Cap Vermell - Diada solidària amb Canyamel, a la plaça de l’Orient\nDiada solidària amb Canyamel, a la plaça de l’Orient\nAJORNADA A DIA 11 DE NOVEMBRE DEGUT A LES PREVISIONS DE MAL TEMPS\nDiumenge, 11 de novembre, tindrà lloc a la plaça de l’Orient de Capdepera una jornada solidària a favor de les víctimes de les inundacions a Capdepera, concretament a la zona de Canyamel.\nAquesta jornada esta oberta a tots els col·lectius i a totes les botigues del municipi que vulguin col·laborar. L’organització de l’esdeveniment s’ha posat en marxa per a preparar el que esperen sigui un gran esdeveniment. .\nHi haurà un ampli programa musical amb la participació desinteressada de varis grups i col·lectius com ara agrupació de ball de bot, Amics de la Música de Capdepera, al Coral, Batucap, Banda de Cornetes, Sustrandos, Lucas Patricis, Esperança i Àlex, Gudi Schade, Cor de Cordes, Total Dance, Els qui ningú vol... i molts més que resten pendents de confirmar. Informarem del programa musical del vespre quan es confirmin totes les actuacions.\nEs compta amb la col·laboració de l’Ajuntament pel que fa a les infraestructures, com ara transport i muntatge de taules i cadires, equips de so, escenari, etc...\nEs prepara una paella gegant per 1000 comensals, al preu de 10 euros, i servei de begudes i postres aportats per col·laboradors. Però hi haurà una ampla oferta gastronòmica entrepans, pastissos, salsitxes, pinxos...I a més una gran selecció de postres casolans. Una llista llarga i variada que encara pot ampliar-se.\nEl tiquet estarà numerat i formarà part del sorteig dels regals aportats per botigues i empreses col·laboradores.\nLa venda dels tiquets serà a:\nA Capdepera: Punt d’ Informació de Capdepera, S'Ànima, Nou Segle 12, Cafè Orient, Ca'n Patilla, Kikinda,\nA Cala Rajada: Panaderia Ca'n Nadal, Sabateria Argos\nI altres punts de venda pendents de confirmar\nPel que fa a l’organització se demana que els comensals duguin els seus plats i coberts, per a reduir al màxim els residus. Se preveuen problemes pel trànsit i aparcament per tant s’aconsella venir amb temps, aparcar i fer una passejada relaxada fins la plaça de l’Orient.\nQui vulgui ajudar o donar una mà, ja sigui fent una donació o col·laborant en els actes no dubti en posar-se en contacte amb els organitzadors, tota ajuda serà ben rebuda.\nAl vespre se presentarà la llista de nombres guanyadors del sorteig, que es recolliran als mateixos establiments col·laboradors. També s’intentarà donar informació dels diners recaptats durant la mateix tarda. Tota l’informació sortirà publicada a les revistes locals.\nEs tracta de mostrar la nostra solidaritat amb les víctimes de les inundacions, que tan de mal i sofriments han provocat en la comarca, però especialment als nostres conciutadans i veïns de Capdepera.\nUs esperem dia 4 de novembre a partir de les 13 hores, per gaudir d’una jornada solidària, que esperem sigui massiva.


Unitat CD-DVD virtual\nDiumenge 5 de setembre de 2010 Gabriel Massip Fons\tDeixa un comentari\nDesprés de llençar 4 DVD per problemes de gravació he buscat una unitat de disc de CD /DVD virtual. Sense remenar massa m’he instaŀlat el Phantom Drive i, de moment, n’estic content perquè:\nHi ha versió de 32 i 64 bit de Windows\nPot actuar com a CD/DVD virtual en gravacions (genera un .ISO, si es vol)\nPermet obrir .ISO sense haver de gravar el CD o DVD\nLa gravació de CD i DVD sempre ha estat delicada, i en mans del programa d’edició de vídeo m’ha donat molts problemes. Sembla millor gravar un .ISO, fer una darrera comprovació que el vídeo és correcte, i finalment gravar el DVD amb un programa especialista (sempre he fet servir el Nero, per això).\nEl programa és de pagament (14,95 €), amb 1 mes de prova. De moment estic amb la prova.\nEntrada anteriorManuel Vázquez Montalbán: El premioSegüent entradaManuel Vázquez Montalbán: Tatuaje


Les càmeres dels vehicles de la Guàrdia Urbana detecten 2.200 cotxes robats | Info Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nLes càmeres dels vehicles de la Guàrdia Urbana detecten 2.200 cotxes robats\nPer facilitar la identificació de vehicles robats, embargats o d'interès policial, la nova flota de vehicles de la Guàrdia Urbana va incorporar el mes de juny un sistema de reconeixement automàtic de matrícules. En sis mesos, els cotxes patrulla han llegit 695.000 plaques de matrícula.\nEn els darrers sis mesos, dels 2.200 vehicles robats identificats, 1.449 havien estat denunciats, 221 tenien un requeriment policial i en 617 se n’havia decretat el precintament.\nEl sistema de lectura de matrícules es va instal·lar en una desena dels nous cotxes patrulla que van començar a circular el mes de juny passat. Consisteix en un sistema de dos lectors col·locats als extrems del pont de llum dels vehicles que reconeixen els caràcters alfanumèrics de les matrícules. Una vegada les càmeres llegeixen les matrícules, el sistema envia la lectura a les bases de dades de l’ordinador de bord i, en cas que sigui una matrícula de la llista d’interès policial, s’envia un avís automàtic a la pantalla de l’ordinador de bord.\nEn aquesta llista policial hi ha dades de vehicles embargats o precintats per l’Institut Municipal d’Hisenda o denunciats per robatori, entre d’altres. Pròximament s’incorporarà la detecció de vehicles per distintiu ambiental de la DGT, i es treballa amb diferents organismes per afegir llistes de vehicles sense assegurança de responsabilitat civil o que no hagin superat la inspecció tècnica de vehicles.\nLa Guàrdia Urbana estrena 45 vehicles nous


Pau Casals i Amèrica. Del triomf musical a la defensa de la Pau – Fundació Pau Casals\nL’any 2021 es compleixen 120 anys del primer viatge de Pau Casals a Amèrica (1901), 60 anys del concert a la Casa Blanca amb el president J.F. Kennedy (1961), i es commemora el 50è aniversari de l’estrena del l’Himne per les Nacions Unides (1971). És per això que la 40a edició del Festival Internacional de Música Pau Casals del Vendrell durà per títol “Pau Casals i Amèrica”. Però la relació de Casals amb Amèrica va ser constant durant els darrers anys de la seva vida, quan es va exiliar a Puerto Rico, on va impulsar el Festival Casals de Puerto Rico i altres projectes musicals. El proper 6 de maig celebrem una nova sessió de Diàlegs amb Música, “Pau Casals i Amèrica. Del triomf musical a la defensa de la Pau”, de la mà de Núria Ballester Valveny, directora del Museu Pau Casals, Joan Fuster, professor d’història contemporània, i Oriol Pérez Treviño, musicòleg i assagista. El diàleg serà conduït per Maricel Chavarría, periodista de La Vanguardia, i la música de l’acte anirà a càrrec de Xuanhan Xu, violoncel·lista guanyadora del Guardó Internacional Pau Casals per a Joves Violoncel·listes 2020, i la pianista Yoko Suzuki.\nConsulta el programa de l’acte aquí.\nEsdeveniment en Streaming:\nL.V. Beethoven: Sonata per a violoncel i piano núm. 3 en La major, op. 69 (primer moviment)\nNúria Ballester Valveny\nProfessor d’història contemporània\nMusicòleg i Assagista\nConduït per Maricel Chavarría\nXuanhan Xu, violoncel\nLlicenciada en Història de l’Art per la Universitat Autònoma de Barcelona i Màster en Museologia i Gestió del Patrimoni Cultural per la Universitat de Barcelona. El 1996-97 realitza la catalogació i inventari del fons del Museu Pau Casals. El 1997-98 treballa a l’Arxiu Nacional de Catalunya en la catalogació del fons de la Fundació Pau Casals. El 1999-2000 realitza l’inventari del fons Pau Casals a Washington D.C., treballant amb Marta Casals, i al mateix temps realitza una estada de pràctiques a l’Archives Center del National Museum of American History (Smithsonian). El 2001 s’incorpora com a conservadora del Museu Pau Casals i des del 2010 n’és la directora.\nDoctor en Història per la Universitat Pompeu Fabra i Llicenciat en Filosofia i Lletres per la Universitat Autònoma de Barcelona. Actualment és director del Departament d’Arts i Humanitats de la UOC. La seva recerca ha girat entorn de la història política i cultural de Catalunya en l’època contemporània i especialment en la ciutat de Barcelona en el segle XIX. Ha estat director de la revista d’història L’Avenç. Vicerector de la UOC, i director del Centre de Barcelona de la Universitat Internacional Menéndez y Pelayo. L’any 2005 va rebre el premi ciutat de Barcelona d’Història pel treball: Barcelona a la dècada moderada. El projecte industrialista i la construcció de l’estat centralista. Entre 1989 i 1999 va ser regidor de l’Ajuntament de Barcelona.\nOriol Pérez i Treviño (Manresa, 1972) és musicòleg i assagista, i dedica la seva activitat a la docència i l’escriptura. Al llarg de la seva trajectòria ha combinat la recerca amb la direcció d’importants projectes del país, com ara la Xarxa de Músiques a Catalunya, el Festival de Torroella de Montgrí, el Centre Robert Gerhard o L’Auditori. En els darrers anys, ha estat immers en recerques sobre misticisme, espiritualitat i música. Escriu diàriament la secció «Entre Clàssics» al portal Nosolocine.\nMaricel Chavarría és periodista de La Vanguardia des de 1989 i en la darrera dècada, cap de secció de Cultura i responsable de les àrees d’òpera, dansa i música clàssica. Anteriorment es va especialitzar en temes d’igualtat entre sexes i solidaritat. Nascuda a Tortosa el 1967, és llicenciada en Periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona i en Fotoperiodisme per l’International Center of Photography de Nova York.\nNascuda a Hangzhou, Xina, l’any 2004. Va començar a tocar el piano als cinc anys i el violoncel als vuit. Als tretze anys va continuar els seus estudis a Alemanya, on actualment estudia amb Gustav Rivinius a la Hochschule für Musik Saar, a Saarbrücken. El 2017 va actuar amb la National Center of Performing Arts Orchestra de Beijing, convertint-se en la violoncel·lista més jove que ha actuat a l’NCPA. Ha actuat amb d’altres orquestres internacionals, d’Àsia i d’Europa. És la guanyadora del primer premi del Guardó Internacional Pau Casals per a Joves Violoncel·listes 2020.\nExposició: 100 anys de l’Orquestra Pau Casals. Excel·lència musical i compromís social\n24/11/2020 - 09/01/2022\nBernard Meillat, asessor musical de la Fundació Pau Casals, descriu la faceta de director d'orquestra de Pau Casals i la seva manera genuïna de comunicar-se amb els músics


Eines per a la gent gran per gestionar situacions d’estrès com la viscuda durant el confinament | Serveis\nUn dels tallers que s’està impartint porta per títol Emocionament i vol donar eines als majors de 60 anys per afrontar situacions d’estrès com la viscuda durant el confinament i les setmanes posteriors. Una quinzena de jubilats participa de diferents sessions sobre gestió emocional, tècniques de gestió de l’estrès, alimentació, exercici físic i noves tecnologies concentrades en dues setmanes (del 4 al 14 d’agost als matins) i que es desenvolupen a l’aire lliure, a la terrassa del Centre Cultural La Llacuna.\nLa consellera de Social, Meritxell Pujol, que ha estat present avui en una de les sessions sobre gestió emocional, ha posat en relleu que alguns dels participants han comptat durant el confinament amb l’acompanyament i seguiment per part del Comú d’Andorra la Vella -especialment aquells que viuen sols- per garantir-los necessitats com la compra d’aliments o medicaments. Pujol ha volgut destacar la importància d’oferir cursos, tallers i activitats per mantenir activa la gent gran.\nAquest taller complementa l’oferta d’activitats per aquest grup d’edat, com les caminades populars per la parròquia, el tennis taula a l’exterior o els itineraris d’art. En aquest sentit, cal destacar una proposta que es durà a terme durant els propers tres dimarts (18 i 25 d’agost, i 1 de setembre) titulada La capsa dels records: un viatge en el temps per l’avinguda Meritxell. Es tracta de visites guiades per l’eix comercial on els participants podran comprovar la seva evolució i creixement a partir de fotografies antigues.


El conseller Rull posa en servei el nou front portuari de l’Ametlla de Mar - Ports de la Generalitat\nEl conseller Rull posa en servei el nou front portuari de l’Ametlla de Mar\nEl moll de ribera de l’Ametlla de Mar s’ha transformat en un nou pol d’activitat per potenciar els serveis nàutics i el turisme i la integració del port amb el teixit urbà\nPorts de la Generalitat ha posat en funcionament la nova seu de la Zona Portuària Sud a la Ràpita i ha presentat la proposta de modificació del Pla especial del port de l’Ampolla\nEl conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, acompanyat de l’alcalde de l’Ametlla de Mar, Jordi Gaseni, i el gerent de Ports de la Generalitat, Joan Pere Gómez, entre altres autoritats i agents portuaris, ha inaugurat la nova façana marítima del port de l’Ametlla de Mar (Baix Ebre). La transformació d’aquesta part del moll de ribera ha permès reubicar el sector pesquer d’arts menors, mantenint alts estàndards de qualitat i crear noves activitats relacionades amb el turisme nàutic. Així, la façana marítima s’ha convertit en un pol d’activitat que ha de dinamitzar econòmicament el port i el seu entorn i generar ocupació. Les obres han suposat una inversió de 422.000 euros i un termini d’execució de gairebé tres mesos.\nEn aquest sentit, el conseller Rull ha remarcat que l’actuació duta a terme permet “consolidar l’activitat pesquera, que és la preferent en aquest port, la que genera més riquesa i més llocs de treball”, alhora que “obrir la instal·lació a altres expressions econòmiques, especialment relacionades amb la nàutica i la nàutica esportiva, que generaran noves oportunitats”.\nL’ordenació de l’espai ha permès instal·lar un nou pantalà flotant adossat al moll per ubicar sis embarcacions pesqueres d’arts menors que abans ocupaven aquesta part del moll de ribera. El pantalà té 36 metres de longitud i dos metres d’amplada, i s’ha equipat amb una rampa d’accés i punts de subministrament de serveis. Així mateix, s’ha col·locat un segon pantalà flotant de 84 metres de longitud per acollir les embarcacions de serveis nàutics, com ara xàrters nàutics, motos aquàtiques de lloguer i vaixells turístics locals. El pantalà s’ha dotat de torretes de subministrament d’aigua i llum.\nEl projecte també ha suposat la construcció d’un nou passeig per als ciutadans més ample que el d’abans, un tram que va des de la plaça del Canó a la platgeta del port, amb l’objectiu de millorar la integració del teixit urbà amb el municipi i potenciar el caràcter turístic de la zona. Amb aquesta actuació s’han reforçat els itineraris per a vianants per millorar la mobilitat peatonal. Així mateix, els accessos entre el port i el municipi s’han millorat per reordenar el trànsit rodat i s’ha creat una zona d’aparcament de 32 places de suport a les activitats portuàries. A més, s’ha generat una zona exclusiva per a l’aturada dels autobusos que porten els visitants a la zona d’activitats nàutiques. L’espai s’ha equipat amb mobiliari urbà al llarg del passeig, així mateix, s’ha instal·lat un nou enllumenat públic amb tecnologia LED per estalviar recursos energètics.\nEl conseller Rull ha emmarcat aquesta actuació en el concepte port-ciutat; “el port ha de donar una continuïtat a la vila. No volem ports que estiguin segregats del poble, sinó que en siguin una prolongació”. Així, l’obra “no solament ha estat de reordenació de l’entorn del port sinó també d’integració urbana”. Ara, “el port s’obre de bat a bat a la gent”, ha conclòs.\nPer altra banda, el Delegat del Govern a les Terres de l’Ebre, Xavier Pallarès, i el gerent de Ports de la Generalitat, Joan Pere Gómez, han posat en funcionament l’adequació de l’edifici seu de la Zona Portuària Sud a la Ràpita i han presentat la proposta de modificació del Pla especial del port de l’Ampolla, acompanyats de l’alcalde de Sant Carles de la Ràpita, Josep Caparrós, i l’alcalde de l’Ampolla, Francesc Arasa, respectivament.\nL’edifici seu de la Zona Portuària Sud a la Ràpita s’ha modernitzat potenciant el concepte d’oficina sense papers, prestadora de serveis. A la primera planta, l’espai s’ha adequat a l’operativa dels treballadors. A la planta baixa, s’ha creat un espai més ampli amb una zona d’espera i punts per atendre millor els usuaris del port i els ciutadans, amb l’objectiu de millorar la qualitat del servei. L’adequació de l’edifici ha suposat una inversió de 150.000 euros i un termini de dos mesos.\nLa urbanització del tram del passeig marítim que va des de la seu de la Zona Portuària Sud fins a les instal·lacions de Marina Sant Carles ha permès donar continuïtat a la façana marítima i integrar millor el port amb el municipi. L’actuació ha impulsat la permeabilitat del passeig amb els carrers adjacents, millorant la connexió d’aquestes vies amb les cruïlles. També s’han reforçat els itineraris per a vianants amb la incorporació de nous trams de vorera i la millora dels paviments. Així mateix, s’ha habilitat una petita zona d’aparcament per a mitja dotzena de vehicles. La urbanització d’un tram del passeig marítim ha tingut un cost de 200.000 euros i una execució de dos mesos.\nPorts de la Generalitat ha presentat la proposta de modificació del Pla especial del port de l’Ampolla, segons la qual no es durà a terme l’ampliació prevista en el Pla especial vigent. La modificació presentada optimitzarà les instal·lacions per reordenar les activitats portuàries; fomentar la vela i apropar més la nàutica a la ciutadania; mantenir la platja de l’Arquitecte que hi ha al contradic; i crear una plaça pública per als ciutadans, integrant millor el port a la vila. Aquest Pla especial té el consens de l’Ajuntament i la comunitat portuària i es preveu tenir l’aprovació inicial de l’Ajuntament de l’Ampolla a finals de juliol.\nEntre les principals novetats del Pla especial modificat hi haurà el canvi d’ubicació de l’activitat del varador de reparació i manteniment de vaixells cap al final del dic de recer, alliberant espais públics per potenciar activitats que connectin millor el port amb el municipi. Així mateix, es reforça el foment de la vela, creant un accés directe a la platja de l’Arquitecte per evitar la sortida dels alumnes per la bocana del port, millorant la seguretat, i impulsant la pràctica dels esports nàutics com ara, la vela lleugera, els caiacs i el windsurf, entre altres activitats.\n30 de juny de 2017 Nota de premsa


Ajuda a Lesbos – Projecte – Smiles on the Way\n15 Novembre, 2017 Albert\nAjuda a Lesbos – Projecte\nLesbos es una de les illes gregues situada més a l’est d’Europa i en la que te una llarga historia acollint refugiats degut a la proximitat amb Turquia i a la frontera europea.\nActualment (Novembre 2017) hi segueixen arribant mes de 1000 refugiats al mes i, tot i que als medis de comunicació ja no se’n parli, el problema no està resolt.\nA Lesbos hi ha moltes ONG que es dediquen a la causa de treballar amb refugiats i immigrants. Algunes de les que hi treballen son LIGHTHOUSE RELIEF, REFUGEE RESCUE, PROACTIVA OPEN ARMS, REFUGEE 4 REFUGEES, WAHA, ACNUR, EURO RELIEF, UNITED RESCUE AID.\nAl juny de 2017, Albert, el president de Smiles on the Way, va realitzar un voluntariat amb Lighthouse Relief, una petita ONG que treballa al nord de la illa, al voltant del poble pescador anomenat Skala Sykamineas on va poder experimentar de primera mà la situació que s’hi viu.\nLes seves tasques principals consistien en:\nVigilància de les costes per localitzar amb la major antelació possible les embarcacions per tant d’avisar als equips de resposta i autoritats competents.\nAssistència en el desembarcament, primers auxilis, subministrar aliments, aigua i tranquil·litzar a les persones refugiades que arribaven per després ser traslladades al camp principal de l’illa, Moria.\nTasques de manteniment dels campaments per tenir-los preparats i ben proveïts de roba i aliments les 24h del dia.\nNeteja de restes d’embarcacions, armilles salvavides, pertinences personals i residus d’anteriors desembarcaments.\nDurant el mes de voluntariat va poder viure el dia a dia d’un equip de primera resposta d’emergències i va tornar impactat per la situació i impressionat per la feina de tots els voluntaris que hi treballen.\nDegut a la bona experiència treballant amb Lighthouse Relief vam decidir enfocar-nos a ajudar-los amb donatius de roba i altres necessitats puntuals. Hem establert un contacte freqüent i directe amb ells per estar informats de totes les necessitats en cada moment i així poder respondre adequadament a les necessitats.\nSmiles on the Way disposa d’un magatzem a Sant Pere de Ribes (Barcelona), on ens dediquem a classificar, inventariar i preparar els enviaments que posteriorment enviem a través de l’agencia de transport DHL per transport aeri.\nSi vols conèixer les nostres necessitats actuals i com pots ajudar-nos pots fer-ho accedint a aquest enllaç.


Una tarda grisa i plujosa, amb poques escletxes de sol - El temps\nUna tarda grisa i plujosa, amb poques escletxes de sol\nEls núvols i les pluges només ens acompanyen aquest divendres degut al pas d'un front. A la tarda, les pluges més abudants cauran al nord-oest i cap a la costa Central. El cap de setmana serà assolellat durant moltes estones, tot i que també tindrem alguns ruixats dispersos al Pirineu. Les temperatures seran més baixes.\nParaigua al cap amb el terra mullat. Foto: Eva Gimeno.\nArribem a les portes del cap de setmana amb un nou canvi de temps que ens obliga a tenir el paraigua a la vora. Tot i això, l'ambient no és gaire fred.\nNúvols i pluges\nUn front actiu ha arribat des de l'Aragó i ha portat pluges que han escombrat gairebé tot el país al llarg matí, amb registres d'entre 1 i 5 mm a la majoria de comarques, però amb alguns valors ja molt destacats al al Pirineu: 34 mm a Senet i 31 a Boí.\nA la tarda, s'obriran algunes clarianes transitòries pel sud i per l'oest, però encara hi haurà una nova tongada de pluges abundants pel terç occidental. Al vespre, tendiran a reactivar-se cap a la costa Central i a Girona. A la resta, pot caure alguna precipitació minsa.\nEl vent serà de garbí a la costa, amb maror o forta maror, i de sud al Pirineu, fet que mantindrà la cota de neu per sobre dels 2.400 metres. Al final de la jornada baixarà cap als 2.000 al Pirineu occidental.\nA causa del cel cobert de la matinada i de l'entrada d'aire més càlid, les temperatures matinals han pujat entre 3 i 7 ºC, fins i tot amb ascensos puntuals de fins a 10 i 11 ºC. Les temperatures màximes es quedaran més curtes a molts indrets. Les més altes arribaran cap als 19 o 20 ºC.\nLa pertorbació ja haurà passat i el temps serà més tranquil i assolellat a estones Només durant la tarda de dissabte i de diumenge podran caure alguns ruixats al Pirineu de Lleida. Les temperatures seran ben normals per aquestes dates.\nEl temps 23/12/14


Veïns de les Deveses recolzen que siga del Verger – Ràdio Pego\nVeïns de les Deveses recolzen que siga del Verger\n30 d'agost de 2006 Sara Garcia 0 Comment\nMés de 400 socis abonen el tràmit de segregació que va iniciar l’Ajuntament. Els residents en eixa costa opinen que per al cas que els fa Dénia, és millor pertànyer al Verger. Pego també s’ha queixat de que Dénia no recull el fem a MontePego\nEl municipi de Dénia desposa d’un ample terme que linda amb cinc municipis i des de aquestes localitats es critica que l’ajuntament de la capital comarcal no tracta per igual als veïns del casc urbà que als que viuen en xones més allunyades. De fet, molts d’aquestos terrenys són propietat de veïns d’altres municipis. Es el que passa per eixemple amb les platges de Les Marines conegudes popularment com a platja de Pego i del Verger perquè la majoria de residents i propitaris són d’aquestos pobles.\nEl problema no sols passa a la platja sino a altres zones com Monte Pego. De fet fa escasos dies el regidor de Medi Ambient de Pego, el nacionalista Pau Folqués va criticar que des de l’ajuntament de Dénia no es recollia el fem a Monte Pego ni tampoc es financiva la prestació del Servei.\nLa darrera critica procedix dels veíns de la costa. I es que deu anys de discussions, debats i conversacions amb les autoritats polítiques no han servit per a posar solució a l’erosió de la platja, ni per a escometre un projecte seriós de regeneració.\nCarmen Frases, presidenta de l’entitat veïnal, va declarar que en l’assemblea celebrada el diumenge, tots els socis, per unanimitat, van abonar els tràmits administratius que ha iniciat l’Ajuntament del Verger, perquè eixe tram de la costa s’incloga en el seu terme municipal.\nLa dirigent veïnal, va criticar a l’equip de govern i a la Direcció Provincial de Costes, perquè ‘‘primer ens van dir que no hi havia arena, després ens van dir que la portarien de Serra Gelada, i al final, han portat arena de borinot (d’obra) que ha convertit la zona en un fanguer”.\nLes autoritats els van arribar a prometre que regenerarien la platja amb arena del port d’Alacant i tot ha quedat en paraules que s’ha portat les onades del mar, les mateixes que es porten l’arena.\nLa realitat és que del projecte de regeneració que ha executat el Ministeri de Medi Ambient, només es veuen els tres espigons que es van col·locar per a evitar l’erosió de la platja, però el primer temporal que va haver-hi el passat hivern ‘‘se se’l va portar tot”, va dir.\nEls veïns d’este bell tram de la costa nord dianense assenyalen que en alguna ocasió, quan s’ha construït en segona línia de platja, les constructores han arribat a depositar l’arena que extreien del sòl per a fer els fonaments en la platja, ja que practicament era l’arena natural de què sempre han gaudit.\nAra, quan el ritme de construcció seguix amb la mateixa intensitat, les empreses es porten eixa arena per a reaprofitar-la i segons la seua opinió ‘‘l’Ajuntament de Dénia continua tancant els ulls”.\nLa falta de neteja, els problemes d’inseguretat, carències en altres servicis com l’enllumenat o l’acumulació d’infraestructures que consideren molestes són les principals queixes que els veïns dels Deveses formulen des de fa anys a l’Ajuntament de Dénia. La reivindicació de la segregació és un nou intent dels veïns per reclamar l’atenció del consistori dianense, perquè seguixen considerant-se agreujats en inversions.\nLes regeneracions de la Marineta Cassiana i el Blay Beach, en ple estiu, els abocaments que van contaminar per un dia la platja dels Rotes o l’acumulació d’algues han centrat altres queixes dels turistes, este estiu, en les platges de Dénia.\n← El Pla de Petracos han rebut 1.200 visitants\nReaccions de Gelibre després de l’incendi →


Borja de Gabriel - Advocats a Barcelona, Madrid i València | DWF-RCD\nEn Borja té una dilatada trajectòria en l’assessorament fiscal recurrent de societats i grups industrials. Ha assessorat en processos d'internacionalització d'empreses espanyoles (analitzant-ne la tributació al país de destinació i assessorant en el disseny i implementació d'esquemes i mesures de planificació fiscal internacional) així com de grups internacionals en les seves inversions a Espanya.\nCompta amb una àmplia experiència en l'assessorament fiscal i de preus de transferència a societats d'estiba, consignataris, transitaris, carregadors, noliejadors i traders. Ha participat en la planificació i elaboració de la documentació de preus de transferència de grups empresarials i en l'assessorament i planificació fiscal d'operacions de transmissió, adquisició, fusió i reorganització d'actius, negocis i societats. En Borja també assessora en inspeccions i altres procediments tributaris davant d’òrgans administratius i judicials\nLlicenciat en Dret, Universitat de València (UV)\nMàster en Assessoria Fiscal d’Empreses, Institut d’Empresa (IE)\nCursos d’actualització en determinades matèries de l’àrea fiscal (CEF, Deloitte, EMEA, etc.)\nRCD obre oficina a València 12/09/2017


El "Time wrap" d'Àngels Gonyalons\nEscollim com a perla la interpretació que Àngels Gonyalons ens va fer descobrir fa dècades del tema central del "The Rocky Horror Show". Preparats per ballar la "Dansa dels temps"?\n"Ol' Man River" contemporani\nSembla impossible que quasi un segle després de la seva presentació a "Show Boat", el tema "Ol' Man River" segueixi sent reinventat per intèrprets de\ntots els gèneres. Escoltem-ne una de les més noves i originals, en veu de Lisa Sokolov.\nSembla impossible que quasi un segle després de la seva presentació a "Show Boat", el tema "Ol' Man River" segueixi sent reinventat per intèrprets de tots els gèneres. Escoltem-ne una de les més noves i originals, en veu de Lisa Sokolov.\nCyndi Lauper canta "There's no business like show business"\nUna de les estranyes incursions que Cyndi Lauper ha fet en el món del teatre musical. Canta el tema més Broadway que hi pot haver: "There's no business like show business".\nEndevina quina diva musical catalana va portar-nos una de les primeres versions en català de "Hello, Dolly!"\nCares noves, material clàssic\nCynthia Erivo uneix en un sol tema el món del cinema, podcast i teatre musical.


Salut espera la decisió d'EMA per reprendre la vacunació amb AstraZeneca | Diari La República Checa\nSalut espera la decisió d’EMA per reprendre la vacunació amb AstraZeneca\nEl Departament de Salut està a l’espera de veure si l’Agència Europea del Medicament (EMA, en les seves sigles en anglès) ofereix un posicionament “suficientment clar” sobre AstraZeneca com per aixecar la suspensió decretada per Sanitat i iniciar la “roda” per tornar a inocular la vacuna.\nAixí ho ha explicat aquest dijous en una roda de premsa telemàtica la consellera de Salut en funcions, Alba Vergés, quan totes les mirades estan posades en el pronunciament previst per a aquest mateix dijous de l’EMA sobre la vacuna d’AstraZeneca i la sospita que pugui causar episodis trombòtics.\n“Primerament hem de veure si aquest pronunciament de l’EMA és suficientment clar i radical com per poder fer un canvi de la suspensió cautelar de 15 dies i, depenent d’això, segur que prendrem la millor decisió”, ha expressat la consellera.\nVergés ha indicat que, en el cas que el Ministeri de Sanitat aixequi la suspensió, el Departament de Salut intentarà que “comenci al més aviat possible la roda” de programacions per injectar de nou AstraZeneca.\nVergés ha expressat confiança en les vacunes i ha dit que precisament aquest criteri “de prudència” en suspendre la vacunació i investigar els casos de trombosi venosa cerebral és la prova que “el sistema de farmacovigilància funciona”.\nMentre, la vacunació prossegueix amb Pfizer i Moderna i, segons les dades del Departament de Salut facilitats aquest dijous, ahir es van inocular 39.208 dosis, de les quals 3.069 van ser primeres dosis i 36.139, segones.\nLa consellera ha manifestat la seva esperança que el ritme pugui incrementar amb l’arribada d’un major volum de vacunes pròximament i ha indicat que es podria arribar a “doblegar” les entregues de dosis de Pfizer.\nprevious🦪 El Corte Inglés de Tarragona inaugura el Club del Gourmet\nnextTarragona es mou contra la pobresa energètica


Estels i Planetes: Amb els ulls ben oberts: la informació que ens arriba de l’univers\nAmb els ulls ben oberts: la informació que ens arriba de l’univers\nEn aquest article explicarem un dels fonaments de l’estudi de l’univers… i ho intentarem fer amb uns termes que puguem entendre tots.\nPer tant, abans de començar, dir-vos que evitaré masses fonaments o terminologia científica. Ah! I òbviament simplificaré coses, així que, aquells de vosaltres que tingueu coneixements científics m’haureu de perdonar les simplificacions, val?\nI de quins fonaments estem parlant? Doncs, ni més ni menys del que ens permet saber què passa allà fora... i fins i tot, què va passar.\nTot, absolutament tot, el què sabem de l’univers, el que podem estudiar, és gràcies a la “llum” que ens arriba dels objectes. Ja veieu que he escrit “llum” entre cometes ... per què en realitat la llum és només una petitíssima part del què es coneix com a radiació electromagnètica. La llum visible, les microones, les radioones, els rajos X, els rajos gamma, els infrarojos,... tot això és radiació electromagnètica, que es mou per l’univers a la velocitat de la llum.\nLa “composició” de la radiació electromagnètica sempre és la mateixa (una partícula interessant, que es diu fotó), i l’única cosa que diferencia als tipus de radiació electromagnètica és l’energia que els seus fotons porten. Per exemple, els rajos gamma són feixos de fotons altísimament energètics (donem gràcies a l’existència, a la Terra, d’atmosfera amb ozó, que anul•la aquests rajos temibles).\nLa llum visible, en canvi, està formada per fotons de baixa energia. I encara menys energia porten els infrarojos, o les radioones (si, si, les mateixes que ens serveixen per a rebre emissores de ràdio o de TV, .... és “llum” amb menys energia!)\nUn bon exemple per a entendre la radiació electromagnètica seria el so, amb les seves diferents tonalitats, notes més agudes, altres més greus, algunes de les quals el nostre cervell no pot escoltar (eeeeep! El so no és pas radiació electromagnètica, però ens ajuda a entendre l’exemple)\nEls processos existents a l’univers generen radiació electromagnètica. Les reaccions nuclears que tenen lloc el centre de les estrelles donen lloc a la llum que veiem (com la que fabrica el Sol), però al mateix temps alliberen altres tipus de “llum”, que no veiem.\nPassa el mateix amb altres fenòmens, com ara l’explosió que marca la fi de la vida d’una estrella, o la voracitat amb la què un forat negre es menja la matèria que l’envolta. Tot això ens fa arribar radiació electromagnètica de diferents energies, que podem estudiar.\nLa llum visible l’estudiem amb telescopis. Els infrarojos els estudiem amb telescopis infrarojos que tenim fora de l’atmosfera, igual que els rajos gamma, que analitzem amb detectors especials que orbiten la Terra. I, com ja deveu saber, les radioones les rebem amb enormes radiotelescopis, que “escolten” sense parar.\nLa base és, doncs, poder rebre i estudiar tota la radiació electromagnètica que ens arriba d’un objecte. No només la llum visible, sinó tota la demés. Ja que la radiació electromagnètica ens porta informació imprescindible, com per exemple la composició dels objectes, o les pistes per entendre els processos físics i químics que s’hi produeixen.\nQuan la ciència ha anat desenvolupant “telescopis” (detectors, per entendre’ns) capaços de “veure” altra radiació electromagnètica diferent de la llum, hem estat capaços de tenir una imatge molt diferent de l’univers, descobrint objectes i fenòmens que eren invisibles als telescopis òptics, però perfectament “visibles” quan els hem enfocat amb instruments preparats per a rebre altres radiacions.\nUn exemple senzill seria imaginar un incendi llunyà. Durant el dia, veiem les flames com cremen (això seria equivalent, en el nostre exemple, a veure la “llum” visible). Quan arriba la foscor de la nit, som capaços de veure, no tan sols les flames, sinó que també veiem una lluentor vermella intensa en parts del bosc llunyà en les què ja no hi ha flama. És la lluentor de les cendres, encara calentes. Veient això, ens fem una idea de la dimensió exacte del incendi, molt més gran i extens del que les flames ens indicaven.\nTornant a l’astronomia, quan enfoquem una determinada galàxia amb un telescopi òptic, estem simplement captant una part de la realitat d’aquesta galàxia. Quan la podem “mirar” amb instruments que capten altres tipus de radiació, és quan podem començar a tenir una visió més complerta de l’objecte.\nÉs més, hi ha objectes que són simplement invisibles a la llum. Per què pot ser que no la produeixin en absolut, o ho facin de forma molt feble, o per què la llum no ens arribi. Un exemple molt interessant és l’estudi del centre de la nostra pròpia galàxia.\nEl cor de la Via Làctia deu ser un lloc bastant caòtic i perillós. Un enorme forat negre, al voltant del qual hi orbiten milers d’estrelles que giren com a boges. Les interaccions entre elles han de ser freqüents, i algunes d’elles catastròfiques. El centre de la galàxia, però, és tan dens, amb grans quantitats de nebuloses i concentració de pols galàctic i gasos, que la llum dels objectes que hi ha “dins” és incapaç de travessar aquesta zona i arribar a la Terra.\nQuan enfoquem els nostres telescopis òptics al centre de la galàxia, tot el què veiem són aquests “núvols” de pols, densíssims, que ens amaguen la realitat.\nPerò, afortunadament, la radiació electromagnètica menys energètica, com la infraroja, o fins i tot les radioones, és capaç de travessar el pols galàctic (ja que no hi interacciona). Ha estat quan hem enfocat telescopis d’infraroig al centre de la galàxia que se’ns ha fet “la llum”!!! Objectes abans invisibles han aparegut clarament a les pantalles (la fotografia que us ensenyo correspon a una imatge del centre de la nostra galàxia presa amb radioones)\nEn els anys 60, un parell de científics estudiant la transmissió d’ones de ràdio, va notar una interferència que es rebia sempre, amb independència de la direcció a la què apuntaven les radio antenes. Acabaven de descobrir, ni més ni menys, que la radiació electromagnètica que el propi Big Bang, en el moment d’inici del nostre univers, va crear, i que encara omple tots els recons del cosmo. L’estudi d’aquesta radiació ens dóna, 13.6 mil milions d’anys després, pistes sobre els primers instants de tot el què coneixem.\nDe forma similar a com un compositor ens transmet els seus sentiments a través d’harmonies tocades amb instruments de corda, de vent, de percussió, tots ells tocant a l’hora, l’univers ens envia els seus senyals tocant multituds de notes. Fotons que ens arriben de totes direccions, portant els missatges que ens han de permetre entendre, cada dia una mica més, el fascinant cosmos en el què vivim.\nPublicat per JAC a les 16:41\nEtiquetes: Big Bang, estrelles, llum, què és i com funciona?, telescopis, univers


(S'ha redirigit des de: Josep M. Mestres Quadreny)\nJosep Maria Mestres Quadreny (Manresa, Bages, 4 de març de 1929 - Barcelona,18 de gener de 2021) fou un compositor català. Interessat per una música en constant evolució i amb un esperit de renovació permanent, va destacar per la incorporació de noves tècniques tant a la mateixa composició com en l'ús dels instruments, com per exemple: obres interpretades únicament pel públic (Self Service) o compostes íntegrament amb ordinador (Ibèmia). Va col·laborar amb artistes plàstics com Joan Miró, Antoni Tàpies, Moisès Villèlia, Jaume Codina o Joan Brossa, entre altres. Fou president de la Fundació Joan Brossa i patró emèrit de la Fundació Joan Miró.\nVa néixer el 4 de març de 1929 a la ciutat de Manresa, capital del Bages. Es va traslladar de molt jove a Barcelona per motius laborals del seu pare, Josep Maria Mestres i Dalmau (1900-1975), químic de professió. La seva mare era Emília Quadreny i Orellana, germana del director de cinema Ramon Quadreny i Orellana. El seu primer contacte amb el món musical va ser com a espectador dels concerts de la Banda Municipal de Barcelona i del Gran Teatre del Liceu. El fet de decidir dedicar-se a la música va ser la seva trobada amb la pianista Rosa Maria Kucharski (1946), de qui va rebre les primeres lliçons musicals. Inicialment va estudiar ciències a la Universitat de Barcelona i, alhora i de forma autodidacta va començar la seva formació com a músic. No va ser fins a l'any 1951 que, gràcies a Joan Comellas, va conèixer Cristòfor Taltabull. Va ser així com Mestres Quadreny començà a estudiar contrapunt, fuga i composició, sota la direcció de Taltabull.\nL'any 1952 ingressà al Cercle musical Manuel de Falla. Les seves primeres composicions segueixen l'estètica neoclàssica i mostren influències evidents de la música de Béla Bartók. A partir de 1957, que va ser quan va compondre la Sonata per a piano, hereva del serialisme webernià, va ser quan va començar una nova etapa en la seva trajectòria. Tant és així que el propi Taltabull l'instà a seguir el seu propi camí. El 1960, juntament amb Juan Hidalgo, fou un dels promotors del cicle de concerts Música Oberta, on van ser convidats compositors com Ligeti, Stockhausen o John Cage. El 1968 va fundar el Conjunt Català de Música Contemporània amb el suport de Joventuts Musicals de Barcelona (Arxivat 2019-09-11 a Wayback Machine.) i el Club 49, el 1974 el Laboratori de Música Electroacústica Phonos juntament amb Lluís Callejo i Andrés Lewin-Richter i el 1976 el Grup Instrumental Català, juntament amb Carles Santos.\nEntre 1976 i 1977 fou el membre de la comissió coordinadora de l'àmbit musical del Congrés de Cultura Catalana i entre 1977 i 1979 fou president de l'Associació Catalana de Compositors.\nTambé va participar com a docent en els Cursos d'Estiu de Darmstadt, Internationale Ferienkurse für Neue Musik, (Alemanya) l'any 1974, col·laborant amb Testimonium de Jerusalem, i convidat a participar en el Curs Llatinoamericà de Música Contemporània a Brasil i a les Jornades Internacionals de Nova Música de Sitges.\nMestres va tenir una formació cientificotècnica i durant tota la seva carrera artística va destacar per la recerca constant de metodologies alternatives, buscant sistemes de composició i plantejaments estètics que abandonen el dodecatonisme i el serialisme establerts a mitjans del segle xx, que integren idees properes a les matemàtiques, la física o l'estadística en les seves partitures. Mestres s'apropa més al concepte de la probabilitat, l'atzar o l'aleatorietat inspirat en artistes com Miró, més que no pas en els seus col·legues König o Xenakis.\nAfí al concepte brossià de «poesia visual», Mestres Quadreny va donar a les seves composicions musicals un tractament d'obra plàstica amb partitures que, a més de peces sonores, són també obres visuals. Per això les seves composicions han estat anomenades «músiques visuals». El MACBA en conserva algunes de les més significatives.\nUna de les preocupacions més constants en l'obra de Mestres Quadreny va estar l'intent de vincular l'art musical amb tots els altres tipus de manifestacions artístiques. És per això que l'any 1961, juntament amb Joan Miró, Joan Brossa, Antoni Tàpies i Moisès Villèlia, creà Cop de poma. Aquesta va ser una obra pluridisciplinària.\nJosep M. Mestres Quadreny fou un dels renovadors i divulgadors més significatius de la música contemporània al nostre país. La seva implicació amb la recuperació de la cultura als anys cinquanta i seixanta el va portar a participar en iniciatives privades d'activisme cultural com La Ricarda i el Club 49. La seva afinitat creadora i amistat amb artistes com Joan Brossa, Joan Miró, Pere Portabella, Carles Santos i Moisès Villèlia ha donat lloc a obres col·lectives, com Cop de Poma (1961). La seva música es caracteritza per una renovació constant de la sonoritat i per la incorporació de tècniques noves, tant pel que fa a la composició com a la instrumentació. La tasca de Mestres Quadreny abasta diversos àmbits, des de la partitura convencional fins a la partitura gràfica, passant per l'ús d'ordinadors i la composició basada en algoritmes matemàtics i les teories de l'atzar, on els fenòmens aleatoris són tractats sempre des d'una vessant científica i matemàtica i no des d'un punt de vista indeterminista. A banda de ser un dels pioners a l'Estat espanyol en l'ús de la informàtica per generar composicions, amb obres com Ibèmia (1969) o Doble concert per a ones Martenot i percussió(1970), també ho va ser en la construcció de partitures gràfiques més enllà del pentagrama convencional.\nLa primera composició que va estrenar en públic va ser en la IV Trobada Internacional de les Joventuts Musicals a Bayreuth (Alemanya) el 1953. Des de llavors, les seves composicions s'han interpretat en escenaris d'arreu. Va editar llibres amb Joan Brossa i Perejaume i va compondre per a cineastes. Fou l'autor de diversos assajos sobre la música, entre els quals destaca Pensar i fer música (2000).\nEn el terreny literari, va publicar diversos títols:\nVariacions essencials: violí, viola, violoncel i percussió / Josep M. Mestres-Quadreny. Collage/ dibuix/ material gràfic, 1972\nL'any 2000 fou guardonat amb el Premi Nacional de Música i el 2006 amb la Creu de Sant Jordi, ambdós guardons concedits per la Generalitat de Catalunya. Fou membre numerari de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. El 2007 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.\nMartínez, Chus «Em celebro i em canto. L'anacronisme com a mètode». Índex, núm. 1, 2011 [Consulta: 29 juliol 2012].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Josep_Maria_Mestres_Quadreny&oldid=30124374»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 30 abr 2022 a les 14:20.


CAS SOLEDAD DONOSO\ntags: assassinat, autòpsia, còrdova, crim, desaparició, investigació, misteri, passional, ritus, sense ressoldre\nSeguint buscant informació del Cas Macastre (l’anterior post) m’he trobat amb una curiosa casualitat. Des de finals dels 80’s fins a mitjans dels 90’s són diversos els casos d’assassinat dins l’Estat Espanyol on les víctimes es van trobar en condicions quasi idèntiques tot i trobar-se en diferents localitats (separades per centenars de quilòmetres de distància) i segons les versions oficials no compartir la mateixa autoria. Un exemple és el cas de Soledad Donoso Toscano.\nEl 28 de setembre de 1992 va desaparèixer la jove Soledad, de 18 anys. Veïna de Còrdova va sortir de casa a les 17:45 de la tarda per anar a la feina, la pizzeria “Oh la la” a les afores de la població. Ja cap al vespre els propietaris de l’establiment van trucar a casa seu preguntant per ella ja que no s’havia presentat al restaurant. La família i amics van fer una cerca durant tota la nit en busca seva sense trobar-ne cap rastre. Passades les 24 hores de rigor la policia va actuar però les investigacions van ser infructuoses. Tot i que no s’havia emportat ni roba ni diners la conjectura que prenia més força era una desaparició voluntària, argument que la família es negava a creure.\nVa ser el 14 d’octubre del mateix any quan un caçador es va trobar el cadàver aprop del Riu Guadalquivir, concretament la zona coneguda com “El arenal Alto”. Pel mal estat del cos la policia no va permetre la identificació a la família (!?) i la investigació es va reprendre de nou. Després d’un escorcoll exhaustiu a la habitació es va trobar un numero de telèfon que pertanyia amb un jove que la noia havia conegut durant les festes del poble. La falta de mòbil i amb coartada ferma va fer derivar les indagacions cap a un altre sospitós: Rafael C. G. Segons alguns testimonis asseguraven haver vist al dos muntats dins el cotxe d’ell, durant la tarda de la desaparició, i com es van dirigir cap a una zona apartada de la població tot i la negativa de Soledad. Va ser llavors quan va sortir a la llum la relació entre ambdós, que va finalitzar per part d’ella farta de que el seu amant ja estigués emparellat amb una altra i no cessés la relació.\nRafael i la seva parella van comparèixer al judici, però es van negar a col·laborar. Les úniques declaracions que van fer és que era cert que ell i Soledad havien mantingut una relació i que la tarda dels fets els dos estaven junts, sense haver mantingut cap contacte amb la víctima. El cas ha quedat a l’aire sense cap tipus de resolució concloent.\nSegons la investigació particular del criminòleg Félix Rios els fets van ser els següents: Soledad i Rafael van aparcar vora el riu, i després de baixar del cotxe, el jove va tancar amb les portes de l’automòbil amb el segur. Al allunyar-se a una zona més tranquil·la ella es va veure obligada a seguir-lo intentant convèncer al noi a tornar cap a la ciutat. Després de discutir-se un atac de ràbia posseeix a Rafael qui mata amb amb una brutal pallissa a Soledad.\nFins aquí el cas podria ser un assassinat passional més dins la història criminal espanyola, però un seguit de petits fets li atorguen un sense sentit especial.\nEn primer lloc, com pot un investigador particular descobrir testimonis inadvertits per la policia?\nDurant la autòpsia es van trobar dos cabells en el cadàver, misteriosament van desaparèixer abans de poder-se analitzar.\nDurant aquesta primera autòpsia es va descartar “cap tipus de lesió traumàtica”, teoria que contrasta amb la feta anys després on s’assegura que el cos de la víctima va rebre forts impactes en el crani, mortals, efectuats al mateix lloc que es va trobar.\nUn dels fets menys comentats, però més interessants, és que a la família no se li va deixar veure el cadàver. El que es sap és que el cos va aparèixer en condicions particulars. En primer lloc el cos estava recolzat pel costat dret amb la falta de la mà dreta i decapitat, amb el crani a uns 50 centímetres del cos. El més curiós encara és la falta d’algunes vertebres. En aquest mateix estat es van trobar moltes víctimes, de mateixes característiques, en un lapsus d’uns cinc anys per tot l’Estat. Això ens podria arribar a portar a la teoria d’un possible mateix ritus perpetrat per diferents autors o bé tractar-se d’un mateix autor/s.\nBuscant informació al voltant d’això m’he trobat que aquest tipus de procediment queda descrit en la novel·la “La ilustre degeneración” de Luisa Isabel Álvarez de Toledo. Recomano que xafardegeu al respecte, us podeu emportar més d’una sorpresa.\n← CAS MACASTRE\nLA INVITACIÓN (2015), de Karyn Kusama →


Postgrau Online en Direcció Executiva de Serveis de Gestió de Documents i Arxius - Escola Superior d'Arxivística i Gestió de Documents - ESAGED - UAB Barcelona\nEl Postgrau Online en Direcció Executiva de Serveis de Gestió de Documents i Arxiu proporciona a les persones al capdavant de serveis de gestió documental i arxiu les eines i estratègies per a executar amb èxit les tasques de direcció i poder liderar processos d’innovació i canvi organitzatiu.\nFormar professionals dels arxius i gestors de documents en els camps de la direcció executiva de centres d’arxiu i serveis de gestió documental, tant de les administracions públiques com d’empreses i institucions privades.\nProporcionar la formació adequada per a capacitar a aquests professionals en la direcció d’aquests equipaments per a planificar, gestionar i comunicar de forma estratègica.\nRecull el tractament dels diversos àmbits que han de permetre una correcta gestió d’aquests centres:\ncomunicació i serveis.\nEl programa es desenvolupa amb la col·laboració de professionals de reconegut prestigi dels àmbits que s'inclouen i l'Associació d'Arxivers de Catalunya.\nProfessionals i futurs professionals de gestió documental i arxivística, de l’administració pública i del sector privat o empresarial, amb tasques d'elaboració i gestió d’elements clau com ara planificació estratègica d’un centre o servei, recursos humans, recursos econòmics i tecnològics, comunicació de productes i serveis.\nTècnics i professionals que administren components estratègics per a la direcció: arxivers, gestors de documents, informàtics, tècnics de l’administració, etc.\nDes de qualsevol llicenciatura, grau o diplomatura.\nEn casos justificats, es pot permetre l'accés d'estudiants no titulats amb demostrada experiència professional i en cas de superar el programa s'atorgarà un certificat d'assistència i aprofitament.\nDiploma de Postgrau en Direcció Executiva de Serveis de Gestió de Documents i Arxius.\nL'administració pública dotada de serveis de gestió documental i de centres d'arxius custodis del patrimoni documental a nivell estatal, regional, departamental, autonòmic, municipal, etc.\nEn organitzacions i entitats privades: universitats, associacions i col·legis professionals, centres docents, institucions eclesiàstiques, centres d'arxiu privats i col·legis professionals, entre d'altres.\nEn empreses de serveis documentals i arxivístics: consultoria, organització d'arxius, serveis de digitalització, sistemes de seguretat documental, destrucció de documents, aplicacions informàtiques de gestió documental, etc.


Dia de partit - SIESTV\n12 maig 2008 Dia de partit\nUna obra amb l'obsessió pel Barça com a eix central\nUn home tot sol en un bar, amb un whisky a la mà, mirant a la televisió el resum de la jornada futbolística. Diumenge a la tarda. I un altre home que se li apropa i li parla de futbol, del Barça. Una conversa D’homes, banal. Aquest és el punt D’arrencada\nAquests dos personatges que es troben al començament de L’obra i parlen de futbol s’enfrontaran en una lluita per la supervivència. Tot i que estan molt allunyats social i econòmicament, pertanyen a un mateix món: el dels homes obsessionats per guanyar el partit que tenen plantejat amb la vida. Homes en lluita contínua, que no descansen, que se senten vençuts o a punt de començar una remuntada o tocant el cel de la victòria… Homes que han D’anar a la batalla i que s’ho prenen molt seriosament.\nI mentrestant, a una certa distància, els dos personatges femenins, s’ho miren entre divertides i preocupades. Perquè les dones, en aquesta obra, estan més actives i més integrades que ells, però no perden ni un segon pensant en quina és la seva posició a la societat. Si són a dalt, si són a baix, si perden, si guanyen… Mentre els homes són a la batalla, elles treballen i es plantegen què\nfer amb els guerrers quan acabin de jugar: les trobaran allà o no?\nEl motor de L’acció de la trama són unes entrades per a la llotja presidencial el dia D’un Barça-Madrid. Per a algú que se sent injustament apartat del seu nucli social això pot ser un bé terriblement preuat. Pot valer tots els diners del món. Avui, als països occidentals, pots aconseguir qualsevol cosa que es desitgi, L’únic que fa falta són els diners i algú que sàpiga on aconseguir-ho. L’obra parla D’un club que és més que un club i, per tant, una entrada per a la llotja és molt més que una entrada per a la llotja. Significa ?formar part’, ?participar?, ?ser?. Dóna sentit. I tot això es pot aconseguir amb un grapat D’euros.\nL’obra està escrita per David Plana i dirigida per Rafel Duran. Al repartiment, Chantal Aimée, Joan Carrera, Julio Manrique, Maria Molins, Bruno Oro i Fèlix Pons. Es pot veure al Teatre Lliure del quinze de maig al vuit de juny.


autren | 23 Agost, 2008 15:25\nEl METRO (Publicat 23-8-08 a Diari Balears per LLuis Planas) Les insfraestuctures fetes pel Govern de Jaume Matas estan en el punt de mira, també la més espectacular i costosa: el metro de Palma. L’Executiu autonòmic actual ha decidit posar en mans d’experts jurídics les irregularitats detectades en l’execució del projecte de construcció de la línia suburbana i de l’estació Intermodal de la plaça d’Espanya. La intenció és esbrinar si existeixen responsabilitats penals dels gestors tècnics i polítics d’aquest projecte en els desviaments pressupostaris multimilionaris que encara no s’han pogut justificar. Si fos així, serien els serveis jurídics de la Comunitat els que s’encarregarien de transmetre el cas a la Fiscalia perquè ho investigués. La informació que s’estudia ara és l’aportada per dues auditories encarregades per la Conselleria de Mobilitat i Ordenació del Territori a partir de les greus deficiències detectades arran de les inundacions registrades ara fa una any i que obligaren a mantenir la línia tancada durant deu mesos per fer-hi reparacions. Les auditories han revelat que de manera generalitzada, durant l’execució de les obres, es produïren canvis respecte al projecte original. S’ha comprovat que moltes d’aquestes modificacions són les que provocaren les deficiències estructurals en el resultat final de la línia de metro —reducció del sistema de drenatge i dels de seguretat, principalment—, però al mateix temps el cost es disparà. Qui i per què autoritzà aquestes modificacions? A què es destinà l’espectacular sobrecost? Això és el que vol saber l’actual Govern, que ha de fer front ara als pagaments d’unes quantitats alarmants. El cost final de les obres del metro i de l’estació Intermodal arribà als 314,5 milions d’euros quan el pressupost de licitació era just de 235,1 milions. Només en liquidacions de "complements i modificats" es presentaren 43,3 milions d’euros, als quals s’han d’afegir també els 28 milions que han costat les reparacions. A més d’això, la imprevisió va fer que per afrontar el sobrecost el Govern del PP realitzàs una operació creditícia sense partida pressupostària fins a l’any 2031. Només en interessos bancaris l’operació suposarà als comptes autonòmics 193,6 milions més. Aleshores, la infraestructura ‘estrella’ del Govern Matas haurà costat a la Comunitat més de 536 milions d’euros. La directora d’obres i l’enfrontament entre Cabrer i Jover La Conselleria d’Obres Públiques, Transports i Habitatge de l’anterior Govern desenvolupà una activitat frenètica durant la legislatura passada per executar tots els projectes prevists des del principi per Jaume Matas, com les autopistes, i els que s’improvisaren sobre la marxa, com va ser el cas del metro. I tots es dugueren a terme amb el requisit imprescindible d’haver de ser inaugurats abans de les eleccions, la pressió d’una forta contestació ciutadana per l’impacte ambiental que suposaven, i el mal ambient que es va imposar en el departament per l’enfrontament entre la consellera Mabel Cabrer i el director general d’Obres Públiques i Transports, Carlos Jover. La línia suburbana es va construir en un temps rècord que no arribà als dos anys i en l’execució del projecte jugà un paper clau Ana García, la directora d’obres de Serveis Ferroviaris de Mallorca (SFM) i responsable tècnica del projecte. García, enginyera de camins i funcionària de l’Administració autonòmica, encara no ha volgut donar cap explicació sobre les modificacions que s’introduïren en el projecte original ni si rebé ordres en aquest sentit dels responsables polítics. Per aquesta actitud, va ser destituïda del seu càrrec pel nou Govern l’octubre passat. Tampoc no han arribat a donar cap explicació Cabrer ni Jover, tot i que aquest darrer publicà un article en un mitjà local en el qual col•labora carregant la responsabilitat de les decisions sobre la consellera. L’enfrontament s’havia accentuat des de l’irregular enderrocament del pont del tren pel mateix motiu: l’assumpció de responsabilitats.\nautren | 11 Juliol, 2008 23:50\nDes de fa més d’un any, les persones que habitualment viatgem amb el tren, podem utilitzar la nova targeta de transport anomenada intermodal. En aquest temps s’han posat de manifest una sèrie de deficiències i problemes que han provocat moltes incomoditats, discussions, mals entesos i fins i tot s’ha discriminat els pensionistes, joves i famílies nombroses, que si volen beneficiar-se dels descomptes corresponents, no l’han de carregar. La conseqüència ha estat el rebuig al nou sistema de la Targeta Intermodal. El Consorci de Transport de Mallorca (CTM) com a resposta al rebuig, la va imposar a partir del passat 26 de gener, suprimint tots els altres models d’abonament (més pràctics, més senzills i en alguns casos més econòmics). Actualment a Mallorca, tenim dues targetes de transport públic, la Targeta Ciutadana de l’Ajuntament de Palma, amb molta acceptació per part dels usuaris de la EMT que tenen dret a usar-la i la Targeta Intermodal del CTM que fins ara no ha generat gaire satisfacció. Els dos models de targetes son incompatibles i no possibiliten la integració de la EMT en el CTM i per tant no es pot viatjar en tren i bus de la EMT de Palma, pagant únicament el primer viatge. Des de l’Associació d’Usuàries i Usuaris del Tren ho tenim clar, el model de la Targeta Ciutadana de l’ajuntament de Palma, és amb molta diferència, el millor sistema i per tant sol•licitem que pugui adquirir-la tothom i s’adopti com a model únic de pagament en el transport públic de Mallorca. Comparació; TARGETA CIUTADANA 1.- Es molt senzilla, molt bona d’entendre, molt pràctica, molt útil i molt econòmica. 2.- Es exclusiva per a residents de Palma i residents d’alguns pobles amb qui els seus ajuntaments han signat convenis de col•laboració amb l’ajuntament de Palma. 3.- Està pensada per a la satisfacció i la comoditat dels usuaris de la EMT que tenen dret a obtenir-la. 4.- Permet canviar de destí i combinar diferents itineraris. 5.- Té tarifa única que permet fer transbordaments canviant de línia de bus en un termini de 90 minuts per 46 cèntims. 6.- El saldo carregat a la targeta no caduca i es manté fins que s’esgoten els viatges pagats. TARGETA INTERMODAL 1.- Es molt complicada, mala d’entendre, poc pràctica i resulta més cara. 2.- Pot adquirir-la qualsevol persona identificada. 3.- Està pensada per a controlar els viatgers, evitar el frau, millorar la gestió de les empreses de transport públic i assegurar la recaptació econòmica. 4.- És rígida i sols permet adquirir un itinerari i una distància prefixada, concretada amb els anomenats bots. 5.- El trajecte més curt i més econòmic, T-40 amb 0 bots val 48 cèntims i un trajecte semblant als 90 minuts de la EMT, T-40 amb 4 bots, val 1,50 euros. 6.- El saldo carregat caduca, 20 viatges als 120 dies i 40 viatges (més econòmic) als 45 dies. Per tot això l’Associació d’Usuàries i Usuaris del Tren sol•licitem al Consorci de Transport de Mallorca i al Govern Balear un esforç a l’hora d’integrar tot el transport públic de Mallorca en un sol sistema de targeta i tarifes. Que es faci, amb criteris socials i mediambientals, tenint en compte la imperiosa necessitat de traspassar usuaris del cotxe privat al transport públic i que s’adopti un sistema compatible amb la Targeta Ciutadana de l’Ajuntament de Palma, per ser actualment el sistema més eficient, el més acceptat i també el més utilitzat.\nautren | 09 Juliol, 2008 20:34\nEls Usuaris del Tren, disgustats per les molèsties ocasionades per la vaga de Serveis Ferroviaris de Mallorca (SFM), contemplem i patim una situació injusta que en el nostre entendre no s’hauria d’haver produït. Seguretat, puntualitat, suficiència, comoditat i bona gestió, son qüestions que sempre s’han reivindicat per part dels usuaris i usuàries del tren i mai s’han resolt satisfactòriament a SFM. En diferents ocasions l’Associació d’Usuaris del Tren ens hem manifestat públicament expressant les nostres demandes i gaire be sempre hem trobat incomprensió i desinterès davant les nostres demandes. Com a persones usuàries del tren i afectades pel conflicte, ens sentim víctimes utilitzades en mig d’un enfrontament que no acabem d’entendre. No participem ni assistim en cap àmbit de negociació, no disposem de dades suficients, no hi ha prou visibilitat ni transparència sobre el conflicte i no ens podem creure que totes les incomoditats que patim i hem patit des de que començaren les obres de sotarrament del tren, estiguin motivades per la preocupació que genera el nostre benestar i la nostra seguretat. L’Associació d’Usuaris del Tren no volem que el conflicte es resolgui a partir de posicions de força, volem que es resolgui amb arguments, amb diàleg i amb totes les cartes destapades. Parlem d’un servei públic, d’una administració pública, d’uns treballadors públics i d’uns pressupostos públics i no ens agrada que les negociacions entre les parts es portin amb tant de secret. Pot ser tot sigui una qüestió de formes i l’enteniment desitjable sigui aviat possible entre l’administració i els treballadors i treballadores de SFM, per això l’Associació d’Usuaris del Tren, demanem a les dues parts més consciència de servidors públics, més informació, més transparència i molt més sentit de la responsabilitat.


Zum Goldenen Anker Tönning Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 33 allotjaments a Tönning.\nAm Hafen 32, Tönning, Tönning, Alemanya, 25832 - Veure al mapa\nMés informació sobre Zum Goldenen Anker\nDissenyat tant per oci com per negoci, Zum Goldenen Anker està situat idealment a Tonning; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nZum Goldenen Anker ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcacotxes, aparcament de cotxes, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, escriptori, mini bar, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna, piscina coberta, solàrium, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Zum Goldenen Anker.\nComentaris de Booking.com (146)Comentaris d'Agoda (5)


del 26 de maig al 27 de juny de 2021\nEl dia 10/06 se celebrarà un col·loqui post-funció un cop finalitzi l'espectacle.\nDisseny so: Guillem Rodríguez\nPremsa i comunicació: Albert López i Judit Hernández\nDisseny gràfic: Maria Picassó i Santi&Kco\nAjudants producció: Laura Alonso, Laura García\nTècnic Gira: Àngel Puertas\nDistribució: Elena Blanco – Magnetica Management\nAmb la col.laboració del Teatre Plaza de Castelldeles i el Centre d’Arts Escèniques de Terrassa\nAmb el suport de l’Institut Català d’Empreses Culturals i del Ministerio de Cultura y Deportes/INAEM\nText teatral escrit amb el suport de les ajudes per a la creació d'obres literàries del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i amb la col·laboració de la residència Faber Llull.\n"És un quadre nítid: amb quatre personatges ben apuntalats (Míriam Iscla, commovedora; Abel Folk, esmunyedís; Marta Ossó, contradictòria i Francesc Cuéllar, abrandat).” Jordi Bordes El Punt-Avui\n“El més interessant de la peça és visibilitzar la dimensió de la intra o microhistòria en els esdeveniments històrics i com influeix en les relacions personals. No només en la seva capacitat de generar distància, fins i tot ruptura.” Juan Carlos Olivares La Vanguardia\n“Una obra necessària.” Santi Fondevila Diari ARA


BANDA DE MÚSICA DE FIGUEROLES. A causa d'una arrelada tradició musical es va fundar per un grup de persones, l'Associació “Amics de la Música de Figueroles”, la màxima finalitat del qual era la creació d'una Escola de Música, per a posteriorment consolidar una Banda de Música. L'Associació “Amics de la Música” es constituïx el 14 d'abril del 2007. Des de la seua fundació l'associació és membre actiu de la Federació de Societats Musicals de la Comunitat Valenciana i membre de la Comarcal de l'Alcalatén – Alt Millars. L'Escola de Música té com principal missió la formació musical i el desenrotllament artístic i educatiu de quants alumnes la integren. En l'actualitat, són quasi 40 els alumn@s amb el que compte actualment l'Escola. Des de la seua fundació, fins a l'actualitat, el nombre d'alumnes ha anat en augment, en el dia de hui, l'Escola compta amb quasi un total de 40 alumn@s, la majoria d'ells en edat compresa entre els 8 als 18 anys. Des de la seua fundació fins a l'actualitat ha sigut una associació molt activa i compromesa amb el municipi, per tant, són molts els actes en què han participat i col·laborat.\n3 d'abril del 2007, comença el primer curs de l'Escola Musical.\n21 de juliol del 2007, es realitza la I Audició Musical en la Casa de la Cultura a Figueroles.\n22 de desembre del 2007, I Concert Nadalenc.\n26 de juliol del 2008, I Audició de Fi de Curs.\n25 d'octubre del 2008, s'organitza a Figueroles, la III trobada d'Educands comarcal l'Alcalatén – Alt Millars. Participen Escoles de Música d'Ayódar, l'Alcora, Vilafermosa, Lucena del Cid, i Els Useres.\n26 de desembre del 2008, II Concert Nadalenc.\n28 de març del 2009, concert a Benaguasil (València).\n23 de maig del 2009, participen en l'Aniversari de la Festivitat del Crist del Calvari, realitzant un concert en la Plaça de l'Església.\n13 de juny del 2009, participen en la Mostra Cultural de l'Alcalatén, en la població de Benafigos.\n26 de juliol del 2009, concert fi de curs.\n4 d'octubre del 2009, es va realitzar un intercanvi de la Federació de Bandes de Música de la Comunitat Valenciana amb la Unió Musical de Santa Cecília d'Ayódar en Ayódar. El dia 24 d'este mateix mes, es realitza l'intercanvi a Figueroles. 31 d'octubre del 2009, Trobada Comarcal de Bandes de Música Alcalatén- Alt Millars a Vilafermosa.\n21 de novembre del 2009, celebració de Santa Cecília.\n26 de desembre del 2009, III Concert Nadalenc.\nVore Galeria de la Banda de Música


Torna la Champions League. I, amb ella, una gran oportunitat per al Barça per oblidar-se dels problemes amb els resultats a la Lliga –on només ha aconseguit dos dels darrers dotze punts que s’ha jugat– i continuar amb pas ferm el seu camí continental. El conjunt de Ronald Koeman rep el Dinamo de Kíev amb l’objectiu de tancar la primera volta de la fase de grups de la Lliga de Campions amb un ple de victòries que l’aproparia, i molt, als vuitens de final de la màxima competició continental entre club (21.00 hores / Movistar Liga de Campeones).\nEl triomf davant la Juventus de Torí ara fa exactament una setmana va esperançar el barcelonisme. En un escenari molt exigent, el Barça va demanar respecte a Europa amb una de les millors actuacions dels darrers anys. El cap de setmana passat, no obstant això, els ànims es van refredar per culpa d’un empat a Vitòria. Els de Koeman van pagar una mala primera meitat i, sobretot, la falta d’encert de cara a porteria en un enfrontament que va evidenciar que el nou projecte culer tot just acaba de començar. Cal tenir paciència, només faltaria. S’estan canviant moltes coses, i aquest procés requereix temps, alegries i també decepcions. Sense que això vulgui dir que la temporada d’enguany hagi de ser de transició. Al Camp Nou aquesta opció mai no es pot contemplar.\nEl partit d’aquest vespre, no obstant això, es convertirà en un dels màxims exponents del futbol desvirtuat per culpa de la Covid-19. El Barça rebrà el Dinamo de Kíev amb la possibilitat d’encarrilar la seva classificació per als vuitens de la Champions, però cap afeccionat podrà presenciar en directe el duel i, a més, el rival no comptarà amb molt bona part de la plantilla, que s’ha hagut de quedar a Ucraïna per haver donat positiu per coronavirus. Els de Mircea Lucescu han viatjat a Catalunya amb només 13 efectius del primer, el mínim estipulat pel protocol de la UEFA, i han hagut de completar la llista amb futbolistes del filial i del juvenil. La pandèmia s’ha acarnissat amb l’equip blanc-i-blau, el nivell del qual es veurà inevitablement reduït per aquesta qüestió. Encara que és molt important no oblidar que el Xakhtar Donetsk va assaltar el Reial Madrid fa unes setmanes en unes circumstàncies semblants.\nKoeman, que ja va avisar aquest dimarts en roda de premsa que no permetria que els futbolistes del Barça es confiessin o relaxessin, podrà comptar amb Ter Stegen de cara al matx, ja que ha rebut l’alta mèdica després de dos mesos i mig de baixa. Caldrà veure, en aquest context, per qui aposta el tècnic holandès. Podria ser un bon partit perquè jugadors importants com Messi, Jordi Alba o De Jong descansessin i perquè, d’altra banda, els menys habituals tinguin una oportunitat de demostrar la seva qualitat. Aleñá, Riqui Puig, Braithwaite i Junior podrien aparèixer en escena, com a titulars o a la segona meitat en funció de com avanci el resultat del compromís.


Descobrir Sant Just Desvern - Walden 7 - Centre Europeu\nTornar a la Programació Descobrim Sant Just Desvern – 04/04/20 | 04.04.2020\nDescobrim Sant Just Desvern – 04/04/20\nDs 04 Abr 2020\nArt | Història\nDissabte 4 d’abril de 2020 – Puntualment a les 10,00 h – Atenció: El tramvia surt a les 10,04 h.\nPUNT DE TROBADA: A la parada origen del tramvia (TRAMBAIX ) de la Plaça Francesc Macià – Agafarem la línia T3 i baixarem a la Rambla de St. Just.\nDins de les visites que anem programant al Centre Europeu per anar coneixent els pobles i el patrimoni situat a prop de Barcelona, aquesta vegada descobrirem la història i monuments del municipi de Sant Just Desvern.\nSant Just té una gran quantitat de parcs i zones verdes i a més el seu nucli urbà està situat al costat de Collserola, de fet, la meitat del terme municipal és parc natural. Això fa que es pugui gaudir de rutes naturals a través d’aquest entorn natural on a més s’hi pot trobar llocs tan interessants com La Penya del Moro amb les restes del poblat iber.\nAvui però farem un recorregut a través del seu nucli urbà per anar descobrint la seva història i edificis més destacats.\nEl document més antic on surt Sant Just Desvern es del 8 de desembre de l’any 965 i en aquell moment rebrà el nom de Villa Birce. Aquesta forma derivarà a Berce i després amb les variants gràfiques medievals Verz, Vers o Verç. D’aquí vindrà el nom actual Desvern, on curiosament perviu encara l’article salat.\nEn el recorregut que farem avui descobrirem exteriorment edificis com l’església dels sants Just i Pastor. Es troba a la plaça de l’Església entre el carrer de l’Església, el carrer Bonavista i el carrer de Carles Mercader. Aquí es va començar a formar el nucli històric del què esdevindria el poble de Sant Just amb una sèrie de primeres masies al voltant seu en l’espai de la sagrera.\nUna d’aquestes primeres masies amb origen al segle XV és Can Ginestar. Amb el temps ha anat tenint diverses reformes com la que va fer l’arquitecte Marcel·lià Coquillat i Llofriu transformant-la en un edifici modernista amb clares influències neogòtiques. També destaca Can Sagrera amb un estil entre modernista i noucentista amb tendències d’inspiració barroca.\nI un dels edificis contemporanis més destacats és el Walden 7. Aquest projecte va néixer l’any 1970, com un intent de materialitzar una utopia. L’edifici va ser dissenyat per un grup d’enginyers, psicòlegs, filòsofs i arquitectes, entre els quals hi havia Ricard Bofill.\nUna interessant sortida per conèixer un dels pobles més atractius dels voltants de Barcelona !


El govern municipal de Sant Fruitós de Bages comunica que una part del POUM es sotmetrà a consulta ciutadana | Ona Bages\nInici Notícies El govern municipal de Sant Fruitós de Bages comunica que una part...\nLa imatge mostra els espais del POUM que es volen posar a consulta\nL’oposició no ha tardat a respondre el comunicat\nEl govern municipal de Sant Fruitós de Bages ha emès un comunicat en el que explica que té la intenció de que una part del POUM se sotmeti a consulta ciutadana. Seria un cop feta l’aprovació inicial, en el període de 10 mesos que s’obre per fer l’aprovació definitiva. Des de l’oposició es considera que el consens és inexistent i que tirar endavant l’aprovació inicial abans de les eleccions és una irresponsabilitat.\nA falta de tres setmanes per celebrar el ple extraordinari en que es debatrà l’aprovació inicial del nou Pla d’Ordenació Urbanística Municipal de Sant Fruitós de Bages, l’Ajuntament ha emès un comunicat en el que informa que el govern preveu que una part del document sigui amb la participació de la gent en un format de referèndum. Joan Carles Batanés, alcalde de Sant Fruitós de Bages, ho ha explicat a Ona Bages. “Després de l’aprovació inicial, aquest període de 10 mesos que s’obre per poder fer l’aprovació definitiva. Ens va semblar, que aquest punt més controvertit, ben explicat per part de tots, debatut, i que cada una de les forces polítiques o agents socials pugui explicar clarament quin és el seu punt de vista. Llavors sotmetreu a una votació, a un referèndum, per entendre’ns de la ciutadania”.\nPer altra banda, aquest divendres a les es presenta públicament la Plataforma Salvem el Pla de Bages a les 8 de la tarda a la Cooperativa. La plataforma es mostra en contra de l’aprovació inicial del POUM i demana una reorientació que protegeixi l’entorn natural. En aquest cas, l’alcalde del poble ha reiterat que el document encara no s’ha presentat i que cal tenir cura amb el que s’exposi. “A mi em sembla bé que hi hagi una plataforma que defensi el que cregui que ha de defensar, però en aquesta mateixa plataforma li demanaré que no digui coses que no són i que a més a més no coneixen. Perquè llavors això el que fa és complicar la situació i enganyar la gent”, afegia Batanés.\nDes de l’oposició, Junts Per Sant Fruitós i ERC, no han tardat en respondre el comunicat del govern. Junts per Sant Fruitós ha qualificat de molt irresponsable el fet de portar el ple a aprovació inicial abans de les eleccions municipals i ha dit que el resultat de la consulta hauria de ser vinculant. Per la seva banda ERC ha demanat que l’aprovació inicial del POUM es posposi fins que s’hagi dut a terme la votació popular i que aquesta es faci “amb garanties”.


L’alcalde inscriu aquest acte dins del que considera un “necessari i just reconeixement a totes les persones que van defensar la legalitat republicana i els valors de llibertat, justícia, igualtat, democràcia i la pau”. Després de 77 anys de silenci, “aquest Ajuntament estava en deute amb les autoritats republicanes municipals, sorgides de la més estricta legalitat democràtica” i, per tant, “ens hem acollit a la insuficient Llei de la Memòria Històrica, la qual obri una via legal a la reparació i reconeixement a les víctimes de la cruel dictadura franquista”. Durant l’acte d’homenatge, l’alcalde va llegir una declaració institucional, així com els noms que consten a l’arxiu municipal dels alcaldes i regidors que van exercir algun càrrec o activitat pública durant la República a l’Ajuntament de Simat i al Pla de Corrals.\nVíctor Mansanet assegurà que la II República “va constituir el primer intent d’aplicació d’una autèntica democràcia a l’Estat espanyol i de la societat d’aleshores”. En aquell període històric s’instaurà el sufragi universal, el dret al vot de les dones, s’impulsà la creació d’escoles públiques, s’aprovà la primera llei del divorci, el matrimoni civil i els estatuts d’autonomia de Catalunya i Euskadi; es va promoure la reforma agrària i la de l’exèrcit, s’aplicaren mesures per millorar les condicions laborals dels treballadors i treballadores, i es van assentar les bases de l’Estat de Benestar. La Constitució republicana de 1931 “garantia tots els drets i llibertats fonamentals” i, fins i tot, “proclamava, en l’article 6, la renúncia a la guerra com a instrument de política nacional”, segons recorda Mansanet.


Les forces de seguretat tallen les entrades a Ceuta abans de centrar-se en els migrants que han entrat a la ciutat\nActualitzat 20/05/2021 11:37 CET\nCEUTA, 20 maig (EUROPA PRESS) -\nLa Guàrdia Civil, la Policia Nacional i les unitats militars de Regulars i la Legió que s'han desplegat a El Tarajal i han pogut controlar l'entrada de migrants marroquins a Ceuta per començar a posar el focus en els que han passat la frontera i deambulen per la ciutat.\nEl dispositiu, amb mitjans terrestres, marítims i aeris, ha aconseguit que les entrades siguin "esporàdiques" i les forces de seguretat marroquines també han pogut contenir els centenars de migrants que es troben als trams més pròxims del clos fronterer.\nLes autoritats locals, que mantindran 'sine die' aquest operatiu, preveuen començar a localitzar els adults que han entrat i vaguen per les barriades de la perifèria de la ciutat per expulsar-los al Marroc.\nLa Delegació del Govern espanyol a Ceuta i l'executiu local han acordat reobrir l'alberg provisional de Piniers, amb capacitat per a uns 200 menors d'edat, amb la finalitat de descongestionar la nau dels polígons comercials d'El Tarajal on hi ha agrupats més de 700 nens i adolescents.\nEl Govern de Ceuta preveu disposar de més naus a la mateixa zona mentre es tramita el reagrupament familiar o el desplaçament dels menors a altres autonomies, tal com va demanar dimecres la ministra de Drets Socials i Agenda 2030, Ione Belarra.


La vacuna de la grip d'aquesta temporada inclou soques del virus de la grip A (H1N1) i B. D. AGUILAR/EFE\nBrussel·les"En les condicions recomanades, les vacunes no haurien de causar cap efecte secundari i prevenen completament de la infecció que tenen com a objectiu". Així de clara és l'Organització Mundial de la Salut (OMS) sobre els efectes secundaris de les vacunes. Al mateix temps, l'organisme reconeix que "no existeix la vacuna perfecta" i que es poden donar alguns efectes adversos. Això sí, sempre són residuals. L'OMS calcula que els efectes secundaris "més comuns" es donen com a molt en un 10% dels casos i que sempre són reaccions menors, com ara febre. Els casos més severs tenen una freqüència màxima d'un 1%. Tot i això, la polèmica sobre la vacunació i l'antivacunació ha comportat un augment de la desinformació entre les societats desenvolupades que es mostra en l'últim Eurobaròmetre. Gairebé la meitat (48%) dels europeus creuen que les vacunes poden provocar "sovint" efectes secundaris "severs". A Espanya el percentatge és del 43%.\nvacunes antivacunes Eurostat


Articles de la realitat*: El canvi de polaritat\nrealitat* / Articles de la realitat* / El canvi de polaritat\nDes del 1970 fins a l'actualitat, el món ha viscut sota l'indiscutible lideratge de l'Imperialisme financer occidental que ha mantingut l'hegemonia en tots els àmbits (econòmic, militar, ideològic, polític i cultural). Aquesta hegemonia ha passat per diverses fases: va tenir el seu punt àlgid cap al 1990, amb l'enfonsament del bloc soviètic, i, des de llavors, va créixer exponencialment, fins a col·lapsar l'any 2008, amb la crisi especulativa més gran de la història.\nDes de la crisi del 2008, el final de l'hegemonia occidental va deixar de ser un tema de ciència-ficció per adquirir plena actualitat política. Van començar a proliferar les alertes d'una crisi profunda del sistema, es multiplicaven les veus crítiques amb el capitalisme salvatge. S'havia anat massa lluny en la desregulació dels mercats, s'havien agreujat massa les desigualtats, s'havia fomentat en excés la financiarització de l'economia, s'havien dispersat massa les operacions militars, s'havien debilitat massa els estats capitalistes.\nLíbia i Síria: un final i un principi\nLes guerres de Líbia i de Síria determinen el final i el principi de dues eres i marquen significativament el canvi de polaritat.\nL'inici de la guerra de Líbia el 2011 va suposar la màxima demostració de força de l'Imperi. Es va manipular informativament les Nacions Unides per imposar la invasió d'una nació sobirana, la destrucció del seu govern legítim, l'aniquilament i l'explotació de la seva població i l'espoli dels seus recursos. Tanmateix, aquella guerra va ser una acció que va tenir conseqüències. La decadent demostració de poder destructiu de l'Imperi va precipitar el sorgiment de noves aliances que estaven latents.\nMoltes coses van començar a canviar en l'àmbit internacional silenciosament. La intel·lectualitat europea es resistia a assumir-ho, els mitjans occidentals ho ocultaven a l'opinió pública, però era un fet.\nLes diferències van començar a notar-se amb la guerra de Síria uns mesos més tard. La diplomàcia de l'Imperi no va aconseguir manipular les Nacions Unides, malgrat tot l'esforç propagandístic. L'ONU no va autoritzar la intervenció militar. L'OTAN va haver de començar la guerra de manera encoberta, amb exèrcits de mercenaris terroristes als quals, primer, intentava presentar com a "rebels democràtics", i, més tard, deia combatre mentre hi col·laborava.\nEl 30 de setembre de 2016, Rússia va decidir implicar-se en la guerra en ajuda del govern legítim de Síria. Ben aviat va demostrar el veritable paper dels EUA i la UE en el terreny. Amb el pas dels mesos, el govern legítim Sirià va començar a recuperar el territori. Avui, es pot dir que el conflicte sirià ha arribat a la seva fi, mentre que Líbia està més submergida que mai en la guerra i la desolació.\nUn nou ordre multipolar\nMoltes coses han passat al món entre els anys 2011 i 2017, coses que seran estudiades en el futur per a comprendre el final del cicle d'hegemonia occidental i el naixement d'una nova hegemonia oriental, una hegemonia més compartida, si es vol, però indubtablement assentada al voltant d'un pol asiàtic.\nEn algun moment, en aquest període de set anys, s'ha produït el canvi de polaritat. És difícil dir quan, però no hi ha dubte que l'hegemonia occidental ja ha estat sobrepassada.\nNi els EUA, ni la UE, ni ambdós en aliança, ja no són la primera potència del món en cap àmbit. Una nova potència ha emergit en l'economia, en l'agricultura, en l'energia, en la indústria, en les finances, en la política, en la diplomàcia, en la ciència, en la tecnologia, en la guerra i en la cultura. El seu nom és Àsia i es configura al voltant de l'aliança geopolítica global de Rússia i la Xina amb tots els països del món que s'oposen a la unilateralitat occidental.\nAquestes dues grans nacions tenen importants semblances, interessos i enemics en comú, recursos i necessitats complementàries. Ambdues gegantines nacions funcionen amb sistemes mixtos on el capitalisme financer i especulatiu d'alguns sectors econòmics conviu amb el control públic dels recursos naturals, dels exèrcits i de les estructures polítiques, fiscals i socials de l'Estat. Ambdues nacions comparteixen l'objectiu de progressar econòmicament i d'esdevenir societats pròsperes. Ambdues nacions tenen en l'Imperialisme occidental el seu enemic principal. Una nació, Rússia, posseeix un poderós exèrcit i un enorme territori ple de recursos naturals i energètics. L'altra nació, la Xina, posseeix la més poderosa indústria del planeta, un sistema financer sòlid i la força humana de treball més gran.\nPerò ambdues compten a més a més amb poderoses i creixents aliances comercials, militars i polítiques arreu del món. A l'Àsia: Iran, l'Índia, Síria. A Amèrica Llatina: Veneçuela, Bolívia, Brasil, Cuba. A l'Àfrica: Angola, la República Democràtica del Congo, Etiòpia, Kènia, Sudan, Sud-àfrica. A Europa: Turquia.\nTurquia és un cas paradigmàtic. Després d'haver estat un soci estratègic dels EUA i la UE a l'Orient Mitjà, el govern d'Erdogan ha fet un rumb de 180 graus en la seva política internacional durant el 2017 per esdevenir un soci preferent de la nova aliança asiàtica. Aquesta ha estat la resposta turca a la constant deslleialtat i traïdoria dels seus aliats occidentals. Turquia ha abandonat així la seva aspiració de ser membre d'una decadent UE i ha apostat per ser simplement Turquia en un bloc multilateral, amb socis de molta més confiança i visió estratègica. Turquia ha sabut copsar el nou vent que recorre el món anunciant la decadència de l'Imperi.\nEn els darrers mesos aquestes aliances s'han accelerat, molt especialment, després de la clausura del XIX Congrés del Partit Comunista Xinès i la constatació de la restauració definitiva de la sobirania de Síria que ja ha recuperat el control sobre gairebé tot el seu territori.\nEl nou bloc emergent emprèn amb energia la construcció dels projectes de futur de la humanitat: la renovació de la mil·lenària ruta de la seda, la interconnexió de tots els continents amb trens subterranis d'alta velocitat, la conquesta de l'espai, la cooperació internacional per al desenvolupament, l'erradicació de la pobresa, són només alguns dels seus reptes immediats.\nDavant d'aquesta embranzida, occident es replega sobre ell mateix, com un animal ferit: Trump, Brexit, crisi de la UE...\nLa correlació de forces al món ha canviat, però la intel·ligència occidental, atrapada per la seva supèrbia imperialista, encara no ha estat capaç d'entendre-ho. El centre del món s'ha desplaçat de la zona nord-occidental a la sud-oriental. Un nou sol ha emergit per l'est i enlluerna amb la seva llum la dèbil mirada d'un imperi en decadència.


El Govern relleva el director i director adjunt de la Policia - FÒRUM.ad\nEl Govern relleva el director i director adjunt de la Policia\nOn: 10/02/14 18:08\nEl Govern, en reunió extraordinària celebrada aquest dilluns, ha acordat a proposta del ministre de Justícia i Interior, Xavier Espot, rellevar de les seves funcions el director i el director adjunt del Cos de Policia, Joan Ramon Peralba i Pere Gispert, respectivament.\nLa decisió s’ha adoptat després que el fiscal general hagi enviat una comunicació escrita aquest mateix dilluns al ministre Espot informant-lo sobre la demanda de citació de Peralba i Gispert en qualitat d’inculpats o encausats en el cas de les presumptes escoltes il·legals al servei de Policia denunciades per la direcció el 2010.\nAntoni Martí i Xavier Espot han comunicat personalment els dos alts càrrecs policíacs de la decisió de cessar-los en les seves funcions, una decisió de la qual el cap de Govern també ha informat personalment als Serveis dels Coprínceps, a la Sindicatura i als presidents de Grups Parlamentaris.\nEl cap de Govern ha comparegut davant els mitjans de comunicació acompanyat del ministre de Justícia i Interior i ha volgut deixar clar que “malgrat la rapidesa i la determinació” de la nostra decisió “en cap cas aquesta citació implica que se’ls imputi la comissió d’un delicte” i que, per tant, “no implica que els senyors Peralba i Gispert acabin sent jutjats, ni tan sols processats”.\nMartí ha expressat el seu desig que la declaració judicial permeti “esclarir els dubtes que hagin pogut sorgir” i que “la seva honorabilitat quedi plenament restablerta”. La decisió de procedir al cessament s’ha adoptat des de “la prudència, no per la desconfiança”, ha subratllat el cap de l’executiu.\n“El Govern és de l’opinió que no es pot permetre que la més mínima ombra de sospita recaigui sobre càrrecs tan sensibles com la direcció de Policia. Tot i confiar en l’honorabilitat dels senyors Peralba i Gispert no podíem fer altra cosa que rellevar-los de les seves funcions”, ha manifestat Antoni Martí. El cap de Govern s’ha referit a que la seva tasca al capdavant del Cos de Policia ha estat “presidida per la responsabilitat, la transparència i la lleialtat”.\nLa prioritat del Govern se centra ara en cobrir amb la màxima celeritat les vacants. Martí s’ha mostrat convençut que , en aquests moments de transició, “tots els comandaments i agents del Cos sabran estar a l’alçada de les circumstàncies i exerciran les seves tasques de manera ordenada i discreta, com sempre han fet i com és la seva obligació”.\nEl cap de Govern i el ministre Espot tenen previst reunir-se aquest mateix dilluns amb tots els comandaments per informar-los de la situació i per encarar amb les màximes garanties aquesta fase transitòria. “Tenim un bon Cos de Policia, format per professionals íntegres i responsables, que seguiran vetllant per mantenir els alts nivells de seguretat ciutadania i tranquil·litat que sempre han caracteritzat el nostre país”, ha subratllat Martí, que ha conclòs la seva intervenció destacant que el relleu de la cúpula policíaca “és una de les decisions més difícils que ha agafat com a cap de Govern”.\nPrevious Post: Encamp celebrarà el Dia de la Dona amb l’obra Dona Sàpiens\nNext Post: El SAAS obrirà un expedient informatiu sobre la mort d’un nadó a l’Hospital dimecres passat\nSembla que el Govern es mou només a cop d’escàndol: destitució de la cúpula policial, destitució suposada del director de la ràdio i televisio públiguqes, etc, etc. Però no fa gaire en positiu, sinó que es deixa emportar per les circumstàncies. Més d’un del propi gabinet ministerial deu estar pensant en què quant abans acabi la legislatura, millor.\nEls caganers fan cagades, els rucs ruqueries i DA… DA no fot ni brot i quan, sense voler-ho, remenen una mica la cua: PAM! Ja l’has parit Andorra, ja hi tornen a ser! I els demés au, a quatre potes i a parar les empentes.\nTenim el que votem diuen. Ja podem saltar tots per la finestra doncs\nEls incompetents ho inclús a l’hora d’elegir les seves cúpules directives. I aquest govern incapaç ho demostra dia a dia amb els seus nomenaments fora de lloc. Ja ho diu la saviesa popular: fica una poma podrida dins del cistell i el podràs llençar tot. Ficar al Vila i al “nen aquest” en un ministeri així és carregar-se la feina feta fins ara, i més ficant a aquests personatges a davant d’un cos delicat com és la policia.\nUna bona pasterada “Made in Marti/Cinca” que es podia haver evitat


EL BLOG DE EDUARDO ROJO: La immigració i les dades d'atur i d'afiliació a la Seguretat Social del mes de gener de 2020.\nLa immigració i les dades d'atur i d'afiliació a la Seguretat Social del mes de gener de 2020.\nEn primer lloc, faig referència a les dades d’afiliació a la SeguretatSocial fetes públiques el dimarts, 4 de febrer, pel Ministeri de Treball i Economia Social.\nLa mitja del nombre de treballadors estrangers afiliats a la Seguretat Social durant el mes de desembre ha estat de 2.090.440, amb un descens de 34.542 persones sobre el mes anterior, a causa fonamentalment de la disminució de l’afiliació al règim general (33.604). El nombre de treballadors del règim d'autònoms és en l'actualitat de 345.535, i el del règim general és de 1.741.155.\nEl nombre d’afiliats d’aquest mes de gener és superior al del mateix mes de 2008, en els moments d’inici de la crisi econòmica, 2.000.102.\nDurant el mes de gener el nombre mitjà d'afiliats a la Seguretat Social es va incrementar en sèrie interanual en 345.194 persones, mentre que l'augment del nombre d'estrangers va ser de 157.741.\nEl percentatge de treballadors estrangers afiliats és del 10,91 % del total de la població treballadora afiliada (19.164.494).\nAnalitzo a continuació les dadessobre demandants d'ocupació, atur registrat i contractes que corresponen al mesde gener i de les prestacions per desocupació corresponents al mes de desembre, que han estat també publicades el dimarts 4 de febrer pel Ministeri de Treball i Economia Social.\nA) Nombre de treballadors estrangers en situació d'atur: 408.641 (12,55 % del total, 3.253.853). 144.862 són de països UE i 263.779 de països no UE. S'ha produït un creixement mensual de 10.347 persones (11,46 % del total, 90.248), i un creixement interanual de 6.853 (el descens del conjunt de la població ha estat de 31.908). En les dades del mes de gener destaca l‘augment en el sector del serveis (4,00 %, sent l’atur de 253.906) i la disminució en el de la construcció (3,04 %, sent l’atur de 37.158).\nB) Nombre de treballadors estrangers en situació d’atur a Catalunya: 81.747 (20,76 % del total, 393.682). 19.444 són de països UE i 62.303 de països no UE, amb un augment mensual de 1.233 persones (11,47 % del total, 10.347), i disminució interanual de 39 (l’augment de l’atur d ela població estrangera ha estat de 6.853 persones). L’atur es concentra majoritàriament en el sector dels serveis en les quatre demarcacions territorials catalanes (52.188), i l’atur en el sector de la construcció es situa en 8.242, per darrera del de les persones sense ocupació anterior, 11.384.\nC) Nombre de treballadors estrangers beneficiaris de prestacions d'atur el mes de desembre: 216.331, amb un augment interanual del 7,0 %. 93.970 aturats són de països UE i 122.361 són de països no UE. Aquest nombre suposa el 11,01 % sobre el total de beneficiaris, amb un percentatge del 14,59 % si es tracta de la prestació contributiva, del 8,12 % en cas de subsidi, 9,87 % en la renda activa d'inserció, i 4,85 % per al subsidi per a treballadors eventuals agraris. Les dades estadístiques del mes de març de 2015 van incorporar les xifres dels aturats estrangers que perceben l'ajut econòmic del programa d'activació per a l'ocupació regulat en el RDL 16/2014, de 19 de desembre, que en acabar el mes de novembre són un total de 6, el 31,58 % del total de les persones perceptores de l'ajut.\nSi comparem les dades de desembre amb les dels onze mesos anteriors s'observa un augment de la població acollida a la prestació contributiva, un descens dels perceptors de subsidi, un creixement dels qui reben la renda activa d'inserció, un considerable augment de la població acollida al subsidi agrari i també dels qui reben l’ajut del PAE, tot i que en aquest últim cas les dades quantitatives ja són merament residuals. Hi ha una altra dada que convé tenir en consideració per analitzar els canvis que s'estan produint en la percepció de prestacions per part dels estrangers: en sèrie interanual, la prestació contributiva ha passat del 14,28 al 14,59 % (un augment del 2,2 % en sèrie interanual), i el subsidi ha minvat del 8,81 % al 8,12 % (- 7,8 % en sèrie interanual). És a dir, el nombre d'aturats estrangers que cobren el subsidi de desocupació sobre el total de la població perceptora és bastant inferior que el dels que cobren la prestació contributiva 8,12 i 14,59 %, respectivament), consolidant-se la tendència mantinguda durant molts mesos anteriors. Igualment, destaca el nombre de persones perceptores de la Renda Activa d'Inserció, el 9,87 % del total dels perceptors, amb un augment del 6,0 %. interanual. De les dades del mes de desembre cal destacar que el percentatge de perceptors de la RAI segueix per sobre dels perceptors del subsidi.\nSi analitzem quins aturats cobren els diferents tipus de prestacions, podem comprovar que les contributives suposen el 60,7 % dels estrangers de països UE i el 59,8 % dels de països no UE, i que el nombre de perceptors del subsidi, RAI i REASS, suposa el 39,3 i el 40,2 % respectivament. Pel que fa a les dades del conjunt de la població perceptora de prestacions el mes de desembre, un total de 1.964.182, el 45 % reben prestacions contributives i el 556 % prestacions assistencials.\nEl percentatge de beneficiaris sobre el total de demandants d'ocupació estrangers és del 38,13 % (35,77 i 36,67 % els mesos de desembre de 2017 i 2018 respectivament). La despesa per als aturats estrangers és de 177.306.000 euros, un 10,3 % de la despesa total (amb un augment del 14,1 % sobre l'any anterior).\nEl 67,0 % de la despesa total de prestacions (1.725.934 milions d’euros) es destina a la prestació contributiva, percentatge que s'eleva al 76,4 % en el cas dels aturats estrangers (72,7 i 75,9 % els mesos de desembre de 2017 i 2018, respectivament).\nD) Quant al nombre de perceptors estrangers les províncies de Barcelona i Madrid tenen el mateix percentatge sobre el total (12,16 %), seguides de les Illes Balears (9,45 %), Alacant (5,06 %), València (4,29 %), Múrcia (4,19 %), Girona (3,83), Almeria (3,82 %), Tarragona (3,76 %) i Màlaga (3.70 %),\nE) Per nacionalitats, els treballadors romanesos ocupen el primer lloc (47.870, 22,13 % %), per davant dels marroquins (40.066, 18,52 %), mentre que els italians ocupen la tercera posició (11.188, 5,17 %), per davant dels búlgars (10.426, 4,82 %), els equatorians (7.725, 3,57 %), i els colombians (7.552, 3,49 %), i