ATRAPATS EN SÈPIA | Bitàcola de MestraTic\n← La notícia al Kiosk Jove: Badre, sempre amb nosaltres\nACTE DE CLOENDA DEL FORA MURALLES AMB LA RÀDIO 2011 →\n"Atrapats en sèpia" és el títol que els nens i nenes de la classe van decidir posar a la pel.lícula que hem fet aquest curs.\nDes de principi de curs volíem enfocar el treball del vídeo a partir del que volíem treballar de la història de l’escola, ja que aquest curs hem celebrat, i encara ho estem fent, el seu 75è aniversari.\nTeníem molt clar que un fet com aquest de celebració ens permetia poder fer una bona investigació. Volíem que els nens i nenes fossin els autors i protagonistes del seu aprenentatge i que alhora poguessin descobrir fets històrics d’una manera molt vivencial, i és per aquest motiu que la fòrmula que vam triar vas ser la de la WEBGIMCANA.\nEs tractava que els nens i nenes investiguessin la història de l’escola tot analitzant documents i objectes antics (fotografies, documentals, llibres, estàtues, la façana de l’escola…) i entrevistant a testimonis de la història recent, és a dir a exalumnes que per cert, vam localitzar pel facebbok.\nI és que una cosa porta a una altra. De les entrevistes que els alumnes van fer als exalumnes va sorgir la idea que el vídeo pogués explicar com era l’escola a l’època franquista. Va ser necessari saber escoltar i saber preguntar per extreure dades, però sobretot poder transformar la informació rebuda en un producte diferent: un vídeo que pogués mostrar diferents escenes del que va ser aquell moment.\nPels nostres alumnes ha estat com fer un viatge al passat, han recollit objectes antics per poder fer l’ambientació i s’han posat en el paper i evidentment, han comparat el passat i el present i han pogut fer les seves valoracions.\nAixò si, també han valorat el procés de treball i són molt conscients del que han fet i del que han aprés, aquesta presentació és el fruït de les seves valoracions. Tots els esquemes els vam fer a partir de les seves intervencions, són esquemes grupals.\nUna de les coses que més valoren és que han après a col.laborar… i ben segur que són conscients que aprenen els uns dels altres.\nEn aquesta web podeu seguir tot el procés del treball de la història de l’escola, amb el treball del vídeo inclós. Un vídeo que ha estat sel.lecionat dins La Mostra de Ciutat Vella: La imatge, un llenguatge que uneix.\nAquest reconeixement s’afageix a l’orgull que senten els nens i nenes per la feina ben feta, i per què no dir-ho?, a l’orgull que sentim les mestres perquè els nens i nenes ens continuen ensenyant i demostrant que treballar en equip és la millor forma de fer les coses. I és que en aquest cas, com en tants altres, aquest treball és fruït del treball d’un equip de mestres que ha col.laborat amb les tutores per poder tirar endavant el projecte: ajudant en l’ambientació, aportant idees, estan amb els nens i nenes….\nPodeu també llegir més en el bloc dels nens i nenes i també en el bloc de la Núria, cotutora i coautora d’aquest projecte.\nAquí teniu el vídeo"Atrapats en sèpia".\nAquesta entrada ha esta publicada en Experiències i activitats, Mestra Tic, Multimèdia: Vídeo, Vídeojocs, Virtualitat, Ràdio i Podcasting. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Els EUA també van espiar a Espanya - El triangle\n"Molt aviat" hi haurà novetats sobre l'espionatge de l'NSA, segons el principal contacte d'Edward Snowden\nL’Agència Nacional dels Estats Units (NSA) podria haver espiat a Espanya, de la mateixa manera que ja està confirmat que a altres països europeus, com França i Alemanya, va rastrejar milers de comunicacions com trucades telefòniques, correus electrònics o SMS.\nHo ha assegurat l’experiodista de The Guardian Gleen Greenwald, principal contacte de l’exanalista de l’NSA Eduard Snowden, després que el diari Le Monde destapés com el Govern dels EUA va rastrejar més de 70 milions de trucades a França entre desembre i gener del 2012.\nGreenwald ha assegurat que “molt aviat” hi haurà revelacions sobre l’espionatge de l’NSA a Espanya, com sospiten els serveis d’intel·ligència del Govern de Madrid. No obstant, a diferència del que ha passat al Brasil amb Dilma Rouseff o a Mèxic amb Felipe Calderón, l’agència estatunidenca no hauria espiat polítics espanyols.\nL’experiodista de The Guardian, vincle mediàtic de les filtracions d’Edward Snowden, ha afirmat igualment que encara “queda molt per sortir a la llum” de països del continent americà, com Argentina, Veneçuela o el Canadà.\n“L’NSA va portar a terme moltes activitats d’espionatge a Llatinoamèrica, la seva activitat econòmica i els seus governs”, ha indicat Greenwald, que ha assegurat que la major part dels arxius que Snowden es va emportar en la seva fugida “estan encara sense publicar”.\nPrevAznar: apòstata, trànsfuga i màrtir


honor al komando suzuki-vitara - Penyes - LoLleida.com\nhonor al komando suzuki-vitara\nStarted By ilergeta22 , may 23 2008 02:21\nEscrito 23 mayo 2008 - 02:21\nEl komando suzuki-vitara va ser una tonteria que va durar simplement 2 desplaçaments la temporada 98/99 (crec recordar). 3 ilergetes ens vam proposar fins a on podiam anar amb un suzuki-vitara de segona mà, cotxe incomodo de l'òstia..\nprimer vam anar a Vitòria-Gasteiz on el lleida va perdre i on ens vam trobar més ilergetes (el nois blaus..crec)..ens ho vam passar de conya..la grua local casi ens "roba" el suzuki per aparcar en una sortida d'un parquing (èram joves i cecs) animats van tirar cap Logronyo el següent partit on ens van intentar robar aquesta bandera (us sona aquesta història???) una colla de espanyoleitors locals...però no sabien que a un lleidatà no se li toquen els ous...també dir que vam tenir que còrrer un mica pels voltants de las gaunas.\nI com que èram unes "nenetes" així va ser com va acabar la breu història del komando suzuki-vitara...asqueijats de l'incomodo de fer km amb aquella tartana.\naquí una foto feta per la rioja\nEscrito 23 mayo 2008 - 03:34\nEspai per anecdotes del Lleida JA, i amb aixo també animo a la resta de Veterans del foro a que expliquin les seves anecdotes en desplaçaments o al mateix Camp d'Esports (si es poden acompanyar d'imatges millor).\nPerque l'historia del Lleida pertany a l'afició.\nEscrito 23 mayo 2008 - 07:05\nno sé si es veu bé la foto..\naqui va l'enllaç:\nEscrito 24 mayo 2008 - 10:27\nno puc visualitzar la foto ni anar al enllaç.\nEscrito 24 mayo 2008 - 11:07\nEscrito 24 mayo 2008 - 11:22\nque gran.... llastima de no haver pogut viure aquella epoca amb un minim de conciencia. Quan tinga cotxe tambe formare un komando per arreu de l'estat!! :twisted: I son collons anar a Logroño... els gaunas sur ho tenen bastan controlat.\nEscrito 24 mayo 2008 - 12:36\nde vegades les coses menys inesperades surten bé...\nEscrito 24 mayo 2008 - 01:43\nun 10 para los desplazados , palmas\nEscrito 25 mayo 2008 - 11:50\nestos de nois blaus quienes eran ?\nEscrito 26 mayo 2008 - 10:29\neren els pelats més joves d'aquell moment... veterans en l'actualitat\nEscrito 26 mayo 2008 - 02:52\nnois blaus o sector blau?\nEscrito 26 mayo 2008 - 03:18\nnois blaus..sector blau es anterior als ilergetes\nEscrito 26 mayo 2008 - 03:21\nEscrito 26 mayo 2008 - 03:44\nBona historia ilergeta22!\nAra que diueu això dels Nois Blaus jo tinc una imatge d'ells per aquí al PC.\nPer cert, té tota la pinta de que algú li ha donat una mà de photoshop al dibuix i ha convertit la senyera en una estelada, s'ho podia haver currat una mica més pq es nota bastant :lol:\nEscrito 26 mayo 2008 - 04:27\nesa gente de nois blaus aun van por el campo ?\nEscrito 26 mayo 2008 - 08:59\nPer cert, té tota la pinta de que algú li ha donat una mà de photoshop al dibuix i ha convertit la senyera en una estelada, s'ho podia haver currat una mica més perque es nota bastant :lol:\nrecordo d'aquella època aquesta pegata que va ser l'estrella del material ilergeta ..


La Chapelle-aux-Bois - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n48° 02′ 13″ N, 6° 19′ 56″ E / 48.0369°N,6.3322°E / 48.0369; 6.3322Coord.: 48° 02′ 13″ N, 6° 19′ 56″ E / 48.0369°N,6.3322°E / 48.0369; 6.3322\nCantó Cantó de Xertigny\nLa Chapelle-aux-Bois és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 656 habitants.\nEl 2007 la població de fet de La Chapelle-aux-Bois era de 656 persones. Hi havia 278 famílies, de les quals 88 eren unipersonals (32 homes vivint sols i 56 dones vivint soles), 107 parelles sense fills, 67 parelles amb fills i 16 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 374 habitatges, 289 eren l'habitatge principal de la família, 57 eren segones residències i 28 estaven desocupats. 339 eren cases i 33 eren apartaments. Dels 289 habitatges principals, 247 estaven ocupats pels seus propietaris, 32 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 10 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 31 en tenien tres, 71 en tenien quatre i 184 en tenien cinc o més. 158 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 117 habitatges hi havia un automòbil i a 132 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de La Chapelle-aux-Bois el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 434 persones, 325 eren actives i 109 eren inactives. De les 325 persones actives 300 estaven ocupades (169 homes i 131 dones) i 25 estaven aturades (11 homes i 14 dones). De les 109 persones inactives 54 estaven jubilades, 26 estaven estudiant i 29 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a La Chapelle-aux-Bois hi havia 288 unitats fiscals que integraven 681 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 14.986 €.\nDels 16 establiments que hi havia el 2007, 4 eren d'empreses de construcció, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 1 d'una empresa d'informació i comunicació, 1 d'una empresa de serveis i 4 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 6 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era un paleta, 1 fusteria, 1 lampisteria, 1 empresa de construcció i 2 restaurants.\nL'any 2000 a La Chapelle-aux-Bois hi havia 36 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 2.291 hectàrees.\nLes Voivres (2,8 km)\nXertigny (5,3 km)\nUzemain (5,5 km)\nBains-les-Bains (6,4 km)\nHarsault (7,2 km)\nHautmougey (7,5 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: La Chapelle-aux-Bois\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de La Chapelle-aux-Bois a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de La Chapelle-aux-Bois a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=La_Chapelle-aux-Bois&oldid=29464903»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 12 feb 2022 a les 13:30.


Les funeràries reporten 29 nous morts per Covid-19 a Catalunya - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLes funeràries reporten 29 nous morts per Covid-19 a Catalunya\nSón 16 defuncions més que fa 24 hores\nacn 26.05.2020 | 16:33\nTreballs per desmuntar el pavelló habilitat annex a l'Hospital del Mar de Barcelona | EFE\nTreballs per desmuntar el pavelló habilitat annex a l'Hospital del Mar de Barcelona\nLes funeràries catalanes han reportat 29 noves morts per covid-19 en les darreres 24 hores, 16 més que en l'últim balanç. Això deixa la xifra global de víctimes en 11.877. A banda, s'han detectat 243 nous casos positius testats (1 més) i ja en són 65.303. La xifra de casos possibles reportats no s'ha facilitat perquè, segons argumenta Salut, ja es fan proves als sospitosos des de la primària. L'última dada pública era de 226.759. D'entre les víctimes, 6.633 persones han mort en hospital o en centre sociosanitari (14 més), 3.928 ho han fet en una residència (les mateixes) i 774 al domicili (igual). Fins ara hi ha hagut 4.016 persones ingressades greus, la mateixa xifra des de l'últim balanç, i actualment en són 187, 18 menys.\nDe moment només hi ha dues persones classificades en l'apartat de morts del dia 25 de maig, però aquesta dada variarà en els propers dies quan les funeràries reportin nova informació. En el cas dels positius, es registren 64 nous casos confirmats el 25 de maig, però passa el mateix que amb la dada anterior.\nEn les residències de gent gran, hi ha 13.797 casos confirmats, és a dir, 28 casos més que en el balanç de dilluns. Tampoc es facilita la xifra de sospitosos. L'última era de 36.513. Pel que fa els professionals de residències que són casos sospitosos o confirmats sumen 2.505 casos, 195 menys que en el darrer balanç facilitat per Salut.\nEl nombre d'altes hospitalàries des de l'inici de la crisi ha pujat en 74 persones en un dia, fins a les 37.254.\nPer territoris, a la ciutat de Barcelona han mort 3.891 persones, entre positius i sospitosos, 2.280 en hospitals i centres sociosanitaris, 1.292 en residències, 276 en domicilis i 43 no classificats; a la zona metropolitana nord, hi ha hagut 2.762 morts, 1.528 en hospitals i sociosanitaris i 953 en residències, a banda de 141 no classificats i 140 en domicilis; mentre a la metropolitana sud s'han registrat 2.298 defuncions, amb 1.388 en hospitals i sociosanitaris, 766 en residències, 94 en domicilis i 50 no classificats. A la Catalunya Central hi ha hagut 1.504 morts (699 en hospitals i sociosanitaris, 502 en residències, 189 no classificats i 114 en domicilis) i a Girona han estat 760 els morts (330 en hospitals, 227 en residències, 121 en domicilis i 82 no classificats).\nPel que fa a casos positius de coronavirus, a Barcelona ciutat n'hi ha 18.181 de confirmats, mentre que a l'àrea metropolitana nord n'hi ha 16.202, i a la metropolitana sud, 11.744. A la Catalunya Central són 5.934 els confirmats. A Girona hi ha 6.569 positius. En el cas del Camp de Tarragona, hi ha 2.068 persones amb coronavirus confirmades, mentre que a Lleida n'hi ha 2.385. A l'Alt Pirineu i Aran hi ha 386 casos confirmats, i a les Terres de l'Ebre, 324.\nD'entre tots aquests, Barcelona ciutat té 3.414 casos confirmats en residències. A l'àrea metropolitana nord n'hi ha 3.330, mentre que a l'àrea metropolitana sud se'n registren 2.684. A la Catalunya Central són 1.634 els residents confirmats, i a Girona en són 1.621. A les residències del Camp de Tarragona hi ha 461 casos positius confirmats, i a Lleida són 517. En el cas de l'Alt Pirineu i Aran, hi ha 78 casos confirmats, mentre que a les Terres de l'Ebre es mantenen en 16 confirmats en residències.\nOlesa de Montserrat celebra el dia de la salut de les dones amb actes virtuals.\nUna festa d'aniversari amb 20 persones, entre els motius del repunt de la Covid a Lleida.


Girona, primera capital que decideix !!! | Catalans reaccionem ( Carpe diem)\nGirona, primera capital que decideix !!!\nNovembre 10, 2009 in General\nGirona es convertirà avui en la primera capital de demarcació i en la ciutat més gran, amb 94.484 habitants, que celebrarà una consulta per la independència. El ple municipal aprovarà avui la moció de la comissió Girona Decideix, integrada per l’Ateneu d’Acció Cultural, Òmnium Cultural i el Casal Independentista El Forn, amb el suport dels 6 regidors de CiU, els 4 d’ERC i els 3 d’ICV. La comissió va estar negociant el suport al text amb els deu representants del PSC, que no volien quedar enquadrats amb els dos regidors del PP en el rebuig a la moció i sospesaven abstenir-se si s’hi introduïen algunes esmenes. Els socialistes volien eliminar el paràgraf on es feia referència a les traves que va posar el govern espanyol a la celebració del referèndum d’Arenys de Munt impedint cedir una sala municipal i autoritzant la concentració de Falange.\nEl PSC també volia que en el primer acord es canviés la felicitació al poble arenyenc per la defensa del dret a decidir del poble català com va fer el Parlament l’any 1989, i que en el segon se suprimís el compromís que l’Ajuntament faciliti la consulta popular. ERC, que és qui defensarà la moció, va deixar clar al grup socialista que si s’acceptaven les esmenes el seu vot havia de ser favorable i que l’abstenció no valia. El grup socialista va abandonar la junta de portaveus sense aclarir el sentit del seu vot.\nEl retard en l’aprovació de la consulta fa inviable que es pugui realitzar el referèndum el proper 13 de desembre, com faran uns 150 municipis. Els promotors de la iniciativa preparen la consulta per al 25 d’abril del 2010. La moció serà aprovada després que a principis de setembre els grups municipals van desestimar portar al ple una moció de la CUP per abordar la possible realització de la consulta. A l’hora de ple s’ha convocat una concentració de suport a la moció a la plaça del Vi.\n« Demà , cami de brusel.les !!!\nOSONA–1ra.Jornada de formació sobre el protocol de les Consultes »


Política de privacitat – Anthurium\nAquesta és la Política de Protecció d’ANTHURIUM. Fa referència a les dades que recull i tracta d’Internet, en concret a través de la pàgina web ANTHURIUM.CAT, i en compliment del Reglament General de Protecció de Dades (Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d’abril de 2016).\nA l’efecte de la present Política de Protecció de Dades, s’ha d’entendre com “Usuària” a tota persona física interessada en els productes i serveis que la ANTHURIUM ofereix a través de la seva pàgina web.\nEl responsable del tractament de les dades personals és la ANTHURIUM, S.L., amb CIF B67122663, domicili social a la Avinguda Rei En Jaume 4, Cardedeu (CP 08440), i adreça electrònica info@anthurium.cat.\nA la web d’ANTHURIUM tractem les dades personals per a les següents finalitats:\nContacte i recepció de CV\nANTHURIUM pot tenir presència en xarxes socials. El tractament de les dades que es dugui a terme de les persones que es facin seguidores a les xarxes socials de cristinacastanon.com, es regirà per aquest apartat. Així com per aquelles condicions d’ús, polítiques de privacitat i normatives d’accés que pertanyin a la xarxa social que procedeixi en cada cas i acceptades prèviament per l’usuari de cristincastañón.com. Tractarà les seves dades amb les finalitats d’administrar correctament la seva presència a la xarxa social, informant de les seves activitats i serveis. En cap cas utilitzarem els perfils de seguidors en xarxes socials per enviar publicitat.\nANTHURIUM no ven, lloga ni cedeix dades de caràcter personal que puguin identificar a l’usuari a tercers sense el consentiment previ. No obstant això, en alguns casos es poden realitzar col·laboracions amb altres professionals i entitats, en aquests casos, es requerirà consentiment als usuaris informant sobre la identitat del col·laborador i la finalitat de la col·laboració. Sempre es realitzarà amb els més estrictes estàndards de seguretat.\nEl Delegat de Protecció de Dades (DPD) és la persona que supervisa el compliment de la política de protecció de dades de ANTHURIUM, vetllant perquè es tractin adequadament les dades personals i es protegeixin els drets de les persones. Entre les seves funcions figura la d’atendre qualsevol dubte, suggeriment, queixa o reclamació de les persones de qui es tracten dades. Es pot contactar amb el delegat de Protecció de Dades adreçant-se per escrit a Avinguda Rei En Jaume 4, Cardedeu (CP 08440), o adreça electrònica info@anthurium.cat.\nEls drets que acabem d’enumerar es poden Avinguda Rei En Jaume 4, Cardedeu (CP 08440), o bé enviant un correu electrònic a info@anthurium.cat. indicant en tots els casos “Protecció de dades personals”.\nEn tots els casos, ja sigui per presentar reclamacions, demanar aclariments o fer arribar suggeriments, és possible adreçar-se al Delegat de Protecció de Dades mitjançant missatge de correu electrònic a l’adreça info@anthurium.cat.


Igual que amb els entrenadors, els pares han de compartir la seva influència amb la dels companys. Es considera que l'experiència esportiva és molt important per als nens i nenes, i les relacions amb els seus companys afecten el seu estatus, la seva autoestima, i en conseqüència la seva autovaloració. No hi ha dubte que l'experiència en l'esport és un camp valorat per els nens, un camp en el qual ells poden experimentar pressió, ansietat o satisfacció (Roberts i Treasure, 1992).\nCom indica Shirley (1997) una de les tasques dels pares és iniciar el seu contacte amb altres nens de la seva edat. També indica que els alts nivells d'afecte cap al fill, combinats amb nivells moderats de control patern, ajuden a que els nens puguin gaudir de molt èxit dins del seu grup social i ser socialment competents.\nL'acceptació dels companys està associada amb moltes característiques com l'edat, sexe, classe social, atractiu físic, i èxit acadèmic. Ser un esportista és un valor social important per als nens. Per tant, és important que, si forà necessari, els pares intervingueren per ajudar al fill donant-li les eines necessàries per poder formar un grup d’amics. Però una vegada dins d’aquest grup, els pares no han de ser massa protectors del seu fill; ja que novament ha de ser el fill el que fiqui principal interès i no tenir por d’errar i ser criticat i si ho fa és quan els pares han d’evitar protegir-lo massa car a de assumir les conseqüències de les seves accions per poder millorar i desenvolupar-se.\nHahn (en Latorre, Gascó y altres; 2009), comparteix aquesta idea de que els pares en relació amb la formació esportiva dels fills. Entenent, que el pitjor que poden fer és una excessiva sobreprotecció dels pares als seus fills que comporta que es dediquin exclusivament al esport i no donin importància a les relacions socials.


La justícia tomba els plans de Colau de limitar el creixement dels hotels a Barcelona\nLa Justícia fa la guitza a l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau.\nEnmig del no res: els hotels més remots per desconnectar totalment en vacances\nAutor: Vicent Selva (col·laborador d'idealista news)\nL'espectacular resort de luxe del Carib on Leo Messi passa les seves vacances\nL'estrella del FC Barcelona, Leo Messi, ha triat una destinació de somni per passar les vacances en família: es tracta del país del Carib Antigua i Barbuda. Es tracta de Jumby Bay Island, un resort de cinc estrelles que ocupa una illa sencera i que té una extensió d'uns dos quilòmetres.\nUn passeig per l'interior de l'Hotel Riu Plaza España, un dels més cotitzats de Madrid\nLa cadena hotelera RIU acaba d'acabar les obres de remodelació de l'Edificio España, un dels gratacels més icònics de Madrid, per obrir les portes de l'hotel de quatre estrelles a mitjan d'aquest mes de juliol.\nEl Palacio de Godoy d'estil renaixentista de Càceres albergarà un hotel de luxe\nL'empresa peruana Scipion Real Estate, propietat dels espanyols Jaime i Fernando Palazuelo, reformarà el conegut Palacio de Godoy d'estil renaixentista situat al carrer Godoy, 1, a Càceres, per convertir-ho en un hotel de luxe.\nImatge del dia: quina comunitat autònoma té més platges\nGalícia és la comunitat autònoma per antonomàsia amb més platges a Espanya, amb prop de 1.500 km dels gairebé 8.000 del territori nacional.\nDues setmanes gratis en aquest resort a les Maldives… a canvi de cuidar a les tortugues\nDues setmanes en un resort de 4 estrelles a les Maldives, amb allotjament i vol gratis. Si t'estàs preguntant on està l'estafa i t'agraden les tortugues, la resposta és: no hi ha estafa. De fet, Coco Palm Dhuni Kolhu, a canvi, només demana que cuidis d'un grup de tortugues marines.\nUn acollidor allotjament per als amants de les 'tiny houses'\nEns espera un estiu càlid i no hi ha res millor per combatre les gotes de suor que capbussar-se a la piscina. Si per casualitat ets als Estats Units, pots anar a refrescar-te al parc aquàtic de Wisconsin Dells, un complex format per acollidores ‘Tiny houses’ i un llac natural.\nGaudeix d'una estada de somni a la natura ficat dins d'un tub\nCom de costum, us descobrim els secrets d'un hotel amb encant. Aquesta vegada, hem d'anar fins a Mèxic per gaudir de Tubohotel, un allotjament compost de tubs organitzats en piràmides.\nArriba el primer hotel càpsula a Espanya i és molt més 'luxós' del que t'imaginaries\nEl primer hotel càpsula ja ha arribat a Espanya. Concretament, Optimi rooms està situat al carrer Doctor Areilza, 58, de Bilbao i compta amb 36 cabines individuals i 14 dobles. Lluny del que puguis pensar, no es tracta del típic hotel cutre.\nAzora aposta pel ‘low cost’ i cerca inversors per entrar al negoci dels hostals\nDesprés de la venda d'Hispània a Blackstone, Azora ja té la vista posada en el desenvolupament de nous negocis.\nMés del 80% del comerç andalús es beneficia del lloguer vacacional\nUn 81% dels comerciants andalusos assegura que l'habitatge turístic té un impacte beneficiós en el seu negoci.


Bloc de Kirikú: Les animetes del carrer la Font\nLes animetes del carrer la Font\nEncara que amb la data un poc passada, deixe per fi, la foto de les animetes del carrer la Font del meu poble. Li ho devia a Prim i mirat, que és qui em va parlar d'elles (jo, tota la vida passant per ahí i mai les havia vistes). Estan en una casa al costat de El Rebost, el lloc on fan els cafés i les pastes més bones del món. I les més barates!\nPublicat per kirikú a 20.11.08\nI la seua història la coneixes? Vull dir, per què estan ahí en eixa casa o en eixe carrer... què signifiquen...\nEn molts pobles existien les confraries d’animes que servien per recordar que no es pot accedir al cel si no hem resolt el problema dels nostres pecats “no mortals” es a dir pecats xicotets abans de morir, perquè els que cometien pecats mortals anaven ja de cap a l’infern que és un lloc del qual no es pot eixir mai.\nContrariament, el purgatori, és un espai del qual si que es pot eixir, però el problema està en què les animetes dels morts que hi estan no poden fer res per eixir d’eixe impàs abans d’arribar al cel, sols podem ajudar-les els vius pregant per a que Deu s’apiade d’elles i les traga de la seua situació i accdedir definitivament al cel.\nAquestes confraries organitzaven rosaris i precs, cantant uns gois mol estesos a les nostres comarques, encara que a molts pobles sols es cantaven alguns versos.\nConsidera tu cristiano\nque si allí vas a parar\nno dejarás de rogar\nque te den a ti la mano.\ntíos hermanos y abuelos\nA les cases els resos s’acompanyaven de l’encesa de “minetes”, “nimetes” “animetes” dins d’un gotet amb oli d’oliva per tal de recordar i ajudar els que ens van deixar.\n(jo, tota la vida passant per ahí i mai les havia vistes).\nJa en som dos!! Diuen que no es bo anar caminant mirant cap a terra, sempre et perts el que conten les finestres.


Les xifres de la desigualtat entre homes i dones en llocs de responsabilitat\nLes dones ocupen només un 18% de les alcaldies, un 19% als consells d'administració i un 20% de les càtedres\n08/03/2018 - 07.05 Actualitzat 08/03/2018 - 09.25\nLa desigualtat entre homes i dones es perpetua. En els darrers 12 anys s'ha anat reduint però en els últims 2 anys s'ha frenat i en alguns sectors ha augmentat, sobretot en l'àmbit dels llocs de presa de decisió i de les TIC, segons demostra l'indicador d'igualtat de gènere elaborat per l'Observatori Dona, Empresa i Economia (ODEE) i la Cambra de Comerç de Barcelona.\n"L'indicador de desigualat de gènere comparat amb el 2005 observa una millora en l'àmbit de mercat de treball i condicions de vida, però en l'àmbit de l'apoderament - llocs de decisió- i de les TIC veiem que en els últims 2 anys s'ha frenat. En els càrrecs directius, del 36% de fa dos anys s'ha passat al 31% i la bretxa salarial s'ha ampliat. Ara és d'un 20% i estàvem amb un 13%."\nAixí ho ha explicat Carme Poveda, directora d'Anàlisi Econòmica de la Cambra de Comerç de Barcelona i consellera de l'ODEE.\nMés desigualtat en els càrrecs de responsabilitat\nUn dels àmbits que concentra més desigualtat és el dels càrrecs de responsabilitat. Es retrocedeix en la presència en llocs directius, bretxa salarial de directius, membres de junta a institucions i càtedres, i només millora en els consells d'administració i en l'àmbit polític, per l'impuls de les lleis.\nEn la política, per exemple, les dones ocupen només un 18% de les alcaldies, un percentatge similar al dels últims anys, i la desigualtat entre homes i dones és de -77% mentre que a les regidories les dones ocupen només un 35% i la desigualtat és de -46%.\nA l'empresa, la presència de dones als consells d'administració no supera el 19% i la desigualtat entre homes i dones és de -76%. A les direccions i gerències les dones representen un 31% i la diferència és de -54%, mentre que el sou a nivell de director d'euros per hora és d'un -20%.\nEn les institucions només un 17% de dones formen part d'una junta o la presideixen, amb una diferència entre home si dones de -79%.\nA les universitats la desigualtat també ha anat a més respecte a fa dos anys i només una de cada cinc càtedres és ocupada per una dona. La desigualtat respecte als homes és de -75%.\nEn aquest últim cas, s'evidencia un contrasentit, ja que les dones són majoria en les titulacions universitàries (representen el 57% dels estudiants) i també en les tesis doctorals (el 51%). També tenen menys fracàs escolar: un 14,1% respecte al 21,6% dels homes.\nAra bé, aquest nivell de formació de les dones superior al dels homes no s'ha traduït en una reducció significativa de les desigualtats en el mercat laboral ni en la qualitat de vida. En aquest sentit, l'estudi conclou:\n"S'ha perdut més d'una dècada en l'aprofitament del talent femení en el mercat laboral."\nPer Carme Poveda, aquest retrocés en els càrrecs directius s'explica pel fet que els incentius no són prou bons.\n"Cada vegada és més difícil compatibilitzar la feina amb la família i l'incentiu que tenen per pujar a nivell directiu, l'exigència que representa, pot ser que no els interessi perquè la bretxa salarial és encara més alta que al nivell tècnic, ocupat majoritàriament per dones. Aquest sostre de vida aquí sembla que s'ha convertit en un sostre de ciment."\nNomés el 28% de treballadors en l'àmbit de les TIC són dones\nPreocupa sobretot l'enquistament de la desigualtat en un sector de futur: en l'àmbit TIC i R+D al sector empresarial. Les dones només representen el 28% en l'àmbit de les TIC i el 34% en R+D del sector privat. En les matriculacions d'Enginyeria i Arquitectura, un 23% són dones. Si no es frena, l'estudi augura que s'ampliarà la bretxa econòmica en el futur, un factor que jugarà en contra de la igualtat d'aquí a uns anys.\nLa bretxa de gènere en el temps dedicat a la família és del -92%\nPer contra, la bretxa de gènere en el temps dedicat a la llar i la família és del -92%, una reducció considerable respecte al -157% de fa 12 anys. Tot i això, s'ha estancat respecte a fa dos anys. En la mateixa línia, segons un altre indicador, les dones representen el 43% del conjunt de treballadors a temps complet.\nEscoles bressol gratis per incorporar més dones al mercat de treball.\nL'ODEE demana lleis i mesures que afavoreixin i fomentin la presència de dones a tots els nivells de feina. Per Carme Poveda, on hi ha lleis, l'avanç és molt més ràpid. En aquest sentit, assegura que una de les polítiques prioritàries hauria de ser escoles bressol gratis per incorporar més dones al mercat de treball.\n"Una de les polítiques prioritàries hauria de ser fer guarderies públiques gratuïtes perquè s'ha demostrat amb estudis científics que si el preu disminuís un 50%, hi hauria un 10% més de dones treballant."\nL'estudi assegura que cal fer polítiques públiques actives perquè "si no trigarem dècades a eliminar les desigualtats". En aquest sentit, reivindica una política valenta i decidida per promoure la participació de les dones en els òrgans de direcció i representació de l'empresa, la universitat i les institucions.\nTambé recomana fomentar les vocacions tecnològiques entre les dones i la participació en l'ocupació del futur de les TIC.


Mor un jove de 23 anys després de precipitar-se des d'un sisè pis a Lleida\nEls Mossos d'Esquadra han obert una investigació però tot sembla indicar que la caiguda hauria estat accidental\nper Redacció 16/08/2018 10:29h | Actualitzat a 16/08/2018 14:35h\nUn veí de Lleida, de 23 anys i origen colombià, va morir la matinada de dimecres després de precipitar-se al carrer des del balcó d'un sisè pis d'un edifici situat a la cantonada entre els carrers Vallcalent i Bisbe Ruano, a la Zona Alta de la ciutat Lleida. Els fets van tenir lloc cap a les tres de la matinada de dimarts a dimecres.\nEls serveis mèdics que es van desplaçar fins al lloc del succés no van poder fer res per salvar-li la vida. Els Mossos d'Esquadra han obert una investigació per esclarir les causes de la mort malgrat que fonts policials apunten que tot sembla indicar que la caiguda del jove s'hauria produït de forma accidental, després de recolzar-se d'esquena en la barana del balcó.\nDies negres a Lleida\nLa demarcació de Lleida està passant per uns dies tràgics per una sèrie d'accidents que han acabat amb la vida de diverses persones. Un dels successos més destacats va ser la mort de tres joves, dos d'ells germans, en un accident de trànsit a la C-12, a Balaguer.\nSegons va informar el Servei Català de Trànsit (SCT), l'avís del sinistre es va rebre pels voltants de les 7.45 hores del matí del passat diumenge al quilòmetre 173 de la C-12, entre la capital de la Noguera i Os de Balaguer.\nSegons les primeres informacions, el vehicle va sortir de la via per causes que encara es desconeixen i van morir tres dels ocupants. La C-12 va romandre tallada en ambdós sentits i es van fer desviaments senyalitzats.\nLa mateixa tarda de diumenge, un home de 63 anys i veí de Barcelona va morir en un accident de trànsit entre tres cotxes a la C-14 a Bassella (Alt Urgell). Segons el Servei Català de Trànsit (SCT), el sinistre va tenir lloc al punt quilomètric 135. A causa de l'impacte va morir el conductor d'un dels vehicles i quatre persones van resultar ferides. Una d'elles va ser evacuada a l'Hospital Parc Taulí de Sabadell i a les altres tres les van traslladar a l'hospital Arnau de Vilanova de Lleida.\nI gairebé sense marge de temps, el matí de dilluns dues persones van morir en un xoc entre tres vehicles a l'autovia A-2 a Ribera d'Ondara (Segarra), segons va indincar el Servei Català de Trànsit. L'accident es va produir poc després de dos quarts de cinc de la matinada a l'alçada del quilòmetre 530,2 en sentit Barcelona on, per causes que es desconeixen, hi va haver una col·lisió entre dos camions i una furgoneta. Arran de l'accident, una altra persona va resultar ferida menys greu i traslladada fins a l'Hospital d'Igualada.


Appartamento AlGiò Crotone Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 73 allotjaments a Crotone.\nCrotone City Center, Crotone, Itàlia - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Appartamento AlGiò\nAl visitar Crotone, vosté es sentirà com a casa a Appartamento AlGiò, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAppartamento AlGiò ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Appartamento AlGiò és una elecció inteligents per a viatgers a Crotone, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


RONDA DE CERVESES AL PATIO VIRTUAL: Independències\nAcí teniu una proposta de debat de Vicent F.:\n"Açò, que pot semblar una notícia positiva (Kosovo segons El País), encara no ha acabat de quallar i no sabem si hi haurà conseqüències no tan positives. De moment ja ens van avisant que no ens fem il·lusions , però això ja ho veurem (http://www.vilaweb.cat/www/mailobert?id=2743312)."\nVinga, una ronda, que són quatre dies!\nPublicat per Guillem Calaforra a 2/20/2008\nHome, jo faria uns comentaris molt elementals, si voleu, per obrir boca. Els estats dominants, des de la Segona Guerra Mundial, han actuat sobre la base de rebutjar sempre que siga possible la creació de nous estats. És fals que hi haja una "legalitat internacional" sobre el tema, perquè en el fons és un aspecte pragmàtic: accepten nous estats si els més forts estan disposats a reconèixer-los, la resta són mandangues. Aquest principi de "no més estats" se n'ha anat en orris bastant sovint (els casos més cridaners són la descolonització i la desintegració del bloc comunista, evidentment). En aquest context hi ha països que solen jugar fort a favor de les noves independències, perquè a mitjà termini ho aprofiten per tenir una penetració privilegiada como a inversors en els nous països: és el cas d'Alemanya. Hi ha una discussió inacabable sobre si això és "magnanimitat democràtica" o "oportunisme de Realpolitik". Bé.\nEl cas de Kosovo, com tots sabem, estava cantat. Vull dir, que ja se sabia des de fa mesos (o fins i tot anys) que hi hauria declaració d'independència, oposició violenta dels serbis, suport dels principals països europeus, etc. Tot el que està passant ara té un innegable sabor de déja vu. Des d'aquest punt de vista, i sobre possibles conseqüències, em vénen a la ment dos comentaris. Primer: la reacció de Moratinos i companyia està marcada, crec que en primer lloc, per les necessitats de la campanya electoral. Efectivament, el govern ha liquidat ràpidament qualsevol possibilitat de donar "carnassa" al seu principal rival, i més en un moment delicat (enquestes, etc.). Però no sols és per això. El partit governant ha tingut alts i baixos en la seua història respecte de les independències (abans donaven suport al Front Polisario, ara es fan els suecos sobre el tema i pacten amb el Marroc, per exemple). Es pot dir que des de fa un cert temps és un tema que els fa por. Per raons internes espanyoles? Segona: ara pareix que la gent està molt esvalotada pel famós "efecte dòmino" que la independització de Kosovo puga portar. Bé. La mateixa por tingueren a principis dels noranta amb els països bàltics, o en 1992 quan es va desfer Txecoslovàquia, o durant tota la dècada passada a mesura que s'anaven independitzant (més [Eslovènia] o menys [Bòsnia]) els països exiugoslaus. Al seu torn, en tots aquests casos les "nacions oprimides" occidentals han aprofitat per proclamar els corresponents paral·lelismes ("i després nosaltres!"), evidentment sense conseqüències fins ara.\nUn comentari final: el que diu Partal en certs moments és molt cert, i en d'altres em fa riure: qui és aquest "nosaltres" que es podria independitzar? Fent un esforç descomunal de fantasia em puc imaginar la Catalunyeta autonòmica convertida en estat, de Port Bou a la Sènia i de Lleida a la Barceloneta (ojo! Ni Perpinyà ni Fraga ni Vinaròs no hi entren!). Dubte moltíssim que les Illes Balears i Pitiüses entressen en aquest paquet. I del País Valencià, més val no dir res: mierda, perdó, agua para todos. Per tant, permeteu-me que siga incrèdul sobre possibilitats de canvi (observeu, però, amb quina rapidesa els diaris espanyols han aparcat el tema Kosovo... eh que és curiós, això?). A més, de què em serviria la independència en un país on la gent encara no saben ni tan sols ser ciutadans? Bé, talle i torne a la faena, que encara faré mala llet...\nBona nit. Veig que l'anàlisi d'urgència que ens ha regalat Guillem és molt complet, ben assaonat i ben presentat, al punt, com una bona paella.\nDe moment no faré comentaris, malauradament estic d'acord i m'agradaria veure les coses d'una altra manera.\nDesprés d'una setmana de la recent no-estrenada i unilateral in-dependència del bunyol balcànic conegut per Kosovo encara no s'ha afonat el món.\nLa situació es va tensant a cada moment, sobre tot pel que fa als "nous perdedors" en aquesta història (hi haurà algun bàlsam calmant? el risc d'escaldar-se és molt alt i poden sofrimar-ho tot al seu pas).\nNo és cas de broma, a la zona ja se les coneixen aquestes coses i per un tres i no res la fan ballar. No dic jo que siguen de got i punyal, que això seria una generalització fàcil però una mica recremats ja ho estan, i quan s'engeguen és molt complicat parar. No sabem amb quina sang propiciatòria s'apaivagaran els espirits ancestrals del Mont Balkan, en la llunyania ja sonen els sabres i les amenaces (potser només són amenaces). Què faran els russos? (Sempre els russos)\nPodria semblar catastrofista però si apuja massa la temperatura... vaja, hi ha perill d'incendi als balcans...\nM'ha alegrat llegir avui el reportatge del nostre conegut Timothy Garton Ash (recordeu "La Stasi britànica"?)intitulat "La independencia dependiente" al suplement Domingo d'El País.\nI és que després de la sequera respecte d'aquest assumpte, potser esperant un senyal del cel, hem pogut veure escrites en paper les evidències que no es comentaven. La sombra o la mà de l'amic americà (sempre els americans) és present allà on bufe una mica de vent. Cap fulla no es mou sense la seua aquiescència o la seua empenta.\nAmb quina rapidesa van felicitar el nou estat! Quins reflexos!\n(Per cert, per què van emprar les paraules "això contribuirà a la pacificació de la regió"? Tots sabem el que entenen els americans per pacificar) (o només serà una fórmula de Gran Bruixot?).\nI els europeus, protagonistes (pobres), encara esperen controlar-ho tot sols. ("Quin marrón").\nLa subasta ha començat. Qui va?\nAmb tot, la millor nota positiva ha estat: dos equips participen representant el seu país al campionat mundial de tennis de taula a la Xina. La primera gesta serà tornant les pilotetes.\nMillor, llegiu Timothy a "El País".\nHe he he, això de les pilotetes, per Déu que és catxondo (per molt seriós que siga en realitat, sí); és una ironia que les coses més serioses dels estats i les nacions em facen riure, vaja, les seues creences, els seus rituals i els seus símbols... Però, alerta, no pas amb el somriure de Sarko dient "Casse-toi donc", sinó amb el del predicador de "Pale Rider", si se'm permet la pedantesca llicència. En fi.\nCertament, Vicent, meneges molta raó: els russos i els americans, com sempre. Per cert, i ja que he fet la referència cinematogràfica, em sembla que "pacificar" en el seu lèxic significa allò que feia Dirty Harry amb la magnum.\nEn qualsevol cas, he de dir que les meues simpaties no estan precisament amb els serbis, que, generalitzacions a banda, molt estimables no són. Però qui ho és? Repetisc: en fi!\nL'anàlii del Guillem em sembla molt encertada. També crec que, sens dubte, la situació dins d'Espanya condiciona la presa de postura davant d'aquests fets. I no oblidem el cas de Gibraltar: l'estat Eppaniol ni de conya vol acceptar que els d'allà puguen decidir si són epanyols o ciutadans del Regne Unit -on, de fet, crec que són ciutradans de segona... la veritat és que em falta informació al respecte...-.\nEn fi, l'actitud front a les (in)dependències és un dels termòmemtres més evidents i objectius a l'hora de palesar els propis complexos, les pors més íntimes i el cinisme més avalotat...\nLa fal·làcia del món virtual com a món "alternatiu".


CEC Digital | Tag Archive | AP40\nArxiu d'etiquetes: AP40\nEl 24 de novembre del 2005 s’inaugurava el I Congreso Protestante de Madrid, celebrat a l’Església Bethel de la capital. Ara, uns mesos més tard, veu la llum el llibre que recull els discursos, ponències i conclusions dels tallers que van conformar el programa d’aquest congrés. Diversos van ser els objectius que [...]\nHan estat molts mesos de treball i, per fi, podem anunciar que ja és aquí la nova web del Consell Evangèlic de Catalunya que es troba allotjada a l’adreça www.consellevangelic.cat. D’aquesta manera, el CEC accedeix a una adreça .cat. Al mateix temps, tots els correus electrònics del CEC han estat modificats per [...]\nAquesta setmana la frase més repetida al CEC és ‘Moltes gràcies’. I això perquè són molts els motius de gratitud després de l’acte conjunt de celebració del 25è aniversari del CEC i 50è de la FEREDE. En primer lloc, volem agrair la presència de tants germans i germanes que van aportar el seu [...]\nDISCURS EN LA TROBADA AMB L’ALCALDE DE BARCELONA >> Guillem Correa\nAlcalde, Senyora Regidora, Senyor Director del Centre Interreligiós de Barcelona. Voldria que les meves primeres paraules fossin per valorar molt positivament la seva iniciativa en relació a aquest encontre. Contra la imatge que hi ha cops que alguns volen mantenir el protestantisme a Catalunya està organitzat. Ha estat la primera Comunitat Protestant [...]


Des del proper dilluns, i fins el 25 de novembre, es realitzaran pels instituts de la ciutat xarrades de prevenció de la violència de gènere, destinades a l'alumnat de primer de Batxillerat i impartides per la Policia Local. D'altra banda, el 22 de novembre a les 19 hores a la Casa de la Cultura, tindrà lloc un homenatge a Isabel Iniesta organitzat pel PSPV-PSOE. A més a més els caps de setmana del 20 i 21, i del 27 i 28 de novembre es realitzaran en totes les competicions esportives que se celebren a la ciutat actes de denúncia i de sensibilització, en una activitat programada pel Consell Esportiu Municipal.\nEl dia 25 de novembre tindrà lloc a les portes de l'Ajuntament de Xàtiva la concentració contra la violència de gènere i en record de les dones assassinades (20 hores). Prèviament tindrà lloc la recepció de pancartes participants al concurs i el lliurament de premis (18h), i la tradicional marxa organitzada per Xateba contra la violència de gènere que s'iniciarà a les 19 hores des del propi Ajuntament, amb posterior lectura del manifest del Consell Municipal de les Dones per la Igualtat.\nContinuant amb la programació, el divendres 26 de novembre tindrà lloc al Gran Teatre de Xàtiva la representació de l'obra 'Las putas amas de Casa' (les invitacions es poden recollir a la Casa de les Dones) i eixe mateix dia se celebrarà al CIPFP La Costera a les 9 hores el III Seminari sobre Violència de Gènere en Xàtiva per a l'alumnat FP. El dissabte 27 també se celebrarà una caminada de 6,5km contra la violència de gènere, amb eixida des de la Casa de les Dones a les 9:30 hores. Per a acabar, durant eixe cap de setmana, la regidoria de Joventut ha organitzat una programació especial al JOC: un taller de lletres de cançons feministes (divendres 26), un Kahoot! Feminista (dissabte 27) i un lettering amb consignes contra la violència de gènere (diumenge 28).\nCal destacar també les activitats que ja s'han celebrat però que també estan vinculades amb la commemoració d'aquesta jornada. Ahir dijous va tindre lloc la xarrada '1 de cada 5. Trenquem el silenci: conversa sobre l'eradicació d'abusos a menors' a càrrec de les supervivents Carmen Diaby i Mònica Morlans, mentre que el dimecres es va celebrar a la Casa de Cultura l'activitat 'Mujeres invisibles. Un análisis de la trata y la explotación sexual', organitzat per Creu Roja.\n"La lluita contra la violència de gènere és una qüestió de totes i tots, i per això necessitem que la gent acudisca a la manifestació i a totes les activitats programades", ha declarat la regidora Lena Baraza, qui ha manifestat que "des de fa un temps hem centrat el treball en la igualtat en l'educació, fent el possible per canviar aquesta realitat des de la base. Esperem deixar petjada i a poc a poc anar canviant les coses".\nCampanya 'Estima'm bé'\nLena Baraza també ha anunciat la reeditació de la campanya educativa 'Estima'm bé', que va començar l'any passat i amb la qual es van realitzar mascaretes i una guia per a que els docents pogueren treballar amb els i les joves.\n"Aquesta és una campanya amable que ha tingut molt bona rebuda per part del món educatiu. Per això anem a tornar a dur a terme aquesta campanya als diferents centres educatius, amb un lema amb el que es pot arribar a totes les edats per tal de trencar les males conductes i trobar la normalitat en el bon tracte".\nTemas: 25Nviolència de gènereXàtiva\nLa Diputación de Castellón pedirá al Gobierno solución urgente a los problemas del litoral de la provincia


Milions de treballadores i treballadors no poden pagar per la irresponsabilitat del PSOE\nComunicat sobre el vot de la pròrroga de l’estat d’alarma.\nDavant la situació desencadenada per la gestió irresponsable del govern de l’Estat liderat per Pedro Sánchez, que ha posat en perill el confinament i el cobrament de la prestació de l’atur a milions de treballadors i treballadores que estan en un ERTO per força major i als autònoms, Comunistes de Catalunya expressa el següent:\nSolidaritat amb la vaga a Nissan!\nDes del PCPC i la J-PCPC ens solidaritzem i donem suport a la VAGA IDEFINIDA dels treballadors i treballadores de NISSAN. Ja fa mesos i mesos que l’empresa colla de manera barroera la plantilla i, de retruc, els més de 25.000 treballadors i treballadores i les seves famílies que depenen de NISSAN per sobreviure.\nAturades productives, retallades salarials, convenis a la baixa… amb la connivència de les administracions públiques, que, un cop més, es posen de la banda de la Patronal per acció o inacció, demostrant el seu caràcter còmplice amb els tripijocs de les grans empreses a les quals serveixen.\nComunistes de Catalunya contra l’intent d’invasió militar de la República Bolivariana de Veneçuela\nAquesta matinada, un grup de mercenaris han intentat des de Colòmbia, realitzar una incursió armada via marítima amb llanxes ràpides, amb l’objectiu de generar desestabilització, assassinar membres del govern veneçolà i realitzar un cop d’estat.\nAquest grup de mercenaris està capitanejat per Robert Colina Barra, àlies el «Pantera», desertor de la Fuerza Armada Nacional Bolivariana.\nFa una setmana es va portar a terme una tertúlia sobre sanitat molt interessant que us recomanem, la podeu veure al canal de Youtube de la Joventut Comunista de Catalunya. En la conversa van parlar tres persones amb una relació molt estreta amb aquest àmbit, que estan a primera línia lluitant contra el virus i per una sanitat pública forta i de qualitat. Com és normal, el tema principal va ser la pandèmia, i com s’ha viscut des de dins.\nNo som herois ni heroïnes. Som classe treballadora i volem una vida digna.\nManifest de l'1 de maig\nEl nostre planeta travessa una greu crisi on milions de persones han emmalaltit i milers han perdut la vida. El nou coronavirus ha desencadenat una nova crisi que avui és de salut pública, però que demà podria ser energètica o alimentària, i que tindrà un fort impacte en les economies de tot el món. S’ha posat en evidència totes les polítiques neoliberals desenvolupades als darrers anys, que han portat retallades, privatitzacions i abandonament dels serveis públics, com per exemple el de salut. L’afebliment sistemàtic de l’estat i dels serveis públics s’ha demostrat, un cop més, una errada fatal que ens ha de portar a desterrar el neoliberalisme per sempre.\nPrimer de Maig: Dia Internacional de la Classe Treballadora\nSEGUIM LLUITANT PER LA REPÚBLICA, L’AUTODETERMINACIÓ I EL SOCIALISME.\nSEGUIM CONSTRUINT EL PODER OBRER, ÚNIC CAPAÇ D’ACONSEGUIR EL SOCIALISME.\nAquest any 2020 vivim el 1er de maig després de gairebé 2 mesos de l’explosió de la pandèmia provocada pel virus COVID-19. Serà, des de les darreres guerres, el primer sense manifestacions pels carrers de les grans ciutats, tan a Catalunya com a tot l’estat, així com a bona part del món.\nDeclaració conjunta de Partits Comunistes i Obrers del món per la fi del bloqueig a Cuba\nAlhora que la pandèmia COVID – 19 s'ha continuat expandint per tot el planeta, ocasionant enorme dolor i pèrdues de vides humanes, es confirma tràgicament l'existència de dues aproximacions diferents: una que insisteix en imposicions i obtenir beneficis del control mundial sobre la salut pública i el benestar de les persones i una altra diferent que prioritza a les persones, la seva salut i el seu benestar per sobre d'altres interessos.\n1r de maig: Als Països Catalans, sols el poble salva el poble. Nacionalització de serveis, drets laborals, socials i polítics.\nAquest 1r de Maig, des de diferents organitzacions polítiques, sindicats i col.lectius de Comarques Gironines volem posar de relleu el significat del Dia de la Classe Treballadora. Aquest 1r de Maig, ve emmarcat dins d’una crisi sanitària que aguditza encara més les contradiccions del sistema capitalista i que sense lluita serà un altra crisi que acabarem pagant les treballadores i treballadors amb les mateixes receptes que ja coneixem:\n• La privatització del sistema sanitari públic i de protecció social i l’externalització dels serveis perquè sigui el capital qui faci negoci amb les nostres vides, entre d’altres el de les pensions públiques, que degraden les condicions de vida de la classe treballadora.\n#1deMaig Cantem La Internacional\nAquest 1 de maig serà molt diferent als que hem viscut els darrers anys. No podrem sortir al carrer, però això no vol dir que haguem d’estar sense fer res a casa. Hem de manifestar-nos amb les eines que tenim al nostre abast, i per això us proposem una acció ben senzilla i bonica. Es tracta que cantem La Internacional i ens gravem amb el mòbil. És molt fàcil, i us portarà 3 minuts. No es tracta de fer un vídeo perfecte, no som actrius ni actors. Es tracta que se’ns vegi al natural, com a persones del carrer que cantem millor o pitjor, però amb entusiasme.\nCorporativisme patronal davant la crisi ecològica i de civilització.\nAquells que tenim masses anys, recordem que un temps després del primer Informe del Club de Roma de 1972, Manuel Sacristán va defensar la necessitat d'una reconversió de la industria de l'automòbil en un sentit ecològic. Era poc abans de la primera crisi del petroli de 1973.\nLa proposta-reflexió de Sacristán no significava enviar a la gent a l'atur sinó re-convertir la indústria automobilística cap a altres produccions sostenibles.\nEl PCP i la Covid-19: Una política patriòtica i d’esquerres\nTot seguit trobareu una breu valoració sobre com el Partit Comunista Portuguès (PCP) demostra que es pot sostenir una política d’esquerres i patriòtica i, al mateix temps, autònoma del govern, de la patronal i dels poders de l’Estat. Aquesta reflexió s’ha fet a partir de la intervenció de Joao Oliveira, a l’Assemblea de la República de Portugal, sobre la Declaració d’Estat d’Emergència, que la podeu consultar traduïda al català en aquest enllaç.\n1er. El PCP sempre ha defensat una política d'esquerres i patriòtica. És allò que a Catalunya els comunistes sempre hem anomenat com a política "nacional i de classe" o "de classe i nacional". L'ordre dels factors no altera el producte.\nComunicat de la reunió del Comitè Central de Comunistes de Catalunya del 18 d’abril de 2020\nEl Comitè Central de Comunistes de Catalunya s’ha reunit de forma telemàtica avui, amb l’assistència d’una setantena de persones (70% de l’òrgan), per analitzar la crisi derivada de la pandèmia de la COVID-19, així com les propostes del partit per a sortir de la situació amb una classe treballadora en millor situació que la de 2008. L’element clau de l’anàlisi és que la pandèmia ha qüestionat de forma global el capitalisme com a sistema, i la seva incapacitat per donar resposta a les necessitats de la població. S’evidencia que el capitalisme posa per davant els beneficis d’una minoria, front la vida i la salut de la majoria de la població mundial. El socialisme, doncs, esdevé una alternativa que es situa en primera línia, i que cal concretar per al nostre país.\nEl PCPC, a diferència d’altres organitzacions que només semblen indignar-se per la presència de quatre soldats mostrem tot el nostre menyspreu per les accions que la burgesia mostra contra el poble treballador. El Reial Decret-Llei 9/2020, del 27 de març inclou una sèrie de mesures a l’àmbit laboral per, suposadament, apaivagar els nocius efectes derivats de l’actual crisi sanitària del COVID-19.\nLa mesura “estrella”, en paral·lel i a conseqüència directa de l’ordre de confinament total aprovada pel Govern central, on es paralitza l’economia i l’activitat empresarial “no essencial”, és l’anomenat “Permís retribuït recuperable”.\nAra més que mai, la salut no és un negoci\nComunicat de suport a la mobilització europea pel Dia Mundial de la Salut\nEl pròxim dia 7 a escala global i a Europa en particular es realitzarà una jornada de mobilització contra la mercantilització de salut. El dret a la salut és un dret humà universal per això ha de ser defensada i protegida d’una manera radical i solidària.\nÉs una reivindicació fonamental, i des de Comunistes lluitem al costat dels moviments socials com la Marea Blanca de Catalunya, plataformes i associacions.\nPartits Comunistes i Obrer: Mesures immediates per a protegir la salut i els drets dels pobles\nEls partits comunistes i obrers ens posicionem amb responsabilitat davant els nostres pobles. Som aquí! Presents a l'avantguarda de la lluita per a prendre mesures immediates per a protegir la salut i salvaguardar els drets de la classe obrera i les capes populars, a tot arreu!\nEnviem el nostre més sincer agraïment als metges i infermers, al personal dels hospitals, de les unitats de salut que estan lluitant enfrontant grans dificultats.\nExpressem la nostra solidaritat a tots els afectats per la pandèmia de la CoVID-19 i els desitgem una recuperació ràpida de la malaltia.\nNuevamente el imperialismo gringo recurre a la coartada de la “guerra contra las drogas” para agredir a aquellos pueblos rebeldes que no se arrodillan ante sus intereses. Una “guerra” que no es tal, ya que es el mismo gobierno norteamericano el que promueve la producción, distribución y consumo de drogas ilegales en el mundo y concretamente en su territorio, como negocio altamente lucrativo que contribuye decididamente al control y descomposición social de los pueblos del mundo, debilitando la capacidad de lucha y resistencia de la clase obrera y los sectores populares.\nPropostes del PCP per a enfortir la protecció dels drets i respondre a la COVID19\nComunicat íntegre del PCP\nLa situació que estem vivint requereix mesures serioses per a combatre l'epidèmia que enfrontem, però també requereix mesures per a defensar els drets i les condicions de vida dels treballadors i les persones.\nÉs per això que el PCP va presentar un conjunt de propostes que seran discutides dijous que ve, de les quals, en primer lloc, destaquen les mesures de protecció per als treballadors, amb la prohibició d'acomiadaments, amb la nul·litat dels actes que es practiquen en violació de la legislació laboral, amb la consideració de Covid-19 com una malaltia professional per a tots els treballadors en serveis essencials i també el pagament del suplement de remuneració per a compensar el risc de dificultats i problemes de salut que enfronten aquests treballadors.\nLa mesura “estrella”, en paral·lel i a conseqüència directa de l’ordre de confinament total aprovada pel Govern central, on es paralitza la economia i l’activitat empresarial “no essencial”, és l’anomenat “Permís retribuït recuperable”.\nSince 01/06/2005: 68698459


Casa rústica de pedra d´estil gallec en venda al costat d´un embassament a la zona de Vila de Cruces, Pontevedra.\nPresentem aquesta encantadora casa rústica de pedra d'estil gallec de 240 m², situada a un paradís natural. Es va restaurar amb molt de gust però respectant les característiques típiques d'una masia gallega.\nEs troba en un entorn idíl·lic, al costat de l'embassament de Portodemouros.\nLa planta baixa fa 141 m² i compta amb una àmplia cuina amb zona de menjador de pedra picada, una zona d'estudi, un rebedor amb dutxa, un saló amb llar de foc de llenya i una galeria amb magnífiques vistes al llac i amb accés a una terrassa exterior.\nA la primera planta trobem la zona de nit d'uns 99 m² i amb terres de fusta de jatoba. Hi ha dos dormitoris, un bany compartit i el dormitori principal amb bany privat. Tots els dormitoris són de bona mida i es beneficien d'armaris encastats. Dos dels dormitoris tenen accés a una bonica terrassa exterior amb vista a les muntanyes i al llac.\nLa planta baixa presenta sostres amb bigues de castanyer vistes, murs de pedra vista i finestres d'alumini color crema amb doble vidre i trencament de pont tèrmic.\nA l'exterior, trobem el paller de pedra de dues plantes (cada planta fa 85 m²). Hi ha una àrea de rentat, taller i àrea oberta per aparcar vehicles a la part baixa. La part superior és un espai obert i es podria rehabilitar com a zona de convidats. També hi trobem un pati de pedra per sopar a l'aire lliure amb una zona de barbacoa.\nL'habitatge té calefacció central, una porta elèctrica, subministrament d'aigua i internet per satèl·lit.\nIdeal per a famílies o parelles que busquen un estil de vida relaxat en un lloc privilegiat, molt privat i tranquil; per a persones que busquen pau, natura, tranquil·litat i on practicar esports aquàtics o pescar si ho desitja.\nMàster en suite\nL'habitatge és a prop del riu Arnego, que és a poca distància amb cotxe de l'ajuntament de Vila de Cruces a la província de Pontevedra.\nVila de Cruces és un municipi de mida mitjana de l'interior nord de Galícia amb caràcter rural i emmarcat en un impressionant paisatge de muntanyes i valls envoltat de tres rius imprescindibles: l'Ulla, el Deza i l'Arnego.\nA Vila de Cruces trobareu tots els serveis necessaris per al vostre dia a dia, i l'autovia més propera que enllaça amb la resta de Galícia és a 15 minuts de l'habitatge.\nSantiago de Compostel·la 51 quilòmetres\nVigo 100 quilòmetres\nOrense 70 quilòmetres


Traducció de Miguel Candel. Paidós Ibérica. Barcelona, 2008. 576 pàgines.\nMarc Hauser és professor de la Universitat de Harvard, catedràtic de Psicologia, de Biologia evolutiva i organísmica i d’Antropologia biològica. Fa més de vint anys que investiga diferents aspectes de la cognició animal, com l’evolució de la multitud, la cooperació, la comunicació, el llenguatge i la moralitat. Amb la finalitat última de comprendre el disseny de la ment humana, ha realitzat estudis en humans (nens i adults), primats no humans i ocells. Les seues investigacions han significat importants aportacions a la comprensió dels processos cognitius des d’un enfocament evolutiu. La mente moral és el seu tercer llibre de divulgació i el segon publicat en castellà (el primer va ser Mentes salvajes: ¿Qué piensan los animales).\nEl plantejament del llibre és simple i alhora revolucionari: la nostra moral, la capacitat per decidir el que està bé o malament, és una capacitat innata (no apresa) que resideix en el nostre «òrgan moral», una sèrie de connexions neuronals del nostre cervell. Hauser proposa que, de manera semblant al que al seu dia va formular Noam Chomsky per al llenguatge, hi ha una «gramàtica moral universal» inconscient i automàtica que sorgeix de manera natural en els nens i que pot coincidir o no amb les normes morals establertes culturalment. Aquest enfocament nou ha donat un impuls sense precedents als estudis sobre la moral humana, la seua evolució i les seues bases neurobiològiques. El llibre és una recopilació d’aquestes investigacions, moltes de les quals realitzades amb la participació del mateix autor, qui, per tant, disposa d’informació de primeríssima mà.\nEl llibre desenvolupa l’analogia entre la gramàtica moral i la gramàtica lingüística, que, com l’autor reconeix, ja va proposar el filòsof John Rawls i el mateix Chomsky. A més, discuteix distints models filosòfics sobre la manera com s’originen els juís morals, basats en la combinació de dos ingredients fonamentals: la raó i l’emoció. Les accions immorals ens produeixen repugnància. Són els juís morals producte d’aquesta resposta emocional negativa o són les emocions una conseqüència del juí moral? A aquests dos ingredients l’autor incorpora l’anàlisi computacional de les causes (motivació, intencionalitat) i conseqüències (buscades, previstes, imprevistes) de cada acció.\n«El plantejament del llibre és simple i alhora revolucionari: la nostra moral és una capacitat innata que resideix en el nostre “òrgan moral”»\nPer investigar la lògica universal de la moralitat, Hauser defensa la utilització de dissenys experimentals basats en el registre de les respostes davant de distints dilemes morals, per exemple: és moralment lícit accionar una palanca per desviar un tramvia cap a una via secundària, on atropellarà una persona, per salvar cinc persones? O és moralment lícit empentar una persona obesa a la via per aturar el tramvia i evitar que muiren cinc persones? La majoria de la gent contesta «sí» a la primera pregunta i «no» a la segona. Aquestes preguntes són dilemes clàssics utilitzats pels filòsofs en els estudis d’ètica, la novetat de la proposta de l’autor és l’aplicació que en fa per testar prediccions derivades dels enfocaments de la psicologia evolucionista. Si els juís morals han estat modelats per la selecció natural, hauríem de trobar respostes semblants en distintes cultures i respostes que afavoreixen la pròpia supervivència i reproducció, és a dir, tenen un valor adaptatiu (per exemple, hauríem de salvar els parents abans que no els no parents, i els pares haurien de salvar els fills abans que els fills salven els pares). Curiosament, encara que el subtítol suggereix un enfocament adaptacionista del llibre, aquest no dedica ni un sol capítol (només algunes pinzellades) a revisar les distintes hipòtesis sobre la manera com ha pogut evolucionar la moralitat i quina és la seua funció o valor adaptatiu.\nHauser afirma que només les dades científiques poden determinar quin és el model correcte de juí moral. En el llibre intentarà demostrar aquesta afirmació i anirà desgranant estudis procedents de disciplines tan diverses com la biologia evolutiva, l’etologia, la psicologia del desenvolupament, la psicologia social, la psicologia cognitiva, l’antropologia, la neurobiologia, la filosofia o l’economia. Hauser mostra un domini envejable d’aquestes disciplines. No obstant això, el llibre a vegades falla a l’hora de relacionar els resultats obtinguts en els distints estudis per integrar-los en el marc teòric comú i també quan vol explicar quina rellevància tenen en relació amb els models proposats.\nEl llibre és una magnífica revisió de la psicologia de la moralitat, però, com el mateix autor reconeix en el pròleg, la ciència de la moral avança a un ritme vertiginós, per la qual cosa la informació actualitzada el 2006 (data de publicació de la versió original) actualment està una mica desfasada. Tot i això, el llibre és de lectura obligada per a aquell que desitge conèixer les aportacions de la biologia a la comprensió de la nostra moralitat.


Topcoat polièster - Sagristà Products Barcelona\n25kg resina + 500g catalitzador\n23kg resina + 400g enduridor\n· Topcoat de polièster per a recobriment de models i motlles laminats amb fibra de vidre.\n· Pintura d'alta viscositat amb base de resina de polièster.\n· Es pot aplicar tant a brotxa o corró com a pistola (ha de diluir amb estirè Monòmer).\n· Acabat brillant.\n· Barreja: 1% -2% de catalitzador en pes.\n· Temps de curat: 3-4h\n17,48 Entrega en 24-48h


Reedició del Pla estratègic del centre històric amb un enfocament “més cultural” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl Pla estratègic del centre històric es va realitzar el 2017.\nDc., 12/01/2022 - 02:00\nReedició del Pla estratègic del centre històric amb un enfocament “més cultural”\nEl conveni de col·laboració entre el Comú d’Andorra la Vella, Andorra Turisme, la Cambra de Comerç, Indústria i Serveis i l’Associació de Comerciants del Centre Històric per a l’execució del Pla Estratègic del Centre Històric s’ha tornat a renovar. Així es va informar en la darrera sessió de Consell de Comú d’Andorra la Vella a demanda dels consellers socialdemòcrates. Segons va explicar llavors la cònsol major, Conxita Marsol, la intenció és “tornar a reprendre el PEC” tenint en compte que bona part d’aquest pla es va executar però han quedat pendents de portar a la pràctica algunes de les accions programades. D’aquí que el proper pas consisteixi a revisar les estratègies que no s’han portat a terme i se n’afegeixen d’altres. També va recordar que el Comú aporta uns 30.000 euros per a l’execució del PEC.\nMarsol recorda que el Pla com a tal s’acabava l’any passat i destaca la importància de reeditar-lo i afegir noves accions que donin resposta a les necessitats actuals del centre històric. En aquest sentit, subratlla que totes les estratègies que tenien relació amb el tema comercial “està força aconseguit”, tenint en compte les noves obertures de negocis que han donat embranzida a l’activitat comercial. És per aquest motiu que la cònsol apunta que “potser s’haurà d’enfocar més a nivell cultural”. En qualsevol cas, tot això s’haurà d’estudiar en les reunions periòdiques que es reprendran després d’uns mesos d’impàs a causa de la pandèmia.\nPer Marsol, el centre històric és una zona molt important de la parròquia. Una zona que s’ha revitalitzat i es vol continuar fent de manera que sigui un focus d’atracció tant per als residents com per als visitants. Una atracció que també s’ha aconseguit, per exemple, amb la remodelació efectuada a l’avinguda Príncep Benlloch. “Cada vegada veus més gent que puja des de l’avinguda Meritxell cap a la part alta d’Andorra la Vella”, ressalta la consol. I afegeix que encara que tot tendeix a concentrar-se, “hem aconseguit que tot s’estiri una mica”.\n5.773 euros de subvenció a l’Associació del Centre Històric\nL’Associació de Comerciants del Centre Històric va rebre a finals de l’any passat 5.773 euros de subvenció per una sèrie d’accions efectuades els mesos de novembre i desembre. En concret, segons va informar la consellera de Desenvolupament Estratègic i Comercial i de Projectes Participatius, Meritxell López, a més de destinar una part a manteniment de les xarxes socials i la pàgina web, 3.333 euros corresponen a la contractació d’una persona administrativa. Un total de 2.027 euros s’han destinat a un estudi de les accions de dinamització que s’estan fent a la zona encarregat per la mateixa associació. El que està fent l’entitat amb una ajuda externa és valorar què s’ha fet fins ara i realitzar recomanacions sobre les noves estratègies que es podrien implementar.\nJoan-Marc Joval s’estrena com a cap d’Acció cultural\nUn altre històric que plega


5 raons per les quals no passarà mai una pel·lícula 'Party Party' - Revisió | Setembre 2020\n5 raons per les quals no passarà mai una pel·lícula 'Party Party'\nPrimer, no us equivoqueu. Ens va encantar cada segon de 'Festa avall”Durant tot el termini és massa breu Starz. Si no heu vist l’espectacle, no teniu ni idea de què us perdeu. Compta amb un conjunt sorprenent Adam Scott, Ken Marino, Jane Lynch, Jennifer Coolidge, Megan Mullally, Ryan Hansen, Martin Starr i Lizzy CaplanL'espectacle va narrar els treballs d'una empresa de restauració basada en L.A. formada per actors i escriptors amb la intenció de fer-la gran, inclosa una que ja havia tastat el focus. Creat i escrit per John Enbom, Rob Thomas, Dan Etheridge, i Paul Rudd alhora l'espectacle era hilarant i tendre, perfectament encapsulant el dur, surrealista i de vegades absurd que és perseguir el vostre somni mentre treballa una feina de merda. Scott va assenyalar la sèrie com a Henry, un actor que va tastar la fama gràcies a un comercial de cervesa que mai no volia parlar mai. El seu interès amorós era Casey de Caplan, un còmic aparentment encallat en audicions interminables. Dirigits pel seu cap Ron, interpretat per Marino a la perfecció gung-ho, cada episodi va trobar a la tripulació en una nova festa temàtica i va permetre al conjunt, inclòs el bonic nen de Kyle (un hilarant Hansen), el geek Roman (Starr) i el la resta de la tripulació per explicar les seves històries. I, tot i que el programa ara ha passat i el repartiment ha continuat, les converses sobre pel·lícules han començat a augmentar-se.\nEn una fantàstica història oral de la sèrie publicada a Detalls a principis d’any, Thomas va dir que “Esperem fer una pel·lícula. Estem parlant del final feliç d’aquest espectacle ”, mentre que, més recentment, Caplan va dir a Huffington Post que gràcies al DVD:“ La gent ho està assabentant, sembla, que és fantàstic, perquè crec que tindrà potes i Tant de bo es converteixi en una cosa més culte, que ens animarà a fer un encantador llargmetratge. ”I de nou, ens encanta l’espectacle i tots els implicats, però escolteu gent, això mai no passarà. I aquí és el perquè:\n1. No vau veure el programa per primera vegada\nHo sento, però aquesta és la dura veritat. L'espectacle va tenir petites valoracions durant la seva primera temporada i encara pitjors durant la segona temporada. I, tot i que el reconeixement de culte pot ser bo, utilitzar aquest argument per convèncer els vestits que haurien de fer una demostració que ningú ha vist encara més diners per guanyar una pel·lícula, probablement, us sortirà a l’orella. Tot el que heu de fer és mirar-hi “Verónica Mars”(També creat per Rob Thomas) que va tenir una temporada més que“ Party Down ”i probablement molts més espectadors. Mentre Warner Bros ha llançat els fidels un os obrint una adreça de correu electrònic on els fans poden sol·licitar oficialment una productora de pel·lícula Joel Silver va dir l'any passat que les possibles pel·lícules estaven gairebé mortes perquè ningú va comprar els DVD. I quina possibilitat creieu que un programa que tingués números encara més petits tingués una pel·lícula?\n2. Les campanyes de fan de Cult Show gairebé no funcionen\nUn cop més, amb 'Veronica Mars' i més recentment 'Roswell', Els aficionats al culte mostren absolutament amor engrescant Internet, però poques vegades, si mai, es tradueixen en resultats reals. Recorda que Donald Glover campanya per aconseguir-lo un lloc d’audició per a “El sorprenent home aranya”I recordeu què funcionava? (En cas que no en recordis, ni tan sols va entrar a la porta). Hollywood no escolta ni segueix les revoltes a les pàgines de fans i als fòrums d'Internet perquè simplement no ho veuen traduint en alguna cosa que els guanyi diners.\n3. Ningú no pagarà 13 dòlars per veure que Adam Scott finalitzi una pel·lícula (almenys no ara)\nEn primer lloc, Adam Scott és la merda. Totalment divertit, un gran home recte i està matant-lo totalment a 'Parcs i esbarjo' ara mateix. Però ell és el cor i l’ànima de “Party Down”, amb el seu caràcter d’arc de fer pau amb el seu passat i més emotiu, trobar de nou l’entusiasme per actuar, sent una part enorme del que va fer de la sèrie molt més que un simple concepte alt. sitcom I, mentre que la protagonista més gran del repartiment és fàcilment Jane Lynch, el seu personatge gairebé no és el punt central del programa. Aneu als estats de la línia de sobre i expliqueu a algú que hi hagi una nova pel·lícula d'Adam Scott i, a continuació, veieu l'expressió desconcertada de la seva cara. Un cop més, res contra Scott (o Lizzy Caplan, Martin Starr, Megan Mullally i la resta de l'equip), però aquests no van a encapçalar la seva pròpia pel·lícula. Almenys no ara.\n4. D’acord, diguem que passa una pel·lícula: on trobaran temps per aconseguir-ho?\nD’acord, diguem que per alguna raó, alguns productors presenten 10-15 milions de dòlars i diuen a l’equip “Party Down” que vagi a fer la seva pel·lícula. Quan passarà això? Suposem que aquest estiu és una cancel·lació (tret que passi alguna cosa veritablement miraculosa). Adam Scott, Jane Lynch i Ryan Hansen tenen programes de televisió que els mantindran ocupats: 'Parcs i esbarjo', 'Glee'I és probable que siguin verds'Amics amb beneficis”Respectivament. Mentrestant, Ken Marino està ocupat per escriure guions importants de Hollywood (actualment torna a escriure 'Us odio, pare”Per Adam Sandler). No estem tan segurs que tots tindran temps, no només per escriure la pel·lícula, sinó també per fer-la. Tot el que hem de fer és mirar els gestos per sempre 'Desenvolupament arrestat'Que tothom segueix preguntant, però no està a prop d'anar davant de les càmeres a causa que no s'ha acabat un guió i que molts dels membres del repartiment participen en altres projectes.\n5. No podem deixar-ho morir?\nEstà bé, així que no és un motiu, sinó una opinió, però no podem continuar tothom? 'Party Down' va ser brillant mentre va durar, va passar alguna cosa especial que, donat el panorama de la comèdia televisiva en aquests dies, és una mica un miracle no només ser tan divertit i original com era, sinó que també van durar dues temporades. Hi ha quelcom d’estrany en aquesta cultura on la gent no pot simplement gaudir del que tenien, en lloc de reclamar-se més amb el supòsit que capturar el raig en una ampolla és simplement una qüestió de tornar a reunir totes les mateixes persones a la sala. mateix temps. Llegiu això Detalls de la història oral. A mesura que el repartiment i els cineastes expliquen que van fer la sèrie, hi havia la sensació que se’ls va escapar amb alguna cosa que s’acompanyava de la il·lusió de saber que feien alguna cosa realment especial que, sens dubte, va informar el producte final. Però Ken Marino ho diu millor, dient a la revista: 'M'hauria encantat fer potser una temporada més. Però hi ha aquesta sensació ara que l’espectacle es troba en aquestes cinc, sis hores d’història, i quanta història més necessites explicar? Hi ha una cosa molt maca. Ho veieu i ja ho heu fet i dius: 'Ah, m'agrada el bonic televisor'.


gronxador de fusta doble KIBO amb seient de nadó\nRef. MA700036 /\nGronxador doble de fusta KIBO. L'estructura KIBO de la marca MASGAMES és un gronxador amb dues cadiretes i fort pensat per a ús domèstic.\nEl gronxador de fusta KIBO inclou:\n- 1 seient de plàstic i cordes regulables\n- 1 seient de nadó amb cordes regulables\nLes mides del gronxador KIBO són les següents:\nMides: 2,50 m (llarg) x 2,10 m (ample) x 2,20 m (alt)\nLlargada del travesser de 2 metres\nEl gronxador KIBO inclou els 4 ancoratges per subjectar el parc infantil en un sòl de terra.\nEls corners (les peces metàl·liques de color verd que uneixen els pals a la part superior) del model KADI són rectes, així el gronxador aprofita millor l'espai. Ideal per a jardins petits. Els coners del gronxador KIBO són oblicus, això fa que el gronxador ocupi més espai perquè les potes s'obren més pel que li dóna més estabilitat al gronxador.\nEl gronxador KADI és més baixet (1,98 m) que el gronxador KIBO (2,20 m) per això en el baixet no cal que els còrners siguin oblics com en l'alt. Tots els gronxadors un cop muntats queden estables i forts.\nEls gronxadors i parcs infantils han de fixar-se al sòl per normativa per això en tots els nostres gronxadors ja incloem els ancoratges en el producte. Els ancoratges que s'inclouen són per a terres de sorra o gespa. Són unes peces metàl·liques allargades que han de ser cargolades a les puntes dels pals i enfonsades a terra en uns daus de formigó.\nEstructura Loa pel gronxador Mauna


El galimaties i les perplexitats - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl galimaties i les perplexitats\nAvui és un dia perquè els estudiants de Comunicació facin un pràctiques d'anàlisi de contingut. En concret, d'orientació política en les narracions informatives. Es tracta d'agafar diferents mitjans escrits (impresos o digitals) i comparar com recullen les versions contradictòries sobre certa reunió que es va celebrar el 16 d'octubre del 2014 a Barcelona. Una reunió de directors d'institut, convocada per la seva cap de serveis territorials, just després que Artur Mas anunciés el procés participatiu.\nQui va dir què en aquesta reunió? Això és el que es va tractar llargament a la sessió d'ahir del judici del 9-N. En l'interrogatori dels testimonis es va sentir més d'una versió directa de la reunió: la de la convocant, la del cap d'inspecció i la de dues directores de centre. Una de les directores va dir que s'havia sentit pressionada. Una altra, que no. Uns inspectors van parlar d'oïda. I els dos caps la van presentar com una trobada fraternal i amigable, en la qual només faltaven el te i les pastes. El tribunal haurà de decidir com gestiona el galimaties, però als estudiants de Comunicació els resultarà instructiu veure quins mitjans destaquen un o altre testimoni, i lligar aquesta dada amb altres que puguin investigar, relatives a la línia editorial del mitjà o la seva propietat. Pot ser un exercici més instructiu que deu classes magistrals a les aules de la facultat.\nQue les versions no lliguen ho notaria fins i tot algú que hagués estat deu anys desconnectat del món i hagués aterrat de cop, ahir al matí, a la sala de vistes. Una altra cosa és que hagués entès de què anava tot plegat. Sobretot a partir dels interrogatoris del fiscal als testimonis del sector docent. Segons com, li hauria semblat que el tema del judici era què se n'havia fet de les claus d'una escola. I segons com, hauria pensar que no era un tribunal penal sinó un tribunal d'oposicions que examinava candidats i els feia una complicada pegunta sobre la tipologia d'usos dels centres educatius en no sé quin reglament. Per què la desfilada de docents va ser interrompuda pel testimoni d'algú que gestionava la fabricació de «material per a consultes» a càrrec dels presos de Ponent, tampoc no li hauria quedat gaire clar. Això sí, hauria arribat a la conclusió que a Catalunya les persones que no parlen català habitualment s'esforcen a fer-ho en aquest tribunal: és el cas del president. Però no de la testimoni que s'havia sentit pressionada, la se-nyora Agenjo, que va explicar en castellà les nombroses angoixes que va patir els dies abans del 9-N.


Guardiola de Berguedà està de Festa Major! | Revista Tasta.cat\nGuardiola de Berguedà està de Festa Major!\nPer Fermi Riu | a 5 agost, 2017 | 0 Comentaris\nGuardiola de Berguedà celebra durant 8 dies una gran Festa Major, amb activitats culturals, esportives i lúdiques que no deixen espai per a l’avorriment. Gresca i alegria per a totes les edats que ja tenen a punt la comissió de festes i l’ajuntament, amb el suport de les entitats del poble. Els organitzadors hi conviden a tothom.\nXIII Fira del Col·leccionisme i XIII trobada de plaques de cava i X taps corona. Presentació i venda del cava de Guardiola.\nXLIV final del curset de natació.\nInscripcions VII Pujada Ciclista de Guardiola a Coll de Sobirana.\nVII Pujada ciclista de Guardiola a Coll de Sobirana.\nPista del camp de futbol\nAlternativa rock tercera edició. (programes a part)\nConcert a càrrec del grup Slalom.\nCastell de Focs a càrrec de la pirotècnia Gironina, en acabat estrena de la nova il·luminació de l’edifici de l’Estació.\nBall de nit a càrrec del grup Slalom.\nTot seguit, nit jove a la carpa. Discoteca amb Divertimento i Sergi Domene DJ i locutor de Flaix FM.\nEdifici de l’estació\nConcurs de pintura ràpida.\nXXIII Torneig popular de petanca.\nXVIII Trobada de puntaires.\nPartit de Waterpolo popular.\nTEATRE Set dones d’Humberto Robles i Juan Rios. Pel Grup de Teatre Els Comediastres.\nAtraccions gratuïtes per als nens del municipi.\nConcurs de botifarra.\nPresentació del nou equip de futbol i partit de futbol.\nJuguem en família a fer titelles.\nConcurs de truc.\nFesta HOLI amb Divertimento i en acabar festa de l’escuma per a totes les edats, amb pols de diferents colors. (Lones de la Pista)\nBall de tarda amb Pep i Mª José.\nMissa Solemne. A continuació, ballada de sardanes amb la Cobla Pirineu.\nBallada de sardanes amb la Cobla Pirineu.\nAl barri Bastareny\nCantada d’Havaneres amb el conjunt Els Pescadors del Replà.\n* La planificació anterior pot veure’s modificada en horaris, actes i espais. Us recomanem consultar cartells o pàgina web de l’ajuntament www.guardioladebergueda.net o bé adreçar-se a l’Ajuntament o trucar al 938227059.\nEtiquetes activitatsFesta MajorGuardiola de Berguedà\nSense respostes a “Guardiola de Berguedà està de Festa Major!”


Entrevista a Ignasi Planas: "Fem més amb menys" | Fosbury\nFosbury » Entrevista » Entrevista a Ignasi Planas: “Fem més amb menys”\nL’estiu ha arribat, i amb aquest, el final del curs rugbístic 2016/17. Per analitzar com ha estat aquest any per a l’oval català els companys de rugbycat.cat han parlat amb el president de la Federació Catalana de Rugby (FCR) Ignasi Planas, que ha valorat l’estat del rugby a Catalunya.\nEl president de la FCR, Ignasi Planas / Fotografia: Jaume Andreu\nQuin balanç fa de la temporada 2016/17?\nLes últimes temporades sempre hem tingut un missatge positiu i en aquesta també en quant a la consolidació del rugby a Catalunya. Vam acabar la passada campanya amb la final del Top-14, seguíem a l’estiu amb l’èxit dels Jocs Olímpics, que han servit per popularitzar el nostre esport, i per exemple la Copa del Rei de la Santboiana també ha estat un regal a l’hora de tenir una gran notorietat en els mitjans, que potser és una de les peces que ens falta per consolidar.\nEs consolida malgrat les dificultats econòmiques…\nLògicament tenim grans limitacions. Fa set o vuit anys, just abans de la crisi, la FCR tenia una subvenció que era gairebé quatre cops superior a la que té avui. Tot i així hem mantingut gairebé la mateixa activitat, buscant noves maneres de finançament sense pujar el preu de les llicències (el que ha pujat és el preu de l’assegurança mèdica), esforçant-nos en optimitzar els diners que gastem, reduint la plantilla de la FCR… podem dir sense por a equivocar-nos que fem més amb menys.\nLa final del Top-14 al Camp Nou va tancar la passada temporada / Fotografia Pep Morata\nQuins són els aspectes per millorar?\nSeria molt bo tenir tres equips a la Divisió d’Honor i també ens agradaria trobar la manera de consolidar i engegar el projecte de rugby a VII. I hi ha un altre element que no depèn de nosaltres que és trobar un encaix a les nostres seleccions, que com a federació haurien de ser un element importantíssim de treball però en el tipus de competició que juguen ens limiten. Aquest paper de les seleccions l’estem repensant una mica.\nEls grans partits de la selecció (com contra Portugal) són un espectacle amb molt bona repercussió; la Foixarda s’omple, surten als diaris, els jugadors s’impliquen… però perquè realment les actuacions de la selecció catalana sènior transcendeixin en un benefici del conjunt del rugby necessitem una continuïtat, una presencia internacional… una planificació que no podem fer.\nI com plantegen canviar aquesta dinàmica?\nAmb la potenciació del femení i masculí de seven. El fet que siguin d’una dimensió més reduïda, que tenen una freqüència de tornejos més gran, la popularitat dels Jocs Olímpics i el bon nivell dels nostres jugadors ens permeten ser mes optimistes de cara a que actuïn com una selecció regional (perquè es la realitat que tenim) però que ens permeti voltar més pel món i entrar en una realitat del que és una selecció. Per això apostarem més pel VII que pel XV a nivell sènior.\nLes seleccions catalanes de seven van jugar el passat cap de setmana a Roma / Fotografia FCR\nUn dels temes més delicats és el maltractament que rep el rugby en alguns casos quan comparteix camp amb altres esports\nÉs cert que moltes instal·lacions que estan portades per clubs de futbol quan veuen rugby no en volen sentir a parlar. I en alguna ocasió aquest problema també l’hem tingut amb l’atletisme; a la Mar Bella hi ha hagut alguna qüestió d’aquestes, per exemple.\nCom pot fer-se fort el rugby a l’hora de negociar aquests aspectes amb les administracions?\nSi nosaltres tenim 400 esportistes en aquesta instal·lació i l’atletisme 150, començarem a anar bé. Això amb el futbol és més difícil. Però què és important si no és així? Tenir canalla, categories inferiors, quan tens pares i mares que t’ajuden, un femení… la sensibilitat dels ajuntaments és llavors més forta amb el nostre esport.\nAquí és on entren els famosos valors del rugby?\nLa valoració social dels valors del rugby és increïblement bona, fins i tot superior al sentiment que podem tenir la gent de rugby, i molt sovint quan ens comparem amb altres esports en n’adonem d’aquest valor, especialment amb el futbol. Hem de vendre aquesta qualitat que tenim: d’integració de la gent de fora, que els nostres clubs tenen una força social importantíssima, d’inicació a l’esport per a la canalla… tots aquests valors ens han de permetre superar la dificultat que les nostres instal·lacions són costoses. És una lluita que també forma part de les prioritats que ens hem marcat per enguany.\nEls Enginyers han tingut molts problemes a la Mar Bella / Fotografia Edu Rois\nJa fa tres anys que es va començar a fer servir el nou format de competició a Catalunya. Quins resultats ha donat?\nPercebo que als cubs els hi agrada, perquè cap em diu que no, i a més jo tinc el costum d’anar pels camps, especialment a les fases finals i veig partits amb grades poblades de gent, veig jugadors que ploren, veig una emoció i una intensitat que el format de lliga no acostuma a comportar. Quan debatem aquestes qüestions amb la junta o amb els tècnics sempre dic que som un país petit de rugby, no cal que inventem res, només cal mirar els models de fora i adaptar-los.\nEls camps s’omplen a les fases finals, però costa tenir molt públic durant la temporada…\nLa part bona de fer aquest descobriment és que abans no teníem mai un camp amb 300 persones veient la final de Tercera Catalana i aquest any hi eren. L’objectiu nostre no és omplir el camp cada jornada, l’objectiu és que al camp hi hagi bons jugadors i bons tècnics i que d’en tant en tant hi hagi bons esdeveniments de rugby.\nSobre el nivell dels jugadors, sembla evident que els darrers anys s’ha produït una millora…\nAixò és mèrit dels clubs però també de la FCR per haver insistit des del primer dia en convèncer els clubs de la necessitat i la conveniència de tenir totes les categories inferiors. Ara estem veient molts nanos que tenen bon nivell que van començar a jugar a rugby jovenets, mentre abans molta gent arribava als primers equips i havia començat a jugar a rugby amb 20 anys o a la universitat.\nNomés les categories inferiors han influït en aquesta millora?\nTambé hi ha una segona pota que és la formació dels entrenadors. Des de la FCR vam impulsar la implementació de la formació de tècnics, que anys enrere s’havia deixat més en mans de la Federació Espanyola. Un dels projectes que tenim per a l’any que ve és formalitzar l’escola d’entrenadors i tècnics de Catalunya perquè és necessari que sistematitzem molt millor la formació dels nostres tècnics, que hi hagi una formació continuada i que per tant hi hagi una cultura dins l’àmbit tècnic d’una necessària formació constant. És de les parcel·les que em plantejo seguir millorant els propers temps.\nIgnasi Planas amb el capità de la selecció catalana Sub16 de rugby a VII / Fotografia: Jaume Andreu\nLa Divisió d’Honor s’encamina cada vegada més cap al professionalisme. En quin moment del camí es troba Catalunya en aques aspecte?\nPlantejar una lliga professional a Catalunya és inimaginable a dia d’avui (un o dos equips de DH podria tenir un sentit). És important entendre que el nostre esport és amateur. Els jugadors han de seguir treballant al màxim per ser el millor que puguin, però també per tenir uns bons estudis i una bona formació acadèmica i professional. Si a més alguns arriben a professionals perfecte, però també a aquests els recomanaria que no perdin de vista que la vida professional d’un esportista s’acaba molt aviat. Seria erroni emmirallar-se en jugadors de futbol professional o del bàsquet.\nPerò és una via que tard o d’hora haurem d’agafar?\nAixò ha d’evolucionar, no arribarà ningú amb un sac de milions. Hem d’anar creant les estructures perquè mica en mica ens establim com un esport més dins dels que ja són professionals. Però estarem parlant sempre d’elits. Fins i tot al món del futbol el número de jugadors professionals comparats amb els practicants és ínfim. Per tant no ens obsessionem, això acabarà sortint sol i serà una elit.\nUn dels punts de partida pot ser l’arribada de la televisió?\nRealment ens sentim poc vistos en els mitjans, i el que intentem és facilitar-los la feina, passant-los tot el que fem. Altra vegada ens trobem en una competició de productes esportius. Per molt que nosaltres estiguem enamorats del rugby el fet cert és que la gent sent Roland Garrós i sap de què li parles, i sent Murrayfield i no li sona.\nPlanas entregant les medalles de campions de la DHC al CRUC / Fotografia Jaume Andreu\nQuè cal fer per tenir més presència als mitjans?\nEn aquest àmbit de competència, que ens afecta a l’hora de que un nano fagit tennis o rugby o perquè un diari parli de tennis o de rugby, hem de saber oferir un producte que valgui la pena. I en aquest sentit volem que el producte de màrqueting esportiu que trenqui aquesta barrera sigui el rugby a VII.\nÉs més atractiu el “VII” que el “XV”?\nQui no coneix el rugby troba que és més àgil el “VII”, és més vistós. Si la World Rugby ho ha entès així, no serem nosaltres qui vinguem a inventar el món del rugby. Hem de ser humils i aprendre del que fan a fora.\nPer acabar, què li demanaria a la propera temporada?\nDes d’un punt de vista federatiu m’agradaria tenir una selecció plenament oficial perquè seria una revolució a nivell de finançament. M’agradaria també tenir tres noves instal·lacions de rugby, i per a la següent tres més…\nM’agradaria mantenir el creixement en llicències i en clubs, no tant a Barcelona, que ja n’hi ha molts, però a la resta de territori. Seria una gran notícia consolidar els clubs del nord, també seguir fent un esforç especial amb els Taus com ja vam fer amb l’escola de Lleida. També ens agradaria que sortís un altre club allà (a Lleida), i a Mollerussa, a Cervera, a la Seu… serà difícil però ho intentarem.


Descobreix la nova oficina virtual de Grup Santasusana - Grup Santasusana\nDescobreix la nova oficina virtual de Grup Santasusana\ndilluns, 12 de febrer, 2018\nDes de Grup Santasusana volem apropar els tràmits relacionats amb les seves assegurances als nostres clients, de forma que la consulta i la gestió sigui fàcil i accessible des de qualsevol lloc. Després de la nostra aplicació SantasusanApp, us presentem també la nostra nova oficina virtual.\nL’oficina virtual de Grup Santasusana és un espai privat al web, que permet als clients de la corredoria disposar de tota la informació de les seves assegurances, gestionar-les i controlar-ne tots els aspectes. L’oficina virtual està dissenyada perquè s’hi pugui accedir des de qualsevol dispositiu connectat a Internet i la seva utilització sigui intuïtiva i senzilla.\nEl client té la informació de totes les seves pòlisses, rebuts i sinistres. A més, té organitzada la seva llibreria virtual de documentació. Aquests documents poden ser condicionats de pòlissa, de modificacions de pòlissa (suplements) o de sinistres (comunicats).\nL’oficina virtual també mostra altres aspectes com un calendari de venciments o avisos de les diferents gestions que es fan des de la corredoria.\nSi encara no has visitat la nostra nova oficina virtual, pots fer-ho a aquest enllaç i seguir les indicacions per registrar-te.


Les coses de la Clara: Una segona oportunitat\nQuatre amics de la infància es retroben després de vint anys per recordar un altre antic amic, en Tom, que ha mort en un atac terrorista. La Holly, en Paul, l’Olivia i la Saffron tenien moltes coses en comú quan eren joves. Ara en canvi pateixen situacions\nmolt diferents: en Paul i l’Anna, la seva parella, volen tenir un fill i no poden, la Holly no sap què fer amb el seu matrimoni, l’Olivia es creu una soltera vocacional i la Saffron és una estrella cinematogràfica reconeguda arreu del món. Així doncs, només els uneix aquella amistat que van tenir fa anys i que es troben a les portes dels quaranta anys.\nAquests són els personatges principals d’Una segona oportunitat, una novel·la de la Jane Green que està escrita amb el seu estil tant particular i característic. Tot i que ni a Espanya ni a Catalunya l’autora no és tant coneguda com pot ser-ho a Anglaterra o als Estats Units, on la majoria dels seus llibres han estat èxits de vendes, moltes de les seves obres poden trobar-se traduïdes en castellà i algunes en català, com l’antiga novel·la Ningú és perfecte, traduïda en català el 2000 i que ja vaig recomanar en persona. La traducció en català d’Una segona oportunitat, feta per la Mar Albacar, és una molt bona traducció, llàstima dels articles davant de noms masculins com "el Tom", "el Paul", etc. que no suporto.\nEls llibres de la Jane Green, que es va donar a conèixer arran dels seus articles al The Daily Express a Londres, són especialment indicats per al gènere femení (n’hi ha prou sinó en donar un cop d’ull a les portades). A més, es tracta d’una de les autores de referència de la denominada generació de les “filles de Bridget Jones”. Una Segona Oportunitat però, tot i que sigui la novel·la de la Jane Green que s’ha traduït més recentment al català i al castellà, no és la més nova, sinó que després d'aquesta ha publicat The Beach house i Girl Friday (desconec si es traduiran i el seu títol una vegada traduïdes).\nTotes les obres de la coneguda escriptora anglesa s’assemblen entre si, però els seus personatges han patit una evolució. La prova està en que mentre a Ningú es perfecte la protagonista era una noia d’uns vint-i-pocs anys, a Una segona oportunitat ja toquen la quarantena i a The Beach House la seixantena. L’estratègia de Green doncs és intentar captar un públic lector de totes les edats més que no pas de gèneres, ja que les protagonistes sempre són dones en món per a dones.\nTítol: Una segona oportunitat\nAutor: Jane Green (traducció al català de Mar Albacar)


La PEM reclama coordinació a l'hora d'aplicar la sisena hora | Mataró Audiovisual\nLa PEM reclama coordinació a l'hora d'aplicar la sisena hora\nRedacció dj., 20/09/2018 - 16:55\nLa PEM reclama que les escoles que facin la sisena hora a la primària puguin coordinar aquesta hora de més també a l'etapa d'infantil. Les famílies que tenen fills en aquestes dues etapes es troben en què els petits han de fer també aquesta hora de més en benefici de la logística familiar. Una hora de més que a infantil es recolza amb acollides o extraescolars, a les que han de fer front a nivell econòmic els pares. El portaveu de la Plataforma per l'Educació a Mataró, Joan Lleonart, ha afirmat a l'entrevista del Mataró al Dia que cal ampliar la sisena hora també a infantil o aconseguir que no suposi una despesa per a les famílies.\nD'altra banda, la PEM assenyala que el parc d'escoles de la ciutat es troba en un estat d'envelliment destacat. Edificis que es van construir als anys 80 o 90, i fins i tot n'hi ha de més antigues. En aquest sentit la Plataforma assenyala que molts espais requereixen més d'un pla d'inervsions per millora dels edificis. De tota manera apunten que és dificil trobar finançament.\nDes de la PEM també han alertat que en els darrers anys s'ha deixet de banda la detecció de les diferents necessitats especials a les aules. Una tasca que consideren imprescindible per evitar que quedin concentrades sempre als mateixos centres.


Si estàs buscant Mavic Aksium Elite, avui estàs de sort! A la botiga online de ciclisme trobaràs el material esportiu al preu més baix i podràs comprar en un entorn totalment segur i amb la confiança de bikeinn. No esperis més i fes la compra online dels productes de Proteccions. bikeinn t’ofereix una selecció exclusiva de Cascs per la pràctica de diferents activitats. Tots els productes de la secció de Cascs estan especialment dissenyats per satisfer les teves necessitats i donar-te el total control en la pràctica de l’esport, independentment del nivell que tinguis o el temps que faci.