Què és un Terrat en Cultura - Coincidències\nCoincidències / Terrats en Cultura / Què és un Terrat en Cultura\nAmb la vocació de trencar la relació tradicionalment jerarquitzada entre espectadors i artistes, per un cantó, i la cerca de nous espais per a les iniciatives culturals, per un altre, l’any 2013 va néixer el primer projecte de Coincidències: Terrats en Cultura.\nEls terrats han estat espais de socialització en la història de les ciutats: les dones que anaven a estendre la roba intercanvien una estona diària de conversa amb les veïnes. Els terrats acostumen a ser espais de festa conjunta amb els veïns, com per exemple durant la revetlla de Sant Joan, quan els terrats s’omplen de vida.\nMalauradament, més enllà de dates puntuals, els terrats han quedat en desús. Aquesta antiga font d’orgull de la ciutat, aquest tret identitari de la cultura mediterrània, llatina, de Barcelona, resta abandonat dalt de molts edificis. Lentament, va perdent el seu sentit.\nEls Terrats en Cultura van néixer de la voluntat de recuperar el vessant social, lúdic i cultural d’aquests espais. En un moment en què la crisi de les grans institucions ha obert les portes a trobar nous espais per a la cultura, els terrats es perfilen com a un candidat privilegiat, carregat d’història, síntesi perfecta de l’essència del que som, per albergar activitats culturals, com ara tallers, lectures dramatitzades o poètiques, arts escèniques o concerts.\nEn les tres edicions que s’han fet dels Terrats en Cultura (uns primers esdeveniments pilots el 2013, i dues edicions completes els anys següents), la iniciativa s’ha consolidat tant a nivell de públic com de propostes. Dos anys després, els terrats han recuperat part del protagonisme perdut a Barcelona, i la celebració d’esdenveniments, així com altres tipus d’iniciatives als espais aeris de la ciutat fa que ens sentim orgullosos d’haver estat els pioners amb aquest projecte cívic i cultural.\nEls objectius dels Terrats en Cultura són:\nFacilitar la proximitat entre creadors i espectadors: volem que els artistes trobin en un Terrat el caliu que no troben en un espai convencional, i que els espectadors puguin tocar, participar en l’esdeveniment.\nDinamitzar espais en desús que han marcat el transcurs de la ciutat i que la defineixen.\nObrir aquests espais a la cultura, amb la intenció de trencar amb el tancament de la cultura en els grans espais institucionals.\nFer de pont entre iniciatives i projectes que tot i el seu interès no han trobat manera de de difondre’s, i espectadors inquiets.\nOferir experiències úniques: un Terrat en Cultura és una activitat irrepetible. Llevat de casos excepcionals, els espectacles es programen només un dia.\nApostar per una programació inclusiva i horitzontal: assistir a un TeC és una experiència única, i volem fer-la extensiva a tots aquells qui hi vulguin participar: públic adult o públic familiar de tota mena. Per això dissenyem una programació amb activitats per a tots els ciutadans.


Amb Pla a l'avió de NY\nA bord. Obro el Weekend d'estiu a Nova York i hi trobo aquesta dedicatòria: "Si alguna vegada, superades les pors, viatgem plegats a Nova York, aquesta pot ser la nostra guia." És del juliol de 1999. S'ho va treballar molt, la P. Els amors que van venir després no van ser tan sol·lícits, potser em van trobar ja molt centrat en les meves pròpies guerres.\nPer la data de la dedicatòria, dedueixo que el llibre va ser un regal de Sant, però la veritat és que no ho recordo. Llavors amb prou feines començava a escriure i a llegir, una part de mi vivia en la pura prehistòria. Com que la trobava lletja, però em queia molt bé, em sabia greu deixar-la. El cos es resistia a obeir-me i va desfermar una batalla contra la meva voluntat que em va deixar fet miques.\nQuan recordo que el cor em feia un bot d'espant cada vegada que la veia, ric i penso: "Però quines porqueries i misèries et vas deixar ensenyar?" Les amigues li deien, estàs molt guapa des que surts amb l’Enric, i jo pensava no sabeu l'esforç -i els diners!- que em costa. Un dia hauré de tornar enrere per descriure amb detall els processos tragicòmics d'aquella folla desventura.\nHauré de veure en quin moment la meva intuïció es va rendir a la culpa i em va deixar en mans dels prejudicis i les pors del meu entorn. De petits vivim connectats a la gràcia. Després, ens perdem a través d'esquemes que ens fan mal, buscant respostes que puguem entendre. Si la intuïció es forta, el cos oposa resistència; si és feble, s'abandona a idees generals prestades fins que esclata per sorpresa o arriba a un desgast insostenible, de caire mecànic.\nCuriosament el que no perdem mai és la necessitat de mantenir una continuïtat entre el món de dins i el món de fora. La sensació de veritat i de sentit va lligada a la qualitat d'aquest equilibri, que té més força suggestiva que la por o que la mandra (…)


1933. Els escamots - Memòria Nacional\nAquest fet serà aprofitat pels militants joves més radicals per a, retornant als orígens insurreccionals de l’independentisme dels anys vint, intentar la conformació d’un sector paramilitar secret en col·laboració amb l’OMNS de Cardona i l’ÒRMICA de Batista i Roca, tasca que serà encomanada al ja esmentat Ricard Fages.\nPerò la tendència generalitzada a les expressions militaritzades i al recurs insurreccional no sols serà conseqüència del fracàs electoral de les formacions separatistes sinó que, com ho demostra el cas de les JEREC dins l’Esquerra, responia també a l’ambient favorable a aquest tipus d’expressions que s’estén per tot Europa durant aquests anys.\nCom a resposta a la pressió d’aquest sector més nacionalista davant Macià pel que entenia pes excessiu fins aleshores de la fracció republicana de l’Opinió, arran de la reorganització del govern de la Generalitat encapçalat per Carles Pi i Sunyer, el 24 de gener de 1933 el líder de les JEREC, el doctor Josep Dencàs, serà nomenat conseller del Departament de Sanitat i Assistència Social, i Miquel Badia, secretari seu.\nAmb aquest nomenament, el pes del sector experimentarà un important creixement orgànic que es traduirà en la formació de nuclis i centres nous a Barcelona i comarques, paral·lel a l’increment de les accions dels escamots dirigits per Miquel Badia.\nAixí, a finals d’abril de 1933 les JEREC celebraven una assemblea per a reforçar el doble caràcter de l’organització com a entitat de les joventuts i suborganització de l’Esquerra, d’una banda, i com a escamots, per l’altra.\nPrecisament, aquest mateix mes d’abril, amb ocasió d’una vaga general convocada per la CNT, els escamots de les JEREC per assegurar el compliment dels serveis mínims es feren càrrec amb el permís del governador civil Claudi Ametlla del funcionament dels transports públics, en substitució dels vaguistes. En plena ofensiva contra el sindicat anarquista, el 16 de juliol un escamot, ben probablement sota les ordres directes de Badia, detenia en llurs domicilis dos militants faistes i després d’ésser interrogats durant algunes hores al Casal d’Esquerra Republicana-Estat Català del carrer Viladomat de Barcelona, eren deixats en llibertat.\nCom a conseqüència d’aquestes accions, les acusacions de feixisme contra les JEREC sovintejaren a la premsa, no sols per part de la CNT, sinó també del sector republicà que acusava Badia de violar els principis democràtics de l’ERC.\nJa amb anterioritat, Josep Dencàs s’havia vist obligat a respondre a aquest tipus d’acusacions. El 31 de març de 1933, per exemple, utilitzava el micròfon de Radio Barcelona per sortir al pas de les afirmacions que titllaven de feixistes els escamots de les JEREC, afirmant, entre d’altres arguments, que a diferència del feixisme, el seu nacionalisme no era xovinista, imperialista o expansiu, sinó democràtic i respectuós amb totes les tendències polítiques i recordant que la seva “funció era dotar a la Joventut d’un fort sentit moral de dignitat, de sacrificis i de patriotisme”.\nDins aquest procés de reforçament indubtable del sector radical dins l’Esquerra, el 18 d’octubre de 1933 sortia al carrer el primer número del portaveu de les JEREC amb el nom de Som. El seu president, Josep Dencàs, aprofità l’ocasió per a inserir-hi un article significativament titulat “Què és la Joventut d’Esquerra Estat Català?”, on deia acceptar els principis bàsics de funcionament de l’Esquerra i la tradicional fórmula d’Estat Català de la dècada anterior i, en general, del separatisme de tots aquests anys, referent a que el seu nacionalisme “malda per la llibertat total de la nostra terra per a després federar-se lliurement amb els altres pobles d’Iberia”.\nSerà precisament aquest mes d’octubre quan es produirien les dues actuacions dels escamots de les JEREC que provocaren les acusacions de feixisme més greus i que tingueren una repercussió més gran.\nEn el que suposava ampliar l’àmbit d’actuació més enllà de les forces anarquistes i tocar també les files del catalanisme moderat, un escamot d’Estat Català llençava excrements en el sopar homenatge del representant de la dreta liberal republicana Felip Solà i Cañizares i un altre escamot assaltava pistola en mà l’impremta NAGSA editora d’El Be Negre, destruint part del material, per haver ridiculitzat i denunciat com a feixista un acte que les JEREC havien celebrat a Montjuïc dos dies abans, el 22 d’octubre de 1933.\nEs tractava de l’organització, després de dues suspensions prèvies els mesos de febrer i maig, d’unes proves atlètiques a la manera dels Jocs Olímpics, amb l’objectiu del “desenvolupament i perfeccionament físic i un major afinament de les coses de l’esperit”, que varen concloure a la tarda amb unes paraules, entre d’altres, de Miquel Badia, Josep Dencàs, Jaume Aiguader i del president Francesc Macià.\nPerò el que més repercussió tingué fou la desfilada prèvia del matí a l’estil militar, des del Casal d’ERC-EC a la Gran Via de Barcelona fins a Montjuïc, d’uns vuit mi joves militants separatistes uniformats amb camisa verda (cal recordar que aquells anys totes les organitzacions, socialistes, comunistes... feien servir uniformes). Les reaccions de desaprovació i les acusacions de feixisme llançades en contra dels escamots foren immediates.\nDins l’Esquerra, si ja aquest tipus d’actuacions i, en definitiva, la batalla entre republicans i catalanistes radicals havia portat el mes anterior la sortida del grup de L’Opinió i la creació del Partit Nacionalista Republicà d’Esquerra, ara després d’aquesta controvertida desfilada era la Unió Socialista qui en plena conjuntura electoral exigia desmantellar els escamots d’Estat Català.\nSerà, però, el retrocés electoral de l’ERC a aquestes eleccions la que portarà, finalment, la decisió de dissoldre els escamots. Més concretament, el 3 de desembre de 1933 al Casal d’Esquerra d’Estat Català de la Gran Via de Barcelona 500 delegats que representaven uns 9 mil afiliats es reuniren en “Assemblea Nacional Extraordinària” i aprovaven la candidatura al Comitè Executiu encapçalada per Josep Dencàs i la proposta de Miquel Badia de desfer els escamots com a grups de xoc, amb la condició de poder tornar a ésser ràpidament organitzats cas de perillar les llibertats de Catalunya.\nLa reestructuració no suposava, ni de bon tros, la desaparició d’Estat Català com a suborganització dins l’ERC. Els militants dels escamots passarien a integrar-se dins les entitats organitzades amb el nom d’Estat Català o bé a formar part de les seves joventuts.\nL’any 1933 acabaria amb un fet imprevist que modificarà a mitjà termini la correlació de forces dins la formació governamental catalana: la mort del President de la Generalitat, Francesc Macià, el dia de Nadal.


... plecs de roques: de juliol 2011\nEl primer 3.000 que pujo: El Casco de Marboré!!!\nEl Casco vist des de la Bretxa de Roland\n14 de juliol de 2011. Carreguem motxilles, botes i menjar. Cotxe i direcció a Ainsa, Torla i San Nicolás de Bujaruelo amb el seu pont romànic del segle XIII sobre el riu Ara, allà és just on comença l’excursió. Ens queda caminar fins el port de Bujaruelo seguint més o menys el traçat de les torres elèctriques, i allà continuar cap a Sarradets, dormir i ben d’hora al matí posar-nos en marxa cap al Casco de Marboré passant per la Bretxa de Roland i pel coll dels Sarrios. 1.700 m de desnivell si fa no fa.\nDesprés de fer un picnic típic de truita de patates, amanida de tomàquet i unes cerveses que han arribat ben fresques, travessem el pont ja carregats amb les motxilles. Hem deixat en el cotxe més de la meitat del menjar per no portar tant de pes, la veritat que no ens va faltar de res durant l’excursió, vam fer bé de no carregar de més, i més comptant que el Joan es va passar tota la caminada recollint i carregant les deixalles que els “queien” als altres.\nEl primer tram no deixa veure gaire l’horitzó, anem pel mig d’un bosc... fins que el paisatge s’obre davant nostre, les torres elèctriques i una muntanyeta amb una catifa de flors grogues que capta la meva atenció, ah! i tenim alguna que altra marmota fins el port de Bujaruelo, pas a pas, comencen a caure quatre gotes, fem una parada per tal de valorar si plantem la tenda o si hi ha la probabilitat de que només sigui això, quatre gotes. Ens refugiem una estona contra una pedra i per sort para de ploure. Ara caminem entre la boira, “xubasquero” posat i motxilles protegides contra la pluja, no es veu gairebé res, però el guia segueix el camí sense problemes i arribem a la cascada. Allà tenim l’ajuda d’unes cadenes que hi ha instal·lades per salvar aquest pas sobretot quan l’aigua està congelada, per a mi, que no m’ho esperava, és tota una aventureta amb una mica de remullada inclosa, molt divertit, tenia el riure fluix de l’emoció!\nAquí es mig veu una marmota!\nLa boira ens envolta quan el Joan em diu “a veure si veus ara el Refugi de Sarradets!” Ostres! Alço la vista i si és un llop em menja.\nSabem que la Bretxa és omnipresent, però res, no es veu res de res. Plantem la tenda al costat del Refugi, hi ha una mena de terrasses amb murets de pedra per protegir als que acampen. Ja instal·lats sopem i a dormir. Una nit fresca i amb la humitat de la boira dins el cos no acompanya per descansar, però és el despertador qui ens desperta a les 6 en punt!\nQuina meravella! La Bretxa és allà, il·luminada pels primers rajos del sol, és màgica, no la puc deixar de mirar, la llegenda diu que la Bretxa la va obrir el cavaller Roland, nebot de Carlemany, mentre intentava destruir la seva espasa Durandal colpint-la contra la roca al final de la batalla de Roncesvalls contra els sarraïns...\nEsmorzem, desmuntem i preparem la meitat dels trastos en una motxilla que podem deixar en el refugi i recollir-la a la baixada. Ara cap a la Bretxa, al ser tan d’hora, la neu està congelada i ens calcem els grampons per travessar la gelera que hi ha fins arribar a dalt.\nUn cop travessada la Bretxa anem cap a l’esquerra, cap al coll dels Sarrios, allà, a mig camí, hi ha una cavitat preparada i protegida on hagués estat impressionant fer bivac, bé, ara ja ho sabem per a la propera! Arribem al pas dels Sarrios, una cadena fa que el seu pas sigui més segur, així i tot, amb neu deu ser complicat pel perill de relliscar, en aquesta època en què la roca està nua, les botes s’agafen bé, i la rapidesa en passar-lo depèn de la perícia de cada un... Tota una experiència!!!\nAra toca anar pujant, tarteres, pedres, roques, sol, vistes impressionants, unes grimpades...\nI ja som a dalt! El Casco de Marboré! 3.006 msnm! Vistes del Circ de Gavarnie, el Mont Perdut, els Astazus, la Torre i el Marboré i un muntanyenc francès ens fa la foto del cim.\nLa tornada: el pas dels Sarrios, la Bretxa de Roland, una cua de gent, el Refugi de Sarradets, la cascada, les torres elèctriques, ovelles de color blau, una altra marmota, camí de baixada, el riu Ara. Cerveseta i cap a casa.\nEl Casco de Marboré, de 3.006 msnm, ha estat el primer tresmil que he pujat, un dels propòsits d'any nou complert! Si mal no recordo, és el primer dels propòsits d'any nou que aconsegueixo acomplir de tota la meva vida, bàsicament perquè mai m'havia pres amb serietat aquesta “tradició” i no n’havia fet cap any de propòsits d'any nou. I una mica sí que m'està agafant aquesta fal·lera muntanyenca de fer cims, hi ha comptabilitzats més de 220 tresmils en els Pirineus... Uf! Quina feinada!!!\nUna munió de gent...\nLes fotos que surto jo són del Joan, les que surt el Joan són meves i la resta bareja de tots dos. Hi ha també un mini documental del pas dels Sarrios, el director, càmera, realitzador i productor és el Joan, i també el narrador. La música és una cançó que es titula Gallecs, del grup Fora d'Hores, ja desfet, en el qual el guitarrista era el meu fill. El "muntatge" meu:\nMollet del Vallès, 24 de juliol de 2011 recordant el 14 i el 15 passats.\nPublicat per Mari_a a les 16:09 0 comentaris\nEtiquetes de comentaris: Casco de Marboré, MUNTANYA, Parc Nacional d'Ordesa i Mont Perdut\nLa Vall de Núria un diumenge "quemaquero"\nEl Tagamanent, un altre punt visible del meu "skyl...\nUna mica més de Gallecs


Visualització de l'Guia de l'usuari\nEn aquesta secció es descriuen les marques, els botons, les pantalles i altres elements que s'utilitzen a l'Guia de l'usuari. A la secció "Instruccions de seguretat importants" del manual "Posada en marxa" inclòs amb l'equip també es proporcionen advertències i precaucions. Consulteu també aquestes instruccions.\nAmb les marques següents s'indiquen advertències relacionades amb la seguretat, restriccions i precaucions sobre l'ús de l'equip, consells útils i altres informacions.\nAdverteix d'operacions que poden ocasionar lesions personals i, fins i tot, la mort si no es realitzen correctament. Per utilitzar aquest equip amb seguretat, pareu sempre atenció a aquestes advertències.\nPrecauciona d'operacions que poden ocasionar lesions personals si no es realitzen correctament. Per utilitzar aquest equip amb seguretat, pareu sempre atenció a aquestes precaucions.\nIndica una operació que no es pot realitzar. Llegiu detingudament aquests punts i assegureu-vos que no dueu a terme les operacions descrites.\nIndica requisits i restriccions d'ús. Llegiu aquests punts per assegurar-vos que feu funcionar l'equip correctament i, d'aquesta manera, evitareu avaries o danys en la propietat.\nIndica un aclariment sobre una operació o conté explicacions addicionals per a un procediment determinat.\nIndica funcions útils o consells sobre l'ús de l'equip.\nTecles i botons utilitzats en aquest manual\nLes tecles del tauler de control i els botons de la pantalla de l'ordinador apareixen en el format següent:\nTecles del tauler de control\nParàmetres que apareixen al tauler de control\nBotons i altres interfícies de text que apareixen a la pantalla de l'ordinador\nEs descriuen dos casos, fins i tot quan funcionen de la mateixa manera: un en què un usuari toca un botó a la pantalla del model de panell tàctil i un altre en què un usuari prem una tecla al tauler de control del model de LCD en blanc i negre. Per exemple, l'operació perquè es mostri la pantalla del <Monitor d'estat> es representa mitjançant "Premeu <Monitor estat> ( )".\n/ / (Model de LCD en blanc i negre)\n, i s'utilitzen al tauler de control per seleccionar l'element objectiu a les opcions, però les seves descripcions s'ometen a l'Guia de l'usuari. L'operació per seleccionar <XXXXX> mitjançant o i prémer es representa a l'Guia de l'usuari com es mostra a sota.\nPantalles de l'ordinador que s'utilitzen en aquest manual\nTret que s'indiqui el contrari, les pantalles que s'utilitzen a l'Guia de l'usuari corresponen al model LBP664Cx. En funció del model o el sistema operatiu que utilitzeu, l'aspecte de les pantalles que s'utilitzen en aquest manual pot ser lleugerament diferent del de les pantalles reals. A més, l'aparença dels controladors i el programari pot ser diferent en funció de la versió.\nIl·lustracions utilitzades en aquest manual\nTret que s'indiqui el contrari, les il·lustracions que s'utilitzen a l'Guia de l'usuari corresponen al model LBP664Cx. Quan les diferències són significatives s'utilitzen diverses il·lustracions amb els noms dels models, com ara "LBPXXX / LBPXXX". Les il·lustracions del cartutx de tòner corresponen al model Canon Cartridge 055.\n> Apèndix > Ús d'Guia de l'usuari > Visualització de l'Guia de l'usuari


Vaig fer fora Rajoy\njuny 9, 2018 No commentsMarta Puigarnau\n‘Vaig fer fora Rajoy’ és l’article que publico avui als diaris Segre i La Mañana. Aquí en teniu la versió íntegra:\nEstic segur que molts socialistes de Lleida haurien volgut ser al Congrés dels diputats la setmana passada per poder votar a favor de la moció de censura que presentava el PSOE. Malauradament per a ells, el resultat de les últimes eleccions generals els va deixar sense representació per Lleida i vam ser altres els que vam poder fer fora Mariano Rajoy de la Moncloa i, amb ell, el 155. Les hores que van transcórrer entre l’inici del debat de la moció, dijous 31 de maig al matí, i la votació de l’endemà que donava la presidència a Pedro Sánchez, van ser intenses. Des de la suficiència amb que van arribar a l’hemicicle els diputats del PP, passant pels primers nervis quan el PSOE va garantir al PNB que mantindria els pressupostos aprovats la setmana anterior, fins al desconcert i terror que els va causar la confirmació que l’Euzkadi Buru Batzar donava llum verda a tombar el seu executiu, la sessió va ser de les que fan història. Només cal recordar que aquesta era la primera vegada que una moció de censura arribava a bon port i propiciava el canvi d’inquilí a la Moncloa.\nLa satisfacció personal i dels meus companys de bancada per poder votar la caiguda d’aquells que, a part de formar part d’una formació política que una sentència judicial defineix com a corrupta, ens han reprimit violentament l’1 d’octubre, han liquidat el nostre govern i han usurpat les nostres institucions a través de l’aplicació il·legal de l’article 155, va ser immensa. Però que ningú no s’equivoqui, aquest va ser el sentit del vot dels diputats dels PDeCAT divendres passat: fer fora Mariano Rajoy i el Partit Popular del govern. No és un vot acrític i confiat per a Pedro Sánchez; és un vot per fer caure aquell que tant s’havia esforçat en anorrear-nos.\nTenim ben present que el PSOE, com el PP i Ciutadans, formen part del mateix bloc granític que va impulsar el 155 i, per tant, la confiança en que les coses siguin diferents amb el nou executiu de Sánchez és més aviat poca. La mateixa composició del seu govern, deixa poc marge a l’optimisme. No sembla el millor gest de complicitat cap als que t’han obert les portes de la Moncloa nomenar ministre d’Exteriors al desinfectador Borrell, o vicepresidenta a Carmen Calvo, que presumeix d’haver negociat el 155 penjant-se’n medalles. Per no parlar de Grande-Marlaska, designat pel PP com a membre del Consejo General del Poder Judicial i amb un currículum més que discutible en qüestions relacionades amb els Drets Humans. M’estalviaré de comentar res sobre els tuits del flamant ministre de Cultura i Esports, Màxim Huerta, perquè tothom ja s’ha pogut fer una idea del nivell d’una persona que mai no hauria d’haver arribat ni a jurar el càrrec. En el fons, sembla que el PSOE hagi optat per fer un govern per fer contents a Ciutadans i per no disgustar massa al PP. Un govern que pugui mantenir-se més per la complicitat dels impulsors del 155, que per la d’aquells que, de fet, van votar afirmativament la censura. Com deia el tantes vegades citat Giuseppe Tomasi di Lampedusa a Il Gattopardo, crear una aparença de canvi revolucionari amb la finalitat última que el nucli del sistema romangui incòlume i inalterat. Canviar-ho tot per a que res no canviï.\nMentrestant, i al mateix temps que l’abisme s’empassava M. Rajoy, prenia possessió el nou govern a Catalunya i ens trèiem de sobre el jou de l’aplicació del 155. Passi-ho bé, senyor Millo. Passi-ho bé, senyora Manso (i senyora Xandri, efímera assessora de la Sudelegación del Gobierno). Veurem en què queden les invocacions al diàleg que tant van ressonar a les parets del Congrés mentre es demanava el suport per a la investidura d’algú que, només uns dies abans, havia insultat greument el president Quim Torra. El PDeCAT va anar a les eleccions generals prometent fer fora Rajoy, com jo mateix vaig anar a les eleccions municipals assegurant que els nostres vots no servirien en cap cas per fer alcalde a Àngel Ros. Podem presentar-nos davant dels nostres veïns amb l’orgull d’haver complert tots dos compromisos i amb la il·lusió de poder garantir que també farem caure el 155 de la Paeria d’aquí a un any.


Ganes de tornar a veure bàsquet des de la grada - Altaveu el diari digital d'Andorra\nGanes de tornar a veure bàsquet des de la grada\nEls seguidors tricolors accepten de bon grat les mesures antiCovid necessàries per tornar al pavelló mentre que el club valora de forma positiva el desenvolupament del protocol en una jornada que serveix de prova pilot pels partits a l’ACB\n29/08/2021 (16:34 CET)\nEl bàsquet ha tornat a la ‘Bombonera’. I el que és més important: ho ha fet amb públic. Amb aficionats a les grades. Els seguidors del MoraBanc Andorra saben que aquesta temporada podran recuperar la vella rutina d’animar en directe els seus jugadors. Això sí, seguint un estricte protocol sanitari que accepten de bon grat. La prova pilot que ha suposat el Trofeu Andorra la Vella ha estat ben valorada tant pels mateixos seguidors com per la directiva de l’entitat.\nI és que, com molts han deixat clar des del primer moment, “hi havia ganes” de poder estar al pavelló en directe. I és que, amb l’excepció d’un parell o tres de partits, tota la temporada passada va tocar seguir els partits per televisió. Ara, es podrà fer des de la graderia, complint el protocol marcat: presentació d’un certificat Covid o, si no es té, una prova diagnòstica negativa, mantenir les distàncies i mascareta FFP2 en tot moment.\nUnes exigències que els aficionats accepten sense problemes. “Entren dins la normalitat en la qual estem; entre tots hem de fer el màxim per evitar els contagis”, posa en relleu el Sebastià, que no nega que la mascareta “molesta”, però que “hem d’aprendre a conviure amb això”.\nEl Jaume i la seva família també han volgut anar al pavelló. “Som socis des de fa set o vuit anys i portàvem una temporada sense poder-ho fer”, comentava. Per tant, no amaga que “em sembla bé” totes les mesures adoptades. La seva dona, però, tampoc nega que “seria més còmode que només calgués una mascareta quirúrgica”.\nEl que és important és que el públic ha tornat a la ‘Bombonera’. “Esperem que tot vagi bé a partir d’ara”, apunta el Raúl, tot destacant que troba el protocol “adequat i adaptat a les circumstàncies”. També s’ha volgut mostrar “amb ganes de venir i veure en directe el nostre esport”.\nAficionats del MoraBanc ensenyant la documentació necessària per accedir al pavelló.\nDes del club, el president, Gorka Aixàs, ha expressat la satisfacció per com s’ha desenvolupat la prova pilot. “Ha anat bé, tot com una seda”, ha afirmat, tot destacant que “la gent ha vingut preparada, amb tot el que els hi hem demanat”. Tot i això, admet que amb l’afluència d’aquest diumenge “tot era més fàcil” i que, en canvi, el dia de la visita del Reial Madrid “hem de veure que cal millorar”. I és que llavors “hi haurà molta més gent i ja tenim clar que hi ha coses que no hem fet avui que sí que serà necessari fer aquell dia”.


Per a elles, també nines\n14/12/2017 - 17:10h\nEl Nadal ens permet a molta gent reunir-nos, entorn a una taula, amb aquells que estimem, i durant la resta de l'any ens és més difícil trobar-nos. Personalment, sóc molt familiar, m'agrada el Nadal, malgrat el consumisme i les nostres contradiccions.\nAfortunadament, cada any hi ha més campanyes, entre altres la de la pròpia Generalitat, parlant sobre la importància de regalar joguets igualitaris i no sexistes. El joc és un dels processos de socialització més importants, i un dret reconegut en la Convenció sobre els Drets de la Infància. L'impacte del joc en la societat és clau ja què permet construir el tipus de relacions personals, de somnis i horitzons de la societat.\nPer això, triar què regalem és molt important. En primer lloc, descartar qualsevol tipus de joc bèl·lic que normalitze la violència entre la infància. Hauríem de recuperar campanyes, com la de Xàtiva del 1937, Guerra al juguete de guerra, adreçades tant a pares i mares com a comerciants per educar en la cultura de la pau i la no-violència. També, molt important, intentar encertar en l’elecció del joguet en coherència amb l’edat del xiquet o la xiqueta, i la seua maduresa. Però, sobretot, escoltar als xiquets i les xiquetes per veure que volen, i ajudar a triar amb aquestes premisses.\nHe aprofitat el pont de la Constitució per a estar en família. Aitana, la meua neboda de quatre anys, m'ha ensenyat diferents catàlegs de joguets. Les seues fulles preferides eren les rosa, amb tot tipus de jocs relacionats amb allò que es considera de "xiquetes". Mentre muntàvem el Betlem, jugàvem amb les figuretes, vam parlar de joguets. Aitana, (si, sóc el seu tio) és molt empàtica i solidària, estava preocupada perquè altres xiquets no tindrien joguets en Nadal. Valorar allò que un té i ser conscient d'allò que es pot demanar o no és molt important. Ràpidament, em va explicar què havia demanat en la casa de cada familiar, principalment, nines per a jugar a ser mamà, veterinària i mestra. Li vaig explicar que també podia demanar tractors o joguets de les pàgines “blaves”.\nAitana, malgrat el bombardeig dels anuncis, té la llibertat familiar per escollir. Finalment, ha demanat perquè li porten a la meua casa una nina amb una banyera. Em sembla fantàstic. Si jugant projectem l'important per al demà, és fonamental prestigiar l'esfera reproductiva, personal i dels afectes, visualitzar allò que s’amaga en una societat patriarcal i capitalista com és la societat de cuidar-se. Ara espere que dins d'un parell d'anys quan el nebot, que ve de camí, demane també puga triar una nina amb una banyera, i li ensenyem que un home d’èxit és qui sap estimar i dedicar-se a la seua gent. Ah, i tots dos podran jugar també a ser austronautes!\nAlberto Ibáñez és secretari autonòmic d'Igualtat de la Generalitat Valenciana.


Ti.Maanga Vue Mer Pieds Dans L'Eau Saint Francois Guadalupe - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTi.Maanga Vue Mer Pieds Dans L'Eau\nStudio with Tropical Park View - Restaurant\nRoute Touristique, Saint Francois, Saint Francois, Guadalupe, 97118 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nStudio with Tropical Park View\nMés informació sobre Ti.Maanga Vue Mer Pieds Dans L'Eau\nAl visitar Saint Francois, vosté es sentirà com a casa a Ti.Maanga Studio Pieds Dans L'Eau et Vue Mer, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Ti.Maanga Studio Pieds Dans L'Eau et Vue Mer asseguren una estada plaentera als seus clients. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar, restaurant, bar.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, cuina americana per satisfer els clients més exigents. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen platja privada, camp de golf (a 3 km), piscina exterior, pistes de tennis, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Saint Francois, faci de Ti.Maanga Studio Pieds Dans L'Eau et Vue Mer la vostra llar.\nCal que informeu el Ti.Maanga Vue Mer Pieds Dans L'Eau de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 500 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Junqueras no té por d'unes eleccions anticipades\nEl líder d'ERC admet que el camí cap a la independència no serà «fàcil, ràpid ni indolor», però afirma que és «irreversible»\ndijous, 5 de setembre 2019 - 08:11h\nJunqueras creu que s'ha de fer un Govern de concentració entre tots els partits independentistes | CatalunyaDiari.cat\nEl president d'ERC, Oriol Junqueras, ha demanat en una entrevista per escrit a la 'Ser' des de la presó de Lledoners un Govern de concentració per fer front a la sentència del judici als líders independentistes.\n«Seria bo que el govern de Catalunya representi tant com sigui possible el 80% de la societat catalana que està en contra de la repressió», ha afirmat tot coincidint amb altres veus republicanes com les de Roger Torrent o Pere Aragonès. El cap dels republicans, que ha afirmat que de la sentència n'espera «justícia», també creu que no s'ha de tenir por a unes eleccions anticipades.\nA més, ha reiterat que els republicans han defensat i defensaran el diàleg i ha lamentat que la confrontació per part de l'Estat «existeix perquè es nega a parlar i a seure en una taula de diàleg».\nS'han d'aprovar els pressupostos amb els majors vots possibles\nA parer de Junqueras, per les mateixes raons que seria bo un govern de concentració —«representar el 80% de la societat catalana que està en contra de la repressió, a favor d'una solució negociada i que els ciutadans de Catalunya puguin decidir el seu futur amb el seu vot»—, també caldria aprovar els pressupostos «amb una majoria parlamentària la més àmplia possible». I ha afegit: «En tot cas, estic segur que cap demòcrata hauria de tenir por al vot dels ciutadans expressat en unes eleccions. El millor aval sempre és el del conjunt de la ciutadania».\nJunqueras, que ha assegurat que «va valer la pena complir amb el mandat popular de les urnes», ha afirmat que a través del procés als líders independentistes «el món ha pogut veure els dèficits democràtics» de l'estat espanyol. I ho ha qualificat tot plegat de «passes imprescindibles en el camí cap a la democràcia i la república».\nJunqueras: «No serà fàcil, ni ràpid ni indolor» | CatalunyaDiari.cat\n«No serà fàcil, ni ràpid ni indolor»\nA més ha considerat que tot el que han fet fins ara «era necessari, sobretot per la manca d'alternatives ofertes per part de l'Estat». Ha reconegut, però, que tot plegat «no ha estat suficient», per la qual cosa ha convidat a «persistir». En aquest sentit ha afirmat que «ningú no ha claudicat ni renunciat a l'objectiu de la República», objectiu que ha qualificat de «demanda raonable, democràtica, legítima i, fins i tot, irreversible».\n«Trigarà més o menys, però no tinc cap dubte que ja fa temps que hem superat el punt de no retorn», ha afegit el cap dels republicans catalans, que ha tornat a demanar una taula de negociació amb el govern estatal «sense línies vermelles». En tot cas, sí que ha alertat que el camí cap a la República «no serà fàcil, ni ràpid ni indolor».\nRufián titlla de «nefasta» la proposta de Sánchez a Catalunya


Joan Tardà escriu a Mahmud Abbas per tocar-li la moral\nPosted on 22 de novembre de 2017 by Manuel Castaño\nLa carta oberta que Joan Tardà, portaveu del grup parlamentari d’ERC en el Congreso de los Diputados, ha adreçat a Mahmud Abbas, president de l’Autoritat Nacional Palestina, demostra la ingenuïtat amb què gran part de l’independentisme afronta les qüestions diplomàtiques.\nEn política internacional no hi ha amics, hi ha interessos. Mahmud Abbas ha estat uns dies a Madrid, molt ben rebut i escoltat per les màximes autoritats espanyoles. I ha manifestat, és clar, la seva «ferma postura de suport a la unitat del poble i el territori d’Espanya». Què esperaven que digués? Si precisament ha vingut, entre altres coses, a reclamar el reconeixement de l’Estat de Palestina, no era pas el moment d’indisposar-se amb els seus amfitrions portant a col·lació el conflicte català, d’altra banda ben irrellevant vist des de l’Orient mitjà.\nNo és cap novetat. Musa Amer Odeh, ambaixador de l’Autoritat Nacional Palestina a Espanya, declarava a l’Abc l’any 2012: «Una España unida apoya mejor la causa palestina.» I perquè quedés clar el seu distanciament dels conflictes nacionals europeus, afegia: «Además, ¡ya nos gustaría a nosotros disfrutar de los derechos de los españoles que viven en Cataluña o en el País Vasco!»\nTanmateix, Joan Tardà acaba la seva carta amb una exclamació xocant: «¡Viva la fraternidad entre los pueblos palestino y catalán!» És possible que no ho hagi entès, o necessita fer veure que no ho ha entès per continuar alimentant el mite de la resistència palestina que ha emboirat les ments catalanes més girades cap a l’esquerra?\nEl penúltim paràgraf, rotund, afirma que «lamentamos profundamente su reciente comunicado de desconsideración con la voluntad democrática del pueblo catalán, así como les instamos a que reconsideren sus palabras y hagan prevaler en sus intereses la lucha por los derechos humanos y las libertades legítimas de todos los pueblos oprimidos».\nQue un Estat posi per damunt dels seus interessos els drets humans i els pobles oprimits, això està demanant? Però, a quin món viu? O què ens vol fer creure? Intenta tocar la fibra sensible d’un reietó àrab que va escriure una tesi que es titula Les relacions secretes entre nazisme i sionisme, en què diu que els milions de morts de l’holocaust són una fantàstica mentida, i que va ser un dels fundadors de Fatah?\nAbbas no ha arribat fins aquí perquè algú li digui que «la nación catalana, su lengua y su cultura tienen mil años de historia», i li faci retrets morals del tipus: «Los republicanos e independentistas catalanes siempre han hecho honor a su pleno compromiso con los Derechos Humanos, con la fraternidad de los pueblos y con la libertad de todos los pueblos oprimidos…» etc etc. La nació palestina és un invent dels anys 60, abans només hi havia àrabs en guerra, successives guerres, contra l’Estat d’Israel i amb el propòsit declarat de llençar els jueus al mar. I ara Joan Tardà espera que Mahmud Abbas s’emocioni davant «la violencia y la brutal represión policial» i ho deixi estar tot per donar un cop de mà als catalans?\nJoan Tardà (ERC) planteja un pacte postelectoral per governar amb els comuns\nEl diputat republicà Joan Tardà ha descartat la possibilitat que ERC es presenti a les eleccions autonòmiques amb el PDECAT en una reedició de Junts pel Sí. El republicà també ha descartat que el seu partit es presenti amb Catalunya en Comú però, en aquest cas, ha plantejat un pacte postelectoral…\nTags: tardà, ha, erc, joan, dels, no, catalunya, featured, d\nTags: dels, del, catalunya, erc, featured, d


Obres a la xarxa d'aigües pluvials\nObres d'embelliment i semipeatonització i ampliació de la xarxa d'aigües pluvials de l'inici de la carretera d'Artà i el carrer de l'Hostaleria.\nUna vegada signada l’acta de comprovació del replanteig, el passat 1 de febrer s’han iniciat les obres del projecte d’embelliment i sem peatonalització i ampliació de la xarxa d’aigües pluvials inici de la carretera d’Artà i carrer Hostaleria, Port d’Alcúdia. L’adjudicatari és AMER E HIJOS SA. El termini d’execució és de 6 mesos. El pressupost d’adjudicació és de 633.350,76 €\nUn dels objectius que es pretén amb el projecte és donar continuïtat a la peatonalització del front marítim del Port d’Alcúdia (Passeig Marítim). Al projecte de l’arquitecte Ramon Juan Mas, a l’apartat 1.4 Descripció del projecte es diu:\n“La proposta pretén simplificar la utilització de materials i mobiliari. Es preveu un paviment continu d'asfalt polit per a les zones de trànsit rodat per aconseguir una bona resistència i durabilitat, i d'aquesta manera, millorem la qualitat ambiental de l'entorn reduint la contaminació acústica provocada pels vehicles transitant per un paviment amb juntes. L'espai destinat exclusivament al vianant es preveu pavimentar amb una peça de formigó o pedra de tons gris / beix. Es pretén aconseguir una continuïtat de materials col·locant els diferents materials a peu pla, simplificant la proposta i millorant l'accessibilitat a persones amb mobilitat reduïda. D'aquesta manera es genera un espai més uniforme i continu, sense desnivells que milloren el seu ús.\nCirculació i seguretat\nLa distribució d'espais queda definida pels diferents materials utilitzats com a paviment. Per tal d'organitzar la circulació i proporcionar certa seguretat sense recórrer a elements convencionals com puntals, etc ... es preveu que el mateix mobiliari instal·lat, tant bancs, fanals, vegetació i jardineres faci aquesta funció, mantenint el criteri de simplificar i reduir els elements instal·lats.\nIl·luminació i mobiliari\nEs preveu una il·luminació LED vertical per millorar l'estalvi energètic, disposant de columnes a reduïda distància i menor potència per a proporcionar una millor qualitat de llum ambiental, utilitzant punts de llum dobles que a l'hora, situats al límit de la zona de vianants amb el trànsit rodat actuen com a element de protecció i senyalització de cada espai.”\nEn referència al projecte de pluvials, el projecte diu:\n“A l’àmbit d’actuació de l’embelliment existeixen xarxes de pluvials que actualment s’han quedat un poc estretes, ja que, amb el temps s’han anat connectant diversos carrers i els diàmetres de les canonades s’han quedat insuficients. Com a conseqüència de l’embelliment se creu oportú ampliar el diàmetre de les esmentades canalitzacions per a poder assumir el cabdal de futures ampliacions. Per tant, l’objectiu és retirar les canonades existents, dins l’àmbit d’actuació, per altres que permetin circular major cabdal”.\nSUBMINISTRAMENT I INSTAL·LACIÓ D’ESTACIONS DE RECÀRREGA PER A VEHICLES ELÈCTRICS A LA VIA PÚBLICA DEL TERME MUNICIPAL D’ALCÚDIA\nAquesta setmana, concretament el passat dia 3 de febrer es va dur a terme també la signatura de l’acta de comprovació del replanteig i inici dels lots dels punts de recàrrega elèctrica a diversos punts del terme municipal d’Alcúdia. Allà on es posaran següents:\nLot 1 : Aparcament Teodor Canet\nLot 2 : carrer de la Punta\nLot 3 : carrer Hostaleria\nL’adjudicatari dels 4 lots és NITLUX S.A.\nEl termini d’execució 2 mesos\nEls pressuposts d’adjudicació són els següents:\nLot 1 : 9.662,86 € (residus i IVA inclòs)\nLot 2 : 9.442,98 € (residus i IVA inclòs)\nLot 3 : 9.442,98 € (residus i IVA inclòs)\nQueda pendent de signar l’acta del Lot 4 : plaça Porta Roja que té el pressupost d’adjudicació de 9.442,98 € (residus i IVA inclòs)\nAmbdós actes de comprovació de replanteig d’aquestes obres han estat signats pel regidor d’obres de l’Ajuntament d’Alcúdia Martí Garcias.\n(la fotografia és de la signatura de l’acta dels punts de recàrrega per a vehicles elèctrics).


Barrancs d’Ordino I: Segudet – TERRA, AIRE, AIGUA, FOC\nAvui és festiu i tenim rodatge del cap de setmana passat. Quedem a la Fleca d’Ordino amb el Xavi, la Mireia i el Dani per esmorzar i per organitzar-nos. Decidim fer primer el barranc de Segudet que és més fàcil, curt i està més a prop. Després, farem el barranc de la Canaleta.\nA 2/4 de 10 del matí fem camí cap a l’aparcament de Segudet, on hi ha el cartell amb les explicacions del barranc. Fa fresca, estem a 15 graus i no hi toca el sol. Fem l’aproximació amb el material i els neoprès a l’esquena, caminem una mitja horeta en pujada fins arribar al llit del barranc. El camí no té pèrdua. Encara no hi toca el sol, però ja hem agafat calor caminant. Ens vestim i comencem baixar. El barranc només té 4 ràpels i el més llarg és de 15 m, és un barranc molt fàcil i més ara que porta poca aigua. És ideal per escalfar motors.\nfoto típica de la tropa.\nprimer ràpel: és una zona molt bonica, fins i tot, per passar-hi el dia.\nsegon ràpel de 10 m.\nl'Albert buscant els tobogans.\ni quart ràpel.\nEn una hora hem fet el barranc, se’ns ha fet curt i l’hem trobat molt fàcil. M’ha agradat molt perquè la vegetació és del tipus de selva i sembla que estiguis a Costa Rica en miniatura. Ara ja ens hem tret la mandra del cos i anem a fer el segon barranc: la Canaleta! La informació dels barrancs d’Ordino la podeu trobar aquí i està molt ben explicada. A gaudir!


el GABRE: ocells i rèptils, parents comuns\nPublicat per Jesús Alfonso a 12:11\nUn mestre de poble 1 de juliol de 2010 a les 2:03\nPrimerament, disculpa que em pose en contacte amb tu d'esta manera perquè no ens coneixem ni ens hem vist mai. Sóc Simó Colomer i sóc company teu de l'assignatura Formació Bàsica en la Llengua Catalana, del grup B de la vesprada. T'he trobat per mitjà de l'aula virtual de l'assignatura i després a la xarxa Un entre tants, de la qual sóc també membre i a on pots també localitzar-me. Sóc Mestre d'Educació Infantil i Primària en actiu i sóc estudiant del Grau de Llengua i Literatura Catalanes a la UOC. Tanmateix, també m'he matriculat en esta assignatura a la Universitat de València per completar els 40 crèdits necessaris per a l'obtenció del títol de Mestre de valencià, ja que la Conselleria d'Educació, que és qui expedeix el títol, només accepta els crèdits de català cursats en la Universitat de València i no en altres universitats. És per eixe motiu que estic cursant esta assignatura de manera presencial. Això no obstant, atés que sóc mestre en un centre a més de 80 quilòmetres de València, no he pogut assistir a classe durant el curs com jo hauria volgut i únicament he acudit a alguna tutoria en l'horari d'atenció i als exàmens oral i escrit de juny. En l'examen del passat dia 24 vaig fer únicament la part corresponent al segon quadrimestre, que és la que havia preparat una mica i portava molt millor. Encara no sabem els resultats de l'examen però, tot i que no em va eixir tan bé com hauria esperat, crec que l'hauré aprovat. Dilluns ho sabrem. Tanmateix, la primera part, que vau treballar amb Maria Conca, és la que encara no he començat a preparar i que vull fer al setembre. M'he comprat el llibre de Text i gramàtica i tinc també tots els documents que s'han publicat a l'aula virtual durant el curs. Però crec que això no és suficient perquè he vist l'examen del mes de febrer i també el del passat dia 24 i crec que em faria falta tindre algun exemple d'anàlisi de text resolt (elements modalitzadors, marcadors de referència, etc.) similars als de l'examen per a poder estudiar adequadament. Crec que amb les activitats del llibre no és suficient. Per això, com a company, volia demanar-te el favor que em permeteres poder fotocopiar-me els apunts i exercicis de classe del primer quadrimestre, almenys algun exemple d'anàlisi de text, que em serien de gran ajuda per a a la preparació de l'examen de setembre. Sé que és un material teu personal i és per això que t'ho demane com a favor personal. Jo em desplaçaria on fera falta i en el mateix moment em podria fotocopiar el que em pogueres deixar, de manera que t'ho tornaria eixe mateix dia. Si ho prefereixes, també hi ha la possibilitat que escanejares algun exercici d'anàlisi, o el mateix examen resolt del febrer, i me l'enviares per correu electrònic. Sóc conscient que es tracta d'una cosa diguem-ne excepcional, però confie que entendràs les meues circumstàncies particulars i estaràs disposat a ajudar-me en la mesura de les teues possibilitats. Agraïsc de bestreta la teua atenció i reste a l'espera de la teua resposta. El meu correu és simo.colomer@gmail.com.\nUn mestre de poble 1 de juliol de 2010 a les 2:05


Alumnes del Lluís Companys crearan un nou itinerari per difondre el Parc Pinetons ·\nL’Àrea Metropolitana de Barcelona, les regidories d’educació i medi ambient, Ripollet Natura i l’institut Lluís Companys s’uneixen per fer difusió del parc Pinetons a través d’un projecte d’aprenentatge vivencial. Els deu alumnes de l’Aula Oberta, de 3r i 4t d’ESO, treballaran durant aquest curs en l’elaboració d’un itinerari pel parc en el qual faran de guies d’alumnes de primària. A més també construiran i instal•laran caixes niu per aus, hotels d’insectes i aprendran sobre la fauna del nostre entorn, a més de practicar les habilitats comunicatives. El director del Lluís Companys, Jordi Guiu, considerava el projecte com “una eina educativa amb grans potencialitats” i “que es podria reproduir en el futur”. Tots els portaveus de les entitats implicades han posat en valor les sinergies que pot crear el projecte i el regidor d’educació, Oriol Mor, ha afirmat que “aquest projecte participatiu és un regal de la comunitat educativa a les institucions”. Jordi Bordanova, de l’AMB, ha destacat que es tracta d’un projecte pilot que fins ara s’ha fet a L’Hospitalet i que a Ripollet, “sent el parc dels Pinetons un dels referents dels parcs metropolitans, hi ha tots els ingredients per a que funcioni”.\nTags: AMB Educació Ensenyament Lluís Companys medi ambient Parc Pinetons\nPrevious: Rebuig d’alguns veïns del Parc Gassó Vargas a la instal·lació d’un skatepark\nNext: La Taula Animalista controlarà les colònies de gats i fa difusió dels seus beneficis


“Malfiau-vos dels escrits biogràfics que presenten el biografiat només en els aspectes bells i favorables, com si fos un ser perfecte.\nNo hi ha cap home perfecte. Ni els sants no ho eren. (…) Aquelles ombres no destrueixen la claror\nde les grans obres que realitzaren, ans sovint la fan més viva i resplendent. ”.\nFrancesc de B. Moll, Un home de combat (Mossèn Alcover) (1962)\nDesprés de l’aclaparant èxit del que, afortunadament, continua gaudint l’obra Acorar, reposat a La Seca Espai Brossa, Toni Gomila presenta Peccatum, un espectacle de creació col·lectiva, amb Catalina Florit i Joan Miquel Artigues. L’obra recull, amb picardia, fragments de l’aplec de rondalles de mossèn Alcover, eminent lingüista i folklorista, conegut especialment per ser l’artífex del diccionari català-valencià-balear (també anomenat diccionari Alcover-Moll, en honor a Francesc de Borja Moll, el seu principal col·laborador).\nCom el mateix Moll afirma en la molt recomanable biografia que li va dedicar (Un home de combat), en Jordi des Recó -pseudònim amb què Alcover signa les seves famoses rondalles mallorquines- “sentia intensament l’esperit popular, perquè ell mateix era poble”. El Peccatum d’en Toni Gomila i na Catalina Florit enlluerna, entre d’altres aspectes, també en aquest punt. Sap transmetre la vivacitat i la naturalitat de la conversa i, al mateix temps, ofereix una profunditat que només s’assoleix quan el punt de partida és honest i aparentment senzill. Dos actors, multiplicitat de personatges i complicitat amb el públic. Teatre en estat pur.\nL’espectacle fa explícit tot allò que el mossèn Alcover va voler erradicar dels seus contes, ja que li preocupava la “netedat moral de les seves rondalles”. Així, se’ns brinda una versió respectuosa amb la font original, però sense edulcorants, prejudicis ni pèls a la llengua -bé, això no sempre…- on, com ells mateixos diuen “afloren i desfloren rondalles, folkloren i desfolkloren, cullen i despullen”. Aquí és on rau la màgia i l’encant de l’obra. Una proposta descarada, fresca, que destil·la hilaritat i que abunda en contrastos. Molt més que una mera recopilació de contes que, a més, durant l’escassa hora que dura, fa que gaudim de la riquesa i l’expressivitat del llenguatge. I tot això, mentre no podem parar de riure. No se m’acut cap motiu per no apropar-se a La Seca per anar a veure-la. Fins el 8 d’octubre.\nTambé la podrem gaudir cap a mitjans de novembre al Teatre de l’Aurora. No us la deixeu perdre!\nDRAMATÚRGIA: Toni Gomila. INTÈRPRETS: Toni Gomila i Catalina Florit. DISSENY ESPAI ESCÈNIC I SONOR: Joan Miquel Artigues. DISSENY IL·LUMINACIÓ: Dani Noceda CONSTRUCCIÓ ESCENOGRAFIA: Joan Miquel Artigues, Martí Gomila i Margalida Munar FOTOGRAFIA: Maria Bel Llull TRÀILER: Ferran Bex PRODUCCIÓ EXECUTIVA: Fàtima Riera COMUNICACIÓ: Cristina Bugallo PRODUCCIÓ: Produccions de Ferro


jugaresundret.org | Jugar, una manera positiva d'abordar la vida\nCasaQui somSaber-ne mésDia del JocCom celebrar-loMaterialsRepte: 21 dies de jocProjectesBlogContacta NO T'HO PERDIS Estigues al dia de creativitat en el joc: art, espais, empresa, joc espontani...\nDIA DEL JOC 28 de maig és el Dia Internacional del Joc. Rescata la teva actitud lúdica i recupera la passió per la vida!\nA JUGAR! Volem unir el món amb un únic fil: el dret fonamental del joc. Però què és el joc i per què és important?\nWelcome to jugaresundret.org\nNo front page content has been created yet. Jugar és un dret\nSí, sí, de veritat: jugar és un dret. Tenim assumit que els drets de la infància són coses com dret a una llar, a l'alimentació, l'educació.. però com és que també tenen dret a jugar?, tant important és?! Doncs resulta que sí: l'article 31 de la Convenció dels Drets de l'Infant, adoptada per l'Assemblea de les Nacions Unides del 20 de novembre de 1989 així ho recull.\nJugar és un dret, fonamentalment, perquè la vida dels infants no es pot concebre sense joc. Jugar és l'activitat principal de la infància i respon a la necessitat humana de mirar, tocar, tafanejar, experimentar, inventar, imaginar, comunicar, crear, somiar ... És un impuls primari que ens empeny des de petits a explorar i estimar el món que ens envolta, possibilitant un creixement sa i harmoniós del cos, la intel·ligència, l'afectivitat, la creativitat i la sociabilitat. Si necessites més arguments, aquí en tenim un grapat.\nAixí doncs, jugar és un dret per als infants, però... i què passa amb als que ja hem crescut? Per als adults, jugar és un indicador de salut ffísica i mental, i estimula la capacitat de gaudir de la vida i el moment: posar el nostre cervell a jugar es obrir la ment a la creativitat, obrir el cor al misteri i la bellesa.\nI doncs, t'apuntes a jugar amb nosaltres?


Famílies - Fundación Germina\nLa perspectiva d’atenció integral a infants i adolescents en situació de vulnerabilitat ens porta òbviament a treballar amb la seva família. La millora de la situació familiar i per tant, el treball amb els adults de la família, tindrà com a conseqüència directa una millora en la vida de l’infant o adolescent.\nEl programa de famílies té dos objectius principals. Per una banda, està orientat a oferir eines d’educació emocional a pares i mares per tal d’establir relacions sanes amb els seus fills i filles, així com eines per la gestió del dia a dia a casa. Per altra banda, també pretén generar una xarxa de suport i ajuda mútua entre les mateixes famílies participants.\nLes famílies participen setmanalment de les activitats pensades directament per elles i en horari de matí i tarda facilitant així la seva participació. Aquestes activitats responen a una programació en calendari per part dels educadors responsables i a tall d’exemple, trobem les següents:\nTaller de cuina i alimentació saludable, rendibilitzant al màxim els recursos els quals disposen i promovent les receptes dels països d’origen com a riquesa personal i cultural.\nTaller de costura i reaprofitament de roba, així com creació d’una xarxa d’intercanvi de roba entre les mateixes famílies.\nTaller de reconeixement i gestió d’emocions, a partir de tècniques com el teatre, la psicomotricitat i expressió corporal o altres formes d’expressió artística.\nA més d’aquest treball en grup, el programa de famílies també porta a terme sessions de tutoria individual per tal de poder treballar aquells temes que requereixen un cert nivell d’intimitat.


Detenen un camioner per manipular el tacògraf amb un imant, conduir drogat i agredir els Mossos\nEls agents li han imposat diverses multes per no respectar el temps de descans i haurà de pagar més de 5.000 euros\nCamions circulant per l'N-240 abans d'arribar a la rotonda de Margalef, al terme municipal de Torregrossa | ACN\nRedacció 28/09/2021 8:39 pm\nEls Mossos d’Esquadra han detingut un camioner a la Jonquera (Alt Empordà) a qui van atrapar intentant manipular el tacògraf amb un imant, segons informa ACN. L’home, un búlgar de 36 anys, també conduïa drogat. Els fets van passar aquest diumenge durant un control de transports a l’N-II. Els agents van aturar el camioner i van veure com s’amagava alguna cosa a la butxaca dels pantalons. Era l’imant amb què manipulava el tacògraf. Quan li van demanar que els hi ensenyés, l‘home es va posar molt agressiu i va empentar els Mossos. A més, per si no n’hi hagués prou, havia acumulat un excés considerable d’hores al volant sense descansar. Per això, els Mossos el van detenir i denunciar. Entre una cosa i l’altra, haurà de pagar més de 5.000 euros en multes. Segons informen els Mossos, els fets van passar aquest diumenge cap a dos quarts de vuit del vespre.\nEl camió pesava més de 40 tones i al volant hi anava un búlgar de 36 anys, que estava molt nerviós. Els agents el van fer baixar i li van demanar la documentació. L’home va anar a buscar-la a la cabina i va ser llavors quan els Mossos van veure com s’amagava alguna cosa a la butxaca dels pantalons. La patrulla li va demanar què havia intentat ocultar i va ser aleshores quan el camioner es va posar molt agressiu i va començar a donar empentes als Mossos. Els policies el van detenir per atemptat a agent de l’autoritat i, quan el van registrar, li van trobar un petit imant a la butxaca; el feia servir per manipular el tacògraf digital i falsejar les dades.\nLa patrulla també va veure com el transportista podria estar sota els efectes de les drogues. Li van fer el drogotest i va donar positiu no per una, sinó per dues substàncies estupefaents. A més, quan van revisar la documentació del tràiler, els Mossos van veure com l’home havia comès fins a quatre infraccions més: tres per excés de conducció diària i una altra per minoració de descans setmanal.\nEls Mossos van immobilitzar el tràiler de forma preventiva i es van endur el camioner detingut a comissaria. A més, el van denunciar per les diverses infraccions i per conduir drogat. En total, només l’import d’aquestes multes suma més de 5.000 euros. El camioner, que no té antecedents, va quedar en llibertat provisional dilluns després de declarar davant el jutjat de guàrdia de Figueres.


Arrenca la cinquena temporada del magazín ‘La tarda’ | LANOVA Ràdio de Reus\nEl programa el fan col·lectivament una trentena de ràdios locals, d’entre elles LANOVA Ràdio\nEl magazín radiofònic ‘La tarda’ inicia aquest dilluns, 5 de setembre, la seva cinquena temporada. El programa, s’emet de dilluns a divendres, de 16 h a 19 h, està realitzat des dels estudis d’EMUN a Torrefarrera i el presenta la periodista Laura Alcalde.\n‘La tarda’ mostra la diversitat de la realitat social, cultural, econòmica i política de Catalunya d’una manera única i singular, des de la proximitat i explicada per les ràdios locals i els seus professionals.\nEl magazín compta amb espais com: ‘Accent local’, ‘Agenda’, ‘Acústics’, ‘Lectures compartides’, ‘Valors actius’… que ajuden a conèixer tot allò que s’està fent al país en el camp social, econòmic, cultural, musical… A més d’apropar-nos a la vida dels seus protagonistes.\nEl magazín ‘La tarda’ es realitza des d’EMUN FM, un consorci format per les emissores de Torrefarrera, Albesa, Alfarràs, Alguaire i Almenar. Amb un to rigorós i amè, el programa ha consolidat un model caracteritzat per la implicació dels professionals de la trentena de ràdios locals que hi participen habitualment. Un tret distintiu de l’espai que permet copsar el pols a l’actualitat local i que fa que aquesta sigui ja la seva cinquena temporada en antena.


» Anàlisi de l’estat actual de l’emmagatzematge darrere del comptador a Espanya. – Blog de normativa\nL’Institut per a la Diversificació i l’Estalvi de l’Energia (IDAE) ha publicat l’Anàlisi de l’estat actual de l‘emmagatzematge darrere del comptador a Espanya.\nAquest document és un informe d’orientació dels sistemes d’emmagatzematge darrere del comptador a Espanya, és a dir, aquells sistemes associats a consumidors residencials, comercials o industrials. És important diferenciar aquest tipus de sistemes dels que se situen davant del comptador, que inclouen aquells sistemes connectats directament a les xarxes de distribució o transport i amb més dimensions associades, una de les variables clau a l’hora de definir la rendibilitat de les diferents tecnologies d’emmagatzematge disponibles. En aquest sentit, el document no entra en la descripció d’aquelles solucions que estan guanyant protagonisme a les instal·lacions a major escala, com ara l’emmagatzematge energètic mitjançant sals foses o l’hidrogen, encara que en el futur l’evolució tecnològica i econòmica del mercat pot obrir la possibilitat que aquestes noves tecnologies siguin també cost-eficients per al consumidor final.\nAquest informe d’anàlisi està estructurat de la següent manera:\n– Presenta una definició dels sistemes d’emmagatzematge darrere del comptador i fa una anàlisi de les diferents tecnologies d’emmagatzematge d’energia, posant èmfasi en les tecnologies més susceptibles de ser utilitzades a les instal·lacions dels consumidors finals.\n– Descriu les barreres tecnològiques, del mercat elèctric, econòmiques, regulatòries i d’operació existents actualment per al desenvolupament d’aquest tipus de sistemes.\n– Analitza la rendibilitat dels sistemes d’emmagatzematge en diferents sectors.\n– Defineix i mostra diversos exemples de nous models de negoci vinculats als sistemes d’emmagatzematge situats darrere del comptador\n– Mostra la cadena de valor i el posicionament del sector industrial espanyol.\n– I finalment, mostra les conclusions del document.\nRelated tags : Emmagatzematge d'energiasistemes d'emmagatzematgetecnologies d'emmagatzematge d'energia\nHey Buddy!, I found this information for you: "» Anàlisi de l’estat actual de l’emmagatzematge darrere del comptador a Espanya.". Here is the website link: https://normativainfo.infocentre.es/ca/analisi-de-lestat-actual-de-lemmagatzematge-darrere-del-comptador-a-espanya/. Thank you.


Taula 8: Cap a la República Catalana Feminista i LGBTI – República feminista i LGBTI\nLloc: ESPAI GRAN\nAntropòloga de formació acadèmica, militant antirracista de uMMA (Movimiento Moro Antirracista) i escric mensualment a La Directa.\nNascuda fa 27 anys a Matadepera, actual veïna del barri del Fort Pienc de Barcelona. És sociòloga i ha cursat el Màster interuniversitari en Estudis de Dones, Gènere i Ciutadania. Actualment realitza el Doctorat de Sociologia a la UAB elaborant una tesi sobre relacions de gènere a les organitzacions polítiques. La seva trajectòria política ha compaginat la participació local a Matadepera amb la militància al SEPC i al moviment estudiantil de la UAB. A Barcelona s’ha implicat al moviment feminista participant de la Fúria Feminista del Fort Pienc i de diversos col•lectius i iniciatives amb l’objectiu d’interrelacionar la lluita feminista i el procés independentista com Feministes per la Independència i Dones pel Sí. Actualment forma part del Secretariat Nacional de la CUP i participa a l’àrea antipatriarcal de Poble Lliure.\nLlicenciada en filologia catalana per la Universitat Autònoma de Barcelona, va especialitzar-se en l’ensenyament del català a secundària i en gestió de la diversitat lingüística i cultural. Ha treballat com a professora de secundària i batxillerat, així com en l’ensenyament del català per a adults i estudiants internacionals a la Universitat Pompeu Fabra. A Castellar del Vallès, va participar en la formació de l’agrupació d’electors L’Altraveu per Castellar el 2007 i vuit anys més tard, de la candidatura Decidim Castellar (confluència de L’Altraveu per Castellar, Procés Constituent, EuiA i Podem), que forma part de les Candidatures Alternatives del Vallès (CAV). Va ser regidora de l’Ajuntament de Castellar del Vallès en els mandats 2007-2011, 2011-2015 i fins al 2016.\nActualment és diputada del Parlament de Catalunya pel grup parlamentari dels Comuns i ha impulsat la plataforma Sobiranistes.\nJordi Barbero i Solà (Sant Boi de Llobregat, 1997). Cursa el grau d’Antropologia Social i Cultural (UB) especialitzant-se en gènere i identitats. Va començar la seva militància política a través de l’assemblea d’estudiants d’un institut santboià, i va començar a participar poc després a l’assemblea de Maulets del Baix Llobregat. Amb el naixament d’Arran, va seguir militant-hi i va impulsar el naixement del nucli d’Arran a Sant Boi. En el sí de l’organització va formar part de l’estructura nacional tant en la Comissió de Lluita Feminista com a representant del Baix Llobregat a la Mesa Nacional. En deixar Arran va començar a militar a la CUP de Sant Boi, partit que participa de la confluència municipalista Guanyem Sant Boi. Pel que fa a la militància en l’àmbit LGBTI, va militar al Brot Bord impulsant també la territorial del Baix Llobregat, i després de la dissolució d’aquest va ser una de les fundadores de la Crida LGBTI, espai on actualment també milita. Ha impartit tallers i formacions en Universitats (UPF, ETSEIB, UIB…) i Instituts així com en espais d’educació en el lleure i organitzacions polítiques sobre LGBTI-fòbia, heteronormativitat, creació de Protocols LGBTI, pràctiques sexuals no normatives, amor romàntic i no monogàmia…\nVa estudiar filologia hispànica i treballa com a traductora i redactora, a més de novel·lista. Va publicar la primera novel·la als 22 anys, amb influències d’Ana María Matute, Carmen Martín Gaite, Miguel Delibes, José Donoso o García Márquez. L’obra va ser traduïda a l’italià per Edizioni La Linea. Col·labora en les publicacions culturals Catorze i Jot Down, al blog «Mujeres» d’El País i té una columna mensual a El Periódico. A més, ha publicat El duelo y la fiesta (Principal de los Libros, 2012), Mujer sin hijo (Jot Down Books, 2013), Es un decir (Lumen, 2014) i Mare i Filla (Amsterdam Ara, 2015), el seu debut en llengua catalana. Els seus relats han aparegut a Última Temporada. Nuevos narradores españoles 1980-1989 (Lengua de Trapo, 2013) i a l’antologia Bajo treinta (Salto de Página, 2013). El novembre de 2017 es va anunciar que ocuparia la vuitena posició a la candidatura d’Esquerra Republicana de Catalunya – Catalunya Sí a les Eleccions al Parlament de Catalunya de 2017. Fou escollida diputada.\nPeriodista especialitzada en anàlisi internacional. Màster en Gènere, Conflicte i Drets Humans per la Ulster University (Belfast) i investigadora dels grups de treball de Terrorisme i de Gènere i Militarisme del Centre Delàs. Ha investigat sobre dones combatents i processos de pau al Kurdistan, Sàhara Occidental, Irlanda del Nord, País Basc i Colòmbia. Publicacions: ha col·laborat en les publicacions ‘Dealing with the Past in Ireland: Where are the Women?’ (Relatives for Justice, 2015) i ‘Participar desde los feminismos: ausencias, expulsiones y resistencias’ (Icària, 2017) i és autora de la tesina ‘The woman next door was a child-killer: Media discourses on Female combatants and their Reintegration in Colombia’ i de l’informe del Delàs: ‘Gènere i Cultura Militar: vides, cossos icontrol social sota la guerra’. Forma part de la Women’s International League for Peace and Freedom (WILPF).\nBel Olid ha diversificat abastament la seva activitat professional. S’ha dedicat a la docència, a la traducció i a l’escriptura, i ha assumit, en ocasions, responsabilitats institucionals. És professora de Didàctica de la Llengua i la Literatura i de les Ciències Socials a la Universitat Autònoma de Barcelona, universitat en la qual es va llicenciar en Traducció i Interpretació. Com a traductora s’ha dedicat a la traducció literària, principalment d’obres de literatura infantil, i a la traducció audiovisual. Ha traduït de l’alemany, l’anglès, el francès, l’italià i el castellà. Des de març de 2015 és la presidenta de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana. Anteriorment, des de 2013 a 2015, va ser presidenta del Consell Europeu d’Associacions de Traductors Literaris (CEATL – Conseil Européen des Associations de Traducteurs Littéraires). Col·labora en diversos mitjans culturals, en la premsa escrita, la ràdio i la televisió. Ha publicat al diari Ara, i a les revistes Tentacles, Núvol i Catorze, entre d’altres. El 2017 es publicar Feminisme de butxaca: kit de supervivència. El mateix any es presentà a les llistes de la CUP a les eleccions al Parlament de Catalunya.


Principalment, la coalició municipal ha al·legat la necessitat que les associacions de veïns de Ciutat continuïn participant en la gestió dels Casals de Barri perquè l’experiència ha demostrat que aquesta fórmula contribueixen de forma directa a una major implicació i voluntariat dels veïns de cada barri. La coalició proposa que es canviïn els plecs de condicions tècniques per prioritzar les fórmules de convenis en règim d’autogestió.\nPer contra, el PP de Cort ha presentat un projecte de gestió dels casals que exclou totalment a les associacions de veïns i els hi veta la possibilitat de continuar com fins ara gestionant eficientment les activitats del barri. Amb aquest nou servei, l’equip de govern ha actuat de forma unilateral tancant els casals que estaven situats en locals de lloguer i al mateix temps ha realitzat una distribució arbitrària dels models de gestió en funció de cada barri.\nEn aquest sentit, han atorgat la cessió d’usos a 8 casals, han convocat un concurs obert i públic per a la contractació d’un servei d’activitats amb gestió mixta per a uns altres 7 casals, i uns altres tres en gestió privada 100%, i finalment 6 casals estan autoritzats a la seva utilització mitjançant la subscripció d’un conveni amb règim d’autogestió realitzada per entitats sense ànim de lucre.\nPrecisament aquesta darrera fórmula és la que el grup municipal proposa que sigui la prioritària l’hora d’establir les noves gestions dels casals de barri de Palma. En cas, però, que no hi hagués entitats que s’hi ofereixin, la coalició proposa que s’obri un concurs obert i públic. Però no abans.


Jim Carrey, absolt en la investigació de la mort de la seva parella\nL'actor nord-americà Jim Carrey (56) ha estat absolt en el judici sobre la mort de la seva ex-amant Cathriona White. Morta en setembre de 2015 , la maquilladora va ingerir un alt nombre de medicaments no receptats .\nLa conclusió s'ha fet pública després que el jutge de Carrey aportés una sèrie de documents que demostren que la família -i marit de White, del qual no estava divorciat – li xantatge i amenaçar amb demostrar que ell va ser qui li va facilitar a la morta als fatídics fàrmacs .\nSegons informa 'El País', Carrey va afirmar al principi del procés que no toleraria "aquest intent malvat de explotar-me a mi oa la dona que vaig estimar", afegint que "els problemes de Cat van néixer molt abans que la conegués i, tristament, el seu tràgic final estava fora del control de qualsevol" .\n'The Sun' informa que la demanda va ser desestimada el 25 de gener de 2018.\nArtículo anteriorTrobada una nota en un hotel de Benidorm que identifica el matricida de Valladolid\nArtículo siguienteAV.- Una exposició fotogràfica, la subhasta d'una obra de Lluís Bardají i sortejos de lots, principals novetats dels Encants d'Escaldes-Engordany


La UE apel·la a una solució "política i pacífica" a la crisi de Veneçuela\nPublicat 30/4/2019 17:44:58 +02:00CET\nBRUSSELLES, 30 abr. (EUROPA PRESS) -\nLa Unió Europea ha apellat a "una solució política i pacífica" a la crisi de Veneuela després de l'alliberament del dirigent opositor Leopoldo López per part dels militars per ha evitat valorar sobre el fons d'aquesta acció ni si li dona suport o la rebutja.\n"Estem seguint els esdeveniments sobre el terreny", s'ha limitat a dir en roda de premsa la portaveu de l'Alta Representant de Política Exterior i de Seguretat Comuna de la UE, Maja Kocijancic.\nPer la seva banda, la cap de la diplomcia europea, Federica Mogherini, ha evitat pronunciar-se sobre la situació a Veneuela en una roda de premsa conjunta amb la ministra d'Exteriors noruega abans de la reunió de primavera del grup de donants a Palestina.\nEn la seva compareixena, la portaveu del servei exterior comunitari ha reiterat "el suport" del bloc a "una solució política i pacífica a la crisi a Veneuela", cosa que "en última instncia" ha d'aconseguir-se "a través d'unes eleccions lliures i justes" i ha recordat que aquesta és la posició des de fa temps de la UE.\n"Els contactes continuen entre els estats membre i les institucions europees, inclosa la Comissió i el Parlament", ha dit Kocijancic, per ha evitat entrar a valorar les conseqüncies que podria tenir aquesta acció. "La situació s'est desenvolupant ara. No puc entrar en els comentaris sense tenir tots els fets", ha resolt.\nEl president de l'Eurocambra, Antonio Tajani, un dels més crítics amb el Govern de Nicolás Maduro, ha considerat que l'alliberament de l'opositor veneol Leopoldo López "marca un moment histric per al retorn a la democrcia i la llibertat a Veneuela".\nLa portaveu del servei diplomtic europeu ha confirmat, d'altra banda, que el 6 i 7 de maig són les "dates previstes" per a la propera reunió del grup de contacte internacional a Costa Rica, abanderat per la UE per mirar de resoldre la crisi veneolana a través de la celebració de noves eleccions presidencials i facilitar l'entrada d'ajuda humanitria a Veneuela.\nEls ambaixadors dels Vint-i-vuit davant del Comit Polític i de Seguretat de la UE abordaran la situació a Veneuela aquest dijous, segons han informat les fonts diplomtiques. Els Vint-i-vuit mantindran prviament intercanvis a nivell d'experts, han precisat les fonts europees.


Arxius de Sense categoria - Gabinete\nEl delicte d’abandonament de família\n6 maig 2018 /in Sense categoria /by Hernández & Vicente\nEl delicte d’abandonament de família és aquell consistent a deixar de complir els deures legals d’assistència corresponents a la pàtria potestat, tutela o guarda o d’assistir quant al sustento de descendents, ascendents o cònjuges que es trobin en una situació de necessitat.\nTambé es considera que hi ha abandonament de família quan un obligat a un pagament d’una prestació econòmica a favor del seu cònjuge o fills (per exemple, una pensió d’aliments o una pensió compensatòria) deixa de fer-ho durant 2 mesos consecutius o 4 mesos alterns.\nQui comet aquest supòsit de fet no només s’exposa a l’obligació de reparar econòmicament el dany derivat del delicte pagant les quanties degudes, sinó que també s’exposa a penes d’arrest o a penes d’inhabilitació especial per a l’exercici de la pàtria potestat, tutela o guarda per períodes que oscil·len entre els 4 i 10 anys.\nPer poder perseguir a l’autor d’un delicte d’abandonament de família és necessari que el perjudicat interposi una denúncia. Hi ha casos, com per exemple, si el perjudicat és un menor, incapaç o desvalgut, que el Ministeri Fiscal pot actuar d’ofici i iniciar l’acció.\nDesgraciadament, a causa de l’actual crisi econòmica i al gran nombre de persones en situació de desocupació que no cobren prestació alguna, aquests delictes han augmentat considerablement.\nSegons la Memòria de la Fiscalia General de l’Estat, el delicte d’abandonament s’ha incrementat en els últims anys en un 9% i els de impagament de pensions en un 13%. Propera a aquesta modalitat delictual es troba també el delicte d’abandonament de menors i incapaços.\nhttps://gabinete.net/wp-content/uploads/2020/03/4-abandono-familia.jpg 667 1000 Hernández & Vicente https://gabinete.net/wp-content/uploads/2020/03/LOGO_VICENTE-300x300.png Hernández & Vicente2018-05-06 07:57:362020-03-23 16:29:50El delicte d'abandonament de família\nEl delicte de fals testimoni\n19 març 2018 /in Sense categoria /by Hernández & Vicente\nEl Codi Penal castiga aquelles conductes consistents a atestar faltant a la veritat en el si d’una causa judicial i perquè hi hagi comissió del delicte el fet de faltar a la veritat ha d’afectar substancialment a la resolució del procés, no tenint efectes el fet de faltar a la veritat quan la mentida sigui intranscendent.\nLa pena per cometre fals testimoni pot anar dels sis mesos a dos anys de presó i la multa de tres a sis mesos. I en el cas que el fals testimoni es doni en una causa criminal i es cometi per perjudicar el reu, la pena podria anar d’un a tres anys de presó o la multa de sis a dotze mesos.\nPot donar-se el cas que el testimoni falti a la veritat davant el temor de represàlies i aquesta situació està prevista en la Llei Orgànica 19/1994 de Protecció a testimonis i perits en causes criminals. En la Llei s’estableix que no hi haurà delicte si es falta a la veritat davant un perill greu per a la persona, el seu cònjuge o persona a qui es trobi lligat per anàloga relació d’afectivitat o els seus ascendents, descendents o germans.\nEl fals testimoni de perits i intèrprets es castiga amb penes majors i porten aparellat, a part, la inhabilitació especial per a la seva professió o ofici, ocupació o càrrec públic, per temps de sis a dotze anys. En cas de no faltar substancialment a la veritat, però sí alterar-la amb reticències, inexactituds o silenciant fets o dades rellevants que conegui, la pena és alguna cosa inferior, però així i tot es castiga la conducta amb penes de multa de sis a dotze mesos, més la inhabilitació de sis mesos a tres anys.\nEl ben jurídic protegit que es persegueix establint aquest tipus penal és el bon funcionament de l’Administració de Justícia, garantint que el procediment sigui el més just possible.\nhttps://gabinete.net/wp-content/uploads/2020/03/3-falso-testimonio.jpg 667 1000 Hernández & Vicente https://gabinete.net/wp-content/uploads/2020/03/LOGO_VICENTE-300x300.png Hernández & Vicente2018-03-19 10:59:352020-03-23 15:52:37El delicte de fals testimoni


Camí de la Mina 2019, maridatge d’indrets prioratins\nClos Pachem Camí de la Mina\nAquest vi presenta un perfil que s'apropa més a l'estil del vins del Priorat més clàssics que a les noves tendències\n8 mesos de criança en bótes de roure francès i àmfores de gres de 1000 l\nClos Pachem (DOQ Priorat)\nPreu aprox.: — euros\nCom ens ha passat a tants, el cirurgià francès Michael Grupper, amant de la cultura del vi, de seguida que va conèixer el Priorat en va quedar fascinat i l’atracció del paisatge i de la seva gent el van portar a crear-hi el seu propi celler.\nAquest projecte vol ser un homenatge a la seva família, d’una banda un reconeixement al seu pare, gran amant de la cultura del vi, qui li va ensenyar i va compartir amb ell aquesta passió. I d’altra banda als seus fills, qui aniran participant al projecte poc a poc. De fet, el nom del celler, Clos Pachem, és l’acrònim dels noms dels seus fills, PAul, CHarles i EMma i simbolitza la unió familiar.\nDe la vinya del Planassos, entre Gratallops i Bellmunt, en surt un dels seus tres vins actuals, el Camí de la Mina, un vi elaborat amb garnatxa i carinyena. Com diuen des del celler: “amb la finca Planassos com a epicentre, maridem tots aquests llocs: de cada vinya, una parcel·la; de cada parcel·la, una varietat”. Fermentació espontània amb llevat indígenes i criança en bótes de roure francès de 1000 l i àmfores de gres de la mateixa capacitat.\nServit a la copa presenta un color cirera picota amb reflexos grana. Net i brillant. Capa alta. Deixa una llàgrima abundant i densa, d’evolució lenta, a la copa.\nEn nas ofereix unes aromes intenses de fruites del bosc, tan vermelles com negres, acompanyades notes de record de pell de taronja i aromes balsàmiques que ens transporten al sotabosc. En evolució apareixen notes de regalèssia i subtils records d’aromes torrades i d’espècies dolces.\nL’entrada en boca és voluminosa de tacte càlid i amb una bona sensació de frescor gràcies a l’acció de la seva acidesa. El pas de boca embolcalla tota la boca, corpulent i sedós, amb un taní present i ben polit. De bell nou són les fruites del bosc les protagonistes, sempre ben acompanyades de les notes balsàmiques, les espècies dolces i notes torrades. Final llarg i persistent.\nÉs ideal per acompanyar plats de caça major i carns vermelles.


Les vulnerabilitats d'Occident, per Georgina Higueras\nLes vulnerabilitats d'Occident\nIndividualisme i curtterminisme es revelen com grans obstacles per afrontar els reptes del segle XXI, com la pandèmia del Covid-19\n07 de d’abril del 2020. 20:28\nSi el Covid-19 va posar en evidència la greu manca de llibertat d’expressió a la Xina i els mals hàbits ancestrals d’alimentació, també ha exposat les vulnerabilitats d’Occident. Individualisme i curtterminisme es revelen com grans obstacles per afrontar els reptes del segle XXI. Ningú sortirà indemne d’aquesta crisi i, si no se n’aprenen les lliçons, el futur serà més difícil. El Partit Comunista Xinès (PCX) haurà d’assumir que s’han acabat els temps de l’obscurantisme; la seva societat és la primera que li demana transparència. Els governs occidentals han d’admetre que les seves polítiques han generat una desconfiança en les institucions que desestabilitza la democràcia i amenaça la llibertat.\nS’ha produït un canvi de paradigma i no serveixen les fórmules utilitzades fins ara. L’escalfament global va ser la campanada que hauria d’haver despertat el planeta, però com que les seves conseqüències més desastroses són a llarg termini, governs i empreses continuen amb el seu afany productiu, entossudits a augmentar el PIB, mentre una societat cada vegada més individualista s’obstina a engrossir la seva butxaca sense capacitat de visualitzar els seus fills ni els fills dels seus fills.\nDavant el coronavirus, Corea del Sud, la Xina i el Japó han donat exemple d’una ètica comunitària que no té Occident, exemple que ja va meravellar davant del desastre nuclear de Fukushima, tot i que no il·lustrés les democràcies liberals. El Covid-19 passarà, però hi ha milions de virus desconeguts sotjant-nos que poden provocar pandèmies molt més mortíferes que l’actual, i no es pot desaprofitar l’oportunitat d’aprendre dels errors per respondre a les noves crisis que genera el vertigen d’una realitat cada dia més volàtil i interdependent.\nL’Europa dels valors se’n va oblidar davant de l’allau d’immigrants desencadenada per la crisi de refugiats que va inundar el Mediterrani el 2015. La solidaritat, principi que hauria de dirigir tots els altres, ha caigut en desús i ha trencat la cohesió social en un moment en què els problemes dels altres s’han convertit en els nostres. Les nostres inseguretats són les de tothom, perquè vivim en un món sense fronteres, tot i que Israel, els EUA, Hongria o Espanya s’entossudeixin a aixecar murs contra els altres.\nEl fenomen de la desglobalització s’aguditzarà en alguns sectors, però ni els EUA es poden permetre antagonitzar amb la Xina, ni la UE amb l’Índia, ni ells amb Rússia o qualsevol altra potència. Els grans reptes que enfronta la humanitat són globals i necessiten solucions compartides que només s’obtenen a través de la cooperació.\nEl multilateralisme representat aquests dies per l’Organització Mundial de la Salut ha exposat la urgència de col·laborar i compartir investigacions per trobar una vacuna capaç de posar fi a la pandèmia; una vacuna produïda amb l’esforç de tothom, que pugui arribar als més vulnerables i no sigui segrestada pels més rics. No és moment de retòriques sobre la construcció de societats més igualitàries, sinó de frenar la discriminació i l’abús que genera la creixent bretxa entre rics i pobres.\nLa crisi del 2008 la va provocar l’1% de la població i la va pagar el 99% restant. No es poden cometre els mateixos errors. Per evitar la polarització i el populisme que corroeix el sistema democràtic cal començar per cuidar la gent comuna, els que fa més d’una dècada que estan aixafats per l’enriquiment furiós d’uns quants.\nÉs necessari tornar a generar confiança en les institucions. Europa té l’oportunitat d’acostar-se a la ciutadania, obrir la seva pesant burocràcia i convidar organitzacions no governamentals i de base que fomentin l’intercanvi de coneixement i la cooperació per mobilitzar recursos amb una estricta disciplina social, que torni als ciutadans la sensació perduda de protecció. Si no hi ha esperança no es pot cohesionar la societat.\nEl PCX, com les antigues dinasties xineses des de la Zhou (1122-249 aC), obté la seva legitimitat en els resultats de la seva gestió i és conscient que pot perdre-la si no compleix les expectatives de la societat, ja que l’ancestral mandat del cel pel qual exerceix el poder legitima el dret a la rebel·lió. Els governs occidentals han desvirtuat la democràcia amb la seva preocupació curtterminista, que frena els compromisos per fer front als riscos globals que planteja la crisi ecologicosocial en què està immers el planeta.\nÉs temps de reflexió i anàlisi, de reforçar les institucions multilaterals perquè abordin els complexos reptes transnacionals que afloren, de sobiranies compartides i col·lectius cooperatius que impulsin la solidaritat en lloc de la competitivitat individual.\nXina Àsia Coronavirus


El Trofeu Port Ginesta comença sense vent… i sense boia de la Murtra | Club Marítim Port Ginesta\nEl Trofeu Port Ginesta comença sense vent… i sense boia de la Murtra\nEl Trofeu Port Ginesta ha començat amb una gran participació al grup Promoció, amb un total de 9 iots, entre els quals molts participants de la jornada informativa que vam fer al desembre passat (benvinguts a tots!) i 10 iots del grup Creuer, tot un goig veure 19 iots a l’aigua en la primera regata de la temporada!\nDesprés d’uns minuts aplaçament, el vent s’ha establert de gregal, fet que no feia possible muntar els recorreguts establerts, un triangle per al grup promoció i un sobrevent-sotavent de 2 milles per al grup Creuer. Per aquest motiu, el Comitè ha optat per modificar el recorregut i fer dues travessies: per al grup promoció una travessia de 6 milles amb una boia situada a l’altura de la plaça de les Palmeres de Castelldefels, i per al grup Creuer RI, una travessia de 11 milles anant a la boia de la Murtra.\nLa sortida de la regata s’ha fet amb uns 6 nusos de gregal i mar plana i per tant s’ha desenvolupat de manera molt ràpida, amb un rumb casi directe a les boies respectives.\nLa segona part de la regata ha deparat sorpreses per als dos grups: per al grup Promoció els iots s’han quedat sense vent en les immediacions de Port Ginesta, cosa que ha obligat al comitè de regates a anul.lar la prova per superació del temps límit. Pel que fa al grup Creuer RI, els regatistes que encapçalaven la flota han comprovat amb perplexitat, a l’arribar a la posició que indicava el GPS per a la boia de la Murtra, que aquesta no hi era. Per manteniment o arrossegada per les onades, però no estava a la vista. Els iots han anat virant aproximadament en el punt GPS, però el Comitè ha anul.lat també la prova.\nUna vegada a terra, ens hem trobat per fer el picapica i ens hem acomiadat fins a la propera prova. Ens veiem el 31 de gener!\nRegates\tTrofeu Port Ginesta\nLa Ruta de la Sal, amb un 15% de descompte (i més avantatges) per als regatistes de Port Ginesta


L’Acustiqueta estudia obrir el festival a noves seus més enllà de Figueres - El Gerió Digital\nL’Acustiqueta estudia obrir el festival a noves seus més enllà de Figueres\nAlbert Pla i Tortell Poltrona presentaran enguany un espectacle inèdit durant el certamen\nDimecres, 24 d'agost de 2016 13:35h\nEls Heavy pels Xics, Tortell Poltrona i les Macedònia promocionen el festival de l'Acustuqueta © ACN\nEl festival familiar de l’Acustiqueta estudia obrir-se a noves seus més enllà de Figueres de cara a properes edicions, davant de la possibilitat de perdre les ajudes públiques que rebien fins ara d’aquest municipi, segons ha explicat el director del festival Acústica-Acustiqueta, Xavier Pascual, en una roda de premsa aquest dimecres al migdia.\nEn aquest sentit, Pascual ha recordat l’agenda de la 5ena edició de l’Acustiqueta que comptarà amb la presentació d’un espectacle inèdit protagonitzat per Tortell Poltrona i Albert Pla, a més d’un concert de Lluís Gavaldà i Trau i actuacions de les Macedònia i els Heavy per Xics.\nEl festival se celebrarà entre el 2 i el 4 de setembre a la Rambla de Figueres i al Teatre El Jardí de la ciutat empordanesa.\nEl director del certamen ha destacat que l’Acustiqueta, que va néixer fa cinc anys, ha anat adoptant personalitat pròpia dins de la celebració del festival de l’Acústica i que ara és ja el festival familiar amb més poder de convocatòria de Catalunya. “L’objectiu del certamen és que pares i fills puguin viure el seu primer festival de manera conjunta”, ha assenyalat Pascual.\nEl festival obrirà les portes divendres 2 de setembre amb l’obertura de l’Espai Jocs a la Rambla, a les 15.00 hores. Seguidament, a les 19.00h hi haurà l’actuació de Lluís Gavaldà i Trau, que presentaran l’espectacle ‘Jugant amb els Clàssics’, amb la col·laboració especial de la Coral Infantil del Col·legi Sant Pau, també a la Rambla.\nEl dissabte hi haurà l’actuació d’Albert Pla i Tortell Poltrona, amb un espectacle inèdit al Teatre El Jardí, a preus de 15, 12 i 10 euros. Durant la roda de premsa, Tortell Poltrona ha afirmat que “està molt content de no tenir govern” i que els dos protagonistes de l’espectacle “tampoc tenen govern”. L’artista ha explicat que “Pla és un pallasso que canta” i que d’alguna manera ell és també un cantant que fa de pallasso\nPoltrona ha explicat que han assajat setmanalment aquest espectacle juntament amb Pla i que ja van fer una prova en el Circ Cric i “ens va agradar el repte”. L’artista ha explicat que ‘El Somniatruites’, composat per Pla i Pascal Comelade, és un dels temes fonamentals de l’espectacle, que inclourà cançons per a pares i nens i tindrà una duració d’entre 65 i 70 minuts. “Ningú portaria els nens a un espectacle d’Albert Pla, ni els adults vindrien als meus, però l’objectiu d’això no és que no vingui ningú, sinó que pugui venir tothom”, ha ironitzat Tortell Poltrona.\nPascual ha explicat també que dissabte s’espera que l’aforament de fins a 8.000 espectadors de la Rambla de Figueres “es quedi petit” a partir de les 19.00h per acollir el concert de les Macedònia, en una actuació especial perquè és una de les darreres d’aquesta generació del grup infantil a les comarques gironines. Les components del grup han explicat en la roda de premsa que faran una recopilació de temes dels seus discs i que tenen “moltes ganes de tornar a l’Acustiqueta” just abans de començar la renovació del grup, ja que se senten “com a casa” en aquest esdeveniment.\nEl diumenge es farà a partir de les 18.00h l’espectacle del Club Súper 3 titulat ‘Sempre a punt’ al Teatre El Jardí, amb preus entre els 18 i els 12 euros. A la mateixa hora a la Rambla, hi haurà l’actuació dels Heavy per Xics. Els components del grup han comentat que fusionen temes ‘heavies’ amb cançons populars infantils i han posat d’exemple una mescla de Deep Purple amb ‘El Joan petit quan balla’. Els artistes han afirmat que “és un espectacle infantil, però on els pares hi volen anar” i ha apuntat que enguany es farà una interpretació de solos de guitarra fets per nens. La jornada es clourà a les 19.30 amb una actuació de l’Orquestra Di-Versiones, amb la col·laboració de la Colla Castellera de Figueres.


Club Esportiu CCR CATGAS ENERGIA, NOU PATROCINADOR DEL CLUB - Club Esportiu CCR\nEn un nou projecte no hi poden faltar els patrocinadors i col·laboradors. A més dels que ja hi eren donant suport a l’entitat, anunciem amb molt il·lusió que l’empresa catalana CATGAS ENERGIA s’incorpora com a nou patrocinador del Club, passant a ser un dels principals col·laboradors.\nCARGAS ENERGIA, S.A. és una empresa que comercialitza gas natural, gas propà i electricitat (aquesta sota la denominació CATLLUM ENERGIA). La família Gran, propietària de l’empresa, té una àmplia tradició en l’esponsorització de l’esport i mecenatge, tant en els seus primers anys al bàsquet, com posteriorment al futbol sala a través tant del FCB com del FS García.\nDes del Club volem agrair a la família Gran aquesta ajuda i l’aposta per la nostra entitat, amb la finalitat de crear sinergies que puguin beneficiar a ambdues parts. En els pròxims dies donarem més detalls de l’acord i de la presentació de CATGAS ENERGIA com a patrocinador del Club. De moment us podem anunciar que tant a les samarretes de joc del primer com del segon equip, es lluirà la publicitat de CATGAS ENERGIA.\nVídeo presentació CATGAS ENERGIA\nFES-TE SIMPATITZANT DEL CCR!