteri per 6, segons la disponibilitat de components i problemes a resoldre. Aquí teniu una de les receptes universals que utilitzen argila cosmètica blava per a la cara - una de les més populars entre les dones.\nMàscara d'argila blava\nargila - te 1 una cullera;\nkefir - Taula 1 - 1,5. culleres.\nDiluïu argila amb kefir a temperatura ambient (amb pell greixosa - sense greixos, amb pell seca - oliosa) fins obtenir una textura cremosa.\nApliqueu a la pell neta i seca, saltant la regió orbital i la zona del voltant de la boca.\nArgila cosmètica per al cabell\nLes propietats de l’argila cosmètica es poden utilitzar amb èxit per resoldre diversos problemes de cabell i cuir cabellut: greixositat excessiva, caspa, pèrdua, somnolència, fragilitat, sequedat, etc. Podeu utilitzar qualsevol argila cosmètica, però preferentment vermella, groga, blava o negra, que contingui un màxim de substàncies valuoses per a la salut i la bellesa dels fils.\nMàscara d'argila per al cabell\nPer a problemes greus de cabell, es recomana fer màscares d’argila dues vegades a la setmana durant un mes. Només per mantenir un estat normal es fan una vegada en 2 setmanes. L’argila per la pèrdua de cabell associada a l’afebliment dels fol·licles, la manca de nutrients es convertirà en una veritable salvació. Perquè Aquest problema preocupa a molts, donarem una de les receptes efectives.\nargila - taula 3. culleres;\naigua - taula 2. culleres;\nsuc de llimona - tes 1 una cullera;\nmel - te 1 una cullera.\nDiluir l’argila amb aigua, afegir el suc de llimona i la mel.\nTriturem el rovell amb la mostassa, afegim a la barreja.\nAplicar al cuir cabellut, cobrir amb un barret.\nRentar amb 15-20 minuts amb aigua tèbia.\nFlac de la pell del coll i l’escot, acne a l’esquena, estries, cicatrius, cel·lulitis, inflor, sequedat i rugositat de la pell: l’argila cosmètica pot combatre tots aquests problemes, les propietats i aplicacions de les quals són molt àmplies. Es pot utilitzar en lloc de detergents en dutxar-se, afegir-se al bany i aplicar-se com a màscara. Però és més eficaç utilitzar aquest producte per embalar.\nEmbolcall de fang\nA casa, l’argila cosmètica, emprada com a embolcall, ajudarà a crear una autèntica cura de la pell del spa, no inferior a l’efecte del saló. L’efecte anticelul·lític s’aconsegueix eliminant l’excés de líquid, toxines, efectes antiinflamatoris a través dels porus, millorant la microcirculació, activant la producció de col·lagen i elastina. Aquí teniu una recepta d’embolcall d’argila de cel·lulitis que utilitza argila negra.\nargila - mig got;\noli d'aranja, taronja i canyella - gotes 10;\ncafè mòlt - taula 2. culleres.\nBarrejar els ingredients i escalfar lleugerament en un bany d’aigua.\nApliqueu-la a les zones amb problemes del cos després d’una dutxa i un fregament calents.\nEnvolteu aquestes zones amb film aferrat i emboliqueu una manta càlida a la part superior.\nDesprés de mitja hora, esbandiu amb aigua tèbia.


Ja tenim els guanyadors de la campanya Tu Tries, Montmeló hi guanya!\n10:24 | 20/09/2021\nSorteig Tu Tries\nAquesta campanya municipal de promoció del comerç local, que va estar en funcionament gairebé tot el mes de juny, va plantejar 141 opcions de productes i serveis, oferts per 49 establiments i parades del mercat del municipi.\nCada persona podia votar, només un cop, les tres opcions que considerés millors, una de cada establiment, i el darrer dia va ser diumenge de Festa Major. La votació es va plantejar tant de forma virtual com mitjançant urnes i paperetes als establiments adherits.\nUn cop recollides les urnes, s’ha fet el recompte de totes les paperetes, s’han desestimat les votacions repetides o nul·les (haver votat més d’una opció per establiment), i el resultat és que hi ha hagut 1367 persones que hi ha participat, fet que des de l’organització es valora com a tot un èxit.\nLes tres propostes més votades han estat:\nDescobreix el nou assortiment de broncejadors – CLAREL.\nCada dijous, caldera! Botifarres blanca, negra, d’ous, de perol, catalana... Tot dels porcs criats a casa i elaboració pròpia sense ni conservants, ni gluten ni lactosa - LA TENDA TINTÓ-CAROLÀ\nBotifarra d’ou, especialitat d’en Joaquim - CARNISSERIA-CANSALADERIA MANILS\nEls establiments guanyadors rebran, a més del reconeixement públic envers la bona feina que fan cada dia, un premi en metàl·lic per import de la seva taxa de residus, amb un màxim de 500 euros per premi.\nD’altra banda, aquest divendres al matí, a les 12h, en una carpa municipal situada davant de l’oficina de Correus, al davant del mercat setmanal, s’ha fet el sorteig dels 20 premis de 100 euros en vals de compra entre les 1367 persones que hi ha participat. Des de l'àrea de comerç, s'està trucant a les persones guanyadores per tal que passin a recollir el seu premi dimarts 20 de juliol al llarg del matí per la G2M.\nFelicitem als establiments i les persones guanyadores, donem de nou les gràcies a tothom que hi ha participat, i confiem que puguem tenir i mantenir la xarxa de serveis que ens proporciona el comerç local.\nData de modificació: 21/07/2021 13:00:14


Mal rotllo entre Antena 3 i Telecinco - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 15 d'Octubre de 2012. 22:06h.\nDisputa en directe per entrevistar el familiar d'un nen trobat mort a Madrid\nDos programes d'Antena 3 i Telecinco es van enganxar per una entrevista a la cosina d'un nen romanès de 12 anys trobat mort a Vicálvaro (Madrid), i que havia desaparegut feia dies.\nLa topada es va produir quan una reportera del programa Espejo Público d'Antena 3 va començar a entrevistar Micaela, la cosina del nen mort. "Ens ha d'atendre ara, companya, de seguida us atendrà a vosaltres", va argumentar el reporter d'El programa d'Ana Rosa, de Telecinco, que també estava a punt de connectar en directe.\nEs dóna la circumstància, que el periodista de Telecinco tenia agafada a la noia romanesa per l'espatlla i aquesta duia, a més, un auricular per escoltar el que li poguessin dir des dels estudis de Telecinco.\nTot plegat va derivar en una entrevista on els periodistes es trepitjaven les preguntes i Micaela es veia obligada a contestar, també, les que li feien a través de l'auricular.\n"Ana, deixem parlar a aquesta cosina, si els nostres companys ens ho permeten", va recomanar la presentadora de l'espai d'Antena 3. Després, va afegir que "diria als companys d'altres cadenes que aquí ens podem entendre tots, i aquestes coses es poden fer amb tranquil·litat, preguntant uns, preguntant altres, aquí no hi ha monopolis i segrests".\nUna imatge de la topada entre les dues cadenes\nEspanya "ha de permetre un referèndum català", segons un columnista del Financial Times\n#5 Àcrata, Badalona, 16/10/2012 - 14:09\nEl pique és diari. Quan hi ha una compareixença davant la premsa, es passen l'estona ficant propaganda dels seus programes: "Una pregunta para el programa de Ana Rosa...", "Una pregunta para el programa Espejo Público...". Vint preguntes que facin, en totes han de repetir de quin programa són.\n#4 Jesús (Xess), Badalona, 16/10/2012 - 12:10\nAquestes cadenes són el reflex exacte del que és España.\nMarxem el més aviat possible!!\n#3 Ruben, Edinburgh, 16/10/2012 - 02:17\nQuina pena, no es preocupació per lo succeït sino preocupació per la pela.\nLa noia estaba ja preparada amb l'auricular i ben arrapada per un altre periodista i la noia de A3 li intenta passar abans que l'altre surti en antena, haurien d'haver corregut mes per ficar l'auricular primers.\n#2 GUIM, Barcelona CATALUNYA, 15/10/2012 - 23:56\nEm recorda els crims d'Alcàsser, quan la Nieves Herrero (antena 3) va fer aquella entrevista impresentable als familiars de les víctimes buscant el morbo, com aquesta altra reportera. Tele 5 tampoc es queda curta. Són una colla de voltors. Quin fàstic.\n#1 Pere, Oliva , 15/10/2012 - 22:49\nS'han juntat la fam i les ganes de menjar. Purria analfabeta i fètida