Avancen l'assecament de l'arròs del Delta per combatre el cargol poma - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAvancen l'assecament de l'arròs del Delta per combatre el cargol poma\nEl procés començarà tres mesos abans i s'allargarà mig any fins a la sembra dels camps\nacn | deltebre 30.08.2015 | 07:33\nExemplars de cargol poma trobats al delta de l´Ebre, en una imatge d´arxiu acn\nEls arrossaires del delta de l'Ebre estan conscienciats per afrontar una nova tardor complicada per l'avanç del cargol poma. La reducció de les mesures agroambientals pel sector arrossaire permetrà, enguany, avançar l'assecament dels camps per combatre, esperen, amb més efectivitat, la plaga del cargol maçana. Fins ara, s'obligava a tenir els camps inundats fins al 31 de gener per contribuir a mantenir la biodiversitat i el desenvolupament sostenible del Delta.\nEl cargol poma, però, ha obligat el sector a prioritzar la lluita contra la plaga i avançar l'assecament tres mesos. "Quan acabem la sega, arreglarem el camp, tractarem amb saponines i esperem que entre final d'octubre i principi de setembre es pugui tancar l'aigua a tot el Delta", ha el responsable del sector de l'arròs al sindicat Unió de Pagesos (UP), Dani Forcadell.\nAmb aquesta mesura, i descartada la salinització dels camps, l'assecament s'allargarà pràcticament mig any fins que s'hagi de sembrar els camps. L'afectació del cargol és pràcticament total a les 9.500 hectàrees de l'hemidelta esquerre i, malgrat que han incrementat els sabotatges i els focus a la part dreta, encara són controlables en poques parcel·les.\n"El problema és molt greu i estem conscienciats que hem d'estar units per combatre la plaga", va assegurar Forcadell, que espera que "ara sí" el govern de l'Estat també disposi recursos per actuar al riu. "Fa dos anys que sentim la mateixa cançó i esperem que ara vagi de debò. Fa anys que haurien d'haver actuat perquè per molt que fem a l'arrossar si contínuament tenim focus al riu entrarà als camps", ha raonat.\nAquestes actuacions arriben pocs abans dies de començar una nova campanya de la collita d'arròs que podria ser de molt bona qualitat gràcies a una calor "moderada" en la recta final de la campanya que ajuda a madurar a poc a poc.


La colla dels dimecres: Pati de lletres\nPublicat per Albert Gallego a 0:09\nGlòria Rius 18 de juny de 2010, a les 8:43\nMolt bé Albert, aquesta t´ha quedat rodona. Com sempre m´agrada l´enquadrament que has fet. També la gama de colors que has triat. Endavant¡¡¡\njoshemari 18 de juny de 2010, a les 9:19\nFelicidades Albert, te ha quedado un perfecto encuadre y una perfecta acuarela.\nrafael pujals 18 de juny de 2010, a les 9:28\nHola Albert, suposo que has tocat el paviment, perquè ara trobo que tot està més entonat. T'ha quedat molt bé.\nJordà Vitó 18 de juny de 2010, a les 13:00\nsegur que ha tocat el paviment, guapo pq sí tot plegat molt UB felicitats\nAlbert Gallego 19 de juny de 2010, a les 10:29\nGràcies a tots pel vostre comentari tan amable. A vegades l'encertes, i això que al principi no estava gaire content del resultat. Sí, Rafel, vaig refer el terra, millorant la perspectiva de les rejoles de manera que semblessin més el que son, i fent el primer terme més fosc per tal de resaltar més la llum del fons.\nTeresa Giménez Pous 19 de juny de 2010, a les 20:12\nBe l'enquadrament i també pels colors. Crec que ets l'únic que ha escollit aquest tema. Enhorabona.\nLluís Montañá 21 de juny de 2010, a les 11:52\nMolt bé Albert, es una aquarel·la molt fina i entonada, dius que has enfosquit el primer terme i ho trobo molt encertat, potser hasta es podría fer-ho una mica més per donarli més llum peró així també queda molt maca i molt conjuntada tota ella. Et felicito !!


Com arribar a Andorra: tots els mitjans\nQue Andorra sigui la millor opció per a un excel·lent entrenament esportiu ja no és només per les seves múltiples instal·lacions esportives, completament equipades per acollir equips, seleccions i esportistes d'elit en les seves estades esportives, ni per les seves diverses opcions d'allotjament esportiu amb la major de les comoditats, o la infinitat d'opcions de turisme esportiu amb les que passar-s'ho d'allò més bé. A més, acostar-se a aquest país és molt fàcil. Encara no saps com arribar a Andorra? Pots fer-ho en cotxe, autobús, tren o avió.\nCom arribar a Andorra en cotxe\nCom que és un país confrontant amb França i Espanya, arribar a Andorra en cotxe és molt senzill. Les carreteres que comuniquen aquests dos països amb Andorra són de categoria nacional. Això sí, si vens en temporada de neu, no oblidis les cadenes per al cotxe.\nHeus aquí els quilòmetres que et separen de les principals ciutats properes a Espanya:\nLleida: 141 km\nI aquests són els quilòmetres que et separen de les principals ciutats a França:\nParís: 861 km\nBurdeos: 427 km\nPerpinyà: 162 km\nCom arribar a Andorra amb autobús\nUna altra opció per arribar a aquest país és el transport públic; per exemple, amb autobús. Al costat del cotxe, és l'opció més usual. Les principals línies que surten des de Catalunya són les de Barcelona, Vic, Tarragona, Lleida i Girona, mentre que, des de França, has partir des de Tolosa o Hospitalet.\nCom arribar a Andorra amb tren\nA Andorra no trobaràs una estació ferroviària com a tal, però sempre pots viatjar en tren fins a les estacions dels països limítrofs i, des d'allà, agafar un autobús que et porti directament al país. Aquestes són les estacions més properes on agafar un bus amb connexió directa a Andorra:\nEstació d'Andorra – Hospitalet (Hospitalet)\nCom arribar a Andorra en avió\nCom succeeix amb el tren, no hi ha aeroport a Andorra. No obstant això, podràs volar fins a França o Espanya, i allà mateix, a l'aeroport, prendre un bus que et porti directament a Andorra. Podràs fer-ho des dels següents aeroports:\nGirona – Costa Brava (Girona)


Carnaval a Cicle Superior - Escola el Cim Vilanova\nfebr. 22, 2021 | Novetats, Primària\nAquest curs, tot i que marcat per la situació actual, els nois i noies de 5è i 6è vam gaudir del carnaval participant en la desfilada i el concurs de disfresses preparat per les tutores i el tutor del cicle.\nTots i totes anàvem d’allò més ideals i va ser difícil pels companys i companyes decidir els guanyadors a la disfressa més original, més elaborada, més divertida i més esbojarrada.\nAixí mateix, vam poder gaudir de la xaranga que l’ Ajuntament de Vilanova ens va facilitar.\nVa ser una tarda i un carnaval diferent, però ens ho vam passar molt bé.


CEIP Molí d'en Xema: de juny 2020\nDARRER DIA LECTIU DEL CURS 2019-20\nAvui seria el darrer dia de classe dins el nostre centre d'aquest curs 2019-20 per a tots els alumnes. La situació que ens ha tocat viure ha fet que l'acabament hagi estat molt diferent, però amb la majoria ens retrobarem en el mes de setembre.\nQuins són aquells que no ens podran acompanyar? Els grups de nins i nines que hem vist créixer durant 9 anys: els nostres alumnes de 6è d'educació primària.\nAquest entrada en el bloc està dedicada a tots i cada un d'ells, així com també a les seves famílies.\nSegur que heu parlat molt amb les vostres famílies i les vostres tutores d'aquest tancament diferent. Volem que sapigueu que vos hem tengut present en els nostres pensament i que les nostres portes estaran obertes per quan volgueu venir a visitar-nos.\nAvui hagués estat un dia de circular per dins el centre cercant totes les persones que heu conegut durant aquests 9 anys i que encara estam aquí, demanant una dedicatòria per aquesta nova etapa de vida que començau, no ha estat possible. El que sí vos podem dedicar és aquesta entrada al bloc general de centre per agraïr-vos haver format part del Molí d'en Xema.\nPublicat per M Antonia a 12:15 Cap comentari:\nRECORDATORI ENTREGA DE RESULTATS ACADÈMICS\nBenvolgudes famílies, recordar-vos que demà, a partir de les 12h, podreu consultar les notes acadèmiques dels vostres fills i filles dins el GESTIB\nLa setmana passada, les persones tutores ja varen fer una publicació en relació a aquest tema en el blog de cada aula.\nPublicat per M Antonia a 10:45 Cap comentari:\nENTREGA D'INFORMES TERCER TRIMESTRE\nA PARTIR D'AVUI TROBAREU EN ELS BLOGS D'AULA RESPECTIUS TOTA LA INFORMACIÓ REFERIDA A L'ENTREGA DE NOTES D'AQUEST DARRER TRIMESTRE DEL CURS 2019-20\nPublicat per M Antonia a 8:28 Cap comentari:


La Costa Daurada ofereix desenes d'activitats per gaudir l'estiu\nL'Art Street, espectacles de carrer en què artistes de diferents disciplines ofereixen exhibicions en diversos espais de Salou, Cambrils i Vila-seca La Pineda.\nDesenes d’activitats programades per a tota la família durant el mes d’agost se sumen a les propostes de la Costa Daurada que ja ofereix múltiples possibilitats d’oci familiar com ara les platges, el patrimoni cultural, les activitats aquàtiques o les rutes en bicicleta.\nI és que els municipis de Cambrils, Salou i Vila-seca La Pineda han elaborat un ampli calendari d’activitats i propostes per a tota la família dirigides a tots aquells que passin les seves vacances a la zona o visitin el territori.\nEspectacles per gaudir als tres municipis:\nL’Art Street: Espectacles de carrer en què artistes de diferents disciplines ofereixen exhibicions entre 20 i 30 minuts en diversos espais dels tres municipis, diàriament, fins al 31 d’agost. Acròbates, músics, mims, equilibristes o mags són algunes de les disciplines que es poden veure dins d’aquesta iniciativa.\nSésamo on Tour: un show infantil musical organitzat per PortAventura World que recupera els mítics personatges de Barri Sèsam i que està de gira durant tot l’estiu per la Costa Daurada.\nA més, cada municipi compta amb propostes diferenciades on hi destaquen aquelles dirigides als més menuts.\nActiva’t a Salou: un ampli programa d’activitats i espectacles a diari.\nEspectacles a diari que mesclen llum i aigua com els de la Font Lluminosa i la Font Cibernètica. Podeu consultar els horaris aquí.\nSalou ofereix als més petits un Club Infantil a la platja de Llevant durant els mesos de juliol i agost. Jocs d’aigua, pintacares, tallers de manualitats…i com a novetat aquest any , un espai fresc de lectura en veu alta, de contacontes, de titelles, de teatret amb kamishibai… de 10.30h a 12.30h, de dilluns a divendres. Les lectures son en català, castellà, anglès, francès, basc i rus.\nEl camí de ronda també és una bona opció per a aquells que vulguin descobrir el Salou més natural; un camí de gran riquesa paisatgística que recorre 2,4 Km davant del mar i que ofereix la possibilitat de gaudir de postes de sol espectaculars.\nVila-seca La Pineda per a tota la família:\nSessions de cinema a la fresca (10 i 24 d’agost).\nTallers infantils a la biblioteca (9 d’agost).\nCercavila i espectacle de la companyia Sidral (14 d’agost).\nClub de lectura infantil i juvenil (10 i 30 d’agost).\nFesta Major d’Estiu: els actes més destacats dirigits a les famílies són la canonada del dia 24 de juliol pel passeig Marítim amb la Txaranga Band Tocats; el Reggae per a Xics (29 de juliol), la canonada familiar amb l’orquestra Píccola i la Cia. Ziga Zaga; l’espectacle de circ, dansa i teatre Sfera (31 de juliol) i la Nit de Màgia (1 d’agost).\nCambrils més musical i cultural:\n42è Festival Internacional de Música de Cambrils: un cicle de concerts amb noms tan coneguts com els de Julio Iglesias, Miguel Poveda, Josep Carreras, Raphael o Malú, i molts altres.\nVisites guiades teatralitzades: novetat de l’estiu 2016, amb tres rutes diferents: el Port, el Barri Antic i el jaciment romà de La Llosa, són els escenaris de les visites pensades per a tota la família.\nActivitats familiars al Barri Antic de Cambrils.\nEls més petits també trobaran activitats a la seva mida com el trenet turístic, que fa diferents recorreguts per conèixer Cambrils d’una forma diferent.\nMini Club a la platja de Cavet per a nens entre 4 i 10 anys.\nLa FEHT, el Patronat de Turisme de la Diputació de Tarragona Costa Daurada, i els Patronats municipals de Turisme de Salou, Cambrils, i Vila-seca La Pineda treballen de forma conjunta en la promoció turística del territori així com de la seva oferta d’allotjament.\nActualitat, Esdeveniments, FEHT, Promoció\n| Tags: FEHT, turisme\n← La Costa Daurada arriba a l’equador de la temporada amb bones sensacions\nEl verano de récord reabre el debate sobre la tasa turística →


mercat – 18kt Contemporary Jewelry\nPulgas Mix 2009\n23 d'Octubre de 2009 MartaOms2 comentaris\nNo us perdeu el Pulgas Mix aquest cap de setmana!! Per més informació: http://www.myspace.com/pulgasmix\nDon’t miss Pulgas Mix this weekend!! More information at: http://www.myspace.com/pulgasmix\nTati Guimarães – Ciclus\n24 de Novembre de 2008 MartaOmsDeixa un comentari\nAquest cap de setmana podreu trobar les obres de Ciclus a un “Mercadillo” de Nadal amb preus molt especials. No us ho perdeu!!!\nMERCADILLO NAVIDAD CICLUS\nde 15h a las 22h\nCalle Sant Pere Mártir – GRACIA\nNúria González al Pulgas Mix\n4 de Juliol de 2008 MartaOms1 comentari\nLa Núria en anuncia que aquest cap de setmana participa a la 14a Edició del Pulgas Mix, un mercat de dissenyadors de roba i complements, juntament amb 60 dissenyadors més. Podeu fer-li una visita el dissabte 5 i el diumenge 6 de Juliol al Convent de Sant Agustí (C/ Comerç, 36 – Born – Barcelona). Jo seré a la Festa Major de Vic però els que es quedin a Barcelona us recomano que hi passeu, que hi haurà fantàstiques joies per veure i comprar!!


Alcaldia | Web oficial de l'Ajuntament d'Ultramort\nM.Gràcia Serrats i Paretas\nAlcaldessa d’ Ultramort\nS’ha escrit molt i de ben segur que es continuarà escrivint sobre els orígens del nom del poble. És cert que traduït literalment del llatí, Ultramort voldria dir “més enllà de la mort”, però els entesos no hi estan pas d’acord. A la nostra revista El campanar han sortit diversos articles que parlen sobre el nostre topònim. I un cop llegits tots, sembla clar que el nom no té res a veure amb la mort i que més aviat fa referència, com defensa l’eminent filòleg Joan Coromines, a un lloc “insignificant, pobre”, en comparació amb els pobles veïns, com Foixà, més noble i amb el seu castell. La paraula ultra sí que fa referència a “més enllà”: ultra un riu, o ultra un altre accident geogràfic.\nFrancisco Villar Liébana, catedràtic de lingüística indoeuropea de la Universitat de Salamanca, defensa que Ultramort ve de Murta, mot preromà que significa “estany, bassa, llac, aigua quieta o morta”. Aquest nom antic, que se’ns transmet amb la forma Murt- o Mort-, havia estat assimilat amb la paraula llatina i posteriorment romanç mort- (muerte). Per tant, el nom de l’actual Ultramort està format per la preposició llatina ultra “més enllà” i el nom o topònim preromà morta/ murta.\nProbablement el nom està posat des del punt de vista d’un dels tres pobles dels quals sembla que va dependre fins al 1316 (Rupià, Parlavà i Foixà). Ultramort deuria ser una petita dependència d’un d’aquests tres pobles que quedaven a l’altre costat d’una zona d’aigües estancades, d’aigües mortes. Només ens cal situar-nos a la part del poble que mira cap a Foixà i contemplar el fondal anomenat les Closes, i més enllà els estanys, per reconèixer la possibilitat d’un embassament. Fondal que queda ple d’aigua en èpoques de pluges i que es va dessecar en obrir en el seu dia una bretxa artificial (el traient) que desguassa a la riera de Foixà, la qual vessa les seves aigües al riu Daró.\nEs té constància de l’antiguitat d’aquesta població per la declaració de Restitució que fa Bernat de Fonolleres i la seva muller d’un alou amb motiu de la dedicació d’un temple a l’any 1046.\nDiferents autors coincideixen en que la primera menció segura que es fa del poble és de l’any 1123, en l’acta de consagració de l’església de Sant Iscle, en la qual es parla d’Ultra mortuo. En el document apareix no com a parròquia independent, sino com la part occidental de la parròquia de S. Iscle. Més endavant, un parell de vegades es troba citat el poble com Vulturis mortui, i partint d’aquest nom alguns erudits han parlat de Voltor mort com a nom antic.\nNo obstant, hi ha un document –el més antic sobre consagració d’una església–, que explica que el bisbe de Girona Gualaric, l’any 816, va consagrar l’església d’Ultramort dedicada a santa Eulàlia de Mèrida. Aquesta esglesiola preromànica, però, va ser enderrocada totalment al segle XII per construir-hi en el seu lloc l’actual temple romànic. Al llarg dels segles, es van anar fent reformes, algunes per demostrar més poder econòmic i, d’altres, simplement per canvis d’estils. El que sí que podem dir és que es conserva totalment l’estructura del temple, que dóna un to d’antiguitat al poble.\nUltramort es va emancipar com a parròquia independent en el s.XIV (1316). A l’acta de fogatge de Catalunya del 1497 a Ultramort hi vivien 26 famílies en 24 cases i hi havia 2 capellans.\nUn fet que crida l’atenció és l’existència de cases pairals escampades pel nucli urbà, algunes de més valor i altres, més senzilles. La vida a pagès es desenvolupava a la casa, on vivien el bestiar i les persones, i on hi havia el magatzem de tota mena de menjar i d’utensilis. A les cases, hi vivia molta gent (avis, pares, fills, néts, oncles, mossos). Ara, algunes cases pairals encara mantenen, amb canvis certament, la seva estructura i funció històrica, si bé moltes d’altres han passat a convertir-se en segones residències de gent de fora, que ve al poble a descansar del brogit de la ciutat.


agora: Error en les qualificacions amb escales\nError en les qualificacions amb escales\n◄ Migració Agora a EIX. Arxius PDF/Documents\nAfegir excepció- permanent ►\nper Anna Martinez Roca - divendres, 24 abril 2020, 19:26\nSoc l'Anna de l'escola Jaume Balmes de Sant Feliu de Codines.\nEstem utilitzant a les tasques, les qualificacions amb escala: novell, aprenent, avançat i expert.\nAvui ens hem adonat que els alumnes reben aquestes qualificacions malament:\nExpert - E\nAvançat - Ap\nAprenent - N\nHem estat tota la tarda mirant opcions i no hem aconseguit trobar la solució. Les tasques que ja estan en curs, no passa res, ja hem avisat alumne per alumne, però com podem configurar perquè surtin bé?\nEn resposta a Anna Martinez Roca\nRe: Error en les qualificacions amb escales\nper MONICA GRAU PRIETO - dissabte, 25 abril 2020, 12:37\nno he trobat exactament l'escala que dius, potser està només a un curs. Cal tenir en compte que és escales s'han de configurar de menys a més. Mira a veure si el problema ve per aquí i sinó passa'ns l'URL de la tasca per revisar.ho.


Banc Sabadell espera ingressar més de cent milions per la venda de la filial andorrana - Altaveu el diari digital d'Andorra\nL’economista i conseller de BSA Joan Llonch considera que per terminis i exigències legals l’operació es podria materialitzar el setembre\n25/05/2021 (10:18 CET)\nLa seu central de MoraBanc davant d'una oficina de BancSabadell, a l'avinguda Meritxell. Toni Solanelles\nL’oferta de MoraBanc per la filial andorrana -el 51%, exactament, en aquest cas- de Banc Sabadell podria suposar a l’entitat catalana uns ingressos de més de cent milions d’euros. L’operació de compra-venda, en cas de tancar-se, i així sembla que serà, podria acabar-se de materialitzar, per exigències i terminis legals, durant el mes de setembre. Són algunes de les observacions que fa l’economista i conseller de BancSabadell d’Andorra (BSA) Joan Llonch Andreu.\nLlonch Andreu, que va ser també conseller i alt directiu de la matriu catalana abans d’aterrar al Principat, explica a ‘Diari de Sabadell que si el Sabadell està immers en l’operació de compra-venda no és pas per voluntat pròpia sinó per l’oferta rebuda de MoraBanc. “Cal dir que no ha estat el Sabadell qui ha volgut vendre; el desencadenant ha estat una oferta de MoraBanc, que vol seguir creixent a Andorra. Un mercat, d’altra banda, format per cinc entitats financeres que s’han de repartir un pastís petit i madur, que obliga a la concentració”, explica al diari sabadellenc el doctor en Ciències Econòmiques i Empresarials de la UAB.\n“El mercat és limitat i nosaltres, amb una quota propera al 20%, no tenim més que dues opcions: o comprar una altra entitat o acceptar una bona oferta, i la de MoraBanc ho és”\nLlonch Andreu recorda que “el mercat és limitat i nosaltres, amb una quota propera al 20%, no tenim més que dues opcions: o comprar una altra entitat o acceptar una bona oferta, i la de MoraBanc ho és”. A més, “adquirir una altra entitat suposaria un desemborsament molt gran, en un entorn de tipus baixos i marges reduïts, per no parlar dels efectes de la pandèmia. D’altra banda, el BancSabadell d’Andorra, a diferència dels nostres competidors, no pot sortir fora del Principat per finançar-se”.\nL’ex-conseller de Banc Sabadell recorda que després de descartar la fusió amb BBVA, l’entitat catalana ha optat per fer camí sol. Això sí, concentrant-se en el mercat espanyol. Segons Llonch Andreu, aquesta nova estratègia ha estat ben rebuda pels mercats i, rebent una oferta de MoraBanc per la participació de l’entitat en la filial andorrana, és un bon moment per deixar de perdre energia en un altre mercat i concentrar-se allí on es considera prioritat, a banda que els més de cent milions que es preveuen ingressar tampoc no serien mal rebuts.\nL’economista recorda una de les qüestions ja anunciades: s’oferirà als socis minoritaris de BancSabadell d’Andorra el mateix tracte que es tanqui amb la matriu catalana. MoraBanc, al seu torn, creixeria en rendibilitat, solvència i negoci domèstic. I els terminis que esmenta Llonch Andreu quadren perfectament amb allò que ja va avançar l’Altaveu. En un parell de mesos, és a dir, abans de vacances, s’hauria de tenir aclarit l’escenari del tot. I al setembre es materialitzaria l’operació.


El comerç de Figueres denuncia que falten «moltes places» d'aparcament - Diari de Girona\nEl comerç de Figueres denuncia que falten «moltes places» d'aparcament\nEls comerciants asseguren que la rebaixa del 40% a la zona blava és una mesura «de cara a la galeria» · També adverteixen que haver convertit algunes zones de la ciutat en espais per a vianants perjudica els establiments\n05·01·20 | 23:07\nEl comerç de Figueres denuncia que falten «moltes places» d'aparcament ACN\nEls comerciants de Figueres veuen bé la rebaixa del 40% que l'Ajuntament ha fet en les places d'aparcament de zona blava que hi ha a la ciutat. Malgrat tot, des del sector asseguren que no deixa de ser un acte «de cara a la galeria», ja que el problema és que «falten moltes places» a la ciutat.\nDe fet, asseguren que els negocis de la capital alt-empordanesa «s'han ressentit molt» de la supressió d'aparcaments de zona blava especialment al centre de la ciutat els darrers anys.\nEl president de Comerç Figueres Associació, Lluís de Anguera, va explicar que eliminar-les per afavorir la càrrega i descàrrega o les zones verdes «allunya els compradors». De Anguera també va queixar-se dels alts preus dels lloguers de locals a la ciutat.\nLa mesura de rebaixar la zona blava que va anunciar l'Ajuntament de Figueres fa pocs dies no és suficient, a criteri dels comerciants de la ciutat. Malgrat que la veuen amb bons ulls, asseguren que «no soluciona el problema», perquè el que cal és ampliar les places d'aparcament que s'han anat suprimint els darrers anys. Per això, exigeixen que es contempli la possibilitat de crear-ne més, ja que les actuals «estan sempre plenes», especialment els caps de setmana.\nA més, adverteixen que haver convertit alguns carrers de la ciutat en espai només per a vianants també ha afectat els establiments. De Anguera assegura que si es torna a obrir el trànsit en llocs com el carrer Nou «afavorirà l'afluència de clients i, per tant, incentivarà la creació de negocis».\nDe fet, treure el trànsit d'alguns carrers de la ciutat «divideix» els comerciants, ja que una part del gremi pensa que pot afavorir el flux de compradors, però altres pensen que no. De Anguera n'és contrari i recorda que llevat d'algunes zones properes a la Rambla a la resta «no ha funcionat».\nPer tot plegat veu com un gest «de cara a la galeria» haver rebaixat un 40% el preu de les zones blaves actuals, i haver donat gratuïts els primers quinze minuts. «Tot i això cal destacar que és una bona mesura», assenyala De Anguera.\nUns lloguers massa alts\nEl president dels comerciants va explicar que el principal problema que té el sector és l'alt preu que han de pagar de lloguer alguns establiments. De Anguera es va queixar que això «tira enrere» moltes persones que tenen la voluntat de posar un negoci a Figueres.\nSegons el president del gremi, aquesta és la principal causa per la qual moltes empreses acaben tancant. «A vegades es fa impossible tirar endavant amb els preus que s'han de pagar. Cal posar facilitats i abaratir els lloguers de locals comercials seria una bona opció», va explicar.\nBons números malgrat tot\nA Figueres els comerciants han acabat «relativament contents» amb els números a finals d'any i han començat les vacances «amb il·lusió i bones perspectives». El president de Figueres Comerç Associació així ho assegura, malgrat que hagi estat un any «convuls». En aquest sentit, De Anguera explica que «es va notar» una baixada del comerç francès durant les protestes dels Armilles Grogues, però no pas en els diferents talls dels CDRs o de Tsunami Democràtic a la Jonquera.\nQuant al canvi de recorregut de la cavalcada de Reis, que aquest any va acabar a la Rambla, De Anguera va veure-ho «positiu», ja que hi cabia més gent i podia afavorir les vendes d'última hora al centre.\nDesallotgen dues persones de casa seva a Ripoll en caure un fals sostre


Un projecte de la UdG a Guatemala-Mèxic comparteix la realitat de col·lectius vulnerables\nUn projecte de la UdG a Guatemala-Mèxic comparteix la realitat de col·lectius vulnerables\nEl projecte “Denúncia i superació de vulnerabilitats a la frontera de Mèxic‐Guatemala; Fase 3. Emergències per mobilitat i desastres. Caravanes immigrants i menors, famílies i col·lectius LGTBI+” té el propòsit de compartir experiències i aprenentatges sobre la realitat de col·lectius vulnerables. Aquest projecte va ser finançat en el marc dels ajuts a projectes de cooperació per al desenvolupament 2019 que concedeix la Universitat de Girona.\nEl projecte “Denúncia i superació de vulnerabilitats a la frontera de Mèxic‐Guatemala; Fase 3. Emergències per mobilitat i desastres. Caravanes immigrants i menors, famílies i col·lectius LGTBI+” és la 3a fase del projecte iniciat l’any 2017. Manté els mateixos objectius de l’inici però cada fase ha prioritzat uns col·lectius específics d’entre els que immigrants que creuen la frontera de Guatemala‐Mèxic. A la primera fase es va treballar amb el col·lectiu genèric, a la segona ens vam enfocar en LGTBI+ i en aquesta tercera fase l’objectiu consistia en la consolidació de xarxes entre grups de recerca de la UdG i d’ECOSUR i entre organitzacions de defensa de Drets Humans de col·lectius en trànsit, en especial menors i col·lectiu LGTBI+.\nEl projecte es basa en una relació de cooperació i col·laboració entre un grup de professors i estudiants del Grau de Ciències Polítiques i de l'Administració i de Treball Social de la UdG, investigadors d’ECOSUR‐Seu Tapachula i la ONG Una Mano Amiga contra la SIDA, que treballa arreu de l’estat de Chiapas i amb col·lectius que estan en els dos costats de la frontera: Tapachula a Mèxic i Coatepeque a Guatemala. De fet, 5 estudiants hi han participat amb estades allí, col·laborant amb professionals d’ECOSUR, i han fet els seus TFGs sobre aquesta experiència.\nCal remarcar que, tot i que la pandèmia causada per la COVID-19 va fer que les tres persones de la UdG que havien d’anar a Mèxic suspenguessin la seva estada, van poder readaptar el projecte treballant en línia i assolir de manera exitosa els objectius programats.\nAixí doncs, s’han pogut consolidar les xarxes entre grups de recerca de la UdG i ECOSUR i la vinculació d’investigadors amb organitzacions de defensa de Drets Humans, LGTBI+ i persones migrants més rellevants a la frontera Guatemala/Chiapas‐Mèxic. També s’han elaborat tallers i seminaris de formació de professors de la UdG per a membres d’organitzacions de defensa de Drets Humans i de persones immigrants de Chiapas i, per últim, s’ha elaborat material destinat a organitzacions de defensa de Drets Humans i persones migrants, menors en trànsit i el col·lectiu LGTBI+ que demanen refugi a Mèxic i als Estats Units.\nEl projecte ha estat una eina idònia per establir canals de comunicació, aprenentatge i col·laboració entre professors de la UdG, ECOSUR i la Societat Civil Organitzada de Girona i de Chiapas que treballa en temes d’immigració. Amb aquest projecte s’ha generat coneixement sobre la realitat de col·lectius immigrants en risc (dones, nens i nenes, joves, integrants de grups LGTBI+) a Mèxic i Centre Amèrica i les accions de les organitzacions que s'ocupen de l'assistència d'aquests en terreny. Gràcies al projecte s’ha pogut aportar recursos i eines per desenvolupar productes de difusió i vinculació social on es projecta la tasca de les organitzacions socials i també es dóna a conèixer el drama humà que representa la mobilitat forçada per la violència, de centreamericans (la majoria hondurenys i guatemalencs) cap a Mèxic i els Estats Units.\nEl projecte es manté amb el compromís de consolidar una xarxa ja existent entre la UdG i els acadèmics i activistes mexicans que treballen a la frontera entre Guatemala i Mèxic. Amb aquest objectiu el professor Enrique Coraza va visitar i treballar a Girona durant el mes de gener de 2020.\nAquest projecte ha estat liderat pel professor de la Facultat de Dret de la Universitat de Girona Salvador Martí Puig.


L'odisea d'alguns dels temporers que tornen a l'Argentina: 72 hores per arribar a casa i alguns sense menjar en dos dies - Poble Andorrà\nL’odisea d’alguns dels temporers que tornen a l’Argentina: 72 hores per arribar a casa i alguns sense menjar en dos dies\nTemporers agraeixen a Grandvalira, Ensisa, Vallnord i el Govern l'ajuda per haver pogut tornar al seu país i alguns expliquen que les empreses van pagar 350 euros per la meitat del cost del bitllet a més de fer-se càrrec de tota la logística i portar-los a París\n“Van ser 72 hores de viatge sense dormir, sense menjar, però estem aquí”. Així s’expressaven alguns dels joves originaris de Bariloche a l’arribada a la seva ciutat provinents des d’Andorra. El trajecte ha estat una odisea perquè van sortir d’Andorra el 30 d’abril i van arribar el 2 de maig. En els vols no van rebre menjar, això expliquen, i un cop arribats a l’Argentina, a l’areoport d’Ezeiza, només hi havia obert McDonals.\n“Un combo costava 500 pesos (set euros)” i hi ha alguns que el van comprar i d’altres van optar per no gastar adduint que arribaven sense gairebé diners. Un cop arribats a l’Argentina els temporers se’ls divideix en dos grups. Els que són de la zona de Buenos Aires queden confinats en un hotel, però la majoria són de províncies allunyades de la capital. Això significa que els col·loquen en autobusos, sense aigua ni menjar, i alguns tarden més de 24 hores quan han d’anar a la part més allunyada del país respecte a Buenos Aires.\nEls neuquins durant una de les esperes en un dels aeroports.\nTot i l’odisea, un cop arribats, per exemple a Bariloche, els temporers van agrair a Ensisa, GrandValira, Vallnord i el Govern d’Andorra el tracte rebut. “Si fos per la Cancelleria (ministeri d’exteriors) encara estaríem allà”, indica un dels joves. Entre altres argentins, l’avió portava 12 temporers neuquins, set angosturenys i cinc de Sant Martín. “El vol de Air France va sortir d’un dia per a un altre i ens van avisar amb hores d’anticipació i l’empresa va pagar la meitat del passatge, 350 euros, i la resta el paguem nosaltres; i ens van posar tota la logística de busos per a arribar a París, des d’on sortia el vol (des d’Andorra van ser a Tolosa en microbús i des d’allí amb avió a la capital francesa)”.\nEls cossos de seguretat controlen els temporers de Bariloche en sortir de l’autobús per què es confinin en un hotel.\nCarreguen contra l’ambaixada argentina perquè “no va fer res” i ho vinculen a que “no té seu a Andorra, només a Espanya”. Arriben a la seva ciutat “després de complir amb una estricta quarantena i, a més, ens han realitzat el test per a COVID-19, el qual òbviament va donar negatiu i a cada escala del viatge ens han controlat la temperatura”. Un dels temporers comenta que “només et deixaven sortir per número de document o la direcció que tenies, per a anar al supermercat”.\nEl viatge va acabar sent de 72 hores perquè no va ser un vol directe a l’Argentina, ja que l’aeronau va haver de fer una parada d’emergència per a carregar combustible en Sao Paulo. I a més l’avió va haver de sortejar una important tempesta i turbulències.\nEls provinents de Bariloche a l’entrada de l’hotel on queden confinats 14 dies.\nEls jove va relatar que des de Buenos Aires a les seves ciutats de residència no van tenir contacte amb el xofer de l’autobús, no els van donar res de menjar ni van fer cap parada. “En el bus no et donen ni aigua i si no compres res a Ezeiza, que l’única cosa que està obert és McDonald’s, que et venen un ‘combo’ a 500 pesos, no menges res en dos dies”.\nUn cop arribats a les ciutats els toca entrar en un hotel i passar durant 14 dies una nova quarentena.\nFrança rectifica i no obligarà a una quarentena a qui entri des d'Andorra, però manté el vet al turisme fins el 24 de juliol


Els millors preus en la teva assegurança de cotxe | oliva Motor\nVOLS ASSEGURAR EL TEU COTXE?\nT'oferim ELS MILLORS PREUS a la teva assegurança amb les companyies líders de mercat.\nContractació de pòlisses d'assegurança\nParts de sinistres\nPeritacions de vehicles\nTaxacions de vehicles\nCorredoria pròpia d'assegurances, PROTEGO compta amb acords preferencials amb les principals companyies de mercat i té com a objectiu assessorar per obtenir la màxima eficàcia i rendibilitat amb l'assegurança seu vehicle.\nUn finançament senzill i eficaç.\nEl finançament més senzill per facilitar la compra del teu vehicle BMW, nou o d'ocasió.\nUn finançament adaptat a les teves necessitats i pressupost. Amb una àmplia gamma de productes financers i de serveis pensats per a la teva completa tranquil·litat.\n1. PÒLISSES TRADICIONALS Asseguren la totalitat de les seves vendes a crèdit en el mercat nacional, a l'exterior o en tots dos.\n3. PÒLISSES A LA CARTA Asseguren exclusivament una part de la seva cartera de clients, la facturació d'un sol client i fins i tot una operació puntual.\nSi la seva empresa ja té una pòlissa de crèdit contractada, li oferim el servei GRATUÏT d'anàlisi i auditoria, elaborant un informe detallat que compari les diferents companyies de mercat assegurador. Si ja disposa de la millor opció, li garantim una reducció considerable de costos en la renovació i millores tècniques que optimitzaran tant la seva pòlissa com la gestió del dia a dia.\nLi permet externalitzar la gestió de la seva assegurança d'impagats, comptant amb un equip de professionals experts i independents que l'assessoraran de forma permanent, sempre vetllant pels seus interessos.\nRevisió de mercat que li permetrà disposar d'un quadre comparatiu amb totes les alternatives possibles i la recomanació d'un especialista.\nAuditoria de la seva actual pòlissa on tindrà la certesa de tenir contractat el millor producte en les millors condicions.\nFormació in company de les persones encarregades de la gestió de la pòlissa.\nRevisió i augment de les classificacions sol·licitades.\nConsulta de la classificació dels seus clients en les altres companyies per poder decidir amb tota la informació necessària.\nControl de el cicle de vida dels sinistres que passa per l'anàlisi previ a la seva presentació fins al cobrament de la indemnització.\nCàlcul d'excedents per recuperar la primera.\nPla personalitzat de manteniment i planificació de la renovació.


Konak Seaside Homes Alanya Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKonak Seaside Residence, Blok B, no: 10, Antalya-Mersin yolu, Kargicak, Kargicak, Alanya, Turquia, 07400 - Veure al mapa\nMés informació sobre Konak Seaside Homes\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Alanya, no busqui més enllà de Konak Seaside Homes. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Konak Seaside Homes, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, platja privada, centre esportiu, sauna, piscina exterior que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Konak Seaside Homes és una selecció idònia per a la vostra estada a Alanya.


Q #VALENCIAPADEQUALITAT - Informació sobre la marca\nMarca Q #VALENCIAPADEQUALITAT a Espanya\nEn data 20/03/2018 es va realitzar PUBL.SUSPENSO FONDO DE F.RESOL 14/03/2018CAUSAS DEL SUSPENSO DE FONDO: 329\nEn data 21/03/2018 es va realitzar CONTESTACION AL SUSPENSO PUBLICADO EL: 20/03/2018\nEn data 18/03/2021 es va realitzar PERSONACION AGENTE\nInformació sobre la marca Q #VALENCIAPADEQUALITAT amb el nombre M3687235\nLa marca Q #VALENCIAPADEQUALITAT amb el nombre M3687235 va ser sol·licitada el 18/10/2017. Es tracta d'una marca a Espanya pel que aquest registre no ofereix protecció en la resta de països. La marca Q #VALENCIAPADEQUALITAT amb el nombre M3687235 va ser sol·licitada per Persona física.\nRenovació de la marca Q #VALENCIAPADEQUALITAT amb el nombre M3687235\nÉs possible conèixer totes les marques publicades a Espanya entre les quals es troba la marca Q #VALENCIAPADEQUALITAT. El nostre portal www.patentes-y-marcas.com ofereix accés a les publicacions de marques a Espanya. Conèixer les marques registrades en un país és important per saber les possibilitats de registrar una marca a Espanya.


La JNC es posiciona a favor d’un pla d’ajuts per minimitzar els efectes de la plaga de míldiu al sector vitivinícola\nInsta al Departament d’Agricultura a fer un paquet d’ajudes directes als pagesos afectats\nJNC Penedès 29-07-2020 12:37 Lectures 300\nEls darrers anys els pagesos que es dediquen a la vitivinicultura han d’afrontar els efectes del canvi climàtic, la necessitat imperant de l’adaptació a un model ecològic, i finalment a una crisi al sector del cava, un dels més importants del sector vitivinícola. En aquest context, la incorporació dels joves a l’explotació de vinyes, requereix a més d’una inversió i d’uns requisits sovint, excessius per a la capacitat d’un jove pagès.\nA més, el darrer any s’ha viscut una situació totalment excepcional, com a part dels efectes del temporal Glòria, bona part de les vinyes catalanes van patir els efectes de la pedregada, que van arrasar bona part de la collita. Per altra banda, a conseqüència de la crisi del cava, i la necessitat que s’ha constatat a la DO Cava i a la DO Penedès de reduir els quilos per hectàrea per millorar la qualitat de la producció vitivinícola, es van aprovar per part del govern espanyol, un pla d’ajuts per a la verema en verd, així com per la destil·lació de most.\nD’aquesta manera la previsió era que es podrien treure del mercat els quilos de raïm i els litres de vi necessaris per reajustar l’oferta i la demanda a la DO Cava De manera sobrevinguda ha caigut sobre les DO’s catalanes, una plaga de míldiu sense precedents. En bona part, aquesta plaga explica el nombre tant baix de peticions per a fer la verema en verd. Amb bona part de les hectàrees al Penedès, com a la resta de DO’s dedicades a la vitivinicultura ecològica, el míldiu ha causat danys d’una mitjana del 40 o 60% d’afectació a la producció de raïm.\nDavant d’aquesta situació, i del fet que les asseguradores no cobreixen els danys per míldiu, cal que l’administració pública sigui conscient que les circumstàncies dels darrers anys estan afeblint el model de producció vitivinícola, i frenen la transformació a una vitivinicultura de valor afegit, ecològica i que aposti per tècniques de viticultura biodinàmica. Les asseguradores consideren que es responsabilitat del viticultor aturar la plaga de míldiu.\nEn una meteorologia tant canviant i inestable, la producció del raïm cal que faci un pas ferm per adaptar-se a aquesta realitat, però sens dubte, no ho farà sense el suport de l’administració. I per la seva banda, aquesta hauria de valorar la importància que la producció de vi i cava té pel país, a tots els nivells de la societat catalana.\nEs per tot això que la JNC es posiciona a favor de la pagesia i insta al Departament d’Agricultura a fer un esforç per valorar aquest fenomen i dediqui recursos a polítiques destinades a pal·liar a llarg termini els efectes d’aquest, per tal d’aconseguir arribar a un model vitivinícola molt més adaptat a la realitat del mercat i dels nous escenaris meteorològics.


El 3 Nacions de 2021 passarà per Andorra amb un cartell de luxe\nMargot Llobera i Eder Sarabia, cicloturistes destacats del 3 Nacions\nFins a 1.500 participants recorreran 140 quilòmetres entre els Pirineus andorrans, francesos i espanyols\nAscens del Port d'Envalira\nActualitzada 08/06/2021 a les 13:44\nAndorra tornarà a ser, junt amb Espanya i França, un dels països que acolliran la 41a edició de la Marxa 3 Nacions, que es celebrarà aquest cap de setmana. Uns 1.500 participants, entre els quals es troben diversos esportistes d'impacte internacional, recorreran 140 quilòmetres sortint des de Puigcerdà i passant pels Pirineus francesos i andorrans.\nCiclistes com José Antonio Hermida, Antonio Flecha, Sandra Jordà, Antonio Ortiz, Purito Rodríguez, David Peries, Noel Ruiz o Ángel Vicioso estaran presents en la marxa. Altres professionals com el pilot de Moto GP Aleix Espargaró, la pilot de motos Margot Llobera o l'entrenador de futbol Eder Sarabia també hi participaran.\nEl tret de sortida es donarà a les 7:30 d'aquest dissabte amb un recorregut que passarà pel Port d’Envalira (Encamp), el pas de muntanya asfaltat més alt d’Europa amb 2.407 metres de desnivell.\nTan de bo hi vagi com a pilot! S'ho estar treballant molt\ntonet va dir..La pilot del Dakar Margot Llobera ????\nPerdó que me perdut que no entenc Pilot del Dakar!!!!!!!!\nEsperem que futura pilot de Dakar! S'ho estar treballant molt\nDesnivell respecte de què? Per que el correcte haguès estat donar l'alçada del port. El desnivell és relatiu a un altre punt de referència.\nVist la resta de comentaris potser qui ha escrit la notícia l'hagués hagut de revisar una miqueta més\nMarck va dir..La carretera que porta a la Veleta (Sierra Nevada) gairebé asfaltada fins als 3300m encara que de mala qualitat i el col de Restefond la Bonnette (2802m) són les rutes asfaltades més altes d'Europa.\nExacte, però el Veleta no es un pas i La Bonette (el de 2802m) no es un port. Bueno, el cas és que el port d'Envalira no és el més alt d'Europa.\nGeografia va dir..Està bé desitjar que el port d''Envalira sigui el més alt d'Europa, però el port del Stelvio a Italia que coneixen bé els nostres esquiadors culmina a 2 757 metres i el port de l'Iseran a França està a 2 764 metres.\nLa carretera que porta a la Veleta (Sierra Nevada) gairebé asfaltada fins als 3300m encara que de mala qualitat i el col de Restefond la Bonnette (2802m) són les rutes asfaltades més altes d'Europa.\nEstà bé desitjar que el port d''Envalira sigui el més alt d'Europa, però el port del Stelvio a Italia que coneixen bé els nostres esquiadors culmina a 2 757 metres i el port de l'Iseran a França està a 2 764 metres.\nLa pilot del Dakar Margot Llobera ????


“Tot el que et pot destruir ho portes dins”, afirma Jo Nesbo | Cultura | EL PAÍS Catalunya\n“Tot el que et pot destruir ho portes dins”, afirma Jo Nesbo\nL'escriptor noruec de novel·la negra publica ‘El lleopard’, un nou lliurament de la sèrie del detectiu Harry Hole\nBarcelona 22 OCT 2014 - 17:50\tCEST\nJo Nesbo. efe\n“Tot el que et pot destruir ho portes dins”. És una afirmació estranya per a un autor de novel·les policíaques els dos últims llibres del qual, a més, parlen d'assassins en sèrie. Però no tant si l'escriptor es diu Jo Nesbo i el seu personatge és l'autodestructivu comissari Harry Hole. Mai com en les seves dues últimes novel·les publicades a Espanya, El ninot de neu (RBA, 2013, en castellà i Proa, 2013, en català) i la que apareix ara, El lleopard (Random House en castellà i Proa en català), l'autor noruec havia combinat el relat criminològic amb la reflexió moral, la investigació amb la introspecció. Temes com la mort del pare, la traïció, l'amor, l'amistat o l'addicció tenen tant pes en la història d'El lleopard com la intriga detectivesca. I un es troba davant d'algunes pàgines oblidant-se que estem perseguint un assassí per endinsar-se en el món dels sentiments. També amb algunes imatges estranyament precioses en el gènere, com la noia que plora amb el coll inclinat “com una flor carregada de pluja”.\n“En Harry comet errors i els paga, ser persona significa assumir les conseqüències dels actes, les responsabilitats, i assumir que en última instància tu ets el teu propi jutge moral”, diu a Barcelona Nesbo, de visita a Espanya per promocionar la seva obra. “La sèrie s'ha anat desenvolupant cap a tractar dilemes morals més que atrapar l'assassí”. No penseu per això que Jo Nesbo se'ns ha tornat Victor Hugo. El nucli d'El lleopard és la caça d'un criminal brutal, despietat i esmunyedís que mata de maneres aterridores. Incloent-hi el fet d'enganxar una víctima amb cola super glue al fons d'una banyera i anar-la omplint a poc a poc, decapitar-ne una altra amb una corda de penjar massa llarga, o matar-ne diverses més amb el terrible artefacte anomenat poma de Leopold, un mecanisme esfèric digne de la imaginació retorçada d'un Clive Barker que es fica a la boca i del qual, quan s'activa, surten 24 agulles en totes direccions. Això no apareix en la panòplia del Cluedo!\n“Continuo explorant coses molt sensibles per a tots els éssers humans”, assenyala Nesbo referint-se als sentiments i no a l'arma del crim. És conscient d'aquest salt qualitatiu sentimental en les seves novel·les. És especialment commovedor el fet que, a El lleopard, Harry Hole s'enfronta a la malaltia terminal del seu pare i té diverses converses amb ell al llit de l'hospital sobre el record, el perdó i l'autoperdó. “Moltes persones s'adonen que no han estat prop del seu pare quan s'està morint i llavors perceben les similituds amb ell. És estrany aquest moment en què ens adonem que som semblats als nostres pares”.\nNesbo reconeix aspectes personals en la novel·la, a part que, com a en Harry, li agraden John Fante i Bukowski : “Quan el meu pare s'estava morint vam parlar molt de manera similar a com ho fan en Harry i el seu pare, sense sentimentalismes però sense evitar el tema de la mort”. El principal problema entre l'autor i el seu progenitor ja el tenien resolt: “La nostra relació es va posar a prova quan em va explicar, quan jo era adolescent, que en la Segona Guerra Mundial s'havia allistat en un regiment de voluntaris noruecs de les Waffen SS per combatre a Rússia. Em va alegrar que reconegués la seva culpa i m'expliqués que l'havia expiat”. En la novel·la, hi ha altres escenaris a més de l'Oslo i la Noruega habituals d'en Harry. Al principi, Hole està desaparegut a Hong Kong, ciutat que Nesbo va visitar per ambientar les primeres escenes, i després viatja al Congo –amb ressons de Conrad, un Kurtz exmercenari inclòs– seguint una pista. “Vaig estar al Congo i a Goma treballant pel Consell Noruec de refugiats i em van semblar llocs tan impressionants i plens de paradoxes que els vaig utilitzar”.\nLa poma de Leopold –connectada amb el Congo, esclar, i la creació de la qual s'atribueix al depredador rei belga– és una invenció de Nesbo. “La idea arrenca de quan de petits el meu germà i jo intentàvem menjar-nos les pomes del jardí de la meva tieta directament de l'arbre, per saltar-nos la prohibició d'agafar-les, i una vegada me'n vaig trobar una de massa gran per treure-me-la de la boca. Aquest és el rerefons, barrejat amb la visita a una exposició d'instruments de tortura que em va mostrar que els éssers humans tenen una gran capacitat d'invenció quan es tracta d'infligir dolor”. També és la poma criminal, afegeix, “una metàfora que tot el que et pot destruir ho portes dins, com un àlien; sempre hi ha un gran component d'autodestrucció, per falta de valor, per addicció com en Harry; les raons de la derrota són dins teu”.\nL'altura moral de Harry Hole sembla que va creixent amb cada novel·la, com la seva vulnerabilitat. “És cert, cau a trossos però moralment va millorant. Una mica com Bad Lieutenant, la pel·lícula d'Abel Ferrara amb Harvey Keitel”. Algun moment, en Harry gairebé frega la santedat. Nesbo somriu. “És un romàntic, un sentimental, molt emotiu, però aquest també és el seu taló d'Aquil·les. Sap que si es rendeix a l'amor o a les emocions serà castigat. La seva mare va morir quan ell era jove. Considera l'amor com la mossegada del vampir. Intenta ser analític amb les emocions. Tot això el converteix en un outsider de la mateixa societat per a la qual se sacrifica per protegir”.\nCap on va Hole? “Cap al costat fosc, per descomptat. La qüestió no és saber si sobreviurà físicament –que no ho farà–, és més una qüestió existencial: si la seva ànima està destinada al cel o a l'infern”. A El lleopard també hi ha sentit de l'humor: “Humor negre, com més foscor hi ha, més humor es necessita per travessar-la”.\nSer fora d'Oslo, el seu terreny, fa que Jo Nesbo sigui més proper i procliu a les confidències. “És normal que les relacions s'acabin”, diu parlant dels amors de Harry Hole, però no només. “No t'has de preguntar què ha passat de dolent en una relació llarga quan s'acaba. És la pregunta errònia. T'has de preguntar què tenia de bo perquè hagi durat tant. Si una relació ha seguit el seu curs i s'ha acabat naturalment, això és positiu, fa que et moguis cap endavant. És millor que la relació s'acabi quan està plena de bons records que quan s'omple de records amargs”.\nEl lleopard és la vuitena novel·la de Harry Hole. Nesbo ja en té publicades dues més. I ara ha decidit, com Philip Kerr amb el comissari Bernie Gunther, aparcar una mica l'investigador per prendre altres rumbs. Està ficat en una sèrie de tres novel·les suposadament escrites per un escriptor fictici dels setanta, Tim Johansson, una empresa metaliterària. I Hole? “És aquí, retingut. Tinc escrita una línia de la seva vida a llarg termini i encara no ha arribat al final”.


Enamora't del ioga - Mandala ioga: seu, respira i enamora't del ioga de nou\nEnamora’t del ioga\nHas passat o estàs passant per una fase on et costa pujar damunt del mat? Calma, seu i respira, enamora’t del ioga de nou!\n“Em frustro perquè no avanço”\n“No en tinc ganes, no estic connectant”\n“M’enfado amb mi mateixa”\nPotser et ressonen algunes d’aquestes frases. No et sentis culpable, ens passa a tots en algun punt de la nostra pràctica.\nLa pràctica de ioga, així com la vida, té diferents fases, i algunes èpoques ens sentim més connectades i necessitem seure al mat per deixar fluir cos i respiració, i d’altres sembla que el mat sigui el patíbul on ens torturen (i ens torturem) durant 75 minuts.\nA mi també m'ha passat\nNo et sentis malament si t’has sentit o et sents així. Cada situació i cada cos és un món, i el camí del ioga no és una meta, és, doncs això, un camí. Amb les seves pedres i les seves pujades.\nMoltes vegades passa de forma puntual, si estàs cansada o et falta energia, que les ganes de practicar són mínimes, però una vegada s’ha acabat la sessió, et preguntes: “com pot ser que no vulgués fer això, si m’ha donat la vida?”.\nA mi, pesonalment, això em va passar quan vaig començar a impartir classes. Al començar a demostrar les sessions, confonia la classe que feia amb la meva auto-pràctica, (crec que és un error molt freqüent en els professors que comencen).\nLlavors, quan intentava practicar a casa, sentia que no em quedava energia, pensava: “si et queden 5 classes per davant, ja faràs prou, oi?” MEEEEC. Error. Perquè no es tracta de quanta estona estàs en una asana, sinó d’aquell moment de qualitat en què connectes amb el teu interior.\nCal una pràctica de dues hores?\nNo hem de confondre pràctica de ioga amb entrenament. Relaxo una mica el concepte i torno a la base:\nPots seure al teu mat i portar tota l’atenció a la teva respiració durant uns minuts. Pots fer algunes postures des del terra, molt conscients i amb atenció plena a com et sents. Pots ser una salutació al sol. Pot ser una respiració en tres fases.\nEl que vull dir-te és, que una pràctica de ioga no ha de durar 60 o 75 o 30 minuts per considerar-se completa. Pots fer 5 minuts, si els fas conscientment. Però, si vols un truc per tornar-te a enamorat del ioga, fes aquests 5 minuts cada dia.\nUna vegada més el concepte «ego» entra en joc. Què és l’ego i quin paper juga en la teva pràctica? És aquella veueta que et diu «ui, això no sortirà mai» o «mira, la del costat aixeca més la cama que tu».\nQuan repeteixo una vegada i una altra que «deixem l’ego fora del mat o de la sala de ioga», em refereixo a fer callar aquesta veueta insistent, que res porta de bo.\nQuin és el teu objectiu? Fer una postura en concret, o aquella sensació de després de savasana on et sents en pau i agraïda amb tu mateixa?\nEnamora't del ioga\nNo perdis la rutina de dedicar-te uns minuts com a concepte de “període sabàtic de la pràctica”, prova a reduir el temps, però no la perdis. I a veure com et sents!\nPotser un dia dediques cinc minuts a moure el cos, i l’endemà te’n vindran de gust 10. Potser al dia següent tornen a ser 5, no passa res. Fluir i adaptar-se a cada situació, així com la vida. Però seguir, en present. I així, a poc a poc, enamora’t del ioga de nou!\nSi et sents en un període similar al que et comento, potser t’interessa fer un cop d’ull a aquest recull de 7 pràctiques de 10 minuts, totalment gratuït, per crear o reprendre l’hàbit de cuidar-te.\nSEGON Retir de ioga a la Costa Brava!\nA l’últim article t’explicava que el mes de maig marxem de retir en una preciosa casa rural al cor de l’Alt Empordà amb la Mai Altkorn i l’Arantxa Barbosa.\nBé, el retir en menys de 7 dies es va omplir amb persones precioses i molt bona energia, i no ens creiem la bona rebuda que ha tingut!\nCom que algunes persones es van quedar sense plaça, i això no pot ser, em fa molt molt feliç anunciar que OBRIM UN SEGON RETIR! El cap de setmana de l’11 al 13 de juny tornem a la caseta rural.\nAl retir hi haurà pràctiques d’Ashtanga Vinyasa i Yin Yoga, tallers d’oberture de malucs, de backbends i de postures invertides.\nTots els àpats seran casolans i amb productes vegans by Arantxa Barbosa, que també ens farà un taller de cuina!\nAixò i moltes sorpreses més, per passar un fantàstic cap de setmana a la Costa Brava.\nJa està complet al 50%! Véns?\nAquest diumenge 28 treballarem el 3r chakra, Manipura. Durant la sessió farem una introducció teòrica seguint el manual que he preparat pel curs, i després compartirem una pràctica de Vinyasa enfocada en aquest chakra.\nEl mes d’abril seguim oferint sessions presencials i online, amb opció de combinar-les, per tal d’adaptar la pràdctica a cada situació.\n⟵Donem la benvinguda a la primavera\nPer molts anys, Mandala!⟶


Recepta de Rotlle de turbot amb llagostins i musclos - La Sirena\nInici > La Sirena Xef>Receptes>Rotlle de turbot amb llagostins i musclos\n• 150 gr. Ceba trossejada la Sirena\n• ¼ k de Cloïsses per a decorar\n• 250 g Cua de gamba austral pelada\n• 150 g de Musclos gallecs cuits la Sirena\n• 4 Filets de turbot la Sirena\n• 1 branca d’anet\n• 200 ml Llet\n• 20 g Farina\nDescongela els filets de turbot submergint-los en aigua freda en el seu propi envàs. En un recipient a la nevera descongela les cues de gamba austral pelades, les rossellones i els musclos. Pica l’anet, els musclos i les cues pelades de gamba austral i reserva.\nEn una paella, salta la ceba fins que estigui transparent, afegeix la terrina de sofregit, i incorpora el marisc que havíem picat i salta’l a foc alt durant un minut. Afegeix l’anet picat, salpebre i reserva. A la mateixa paella, agrega la mantega, empolvora la farina i ofega, i sense deixar de remenar afegeix la llet a poc a poc fins a formar una beixamel de textura homogènia. Reserva unes cullerades de beixamel en un recipient. Incorporem a la beixamel el sofregit amb el marisc picat que teníem reservat.\nTrosseja en dos cada filet de turbot en sentit longitudinal. Prepara una safata de forn amb paper i enrotlla els filets de turbot formant un niu, assegura amb un escuradents i farceix amb una cullera el sofregit amb marisc que teníem reservat. Enforna durant 15 minuts a 200 °C. Salta les rossellones en una paella amb una miqueta d’oli.\nServeix els rotlles de turbot acompanyats de la beixamel i decora amb les rossellones, l’anet i un polsim de pebre.\nCuina Rotlle de turbot amb llagostins i musclos amb ajuda de la Sirena. Descobreix les millors receptes de cuina!\nFilets de turbot Premium\nPack 2 u 300 g


Aquí teniu els guanyadors del concurs de microrelats “La meva jornada particular”! – #AsSocPerla\nAquí teniu els guanyadors del concurs de microrelats “La meva jornada particular”!\nEl primer concurs de microrelats organitzat per #AsSocPerla i titulat “La meva jornada particular” ha estat tot un èxit, amb 57 microrelats presentats al concurs.\nDegut a l’alta participació i al nivell mostrat pels participants, el jurat finalment ha decidit premiar dues obres:\nLa meva jornada particular, de Montse Muñoz\nAcostumada a mirar als ulls, el gest tranquil i reposat, et demano la mà per sentir-me-la, jugar amb els teus dits sense ferir-los, ajaguda al teu costat, els cabells a la teva falda, i tu me’ls pentines, i em parles, la veu fluixa pels anys, pels plors i les penes, i jo que voldria ser-te l’alè per seguir empenyent els anys, molts anys, molta més vida plegades. Et demano la mà per sentir-me-la i no em respons, la veu apagada, maleït silenci, àvia meva, marxes sense cap soroll, serena…\nFulles d’afaitar, de Natàlia Lasierra\nObro els ulls ensordida per un ressò de crits que no pertànyen a l’embrollat somni que defuig. Ens vam dir coses horribles. Una altra discussió. Tantes. Escolto l’aigua córrer a la dutxa. M’incorporo, els llençols buits dibuixen sobre el llit una línea divisòria i recerco una raó per a que això nostre, tan imperfecte, resisteixi. Davant el mirall, el meu rostre, calla.\nLa dutxa s’apaga. Passes pel darrere meu, capgires les teves coses…\n–Hem de comprar fulles d’afaitar.\nL’aigua freda a la meva cara foragita els últims fantasmes i en algun punt, darrera el mirall, les nostres mirades es perdonen.\nA més, les dues obres finalistes del concurs són:\nAl telecadira, de Josep Maria Fonalleras Codony\nLa meva filla Laia tot just ha fet dos anys\ni puja fins al cim amb un telecadira\nen un matí d’agost magnífic i solar.\nPerd una sabatilla, que cau al precipici\nen el mateix moment que, a Girona, mor\nel meu pare, reclòs, en una residència\nd’avis del barri vell. Es fon a poc a poc\nel rastre del calçat, un record esvaït,\nmentre el remuntador es va allunyant del punt\non el velcro ha cedit. És minúscula i blanca,\nara, aquesta sabata, i no sabem que es torna\npresagi i anunci. Això ho sabrem més tard.\nAquí va la meva jornada particular, de Guifré Miquel\nEnmig del silenci de la biblioteca on treballo qualsevol remor despunta. M’agrada degustar-ne el paisatge sonor. El to de línia del telèfon, per exemple, sona més intens. És un fa. El mateix to, constant, el genera la fotocopiadora quan està en repòs. La campana que toca els quarts de la Catedral –just aquí al costat- també hi està afinada, en fa. Alguna vegada s’esdevé un instant màgic en què convergeixen tots aquests fas. Són petits detalls, sublims, que fan particulars els meus dies. La noia que treballa al meu costat no ho sap tot això, però segurament també és feliç.\nVolem felicitar els dos autors guanyadors i els dos finalistes, però també la resta de participants al concurs, que ens han demostrat ser molt creatius i tenir molt de talent. Volem animar-vos a seguir escrivint i, sobretot, a seguir participant en totes les activitats que us proposem des d’#AsSocPerla.\n← Crònica de la conversa “La bufetada”\n#Perlamania? (Part 1) →


Els preus pels núvols - Any 2002 - Articles\nJosé Luis Malo de Molina (2)\nMercé Pizarro (2)\nConferència Sectorial del Sòl i l'Habitatge (1)\nSocietat de Taxació (3)\nEls preus pels núvols\nEl 2002, la problemàtica de l´habitatge va mostrar una de les seves cares més adverses, en fer-se patent l´extraordinari augment dels preus d´adquisició registrat en els darrers anys. Es van evidenciar, doncs, les dificultats creixents per accedir a la propietat de l´habitatge per part de les famílies i l´important percentatge dels recursos econòmics, més del 50%, que hi havien de dedicar. El problema s´agreujava, a més, per la manca d´oferta en lloguers i la pujada de preus que també havia registrat el sector, cosa que feia molt difícil als joves independitzar-se.\nEn xifres i segons dades de la Societat de Taxació, a Catalunya, el preu del metre quadrat d´habitatge de compra s´havia situat el juliol del 2002 en 2.171 euros, amb la qual cosa Catalunya esdevenia per tercer any consecutiu la comunitat més cara pel que feia a l´habitatge de propietat. Concretament, a Barcelona el preu del metre quadrat superava la mitjana del país, i se situava en 2.390 euros. Així, 100 metres quadrats d´habitatge rondaven de mitjana els 207.000 euros. A d´altres indrets, com ara les Balears, Navarra i el País Basc, també s´havien produït augments significatius, entorn del 8,9% anual de mitjana. Barcelona era la ciutat més cara per comprar un pis nou, seguida de Sant Sebastià, Vitòria i Madrid, mentre que Tarragona era la segona capital catalana més cara per davant de Girona i Lleida.\nAmb tot, el desembre del 2002 es va fer públic un informe sobre el sector de la construcció elaborat per Procam, grup immobiliari de Caixa Catalunya, en què s´explicava que el preu de l´habitatge era un 97,2% més car el 2002 que el 1995, mentre que els salaris només s´havien incrementat en un 32,1% en el mateix període. Al conjunt de l´Estat, els sous havien crescut un 29,5% en els últims vuit anys, mentre que el preu dels pisos havia augmentat un 83,1% de mitjana.\nMercè Pizarro, una dels responsables del servei d´estudis de Procam, va explicar que aquests augments eren deguts a un increment significatiu de la demanda molt per sobre de l´oferta.\nPer la seva banda, el director general del Banc d´Espanya, José Luis Malo, va opinar que els costos estaven sobrevalorats, ja que els preus dels pisos representaven “quatre vegades’ la renda disponible de les famílies. Això comportava un fort risc per a l´economia del país, ja que es produia un elevat endeutament de les famílies i de les empreses.\nAl desembre la problemàtica de l´habitatge també va arribar al Parlament de Catalunya, i va provocar un dur enfrontament entre el president de la Generalitat de Catalunya, Jordi Pujol, que va assegurar que l´escassa oferta de pisos de lloguer era deguda a una absència de demanda social, i el líder de l´oposició socialista, Pasqual Maragall, que opinava el contrari, és a dir, que no hi havia oferta de lloguer i per això tothom comprava, encara que fos a uns preus sobredimensionats.\nTambé al desembre, amb motiu de la Conferència Sectorial de Sòl i Habitatge que es va celebrar a Madrid, el ministre de Foment, Francisco Álvarez-Cascos, va reconèixer que l´encariment es produïa per la falta de sòl urbanitzable i que la solució estava en mans dels ajuntaments. En aquest sentit, el conseller d´Obres Públiques i Urbanisme de la Generalitat de Catalunya, Felip Puig, va aprofitar per demanar les transferències sobre el cadastre, com a doble instrument de política fiscal i urbanística, i va sol·licitar a Cascos que quan l´Estat espanyol es volgués desprendre d´un terreny fossin les comunitats autònomes els primers postors, amb la finalitat de poder fer habitatge de protecció oficial a un preu competitiu.


encantsdegirona: LA PLAÇA MÉS PETITA DEL MÓN?\nAvui ens trobem en una plaça que per molts, sobretot per els gironins, és considerada la plaça més petita del món!\nLa plaça dels Raïms. Font: encants de girona.\nEl segle XIII l'anomenàven la Plaça de la Palla, però amb el pas dels anys va acabar portant el nom de la Plaça dels Raïms. Actualment té el "títol" de la plaça més petita de la ciutat i fins i tot d'Europa!\nAmb només 24 metres, i tot i que sembli impossible, aquesta minúscula plaça està envoltada de blocs de pisos on els residents poden gaudir d'un espai tranquil i sobretot original.\nVista en contrapicat de la plaça. Font: encants de girona.\nEtiquetes de comentaris: encant, Girona, història, plaça\nPia 7 d’octubre de 2013 a les 19:27\nLa plaça del raïm és un indret\nque té un encant especial aquestes fotos estan molt ben trobades.\nencantsdegirona 7 d’octubre de 2013 a les 20:17\nMerci! Ens encanta que t'agradi!\nCarles Malagrida 17 de gener de 2015 a les 16:29\nVeure la Girona actual em rescabala una mica de la tétrica impresió que la ciutat em causava de petit (tinc 73 anys). L'associava amb fred, cues per adquirir el que fos, són, malestar.... etc. fins al viatge de tornada amb el carrilet de Sant Feliu fins a Cassà. Ara Girona és tota una altra cosa, sortosament


L’acte es farà el dia 30 d’octubre amb 25 persones entre músics i artistes sota el títol “La rumba a Catalunya”\nAquest dimecres es va presentar al Teatre Casal l’espectacle La Rumba de Catalunya, del reconegut percussionista gitano Petitet, que tindrà lloc el proper dissabte, 30 d’octubre a les 20 h al Teatre Casal i que dirigeix el mateix Joan Ximénez, Petitet. A la presentació hi van assistir el regidor de Cultura de l’Ajuntament de Vilafranca, Ricard Rafecas, el gerent de l’entitat, Salvador Casals, i la membre de la junta Rosemay Chehab, així com el mateix Petitet, l’ànima d’un espectacle que compta amb la coŀlaboració de l’Ajuntament de Vilafranca. La intenció principal de la funció és dur a l’escenari una representació de les diferents rumbes aparegudes a Catalunya amb l’arribada de l’ètnia gitana, i per aquest motiu reuneix a l’escenari 25 persones, entre músics i artistes, com ara Los Graciosos (Perpinyà), Miliu Calabuch, Onclu Jonet, Yumiyuis Hernández (Mataró), Johnny Tarradellas, Peret Reyes, Dani Pubill (Carrer de la Cera), Paco Farte (plaça Espanya), Yumitus del Pichón (Gràcia) i Antonio Giménez Cocho (Lleida), conservant part de la secció de cordes del Liceu del projecte anterior de Petitet, La Simfònica del Raval. D’aquesta manera ens porta tots els matisos de les rumbes fetes a Catalunya.\nUna altre particularitat a destacar és que amb la compra de l’entrada també es podrà gaudir prèviament, a les 18 h, de la projecció del documental Petitet, dirigit per Carles Bosch, guanyador dels Premis Gaudí, Docs i Ficat.\nLes entrades es poden adquirir a la web del Teatre Casal, www.teatrecasal.com o a les oficines de l’entitat els laborables de 17 a 20 h i a taquilla a partir d’una hora abans de l’espectacle.\nTrajectòria del Petitet\nPercussionista essencial de la rumba (bongó i pailes amb artistes com Gato Pérez, Lolita, Chipén o Los Amaya), ha estat omnipresent en desenes de gravacions dels millors rumberos i amb quinze anys va fundar el grup de rumba-disco-funk Tobago junt amb Johnny Tarradellas, Ramoncito Giménez i Rafalet Laceras i van publicar dos discs: Rumbamanía (1978) i Piña Colada (1980). Als anys 90 va fundar el grup Rumbeat. Va participar a l’acte de cloenda dels Jocs Olímpics de Barcelona 92 amb Peret, Los Amaya i Los Manolos.\nTambé creà la música de la sèrie de dibuixos animats de la mascota dels Jocs, Cobi, creada pel dissenyador Javier Mariscal. Ha fet col·laboracios amb músics d’altres gèneres, com Marina Rossell o Raimundo Amador.\nL’any 2013 va morir la seva mare, a qui li va prometre que portaria la rumba al Liceu, una promesa que va poder complir fusionant l’Orquestra Simfònica del Petitet amb l’Orquestra Simfònica del Liceu en una posada en escena de 75 músics. D’aquesta experiència, en va sortir el documental Petitet, dirigit per Carles Bosch.


Carpes plegables de diverses mides - MASTERTENT®\nCarpes plegables de diverses mides\nPer crear espais a l’aire lliure: totes les carpes plegables MASTERTENT són 100% impermeables i estan disponibles en 12 mides estàndard.\nLes mides de les nostres carpes plegables, completament impermeables, cobreixen des de 1,5x1,5 m a 8x4 m, donant protecció del vent i d’altres agents atmosfèrics, a un màxim de 128 persones. Depenent de la mida de la carpa, el sostre pot subministrar-se amb faldó recte o ondulat i amb un màxim de 4 voladissos d’obertura automàtica.\nSi no troba la mesura que busca, no es preocupi: gràcies a la nostra experiència de molts anys, i a la planta de producció pròpia, podem realitzar productes a mida. Amb la carpa MASTERTENT, estarà perfectament preparat per a cada ocasió i esdeveniment.\nLa carpa plegable de 3x3 m, és la més sol·licitada entre els nostres models de carpes, és impermeable al 100% i donades les seves dimensions és ideal per a mercats, fires, presentacions i altres esdeveniments.\nMés espai per a la publicitat! Per a tots aquells que vulguin promocionar la seva marca i atraure al públic, tenim la carpa MASTERTENT Square 3x3 m. Un producte innovador, patentat, d'alta qualitat, ignífug i impermeable 100%.\nIdeal per a un esdeveniment amb un màxim de 27 invitats.\nLa carpa plegable de 6x3 m és ideal per a festes amb molts invitats:\nEl germà gran de la carpa de 3x3 m. Per a un màxim de 32 persones.\nLa carpa plegable de 6x4 m és la nostre segona carpa més gran.\nLa carpa plegable de 8x4 m és la més gran de tota la nostra gamma.\nUna sol·lució compacte de la nostra producció. La carpa plegable 5x5 m gràcies a unes dimensions d'embalatje molt contingudes i la facilitat i velocitat de muntatge, representa una sol·lució innovadora en alternativa a les clàssiques pagodes.\nPer a un màxim de 16 persones.\nPer a un màxim de 12 persones.\nPer a un màxim de 9 persones.\nPer a un màxim de 8 persones.\nLa carpa plegable més petita de la nostre gamma, ideal com a camerino portàtil.\nMASTERTENTCarpa plegableReferències Carpa plegable per mesura


#Llibres & Company 25.10.2015 # Angeles Caso #Jordi Nopca #Elisabeth Vigée-Lebrun – Ludmilla Lacueva Canut\nEn el programa d’avui (minut 14) comencem parlant de la novel·la Todo ese fuego d’Angeles Caso publicada per l’editorial Planeta\nEns endinsem en el món de les cèlebres germanes Brontë que l’escriptora ens presenta amb una vida avorrida, austera, ocupades a les tasques domèstiques a la casa parroquial de Haworth. Viuen amb pocs recursos econòmics i no són d’una gran bellesa. I llegint això, encara ens meravella més com d’un entorn amb tant pocs al·licients han pogut sortir unes obres mestres com Jane Eyre, Cumbres borrascoses i Agnes Grey.\nI estic d’acord amb el que explica l’Angeles Caso i és que per escriure aquestes històries amb un alt grau de passió elles les han hagut de conèixer però les normes socials de l’època van fer que les amaguessin i ens hagi arribat fins als nostres dies aquesta imatge de noies victorianes perfectes.\nCom totes les noies de la seva època tenen somnis i experimenten frustracions i tenen anhels. Al perdre la mare de ben jovenetes i les dues germanes grans de tuberculosis, pugen una mica com a nenes salvatges. No està gaire ben vist que les noies escriguin i ho han de fer d’amagat. Es rebel·len a la seva manera a través dels seus escrits que en un primer moment presenten amb noms masculins per tal que les prenguin seriosament.\nTotes pensen que gràcies al seu germà podran sortir d’aquesta vida mísera però en Branwell que és d’intel·ligent que elles caurà en una espiral de destrucció que elles lamentaran sobretot perquè estan convençudes que si elles fossin homes haurien aconseguit tenir mitjans. Una altra sortida que tenien era el casament però no era una opció que els agradés gens ni mica tot i que tampoc tenien els requisits que es demanaven a l’època, és a dir diners i bellesa.\nL’Angeles Caso ens fa una descripció molt punyent de cada personatge, del gran talent que tenien i la seva gran voluntat per escriure que havien de deixar sovint de banda per anar a treballar d’institutrius. Un llibre perfecte per als amants de les novel·les de les germanes Brontë.\nParlem també d’un recull de contes molt trencador. Es tracta de Vente a casa / Puja a casa en la seva edició catalana de l’escriptor Jordi Nopca publicat a l’editorial Libros del Asteroide i que ha estat mereixedor del Premi Documenta 2014.\nÉs una lectura fresca, realista i sorprenent al voltant de parelles barcelonines que viuen uns moments difícils per culpa de la crisi amb treballs precaris que no ajudaran gens ni mica a la bona entesa. Jordi Nopca va destil·lant un humor hilarant en les relacions de parella que en la majoria dels contes et deixa bocabadat com és el cas del conte La navaja suiza. El llegireu molt ràpidament i en acabar el llibre et quedes amb ganes de descobrir encara més històries. Tenim una bona dosi d’ironia a tots els contes, de desorientació mental dels seus personatges que d’unes vides normals i corrents passen a unes situacions amb gir inesperat i un pèl bèstia en alguns casos. No hi ha cap història que et deixi indiferent i acaben d’una manera que sembla que et llencin una gerra d’aigua freda. No trobareu aquí el típic recull de contes sinó una visió realista, sense floritures de les relacions de parella d’avui dia portades amb una gran mestria.\nI ja per acabar i aprofitant l’exposició que està tenint lloc a París al Grand Palais, fins l’11 de gener 2016, sobre la pintora Elisabeth Vigée-Lebrun, us he portat la seva biografia escrita per Inès de Kertanguy editada per Perrin.\nElisabeth Vigée Le Brun va ser una gran retratista a cavall entre el segle XVIII i XIX, coneguda arreu del món i molt respectada pels seus homònims, cosa que no era evident en aquella època sobretot per una dona. Filla d’un pintor, amb una educació burgesa, ja va destacar als catorze anys pel seu increïble talent. Va saltar sobretot a la fama a l’esdevenir la pintora oficial de la reina Maria Antonieta i els encàrrecs li van ploure en el sí de l’aristocràcia francesa. Mai ningú ha pintat com ella amb aquesta sensibilitat i sembla que els seus quadres prenen vida. Però, la Revolució Francesa esclata i Vigée-Lebrun agafa la seva filla i fuig cap a Itàlia on la seva fama la precedit. El seu periple durarà 13 anys la portarà cap a Àustria i sobretot cap a Sant Petersburg on tothom vol que li facin el seu retrat.\nEl 1802 tornarà a París però res és igual i li costa adaptar-se a aquesta nova societat amb Napoleó al capdavant. Viatjarà cap a Londres i Suïssa, coneixerà gent molt important però la seva casa és a França.\nÉs una biografia apassionant on ens mostra el gran talent d’aquesta pintora i força de caràcter per tirar endavant la seva vida i la de la seva filla. És el retrat de la societat aristòcrata de varis països que són grans admiradors del talent i que en la biografia ens fa viatjar per una vida de somnis.


ERC reclama a JxCat que "doni la cara" i expliqui perquè Interior no va rebaixar la petició de pena d'Adrian Sas La República\nERC reclama a JxCat que “doni la cara” i expliqui perquè Interior no va rebaixar la petició de pena d’Adrian Sas\nACN Barcelona.-ERC ha reclamat a JxCat que “doni la cara” i expliqui perquè Interior no va rebaixar la petició de pena de presó per Adrian Sas, el jove de Vilafranca […]\nACN Barcelona.-ERC ha reclamat a JxCat que “doni la cara” i expliqui perquè Interior no va rebaixar la petició de pena de presó per Adrian Sas, el jove de Vilafranca jutjat pels aldarulls del primer aniversari de l’1-O a Barcelona. El diputat José Rodríguez recorda que Interior va assumir el compromís adquirit pels grups parlamentaris d’ERC, JxCat, la CUP i els Comuns per tal que la Generalitat es retirés de les causes de desordres públics i d’atemptat a l’autoritat, fet que comportava la retirada de la pensa de presó, i que finalment no va complir. Rodríguez assegura que la Generalitat “no pot utilitzar la defensa d’un funcionari, en aquest cas un Mosso, per introduir elements repressius” perquè “posa en el punt de mira” els moviments socials.\nEn roda de premsa a Vilafranca, la també diputada al Parlament Rut Ribas reitera que els drets fonamentals han d’estar garantits i que el que “no és tolerable” és que per manifestar-se hi pugui haver demandes de presó. Ribas “Cal derogar de forma immediata la llei Mordassa, una llei que va en contra dels drets de la ciutadania i que és més pròpia d’un estat autoritari que d’un de democràtic”, afegeix.Tot i que, com marca la llei, la Generalitat està obligada a prestar assistència jurídica a qualsevol treballador seu que hagi estat agredit i formuli una denúncia, els diputats republicans afegeixen que també està obligada a fer valer els drets fonamentals de la ciutadania. “Aquesta defensa no es pot convertir mai en una eina per la repressió”, insisteix Ribas.


Actualitzada 13/07/2020 a les 22:32\nSegons el coordinador de les plantes de Covid a l’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida, José Luis Morales-Rull\nEl coordinador de les plantes de Covid-19 a l’Hospital Arnau de Vilanova de Lleida, José Luis Morales-Rull, ha assegurat aquest dilluns que els pacients que ingressen amb coronavirus estan tan greus com al març.\n"Estem fent més PCR i estem detectant més casos en atenció primària, la majoria de pacients té un perfil lleu, correspondria al 80%. El 20% restant, que són els pacients que ingressen, tenen casos igual de greus que els que vèiem abans", ha afirmat José Luis Morales-Rull.\n"Que tinguem bons resultats o que les coses vagin millor no volen dir que els pacients siguin menys greus, això de vegades la gent el malinterpreta", ha precisat.\n"Les diferències respecte a març és que ara nosaltres tenim, a part de l’experiència prèvia, més previsió, veiem vindre al pacient que es posa pitjor, som més precoços a l’hora de fer intervencions amb la qual cosa els resultats que estem tenint són millors", ha argumentat.\nMorals-Rull ha explicat que, com a tret diferencial respecte a la temporada passada, l’hospital està donant corticoides a tots els pacients que tenen una insuficiència respiratòria greu, ja que han sortit estudis recents que ho avalen, així com tocilizumab, un immunosupressor que va contra la Interleucina 6.\n"El Remdesivir és un fàrmac que ara està provat però realment encara no tenim unitats suficients per testejar-lo d’una forma massiva", ha agregat.\nMorals-Rull, que també és responsable del grup d’investigació Nutrició, Metabolisme i Microbiota en els pacients amb insuficiència cardíaca del IRBLleida, ha explicat que diumenge van obrir la tercera planta de pacients amb Covid-19 a l’Hospital Arnau de Vilanova en la que aquest dilluns a la tarda ja té tres pacients.\nSegons les seues dades, després del pic d’ingressos de dijous i divendres, els ingressos van baixar durant el cap de setmana, encara que des del seu punt de vista encara és aviat per conèixer si aquesta tendència es manté.


Cultura portarà al Gran Teatre d’Elx el 6é cicle literari ‘La dignitat de la paraula’ amb escriptores com a Bàrbara Blasco, Raquel Lanseros o Mariano Sánchez - LOBLANC\nL’edil de Cultura, Marga Antón, al costat de Javier Cebrián, president de l’associació literària ‘Fruits del temps’, ha presentat el nou cicle literari de ‘La dignitat de la paraula’. Aquests col·loquis literaris se celebraren entre març i maig d’enguany en el Gran Teatre d’Elx.\nMarga Antón ha destacat que “continúamos amb l’obstinació de la regidoria a continuar fent costat al sector cultural”. També ha ressaltat que “la nostra intenció és que totes les disciplines artístiques tinguen la seua representació. Sabem que un cicle literari és molt necessari per l’experiència d’edicions anteriors, ja compta amb un públic fidel”.\nLa programació del cicle literari és la següent: el dijous 11 de març a les 19.00 hores assistirà Bàrbara Blasco, va rebre el Premi Tusquets de novel·la en 2020 i és candidata al Premi de la Crítica Valenciana 2021. El dijous 8 d’abril a les 20.00 hores Raquel Lanseros serà present, va obtindre el Premi Nacional de la Crítica de Poesia en 2019. Finalment, el dijous 6 de maig a les 20.00 hores Mariano Sánchez serà el convidat, és candidat al Premi de la Crítica Valenciana 2021.\nPer part seua, Javier Cebrián ha explicat que “des de l’associació hem creat una edició amb uns autors més pròxims”. També ha indicat que “hem intentat crear un cicle que tinguera els tres gèneres literaris: la narrativa, la poesia i l’assaig”.\nLa regidora de Cultura ha subratllat que “tots els nostres espais escènics segueixen les normes de seguretat rigorosament. Qualsevol persona que acudisca a un d’ells pot estar molt tranquil·la perquè les mesures de seguirdad són excel·lents”.\nLes invitacions per als col·loquis es troben disponibles en la taquilla del Gran Teatre d’Elx. En el següent enllaç es troba la programació en línia: https://issuu.com/frutosdeltiempo/docs/folleto_la_dignidad_de_la_palabra_2021


Els jugadors del CF Calella hauran de mantenir el termòmetre en verd per poder jugar | Ràdio Calella Televisió\nEls jugadors del CF Calella hauran de mantenir el termòmetre en verd per poder jugar\nEls jugadors del Club Futbol Calella que vulguin participar dels entrenaments i partits, hauran de mantenir en verd el color del seu termòmetre, que trobaran al Portal del Federat. I és que la Federació Catalana de Futbol imposa una sèrie de mesures que de ben segur ajudaran al bon funcionament d’aquesta pràctica esportiva, a fi de vetllar per la no propagació de la Covid.\nAixí doncs, i cada 15 dies, els jugadors hauran d’entrar a la seva casella del portal del federat, i fer constar que estant bé de salut a través d’una declaració d’auto responsabilitat i posant en verd el color del seu termòmetre. Ho ha explicat en David García, que és el president de CF Calella, en declaracions al programa La Banqueta.\nCada 14 dies tots els jugadors hauran d’entrar i fer una declaració d’auto responsabilitat i clicar un termòmetre que estarà vermell cada 14 dies. Tu cliques i es posarà verd, i durant 14 dies el tindràs en verd. Què vol dir ? Que tu, durant 14 dies ets responsable de que no has tingut cap problema mèdic, que no t’has relacionat amb cap contagiat o que no tens cap símptoma ni tu, ni el teu entorn, ni la teva família.\nI així haurà de ser durant tota la temporada. Si l’arbitre detecta que algun jugador no ha actualitzat el seu termòmetre, si està en vermell, no podrà accedir al camp i en conseqüència, no podrà jugar.\nI així, tota la temporada. Si no fas aquest gest cada 14 dies, la federació no t’obrirà; quan vingui l’arbitre i faci l’acte, veurà que tens el teu semàfor en vermell, que tu no has donat el teu OK a que realment estàs lliure de Covid i relació amb Covid, per la qual cosa no podràs accedir al camp ni a jugar. De fet és una dinàmica en la que haurem d’entrar i que, les primeres setmanes ens costarà, però que acabarà sent una acció més. Igual que vens a entrenar, abans hauràs de dir que estàs bé.\nEls jugadors poden entrar al Portal del Federat amb el seu DNI i una clau de pas. Aquesta setmana s’han reprès els entrenaments al Camp de Mar.\nSegüent Aragonès demana allargar els ERTOs del sector turístic fins a la pròxima temporada\nAnterior L’Ajuntament reforça la vigilància nocturna per evitar els “botellons”


Oltra diu que la Comunitat Valenciana tindrà un "dèficit acceptable" si Montoro la inclou en reestructuració del deute\nLa vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, ha destacat aquest divendres que si el ministre d'Hisenda, Cristóbal Montoro, inclou la Comunitat Valenciana en la reestructuració del deute i l'Estat assumeix la part generada per "l'infrafinançament", la Generalitat "tindria compliments del dèficit acceptables".\nOltra diu que la Comunitat Valenciana tindrà un "dèficit acceptable" si Montoro la inclou en reestructuració del deute GVA\nOltra, en la roda de premsa posterior al ple del Consell, ha assenyalat que "per una vegada" vol "pensar bé" de Montoro, malgrat "els seus vaivens", i quan va obrir la porta a una reestructuració del deute de les comunitats autònomes "estava pensant" a la Comunitat Valenciana.\nOltra ha explicat que "òbviament el deute no desapareix" perquè "no hi ha un llum màgic" sinó que el que es fa és "canviar-la de titularitat" i que l'assumisca el Govern d'Espanya sense que açò supose "augmentar el deute del Regne d'Espanya" només canvia el titular. "Es discuteix qui és el titular", ha indicat.\nSobre aquest tema, ha aclarit que no parla del deute generat pel "saqueig del PP" sinó d'aquella causada per la infrafinaciació "sistemàtica i secular" del Govern d'Espanya. "Eixa no és responsabilitat de la Generalitat sinó de l'infrafinançament i la del saqueig ja veurem com es recupera, retornant els diners", ha apuntat.\nD'altra banda, ha assenyalat que els empresaris li podrien haver traslladat a la vicepresidenta del Govern central, Soraya Saéz de Santamaría, en la reunió del passat dilluns, que s'incloguera en els pressupostos generals de l'Estat les inversions que corresponen a la Comunitat Valenciana pel seu pes poblacional.\nOltra ha assenyalat que hi ha "una unitat" de tots en l'objectiu d'aconseguir un finançament just i "a partir d'ací és veritat que cadascun planteja una estratègia diferent". "Està bé que hi haja pluralitat d'opinions i estratègies a seguir", ha comentat.\nEn qualsevol cas, ha recalcat que "el rellevant és que estiguem tots en una reivindicació de finançament just" i el segon fet és que el Govern d'Espanya "no té paraula" perquè el nou sistema s'hauria d'haver aprovat abans de finalitzar 2017.


Poder absoluto | La síndrome de Stendhal\n← Il Pirata\nEl mestre Gergiev (novament) a l’Auditori →\nPublicat el 9 de gener de 2013 per Elsa Álvarez Forges\nTítol: Poder absoluto\nAutor i director: Roger Peña Carulla\nEscenografia: Carles Pujol\nRepartiment: Emilio Gutiérrez Caba, Eduard Farelo\nDates: del 9 de novembre al 6 de gener\nAquesta obra ha estat una de les sorpreses de la temporada teatral. M’agraden les pel·lícules i les peces de teatre que aborden temes polítics i plantegen dilemes, i per això hi vaig anar. Però Poder absoluto és més que una reflexió: és un thriller en tota regla, ple de suspens i amb una atmosfera enigmàtica que atrapa l’espectador des del primer moment. A mi em va captivar tan bon punt vaig veure’n l’escenografia i va sonar l’ària “Recondita armonia” interpretada per Plácido Domingo.\nPoder absoluto és un combat d’esgrima dialèctica entre dos polítics del partit conservador d’Àustria, que aspira a ser el partit de govern després de les eleccions que s’acosten. L’un, un jove aparentment idealista que vol les coses clares i la feina ben feta. L’altre, un corrupte amb un gran càrrec de consciència a l’esquena que està disposat a fer el que sigui per arribar a la presidència del govern en tant que candidat. A través d’un diàleg absolutament brillant entre tots dos, descobrim que l’idealista no ho és tant i que el corrupte té un passat molt fosc vinculat al nazisme que vol esborrar a qualsevol preu.\nL’acció de l’obra no se situa als nostres dies, sinó als anys setanta, i això ho denota tant el mobiliari com els fets històrics als quals fan referència els dos personatges. El contrast entre l’elegància de les formes i la violència del contingut és un imant que manté l’espectador en constant tensió. La història es va desenvolupant a poc a poc, com un cabdell de llana que es va desfent, i els buits d’informació es van omplint de mica en mica a un ritme de tensió creixent. De fet, fins ben avançada l’obra no sabem que se situa a Àustria.\nEmilio Gutiérrez Caba i Eduard Farelo broden els seus papers respectius, els aborden amb autoritat i els fan completament creïbles. Farelo, que a vegades sobreactua i sembla més una veu i prou que un actor, aquí es demostra un actor de cap a peus. Gutiérrez Caba, que no havia vist mai dalt d’un escenari, és un gran actor veterà que fa fins i tot estremir en la seva interpretació del personatge. I no cal sinó felicitar Roger Peña per aquesta obra esplèndida que és una reflexió sobre la naturalesa del poder polític, sí, però per damunt de tot, és una construcció arquitectònica perfecta que sorprèn a cada moment, amb un final inesperat i una resolució magistral.


El nou pla municipal per a l'illa d'Astúries no convenç els veïns | betevé\nEls veïns consideren la nova proposta municipal insuficient per salvar l'interior d'illa i el plataner\nAitana Molina | Neus Valls | dijous, 24 de gener del 2019, a les 18.56\nL’interior d’illa entre el carrer de l’Àngel, el d’Astúries i la travessia de Sant Antoni, a Gràcia, es podria conservar en part. L’Ajuntament, que vol construir-hi un bloc d’habitatge públic, ha presentat una nova proposta al veïnat. El nou plantejament entra menys endins de l’illa i, segons el consistori, permetria salvar el plataner que hi ha a l’espai. Els veïns, però, consideren que la modificació és insuficient per salvar tant l’interior d’illa com l’arbre.\nProjectes de pisos socials\nLa desafectació de la part de Gràcia que estava amenaçada per la possible prolongació de la rambla de Prat ha permès a l’Ajuntament fer tres projectes d’habitatge social. Una de les propostes suposa construir un edifici a l’interior d’illa ubicat entre el carrer d’Astúries, el de l’Àngel i la travessia de Sant Antoni. El projecte va mobilitzar els veïns de l’entorn, organitzats sota la plataforma Protegim l’Interior d’Illa i que van recollir més de 2.000 signatures en contra. Creuen que el nou edifici posa en perill tant l’espai —que dona llum i ventilació als habitatges propers— com el plataner que hi ha.\nProtegir l’interior d’illa i el plataner\nDesprés de les queixes veïnals, l’Ajuntament ha presentat un nou plantejament. Proposa posar la façana del nou edifici al mateix nivell que la resta de blocs del carrer de l’Àngel i així deixar espai darrere per a l’interior d’illa. Els veïns, però, creuen que el canvi és insuficient. “Aquí hi haurà un bloc de planta baixa més tres que serà al costat de l’arbre”, explica Sergi Bea, membre de la plataforma veïnal, “que té una copa i arrels i, per tant, la construcció que plantegen no salvarà l’arbre”.\nEls veïns proposen construir un bloc més baix (planta baixa més un pis) o buscar una altra ubicació per fer pisos socials. Bea afirma que “a la Vila de Gràcia hi ha solars buits per construir per sota d’aquest preu”. Afegeix que “si hi hagués realment urgència social, aquest emplaçament entregarà les primeres claus, en l’hipotètic cas que es faci, d’aquí a més de vuit anys”.\nL’oposició demana més consens\nL’Ajuntament havia previst portar la modificació del Pla General Metropolità que permetria construir el bloc de pisos al plenari de Barcelona del mes de gener, però finalment l’oposició no hi ha estat d’acord a la Junta de Portaveus. Afirmen que esperen més consens veïnal en el tema.