TMB col·labora amb la campanya del Gran Recapte d'Aliments 2020 | TMB Notícies\nTMB col·labora amb la campanya del Gran Recapte d'Aliments 2020\nImatge de la campanya 2020 del Gran Recapte / Foto: Banc dels Aliments\nDes d'avui 16 fins al 21 de novembre participa als supermercats fent el teu donatiu a caixa. Es pot donar 1€, 3€, 5€, 10€, 20€, 50€ o la quantitat que vulguis i el destí dels diners serà per a la compra d’aliments.\nOnline: https://t.co/vnThceyQ9r i amb Bizum 33596. pic.twitter.com/Vve2X42qp9\n— Banc dels Aliments (@BancAlimentsBcn) November 16, 2020\nAquesta setmana ha començat la 12a edició del Gran Recapte d'Aliments, que enguany, per les circumstàncies de la pandèmia, canvia de format i en lloc de la tradicional recollida massiva d'aliments als supermercats, es transforma en una una campanya virtual de donacions.\nAmb la pandèmia Covid-19, els Bancs dels Aliments han vist augmentar un 40% la demanda. L’escenari sembla indicar que l'emergència social, sanitària i econòmica comportarà que moltes persones tinguin dificultats per a cobrir les necessitats bàsiques, és per això que enguany l'ajuda és més necessària que mai.\nAixí, del 16 al 21 de novembre podem col·laborar amb la causa als establiments, que també seran també virtuals. El personal de botiga convidarà a la ciutadania a fer donacions a l’hora de pagar a caixa. Aquesta donació serà amb els imports estipulats per cistella (1 euro, 3 euros, 5 euros, 10 euros, 20 euros, 50 euros o indefinit). L'altra forma de col·laboració està activa del 16 de novembre al 16 de desembre per al Gran Recapte en línia, fent una aportació a través de bizum o visitant el web granrecapteonline.com. Tots els diners aportats es destinaran íntegrament a la compra d'aliments bàsics.\n'Aquest any, si pots, ajuda'\nEl Banc dels Aliments de Barcelona ha distribuït al llarg del 2020 més de 11 milions de quilos d’aliments i 275 mil àpats cuinats que han arribat a 160 mil persones a través de 380 entitats receptores. El valor dels aliments distribuïts s’estima en uns 26 milions d'euros. El Gran Recapte és una campanya clau per als Bancs dels Aliments, perquè amb els gairebé 5 milions d’aliments recaptats a Catalunya es pot proveir a les entitats d’aliments bàsics com la llet, l’oli o les conserves per un període aproximat de 3 mesos.\nTMB hi col·labora fent difusió de la campanya amb l'emissió de l'espot a les pantalles MouTV i amb la cessió de suports publicitaris de la xarxa de metro i dels autobusos.


Tu, jo i l'Otis: Data de caducitat\nN'hi ha que tenen cocacoles caducades a la nevera, n'hi ha que tenen cerveses caducades... a nosaltres ens va caducar la llauna de Nestea, i no només va caducar, sinó que es fa glaçar, es va inflar, es va obrir sola i va escampar Nestea enganxós per tota la lleixa de dalt de la nevera.\nJa no fan les coses com abans...\nPer Tu, jo i l'Otis a dissabte, de juliol 10, 2010\nEtiquetes: cabòries, ella\nPortava tant temps esperant allà que va decidir, pel seu propi peu, anar a fer una volta...\nNeeeeeeens, però quant de temps portava allà dins????\n... res, que volia viatjar... com l'Otis... ;-)\n10 de juliol de 2010 a les 21:08\naixò deixeu-li a l'Otis, que l'escampall deurà durar poc!\n12 de juliol de 2010 a les 13:24\nai, quin fàstic!\n13 de juliol de 2010 a les 9:52\nI bona volta va fer, XeXu... per tota la part superior de la nevera...\nMaia, no gaire! Els vaig comprar, com a molt, per Setmana Santa...\nCoincideixo amb tu, Utnoa: eeeeecs!!\nSànset, l'Otis és bocafí i aquestes coses ni les olora. El seu pinso, les seves llaunes, i el pernil dolç... i prou!\nSí Polita, crec que no en compraré més...\n13 de juliol de 2010 a les 15:54\nCinema a la fresca i Despedidas\nPetits desastres lomogràfics...\nAuxili!!! Un monstre!\nDecidir... no sé si decidirem.\nOtis viatger (VI i VII)\nGats i tecnologia


La Universitat Autònoma de Mèxic aconsegueix reproduir en captivitat exemplars de papallona monarca | Consumer\nLa Universitat Autònoma de Mèxic aconsegueix reproduir en captivitat exemplars de papallona monarca\nAquests lepidòpters, que atreuen cada any a milers de turistes a l'Estat de Michoacán, són un important agent pol·linitzador i d'equilibri ecològic\nUn grup d’investigadors de la Facultat de Ciències Agrícoles de la Universitat Autònoma de l’Estat de Mèxic (UAEM) ha aconseguit la reproducció en captivitat de la papallona monarca (“Danaus plexippus Linneo”), així com la d’una planta que forma part de la dieta bàsica d’aquest insecte. Ara l’objectiu és aportar nous individus i aliment per a aquests exemplars als santuaris on hiberna aquesta espècie única al món.\n“La vida de la papallona comença en la planta ‘Asclepias curassavica L.’, on els huevecillos són dipositats i, al cap d’un període d’entre quatre i dotze dies, emergeix una eruga, la qual s’alimenta de la planta en la qual va néixer”, assenyala la recerca del Departament d’Entomologia de l’esmentada Facultat. Amb les condicions climàtiques i d’alimentació idònies es poden aconseguir fins a cinc generacions en un any.\nL’objectiu final del projecte és el desenvolupament de programes sostenibles que garanteixin el desenvolupament econòmic de la població, principalment indígena, que viu prop dels santuaris, i que només obtenen ingressos a l’hivern, quan arriben milions de papallones monarca i, amb elles, desenes de milers de turistes. Amb la reproducció en captivitat, es pretén que els camperols construeixin mariposarios i es facin càrrec del projecte, sota la supervisió de tècnics de la UAEM.\nNou mesos de vida\nLa monarca és un important agent pol·linitzador i d’equilibri ecològic. És molt resistent a les condicions variables del temps: mentre les papallones ordinàries tenen un cicle vital de 24 dies, la monarca arriba a viure nou mesos. Milions de “Danaus plexippus Linneo” emigren cada any des de Canadà i el nord dels EUA per hibernar en zones boscoses de Zitácuaro, Ocampo i Angangueo, municipis de Michoacán limítrofs amb l’Estat de Mèxic, al centre del país. El seu viatge supera els 4.000 quilòmetres.\nEls motius de la seva migració radiquen en la reducció durant l’hivern de les hores de llum solar i en la progressiva presència de masses d’aire polar a Amèrica del Nord. La monarca només aconsegueix la maduresa sexual amb la calor primaveral, però necessita passar els mesos anteriors en un lloc on la temperatura la mantingui aletargada. Una vegada que arriben les primeres calors, a mitjan abril, les papallones que han sobreviscut emprenen el seu viatge de retorn, es reprodueixen i moren.\ncaptivitat mariposas-ca monarca-ca


Hospital de Viladecans - Darrers dies per participar als Murs del passat i del futur de l’Hospital de Viladecans\nA hores d’ara, els dos espais habilitats al centre mostren desenes de fotos i dibuixos, el que ha fet que la Direcció del Centre vulgui agrair de forma explícita la participació de professionals i ciutadania en aquesta iniciativa.\nEls dos murs encaren els darrers dies per recopilar material. Fins al divendres 16 de febrer, ciutadans i professionals encara poden afegir noves peces als dos murs.\nUs animem a unir-vos a la construcció d’aquests dos simbòlics murs expositius!\nDoncs hi ha diverses formes. Les fotos es poden col·locar personalment al mur físic habilitat a prop de Consultes Externes; deixar-les a la bústia de la Unitat d’Atenció a la Ciutadania del centre o be enviar-les per correu electrònic a aniversarihospital.hv@gencat.cat. Els infants de les cinc localitats de referència per al centre (Viladecans, Gavà, Begues, Castelldefels i Sant Climent de Llobregat) també poden fer servir aquestes mateixes vies perquè els seus dibuixos s’afegeixin al Mur del Futur.\nUs recordem que també fins al 16 de febrer restarà instal·lat un fotocol a l’entrada del mòdul de la Consulta Externa perquè qualsevol usuari o visitant del centre que ho desitgi pugui endur-se un record de la celebració, ja sigui de forma individual o en grup. El fotocol compta, a més, amb el “logo” de l’aniversari “34 + 30” en format corpori per si es vol utilitzar a la fotografia.\nL’Hospital de Viladecans va començar a funcionar com Hospital de Sant Llorenç l’any 1953, sent aleshores un centre per als treballadors de la fàbrica Roca Radiadores. Va ser l’any 1987 quan l’hospital assoleix la seva plena integració al sistema de salut públic català.


Els dies feien més o menys de bon passar... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nEls dies feien més o menys de bon passar...\nObra:Viure i veure / 3 (p. 16-17)\nEls dies feien més o menys de bon passar, però les nits al ras eren sinistres. L'única solució consistia a fer una piràmide humana i rellevar-nos per torn, cada cop més a l'exterior. L'esperança de retornar al fons de la pila del greix et feia resistir el tremolor, l'espetec de dents de quan eres a la part de fora.\nUna de les fronteres del camp —la més llarga— la feia el riu Tec. Hi havia doble barratge de filferro, un a l'est i l'altre a l'oest, i anava per la meitat del corrent. En la nostra part, la que corresponia a la vinya, hi havia tot el servei sanitari disponible: el riu. Anàvem de cos asseguts a la gatzoneta damunt els còdols i recomanàvem que tothom se servís de la banda est —el corrent anava de ponent a llevant— per tal de poder-nos banyar a fragments molt petits (que mai no havíem tingut una discreció tan accentuada en aquest sentit) o beure aigua neta.\nDigeríem la carn en petits cercles fabricats per les afinitats i l'amistat, entre una conversa fatalment cansada, sense cap espurna. Allò d'enderrocar-nos la moral, que no havien assolit gairebé tres anys de guerra, ho aconseguirien uns dies de captiveri en un país amic, governat per socialistes, almenys teòricament.\nUn dia es va posar a nevar des de les hores petites de la matinada i ho va fer sense interrupció durant dues nits i tres dies més. La neu feia un gruix enorme i havia enfonsat les precàries cabanyes que teníem fetes amb estaques, canyes i flassades. Els ceps de la vinya havien desaparegut sota el gruix de glaç. Fora del camp, enllà de la tanca de filferro, els camins havien esdevingut intransitables i el resultat més punyent van ser tres dies sense menjar res. Hi va haver algú que va anar a esgarrapar entre les deixalles que no s'havia endut el riu i en treia ossos no prou escurats, els rentava en el corrent del mansoi Tec i els llençava novament nets i pelats. Era absolutament denigrant, sobretot perquè partia d'una idea de càstig immerescut, que ens feia rebutjar furiosament el tracte que se'n desprenia.


Visita guiada als carrers del centre històric remodelats — Paeria de Cervera\nEsteu aquí: Inici › Notícies › Visita guiada als carrers del centre històric remodelats\nVisita guiada als carrers del centre històric remodelats\nUna vegada finalitzades les obres de remodelació dels carrers Barbacana, Barcelona, General Güell, Sant Domènec, Sant Magí i Santa Maria, i les places Sant Magí i Sant Domènec, la Paeria de Cervera organitza una visita guiada per aquests vials del centre històric de la ciutat.\nLa visita, que es farà dissabte 25 de març, anirà a càrrec del paer en cap, Ramon Royes, i de l’intèrpret de patrimoni Armand Forcat. És gratuïta, amb una durada aproximada d’1 hora i mitja, i començarà a les 11 hores al carrer General Güell (on hi havia l’antic brollador). Durant l’itinerari es podrà veure el resultat de les obres de remodelació i s’explicarà la història dels carrers del centre històric.\nLes obres del projecte de l’1,5% Cultural i Foment del Turisme a Cervera han consistit en la remodelació dels carrers General Güell, Santa Maria, Sant Domènec, Sant Magí i les places Sant Domènec i Sant Magí. També s’ha actuat als carrers Barcelona i Barbacana, amb fons provinents del Pla de Barris. Les actuacions als vials del nucli antic van finalitzar al desembre del 2016, mentre que els treballs al carrer General Güell han acabat aquest mes de març.\nEl projecte també inclou la remodelació de la plaça Santa Anna, el carrer Santa Anna i la plaça Sant Miquel, on s’està treballant des del passat mes gener i es preveu finalitzar al juliol. També s’executaran actuacions de millora en edificis públics del nucli antic: la Paeria, l’antiga biblioteca, l’església de Sant Joan i la casa delmera (antiga escola de música), al carrer Major.


Crimen y telón - Recomanació teatral - Eirene Ramos - Teatre Barcelona\nCrimen y telón: Visca el teatre!\nFidels al seu estil, al seu savoir faire i al seu teatre de qualitat, Ron Lalá ens ofereix l’oportunitat de gaudir de la seva darrera creació, aquesta amb un punt més de culte al teatre que les anteriors, entrellaçat amb els tocs més populars, per a crear un espectacle amb el qual divertir-se alhora que es gaudeix del bon teatre, de la música i del toc àcid característic de la companyia.\n“Senyors espectadors: queden detinguts”. L’aventura distòpica de Ron Lalá ens porta a l’any 2037, moment en el qual les màquines i la tecnologia ho dominen tot i les arts han quedat totalment prohibides. L’Agència Anti Art (AAA) és l’encarregada de perseguir i acabar amb els qui, en la clandestinitat, conreen qualsevol tipus d’art, i en aquestes apareix el cadàver del Teatre, que aparentment s’ha suïcidat… Alguna cosa que no li queda gens clar al detectiu Noir, ex-addicte a la poesia rehabilitat, qui intentarà resoldre el crim a través de les pistes trobades i diferents flashbacks de les diverses etapes de la història del Teatre.\nAmb aquest argument, és fàcil entendre que l’obra farà les delícies dels amants de l’art en general i del teatre en particular. Si a això li sumem la qualitat i aptituds de la companyia, el resultat és per a gaudir de valent.\nUn espectacle amè, divertit, on els cinc actorassos es mouen pels diferents personatges amb soltesa i amb una dicció impecable, -esment especial al personatge del Teatre i el seu treball de cos-; barrejant amb mestratge textos propis del Segle d’Or amb la narrativa d’una història de suspens i crim; a la qual s’afegeix una component musical d’altíssima qualitat, amb banda en directe (formada per ells mateixos); jocs de llums i ombres, i un decorat que et transporta al centre d’una novel·la negra. Punt positiu també per als moments reivindicatius de l’obra, als quals ja estem acostumades les que d’alguna manera ens trobem dins del món del teatre (en destaco el moment feminista, gràcies nois per aquest punt tan necessari!).


9 de maig de 2021 - El triangle\n9 de maig de 2021 per xavier\nDiumenge de protestes arreu del país per un model sostenible de les energies renovables. “El territori diu prou!” ha estat el lema que la ciutadania ha clamat per fer front a les polítiques implantades pel govern de la Generalitat. Una protesta que arriba dies després que el conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, afirmés … Llegiu més\nCategories Actualitat, Local, Medi Ambient, Poders Etiquetes Damià Calvet Deixa un comentari\n10 de maig de 2021 9 de maig de 2021 per xavier\nDesprés que el secretari general de Junts, Jordi Sànchez, obrís la porta a facilitar la investidura de Pere Aragonès en solitari, ara la portaveu i negociadora de la formació, Elsa Artadi, assegura a Catalunya Ràdio que no cediran “gratuïtament” els vots a Esquerra. Un xocant canvi d’actitud que confirma el malestar dels de Carles Puigdemont … Llegiu més\nCategories Actualitat, Obertura, Poders Etiquetes ERC, Junts, Pere Aragonès Deixa un comentari\nLa covid segueix a la baixa l’endemà del final de l’estat d’alarma\nL’endemà del final de l’estat d’alarma, la velocitat de propagació de la covid-19 a Catalunya baixa a 0,88, dues centèsimes menys, mentre que el risc de rebrot també es redueix a 221, 11 menys, segons el darrer balanç del Departament de Salut. En paral·lel, la incidència a catorze dies igualment disminueix i passa de 258,99 … Llegiu més\nFestes al carrer per celebrar la fi del toc de queda i de l’estat d’alarma\nMilers de persones han sortit aquesta nit al carrer d’arreu de Catalunya per celebrar el final del toc de queda. L’eufòria es desfermava al punt de la mitjanit, l’instant en què ha decaigut l’estat d’alarma i s’ha posat punt final a sis mesos pendents del rellotge per tornar a casa abans de les deu. Arreu … Llegiu més\nPerquè ha considerat TV3 que era interessant parlar d’un museu belga de roba interior?\n9 de maig de 2021 per siscu\nPerquè hi surt l’ex-president de la Generalitat, Carles Puigdemont. El canal 324 va incloure, aquest dissabte 8 de maig, un reportatge sorprenent sobre una exposició al Museu de la Roba Interior, ubicat a la localitat de Lessiness, una petita comuna de menys de 20.000 habitants a la regió belga de Valònia. L’exposició consisteix en imatges … Llegiu més\n9 de maig de 2021 per Angel\nCatedràtic d’Història Moderna. Historiador especialista del segle XVIII català i espanyol. Impulsor i rector de la Universitat de Lleida, Premi Nacional d’Història. Entre les seves obres hi ha el gran Manual de Historia de España i Cataluña y el absolutismo borbónico: Historia y política. Acaba de publicar Combate por la concordia. Concòrdia (acord o conveni … Llegiu més\nCategories Entrevistes, Obertura Deixa un comentari


Els 10 millors apartaments i cases de San Antonio, EUA | Booking.com\nCases o apartaments a San Antonio\nLes 10 millors cases i apartaments de San Antonio, EUA\nMira't la selecció de cases i apartaments fantàstics que oferim a San Antonio\nSonder — La Villita 4 estrelles\nSonder — Southtown Apartments 4 estrelles\nTots els apartaments i cases de San Antonio\nEls apartaments i cases més reservats a San Antonio aquest mes\nSonder — Pearl District 4 estrelles\nApartament o casa a San Antonio\nPopular entre els clients que reserven un apartament o casa a San Antonio\n8,7 Fabulós 10 opinions de la casa o apartament\n7,8 Força bé 63 opinions de la casa o apartament\n8,6 Fabulós 100 opinions de la casa o apartament\n9,3 Fantàstic 8 opinions de la casa o apartament\nNoble Inns 3 estrelles\n9,0 Fantàstic 31 opinions de la casa o apartament\n9,9 Excepcional 8 opinions de la casa o apartament\nGaudeix de l'esmorzar als apartaments i cases de San Antonio!\nAquests apartaments i cases a San Antonio ofereixen opcions amb cancel·lació GRATIS\nApartaments i cases a San Antonio amb una puntuació alta\nPreu mitjà/nit: € 182\nPreguntes més freqüents sobre els apartaments i cases a San Antonio\nQuines opcions d'apartaments i cases a San Antonio tenen bones vistes?\nEls viatgers que han anat a San Antonio han deixat bones opinions sobre les vistes des d'aquests apartaments i cases: Hackberry St #B Renovated 2BR Near Downtown SA, Inn on the Riverwalk i Beautiful House in an exclusive area with Pool, Hot-tub & BBQ area.\nNorth San Antonio - SAT, Centre de San Antonio - Costat del riu i Northwest San Antonio són opcions populars entre les persones que visiten San Antonio.\nQuines són algunes de les millors opcions d'apartaments i cases per allotjar-se a San Antonio?\nThe Peacock House, My Place in San Antonio i Westover Place són apartaments i cases que es reserven molt a San Antonio.\nQuant podria costar un apartament o casa a San Antonio per a avui?\nEl preu mitjà d'un apartament o casa a San Antonio per a aquesta nit és € 184,10 (segons els preus de Booking.com).\nQuines opcions d'apartaments i cases són ideals per viatjar amb la família a San Antonio?\nA moltes famílies que han anat a San Antonio els han agradat molt Ashby Place, Pershing House i Your Ideal Getaway Home! Close to UTSA & Six Flags.\nQuant costa un apartament o casa a San Antonio per al cap de setmana?\nEl preu mitjà per nit d'un apartament o casa a San Antonio per a aquest cap de setmana és € 208,39 (segons els preus de Booking.com).\nQuant costa allotjar-se en un apartament o casa a San Antonio?\nDe mitjana, els apartaments i cases de San Antonio costen € 166,07 per nit (segons els preus de Booking.com).\nQuines opcions d'apartaments i cases són ideals per anar a San Antonio amb la parella?\nLes parelles que han anat a San Antonio han valorat molt positivament aquests apartaments i cases: Sonder — Pearl District, Baby Coconut Guest House i Sunset Cottage.\nEls apartaments i cases que més agraden a San Antonio\nApartament o casa a San Antonio, TX\n8,9 Fabulós 1.709 comentaris\nEl millor la ubicació, pots anar al dowtown caminant en 10 minuts, el parking gratuït, la piscina i l'esmorzar.\nJordi Persona que viatja sola\n1332 hotels a San Antonio\n281 hotels amb piscina a San Antonio\n245 hotels accessibles a San Antonio\n155 hotels que accepten animals a San Antonio\n198 hotels familiars a San Antonio\n138 hotels barats a San Antonio\n44 motels a San Antonio


Els periodistes de Zaplana\n07 maig 2021 09:23\nJaume Lladó | 03 novembre 2003\nLa democràcia no és només anar a votar cada quatre anys. És molt més. Perquè un sistema sigui vertaderament democràtic cal que els ciutadans tenguin reconeguts tota una sèrie de drets, entre els quals un dels més importants és el de la llibertat d'expressió. I aquesta llibertat d'expressió va indissolublement associada al dret d'informació objectiva i plural. Ningú no es pot formar la seva pròpia opinió si no està informat. I ningú no pot formar-se un ideari individual coherent si aquest es basa en informacions falses, parcials o esbiaixades. Això és de domini públic. I aquest és el motiu que la majoria de règims totalitaris intentin controlar, en primer lloc, la informació que arriba als ciutadans. La censura prèvia i l'obligatorietat de publicar o emetre determinades informacions tenen l'objectiu d'encarrilar les opinions personals dels receptors cap a posicions favorables als governants. L'Alemanya nazi tenia un ministeri de propaganda molt actiu. L'Espanya de Franco estava sotmesa a la censura més estricta.\nDavant aquest tipus de situació, és lògic que la gent s'arribi a creure que la culpa de tot és dels jueus, o que hi ha una conspiració roja-judeo-masònica. En aquestes situacions s'ha de ser prou intel·ligent i ser capaç d'accedir al mercat negre de la informació per descobrir tots i cadascun dels embolics, mentides i mitges veritats que es propaguen des del poder.\nA l'Estat Espanyol, encara hi ha llibertat de premsa i d'opinió. I dic encara, perquè ja fa temps que el govern de José María Aznar prova de controlar els mitjans de comunicació o, almenys, condicionar-los tant com pugui. Això és evident en les ràdios i televisions públiques, que, tot i que fan el possible per dissimular, en la majoria de casos informen des del punt de vista del govern espanyol i no des d'una mirada objectiva i desapassionada. No crec que calgui posar cap exemple. Sense esser tan esqueixat, també succeeix en alguns mitjans privats, però afins a la dreta conservadora que, si bé és lògic que coincidesquin amb la posició del govern en múltiples ocasions, sovint practiquen un entreguisme extremadament exagerat i sense cap tipus de contrast. Així i tot, sembla que encara no els basta. L'altre dia el ministre de treball i portaveu del govern central, Eduardo Zaplana, va demanar als periodistes que els ajudassin a combatre el Pla Ibarretxe. No sé com ho veis vosaltres, però a mi em sembla un autèntic escàndol. Zaplana vol que es faci un front mediàtic comú, on tots els mitjans defensin la postura del govern espanyol i ningú no expliqui el punt de vista del govern basc. Trob que un polític autènticament demòcrata mai no gosaria dir unes paraules com aquestes. Si hom creu en la llibertat d'expressió i d'informació, mai ha de voler condicionar la tasca dels periodistes independents. És clar que, una cosa és el que voldria Zaplana i una altra la que faran els periodistes, esper. Gràcies a Déu, encara no han aconseguit que sigui il·legal no seguir les seves consignes informatives, malgrat que qui no les segueix està exposat a ser acusat, com a mínim, de ser simpatitzant dels terroristes.


TAC12 TV - Salou afegeix el nou passatge del Pinatell a l'entorn recuperat de Cap Salou\nSalou afegeix el nou passatge del Pinatell a l'entorn recuperat de Cap Salou\nDilluns, 18 Juny 2018 11:39\nNou pas públic per a vianants a Cap Salou, des del carrer Punta del Cavall a la cala de la Vinya, que s'ha batejat amb el nom de passatge del Pinatell. L'Ajuntament de Salou ha adaptat i condicionat aquest pas i ha reordenat la zona del voltant on s'han fet treballs de recuperació del patrimoni mediambiental, al bosc autòcton que s'hi preserva.\nAmb aquest espai l'Ajuntament de Salou ja disposa del 99% del litoral de Cap Salou, on es vol preservar el valor natural d'aquesta àrea. Al voltant del passatge del Pinatell també s'ha millorat el parc infantil de la zona. El proper pas serà millorar les dues hectàrees de zona verda que hi ha a l'entorn de l'església de Sant Jordi. En total s'han invertit prop de 99.000 euros per col·locar, per exemple, nous trams d'escala, un pont de fusta i per adaptar el terreny amb nova pavimentació.\nMés en aquesta secció: « L'Ajuntament destinarà un ajut extraordinari al CB Salou pel debut a la Lliga EBA Un nou pla d'ocupació a Salou ofereix 25 places »


Política de galetes (EU) – Cruïlla Cultural\nAquesta informació de galeta es va actualitzar per última vegada el febrer 3, 2021 i s'aplica als ciutadans de l'Espai Econòmic Europeu.\nEl nostre lloc web, https://cruilla-cultural.org (d'ara endavant "el lloc web") utilitza galetes i altres tecnologies relacionades (per comoditat, totes les tecnologies es denominen "galetes"). Les galetes també són col·locades per tercers que hem contractat. En el document següent us informem sobre l'ús de les galetes al nostre lloc web.\nQuan visiteu el nostre lloc web per primera vegada, us mostrarem un missatge emergent amb una explicació sobre les galetes. Tan bon punt com feu clic a "Desa les preferències", ens consentiu a utilitzar les categories de galetes i extensions que heu seleccionat al missatge emergent, tal i com es descriu en aquesta Política de galetes. Podeu desactivar l’ús de galetes a través del vostre navegador, però tingueu en compte que pot ser que el nostre lloc web ja no funcioni correctament.\nC/ Nicaragua 139A, 3r, 1ª 08029 Barcelona\nLloc web: https://cruilla-cultural.org\nAquesta política de galetes s'ha sincronitzat amb cookiedatabase.org el febrer 3, 2021


SORTIDA AL CAPRABO | Sagrada Família Avinyó\nInici 3r de primària Primària SORTIDA AL CAPRABO\nEls alumnes de 3r hem anat al Caprabo del carrer Sadurní a fer una activitat sobre l'alimentació sana i equilibrada. Hem fet un menú saludable i després hem comprat al supermercat per tal de poder elaborar-lo. El més important era triar productes saludables.\nEns ha agradat molt i ens ho hem passat molt bé!!!!\nEtiquetes de comentaris: 3r de primària, Primària


El cicle ‘Ebre, Música & Patrimoni’ acosta la dansa i la música als centres patrimonials - Setmanari l'Ebre\nEl cicle ‘Ebre, Música & Patrimoni’ acosta la dansa i la música als centres patrimonials | cedida\nVuit propostes “originals, úniques i efímeres” en diferents espais patrimonials de les Terres de l’Ebre configuren enguany la programació del cicle Ebre, Música & Patrimoni que impulsa el Museu de les Terres de l’Ebre, com a servei d’atenció als museus. En esta ocasió el fil conductor del cicle és la música i hi prenen especial protagonisme també la dansa i l’expressió corporal. El cicle, que s’inicia este dissabte 27 de juliol al Museu del Ferrocarril de Móra la Nova, inclou vuit espectacles de petit format i de caràcter interdisciplinari que ajudaran a dinamitzar durant l’estiu l’activitat dels museus i centres d’interpretació del territori.\nEntre els espais en els quals arribarà el cicle destaca el centre d’interpretació de Ca Don Joan, a Vinebre, que s’incorpora per primera vegada al programa amb un espectacle de videodansa, o el Mirador del Bassot de Vilalba dels Arcs, l’espai proposat pel Comebe (Consorci Memorial del Espais de la Batalla de l’Ebre) i que acollirà l’espectacle Justo, una proposta que marida memòria històrica i expressió corporal. El cicle també fusionarà dansa i ceràmica a la Galera i portarà la dansa fins al riu Ebre a Amposta, en un acte organitzat pel Museu Terres de l’Ebre. Al cicle també hi participaran el Museu de la Pauma de Mas de Barberans, amb una fusió de música tradicional, jotes i artesania; al Museu de la Mar de l’Ebre de la Ràpita amb un espectacle de balls tradicionals, i al centre d’interpretació de les Barraques del Delta, a Sant Jaume d’Enveja, on es fusionaran memòria històrica, cants, dansa i lectures en veu alta per a recuperar la veu dels antics rentadors com un homenatge a les tasques invisibilitzades de les dones.\nEl director del Museu de les Terres de l’Ebre, Àlex Farnós, ha insistit en el fet que es tracte de vuit experiències artístiques que són “originals, úniques i singulars” i que “cal aprofitar ara per a anar a veure-les, ja que no hi haurà cap altra ocasió”, remarca. “Pretenem apropar el paisatge, la història, les formes de vida i el ric patrimoni del territori a la ciutadania”, diu Farnós, que recorda també que el cicle Ebre, Música & Patrimoni contribuïx a la dinamització dels museus i centres d’interpretació del territori que mantenen l’activitat durant tot l’any. “Es tracta de fer alguna cosa diferent els estius i per a tot tipus de públic”. Finalment, Farnós afegix que totes les propostes es fan en escenaris patrimonials que “contribuïxen a reinterpretar els mateixos espais a partir de noves mirades”.\nEl cicle Ebre, Música & Patrimoni comença este dissabte a Móra la Nova i s’allargarà durant els mesos d’agost i setembre amb activitats durant diferents caps de setmana.\n‘Ebre Música Patrimoni’


Cerdanya (Lleida) – Castells i Fortificacions de Catalunya\n-Síntesi històrica de la comarca de la Cerdanya. -Període ibèric, segles VI-I aC: assentaments dels ibers ceretans en poblats fortificats, els oppidum, en especial els de Bolvir, un dels més grans, i el del Serrat del Castellar a Fontanals. Al segle III aC. En el decurs de la segona Guerra Púnica, l'exèrcit d’Anníbal, amb els elefants, travessà la Cerdanya i els Pirineus pel coll de la Perxa, per anar contra Roma, fet que provocaria l'arribada dels romans a Empúries, l’any 218 aC. - Roma, segles III aC -V dC: colonització política, econòmica i social del territori, encara que inferior a la de la costa. El territori estava poc habitat. - Períodes visigot i sarraí, segles VI-VIII: inseguretat, guerres i conflictes permanents durant el domini visigot. La població de les zones més desprotegides fuig cap aquesta amagada vall, on construeix torres i defenses. El domini àrab, a partir del 720, va ser molt poc efectiu o gens, de fet els habitants pacten amb els nous dominadors a canvi de la seva pràctica independència. Els musulmans encara els identificaven com a ceretans (de fet donen nom a la comarca), la qual cosa deixa clar que la dominació romana fou aquí força dèbil. - Període carolingi, segles VIII-X: estabilitat a partir del domini de la zona pels reis francs. Primers castells de domini del territori. La zona resta dins el comtat de Cerdanya. Al segle IX era unit al comtat d'Urgell, al segle X se separen i s'uneix al de Besalú. El seu comte més carismàtic va ser Oliva Cabreta (920-990), que va morir sent monjo al monestir de Montecassino. - Baixa Edat Mitjana, segles XI-XV: el feudalisme, guerres entre senyors i construcció de castells. Al segle XII la Cerdanya resta sota domini del comte Ramon Berenguer III de Barcelona. Per decisió de Pere el Catòlic s'unirà al comtat del Rosselló, denominant-se comtat de Rosselló-Cerdanya, que passaran després a domini de Jaume I. Aquest en el seu testament deixa els dos comtats al seu fill Jaume (Jaume de Mallorca), la resta de territoris els deixa al seu fill gran Pere III. Jaume faria de Perpinyà la seva segona capital i construiria el castell-palau dels reis de Mallorca a Cotlliure. Pere el Cerimoniós, al segle XIV, tornaria a incorporar els comtats de Cerdanya-Rosselló, amb el regne de Mallorca, als dominis dels comtes de Barcelona. Al segle XV la comarca es veurà afectada per la guerra entre el comte d'Urgell Jaume el Dissortat i Ferran el d'Antequera, que imposaria la dinastia castellana dels Trastámara a la Corona d'Aragó. També la comarca es veié afectada pel conflicte entre la Generalitat i el rei Joan II, la Guerra Civil Catalana, del 1462 al 1472. - Edat Moderna, segles XVI-XVIII: construcció de forts, torres i fortaleses com les de Mont-Lluís i Puigcerdà. La Guerra dels Segadors (1640-52) també afecta el territori, i al Tractat dels Pirineus del 1659, la comarca resta repartida entre el rei francès Lluís XIII i el rei Àustria espanyol Felip IV. Passaren a mans del monarca Borbó francès 33 pobles, menys Llívia, perquè tenia el títol de "vila" i el tractat no incloïa les viles. A partir del 1659 les contínues guerres amb el regne de França, com la Guerra dels Nou Anys (1688-97) i la guerra de Successió a principis del segle XVIII, també afecten i molt aquelles terres, principalment la fortalesa de Puigcerdà. - Edat Contemporània, segles XVIII (1789) - XXI: a la Guerra Gran (1793-95) els republicans francesos entren a la comarca i es produeixen batalles i setges. Va ser una campanya molt dura i cruel, on la població civil va patir molt. La Guerra del Francès també afecta greument la zona. Les guerres carlines tenen una especial incidència a la comarca, hi havia molta gent pagesa afí al carlisme. Puigcerdà, vila liberal, seria assetjada pel general carlí Savalls, el 1873 i, malgrat la duresa dels combats, no la va aconseguir prendre. Al segle XX la tragèdia de la Guerra Civil espanyola (1936-39) i l'anguniós exili de persones enfront l'arribada dels "nacionals" i la por als tàbors de regulars marroquins. Després de la guerra la zona va ser ocupada per l'exèrcit franquista i es van construir molts búnquers (casamates) dins l'anomenada Línia Pirineus, situats en centres de resistència, per contenir un possible atac dels aliats. No van servir de res i avui resten abandonats en valls i muntanyes. També cal esmentar l’activitat dels maquis, guerrillers antifranquistes, que actuarien en accions individuals fins als anys seixanta. -Fotografia:\nBellver de CerdanyaLles.Montellà i Martinet.Prats de Samsor (Prats de Cerdanya).Prullans.Riu de Cerdanya.


La Caixa d'Arquitectes, S. Coop. de Crèdit (Arquia Banca) és una entitat financera, creada el 2 de març de 1983, amb l'objectiu d'atendre les necessitats específiques d'estalvi i de crèdit dels professionals. Especialitzada en un inici en la problemàtica financera dels arquitectes, durant els anys l'entitat ha expandit el seu negoci cap a nous col·lectius professionals, com els advocats.\nCalle del Barquillo (Comunitat de Madrid) (en)\nEl 1990 Arquia Banca crea la seva Fundació, amb l'objectiu de promoure i difondre projectes de caràcter cultural, social, assistencial, professional i formatiu en el camp de l'arquitectura, la construcció, el disseny i l’urbanisme. En 2016 es constitueix Arquia Social, línia gestionada per la Fundació Arquia en nom d’Arquia Banca, que té com a objectiu ajudar i col·laborar en la millora de la qualitat de vida de les persones i la societat.\nArquia Banca compta amb una xarxa de 39 oficines pròpies —distribuïdes per tota la geografia espanyola— en ciutats com la Corunya, Alacant, Barcelona, Bilbao, Cadis, Còrdova, Gijón, Girona, Granada, Las Palmas, Lleida, Madrid, Múrcia, Màlaga, Oviedo, Palma, Pamplona, Tenerife, Sant Sebastià, Sevilla, Tarragona, València, Valladolid i Saragossa.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Arquia_Banca&oldid=24387116»\nDarrera modificació: 2 ago 2020 a les 22:55\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 ago 2020 a les 22:55.


Vídeo xat Altres ciutats a columbia britànica - sales de xat en British columbia - Canadà - Kangaroochat\nPàgina d'inici › Per país › Canadà › British columbia › Vídeo xat altres ciutats a columbia britànica\nVídeo xat altres ciutats a columbia britànica British columbia > Canadà\nKelowna ,Altres ciutats a Columbia Britànica ,British Columbia ,Canadà.\nÉs hora de dir adéu a la solitud i deixar de pensar en el passat. Però no hi ha temps per estar pensant en el futur, que és una cosa incert i volàtil que ocupa molt de temps al cap de les persones. Connectar-se amb el seu avui! Fer-ho a través de la gent de Altres ciutats a columbia britànica que estan buscant el mateix com vostè, per tenir un gran temps. L'accés Vídeo xat Altres ciutats a columbia britànica i gaudir.\nEstà cansat d'estar sol? Ja no hi ha estímul per sortir de casa o fer una passejada en Altres ciutats a columbia britànica? Treu d'aquesta malenconia! Hi ha una gran quantitat de persones en Vídeo xat Altres ciutats a columbia britànica.\nSom testimonis de moltes històries d'amistat que va començar com una conversa de xat. Si t'agrada provar per veure si té la mateixa sort, connecti en aquest moment i fer una ullada als usuaris connectats en Vídeo xat Altres ciutats a columbia britànica.\nMostrant 4 Vídeo xat Altres ciutats a columbia britànica\nVídeo xat Altres ciutats a columbia britànica per ciutat\nSi vostè viu en Vancouver, Canadà, i vol iniciar una nova i bella història d'amor, començar a accedir a aquest xat amb gent del mateix país en què viu. Troba gent tan agradable des de casa mai no havia estat tan fàcil. Com tothom està buscant algú a caure en l'amor, les probabilitats de trobar l'amor són molt alts. Accés i gaudir de la xerrada.\nSi vostè és de Surrey i recentment es va trencar amb algú que hi viu, en aquesta xerrada es podia conèixer a altres persones a partir de Canadà. Deixa d'esperar a oblidar el seu amor perdut. Deixar el passat i construir un bell present reunió algú especial. L'accés al xat.\nEl veritable amor o amics de confiança per tot l'amor no ve cada dia, sabem que, però no apareixerà trucant a la porta, així, cal posar una mica d'esforç per aconseguir alguna cosa bonic com aquesta. Per tant, començar a accedir al xat de Okanagan, en Canadà, si vostè està buscant algú allà per ser el seu amic o el seu amor.\nSi vols conèixer a gent de Victoria, un lloc apreciat pels viatgers i la resta de Canadà, no pensen dues vegades i l'accés a aquest divertit de xat. Vostè és capaç de conversar en privat amb qualsevol persona que està en línia a la sala de xat pública.\nÉs vostè de Burnaby? Vols augmentar el seu cercle d'amics, o perquè les persones amb les que pot sortir cada cap de setmana, al cinema, a una muntanya, a la platja o a una festa? Després unir-se a la nova forma de conèixer gent d'aquest lloc! La gent de Canadà i molts llocs ja estan en aquest xat. Unir-se a nosaltres també! Feu clic al botó 'Accés xat'.\nVols estar envoltat de gent amable i feliç que sap com somriure i divertir-se? A continuació, accedir a aquest moment per al xat de Ladner, en Canadà, aquest lloc màgic i fascinant. Les probabilitats d'iniciar una història amb una simple xerrada i llavors es converteix en una part essencial de la seva vida són molt alts, no ho dubti.\nVeure tot: Vídeo xat Altres ciutats a columbia britànica per ciutat\nusuaris de major classificació en Altres ciutats a columbia britànica\nBurnaby ,Altres ciutats a Columbia Britànica ,British Columbia ,Canadà.\nKamloops ,Altres ciutats a Columbia Britànica ,British Columbia ,Canadà.


Fi termini d'inscripcions i aforament complet al concert d'aquest diumenge de Uënsdei dins del Festival Marges.\nUs esperem a la Platgeta al Parc del Riu de Corbins!\nFem ressonar les eres, fem ressonar el poble, fem ressonar el territori. La música serà el vincle d'aquest viatge.\nEls camps, les eres, la riba del riu,seran els escenaris d'aquesta proposta que vol esdevenir senya d'identitat reivindicant el territori, el poble, i els marges culturals.


L'unionisme acusa l'app del català d'eina de "delació i coacció"\nBarcelona. Divendres, 24 de Març 2017. 13:10\nActualitzat: Divendres, 24 de Març 2017. 13:21\nCatalApp és una aplicació destinada a valorar l’atenció oral dels establiments en funció de l’ús que fan de la llengua catalana. La va presentar la setmana passada Plataforma per la Llengua. Tot i això, l’eurodiputada Teresa Giménez Barbat ha presentat una pregunta a la Comissió Europea perquè aquesta prengui mesures contra l’app. La pregunta que planteja Giménez Barbat diu que “es tracta d’una aplicació que fomenta la delació i pretén marginar dues llengües oficials de la UE com són l’espanyol i el francès”.\nEn el text que acompanya la pregunta, acusa el Govern català de finançar una aplicació que té com a finalitat “coaccionar els propietaris perquè utilitzin el català, menystenint l’ús d’altres llengües”. Acusa Plataforma per la Llengua de crear una aplicació amb l’únic objectiu de denunciar els comerciants que no parlen català.\nGiménez Barbat aprofita per recordar a la Comissió que aquest finançament és il·legal perquè va contra l’article 21 de la Carta de Drets Fonamentals de la UE. Des d'ALDE (Aliança pels Liberals i Demòcrates per Europa) afirmen que s’està actuant sense tenir en compte aquest article, el qual fa referència a la discriminació per motius de religió, sexe o raça.\nEn el comunicat que ALDE ha enviat als mitjans, qualifica la pàgina web de Plataforma per la Llengua de paradoxa. Els acusa de tenir el web només en català, occità i anglès, i de marginar el francès, el castellà i fins i tot el valencià. Segons Teresa Giménez Barbat l’únic objectiu de CatalApp és “la imposició del monolingüisme a les comunitats autònomes on es parla català, i al Sud de França”.\nAquesta és la petició que Giménez Barbat ha fet arribar a la UE\nLLENGUA CATALANA CatalApp: una app per consumir en català Gustau Nerín


CULTURA I TECNOLOGIA timeline | Timetoast timelines\nArquimedes va ser un matemàtic, enginyer... És considerat un dels científics més importants de l'antiguitat clàssica. És reconegut per haver dissenyat innovadores màquines. Experiments moderns han provat afirmacions que va dissenyar màquines capaces de treure vaixells enemics de l'aigua i calar foc utilitzant una sèrie de miralls. Els pocs treballs escrits d'Arquimedes que van sobreviure en l'edat mitjana van ser una important font d'idees durant el Renaixement. Va morir el 212 aC.\nJohannes Gutenberg va ser un orfebre i inventor alemany, famós la invenció de la impremta de tipus mòbil. El seu invent va fer possible la publicació de llibres en grans quantitats i va ser un dels factors més decisius per a la difusió de les idees del Renaixement. El sistema tecnològic d'impressió de Gutenberg es va propagar ràpidament arreu d'Europa i es considera un factor clau en l'evolució de la cultura universal. Va morir el 3 de febrer del 1468.\nLeonardo da Vinci va ser un artista i també inventor, pintor, escultor, arquitecte... Els seus primers treballs van ser realitzats a Milà. Posteriorment va treballa a Roma, Bolonya i Venècia. Ell va ser mes conegut com a pintor, una de les seves obres es La Gioconda. Només n'han sobreviscut fins a l'actualitat una quinzena d'obres. Com a enginyer i inventor, va tenir idees molt avançades per a l'època que vivia des de l'helicòpter, al carro de combat o un l'automòbil. Va morir el 2 de maig 1519.\nIsaac Newton va ser un físic, matemàtic i filòsof. És l'autor del llibre Philosophiae Naturalis Principia Mathematica on escribia sobre física i calculs matemàtics. Newton va ser el primer que va demostrà que les lleis naturals governen els moviments de la Terra. En òptica, va construir el primer telescopi reflector i va desenvolupar una teoria sobre el color. En matemàtiques comparteix amb Gottfried Leibniz el mèrit de la invenció del càlcul infinitesimal. Va morir el 20 de març del 1727.\nJames Watt va ser un matemàtic, inventor i enginyer escocès, que va viure i treballar a Birmingham. Amb motiu de la reparació d'una màquina de vapor de Newcomen, té la idea de aprofitar més bé el vapor mitjançant un condensador separat; poc després patentà el seu invent. Va idear diversos sistemes per a la conversió del moviment alternatiu en rotatiu també l'èmbol de doble efecte i el famós regulador de boles que porta el seu nom. Va morir el 25 d'agost el 1819.\nCarl Benz ha estat considerat com un dels inventors de l'automòbil. Al 1886 obté la patent DRP 37435. L'any 1893 es va fabricar el primer vehicle Benz de 4 rodes, la Benz Victoria, i l'any següent la Benz Velo. El 1896 la primera Benz Kontra-Motor. El 1899, la producció era de 572 vehicles. El 1910 Benz adquireix la Süddeutsche Automobil-Fabrik de Gaggenau. El 1924, Benz i Daimler comencen el procés per fusionar-se,quan es forma la companyia Daimler-Benz. Va morir el 4 d'abril de 1929\nThomas Alva Edison va ser un inventor, un home de negocis dels Estats Units que va crear molts aparells importants. Edison va aconseguir 1.093 patents. La majoria d'aquests invents no eren completament originals eren fets pels seus nombrosos empleats. Va ser criticat per no compartir els mèrits. Va inventar el fonògraf i va perfeccionar la bombeta després d'experimentar amb molts materials diferents i aconseguir industrialitzar-la amb filament de bambú carbonitzat. Va morir el 18 octubre 1931.\nNikola Tesla va ser un enginyer. Va estudiar a Graz, on va fer enginyeria elèctrica. Al 1881 es traslladà a Budapest per treballar en una companyia de telègrafs. A París va treballar en una de les companyies d'Edison. La fama li va arribar després de registrar entre 800 patents. Així doncs, finalment va ser reconegut com un dels inventors més prolífics del segle XIX-XX, el 1915 el seu esforç es va veure recompensat amb el premi Nobel de Física. Va morir el 7 de gener del 1943.\nMarie Curie va ser una física i química polonesa, pionera en l'estudi de les radiacions. Va rebre el Premi Nobel de Física el 1903, juntament amb el seu marit. L'any 1911 va rebre el Premi Nobel de Química per l'aïllament del radi pur. Va ser la primera a emprar el terme radioactivitat. El primer element químic que va descobrir, al 1898, l'anomenà poloni com a homenatge al seu país d'origen. Va morir el 4 de juliol de 1934.\nGuglielmo Marconi, va ser un enginyer elèctric italià. Premiat amb el Premi Nobel de Física l'any 1909 i conegut pel desenvolupament d'un sistema telegràfic. Marconi va estudiar a les universitats de Bolonya i Florència, on es va interessar per la física i on va fer els primers experiments sobre l'ús d'ones electromagnètiques per a la comunicació telegràfica sense fils, com la radio. Va morir el 20 de juliol de 1937.\nJohn Logie Baird va ser un enginyer. Va ser el primer a aconseguir imatges televisives en moviment. Va estudiar a la Universitat de Glasgow. Va inventar un dels primers televisors electromecànics. Va crear una companyia dedicada a la difusió de senyals de telecomunicacions. En 1928 fa les primeres proves de televisió en color. El 26 de gener del 1926 un noi va aconseguir emetre les primeres imatges sortides d'un aparell de televisió. Va morir el 14 de juny del 1946.\nAlan Turing va ser un científic, matemàtic, criptoanalista... I el primer en usar computadores científiques. És considerat el pare de la informàtica moderna. Va treballar a Bletchley Park, on va dirigir durant un temps el Hut 8. Amb diferents tècniques va desxifrar els codis alemanys, crucials per la Batalla de l'Atlàntic. Va ser perseguit a causa de la seva homosexualitat i per no anar a la presó, es sotmetre a un tractament d'hormones. Turing va acabar suïcidant-se el 7 juny 1954.\nSteven Jobs va ser cofundador i president executiu d'Apple i màxim accionista The Walt Disney. Va fundar Apple al 1976 amb Steve Wozniak. A principis de 1984 la seva companyia llançava el Macintosh 128K. Jobs va ser acomiadat d'Apple al 1985. I va tornà al 1997, on va ocupar el càrrec de director executiu. Als anys noranta va crear Pixar, companyia que va revolucionar la indústria d'animació. Quan Pixar es va unir amb Disney va passar a ser el major accionista de Disney. Va morir 5 octubre 2011.\nTim Berners-Lee és un enginyer informàtic britànic i professor del Massachusetts Institute of Technology. A partir de 1989 coordinà un grup d'investigadors de l'Organització Europea per a la Recerca Nuclear. El 25 de desembre de 1990, amb Robert Cailliau va fer la primera comunicació entre un client i un servidor http a través d'Internet. És el director de la WWW, que fundà al 1994. L'abril de 2009, va ser elegit com a membre de l'Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units.


CO-CREACIÓ | ricicle.com\nLa Co-Creació és una estratègia empresarial que consisteix a permetre als clients que participin en la creació o millora dels productes que consumeixen i formin part dels processos d’innovació amb la premissa de win-win, el producte final s’haurà basat en les preferències i aportacions dels clients/consumidors.\nEls participants en un programa de co-creació són els veritables dinamitzadors del projecte per la motivació, actitud, per analitzar i explorar que demana i que es fa al mercat comercial i tenir la creativitat per innovar en les necessitats i preferències detectades.\nLes èpoques de crisis creen noves oportunitats i nous paradigmes en la transferència d’idees, relacions i noves formes de treballar en equip amb la implicació de les diferents parts, l’empresa i els clients de les marques.\nAquest és un pas de l’economia col·laborativa a la innovació col·laborativa que fomenta la creativitat i la creació d’experiències de marca, generant empreses diferents, amb un perfil més humà, innovador, real amb visió de modernitat.\nQue ens aporta la co-creació?\nGenerar idees innovadores: potenciar el pensament creatiu dels clients dóna lloc a idees fresques, diferents de les dels membres de l’organització. Responent millor a les necessitats reals del client final.\nMillora la relació entre l’empresa i els treballadors: donar l’oportunitat a treballadors de l’empresa d’aportar la seva visió i opinions. Això genera un major compromís entre l’empresa i els seus empleats i fomenta la cultura interna d’innovació.\nMillorar la relació amb el client final: si l’empresa està més propera al client i té en compte les seves opinions reforça el vincle amb aquest i a més millora el nivell de satisfacció amb la marca. La co-creació necessita obligatòriament un procés de comunicació bidireccional, transparent, ambdues parts han de tenir beneficis de la seva col·laboració.\nImaginar nous models de negoci o productes: el fet de poder provar diferents prototips de productes o serveis abans de la seva comercialització pot fomentar, o no, continuar amb el desenvolupament del producte, identificar oportunitats de millora per fer-ho més atractiu, descartar altres opcions que no agradin o cobrir necessitats dels consumidors. Això es tradueix en una millora dels resultats financers de les empreses.\nDesenvolupar noves maneres de treball, aquesta metodologia permet un treball més àgil i ràpid i es poden resoldre reptes i problemes pràcticament a temps real.\nExemples de campanyes de Co-creació:\nOreo, que va engegar una campanya per preguntar als seus fans sobre el nou\nsabor de galetes que els agradaria comprar.\nNivea que va crear en col·laboració amb els seus clients el desodorant Black&White.\nNike dóna la possibilitat als seus clients de triar un producte personalitzat als seus gustos a través de la pàgina web, creant les sabatilles amb els colors o textos que l’usuari decideixi.\nStarbucks, que va engegar una plataforma en línea de Co-creació sota el nom “My StarbukIdea”.\n“La millor manera de predir el futur és crear-ho”\nÀrea d’Integració Laboral\nQue és el branding corporatiu?\nQue és el branding corporatiu? Quasi ni jo mateixa ho sé, així que m’he\nAquesta norma és una guia d’homogeneïtzació de criteris a seguir per a les corporacions\nÉs important que la persona que s’encarregui del procés de selecció de l’empresa determini en\nIntermediació Laboral com la tendència rentable per les empreses\nSón moltes les empreses que recorren a serveis d’intermediació laboral per reduir responsabilitats i


Intervé: Ramon Moreno, coordinador del festival Beatles Weekend; Antoni Miquel, "Leslie", cantant dels Sirex i guanyador del Premi Beatlemaníac\nEls Beatles van tornar a estar presents a l'Estartit gràcies a una nova edició dels Beatles Week-end. Durant tot el cap de setmana, diversos espais del municipi van acollir activitats relacionades amb el grup de Liverpool, on els assistents van poder seguir gaudint i recordar tota la trajectòria de la formació britànica. L'objectiu del festival és ser atraure a tothom que sigui seguidor dels Beatles i compartir junts una mateixa afició.\nTot i que la programació va començar divendres, durant la setmana es van reproduir tres documentals sobre el grup i alguns dels seus membres. També es podia visitar l'exposició Let it end, on es podien trobar els últims anys del grup gràcies a retalls de premsa i fotografies.\nUn dels actes del Beatles Week-end és el Premi Beatlemaníac. Enguany, l'homanetjat va ser Antoni Miquel Cerveró, més conegut com a "Leslie". El cantant del popular grup Los Sirex va rebre el reconeixement per la seva trajectòria i la relació entre els Sirex i els Beatles. De fet, ells van ser els teloners dels britànics en el concert a la Monumental de Barcelona l'any 1965. Des de que els va conèixer anys enrere, ja va saber que farien història.\nAltres activitats van ser el concert dels grups Ambdós Two of Us, Els Escarbats i Magical Mistery Grup i el recorregut amb el Nautilus, simulant el famós Yellow submarine.\nD'aquesta manera, l'Estartit va tornar a sentir ben a prop la màgia dels Beatles.


“Vaig caure a terra sagnant, m’havien rebentat l’ull amb una porra extensible” |\n“Vaig caure a terra sagnant, m’havien rebentat l’ull amb una porra extensible”\nUn veí de l’Hospitalet de Llobregat denuncia un sergent dels Mossos d’Esquadra per haver-lo lesionat durant un desallotjament sense ordre judicial. El policia d’aquest cas va protagonitzar un altre violent episodi a l’interior d’un habitatge amb criatures l’any 2016\nMatí del dimarts 29 de maig. Número 113 del carrer de Miquel Romeu de l’Hospitalet de Llobregat. Dos homes corpulents comencen a donar cops de puny a la porta dels baixos d’aquest immoble de tres plantes. En Ramon G. pregunta qui hi ha darrere de la porta i, segons explica, li responen: “obriu, obriu, obriu, donaven cops i cops i cridaven obriu. Vaig avisar el meu company, en Daniel. Tot just vam obrir quatre dits la porta per veure qui hi havia i em vaig endur un cop de porra en tot l’ull, la va clavar dins de l’ull, em va donar de ple. Vaig caure a terra sagnant, m’havien rebentat l’ull amb una porra extensible”. En Ramon i en Daniel vivien a l’edifici des de feia unes tres setmanes, segons han explicat a la Directa dos veïns del mateix barri de Sant Josep. L’immoble feia anys que estava en desús i, malgrat haver-lo ocupat no havien rebut cap notificació ni cap advertiment per part de la propietat, la policia o els jutjats.\nEl 29 de maig, però, els agents van actuar de manera expeditiva. Segons consta a la minuta policial, el sergent amb número de placa 9088 “ha hagut d’agafar la defensa extensible i interposar-la entre el marc de la porta i la porta, a l’alçada de la cintura”, puntualitzen. Els Mossos d’Esquadra no concreten quan s’hauria produït l’ocupació i reconeixen que van actuar sense l’existència de cap ordre judicial, només a requeriment dels propietaris. Aquest document va ser redactat l’endemà dels fets, quan l’home ferit a l’ull ja havia passat pel quiròfan del servei d’Urgències de l’Hospital de Bellvitge, on li diagnostiquen “perforació ocular”, amb desestructuració de la càmera anterior i pèrdua de contingut vítreo. Li apliquen anestèsia total i li reconstrueixen l’ull.\nEl sergent 9088 i l’agent 16202 van ser objecte d’una querella la tardor de 2016 per un matrimoni desnonat per la força d’un habitatge del carrer d’Holanda de l’Hospitalet.\nAmbdós desallotjats, però, presentaven ferides a altres parts del cos. “Després d’entrar em van inflar a cops, tant a mi com al meu company. M’emmanillen amb les mans al darrere i em fiquen al vehicle policial. Primer em porten al CAP i en veure la gravetat de les ferides criden una ambulància i em porten a Bellvitge”, detalla en Ramon. El seu company de pis, en Daniel, ho va viure així: “apareix un home bastant fort amb una porra extensible, comença a pegar-me, em diu ‘guarro de mierda’ i m’amenaça de matar-me, m’enxampa i només recordo que diversos policies es llancen a sobre meu, a partir d’aquí tot ho recordo de manera molt confusa”. Daniel descriu l’escena que va viure a l’interior del centre d’atenció primària com a dantesca: “en tot moment estava acompanyat per policies, no vaig poder respondre cap pregunta del metge, els policies responien per mi, li indicaven al metge que les ferides es van produir mentre em reduïen, tot i que no vaig oposar cap resistència”. Així i tot, el facultatiu mèdic, en un comunicat que envia al Jutjat de Guàrdia fa constar que atén els ferits en presència “de Forces de l’Ordre Públic” i a l’apartat “Relat del pacient” assenyala: “cops en el procés d’intervenció policial”.\nDavid Aranda, advocat dels afectats i membre d’Alerta Solidària, ens avança que ja s’ha interposat la denúncia pertinent a la comissaria de l’Hospitalet de Llobregat on estan adscrits els policies actuants, el sergent 9088 i l’agent 16202, que l’acompanyava en tot moment. La investigació, però, s’estaria fent des de les dependències de la Regió Policial Metropolitana Sud, a Sant Feliu de Llobregat. “Estem davant d’una actuació greu, on de ben segur s’haurien comès els presumptes delictes de lesions, contra la integritat moral i violació de domicili, però haurem d’esperar a com evoluciona la lesió i si finalment hi ha una pèrdua total o parcial de la visió, aleshores la qualificació penal es podria agreujar”, explica l’advocat que, des d’un primer moment, els va prestar assistència en dependències policials. “En Ramon el van treure de casa en pijama i descalç. El van operar i després el van tornar als calabossos. El metge va alertar que s’havia d’anar amb compte perquè es podia infectar la ferida. Li vam portar roba neta als calabossos i, tot i així, no li van donar. Va estar 48 hores amb la roba bruta i tacada de sang”, detalla Aranda amb estupefacció.\n“Aquí tothom el coneix com El Malamadre. Els desallotjaments sense ordre judicial i amb violència són habituals a l’Hospitalet i aquest sergent sempre hi és, liderant les actuacions.” Ens ho explica un veí del barri que vol mantenir l’anonimat i que ha estat testimoni d’altres episodis. Documentalment podem confirmar que no li falla la memòria. Segons consta al registre dels jutjats de l’Hospitalet de Llobregat, el sergent 9088 i l’agent 16202 van ser objecte d’una querella la tardor de 2016 per un matrimoni desnonat per la força d’un habitatge del carrer d’Holanda de l’Hospitalet de Llobregat. La parella, segons van declarar aleshores, havia entrat a l’immoble el 7 d’octubre, després d’abonar un lloguer de 500 euros i rebre un joc de claus. La patrulla de paisà dels Mossos d’Esquadra s’hi va presentar l’endemà. Anaven acompanyats d’un representant de la propietat. Van actuar sense miraments –tal com es desprèn d’un àudio enregistrat aleshores i publicat a la ‘Directa’– i sense ordre judicial. Van esbotzar la porta a puntades de peu i van detenir el pare de família que intentava dialogar amb els agents des de l’exterior de l’habitatge. Tota l’escena, amb un elevat grau de violència, es va desenvolupar en presència de les criatures. La querella va ser arxivada.\nPosted in Barris, Presó i repressió on 9 junio, 2018 by ateneullibertarigracia. Deja un comentario\n← L’empresa inversora Norvet denuncia el Sindicat de Barri Poble-sec per coaccions\nL’Àgora Juan Andrés Benítez amenaçada també per l’especulació immobiliària →


Arxius de Conflicte - Ràdio Palafrugell\nEl servei permet resoldre conflictes entre diverses parts mitjançant l’escolta i el diàleg. L’Ajuntament de Palafrugell ofereix un servei de mediació per a solucionar conflictes. La voluntat és arribar a acords entre les parts afectades, sempre utilitzant el diàleg i la comunicació assistida per professionals del centre. Maria Méndez ens explica que es procura perquè […]\nEl comitè d’empresa del Palafrugell Gent Gran a judici\nEl conflicte, és producte de no posar-se d’acord sobre la cessió de la jubilació parcial d’una membre del comitè d’empresa del Palafrugell Gent Gran. Com a resultat, el comitè d’empresa del Palafrugell Gent Gran ha decidit portar a l’equip de govern als tribunals. Durant el Matinal de Ràdio Palafrugell, es va rebre el comunicat de […]


Arriben els PERTE. Què són i com accedir a ells? | Beta Legal Assessors Advocats i Economistes\nEls PERTE o Projectes Estratègics per a la Recuperació i Transformació Econòmica es regulen en el Reial Decret-llei 36/2020, de 30 de desembre, publicat en el BOE el passat 31 de desembre de 2020. És una nova figura creada pel Govern per a executar els majors projectes d’inversió dotats amb el fons europeu de resistència a la crisi generada pel COVID-19 o Next Generation EU.\nL’objectiu és desbloquejar la burocràcia de l’Estat i afavorir la col·laboració públic-privada en l’àmbit de l’execució de polítiques públiques, que ha portat amb si la recent normativa que regula el Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència espanyol. En aquest sentit, la Secretaria General d’Administració Digital posarà en marxa en uns mesos un portal web únic del Pla de Recuperació, Transformació i Resiliència que centralitzi i distribueixi la informació a tots els interessats.\nEls PERTE són projectes de caràcter estratègic que afavoreixin la col·laboració públic-privada amb fórmules més flexibles i adaptatives als requeriments dels projectes finançables amb l’Instrument Europeu de Recuperació.\nEl projecte ha de representar una important contribució al creixement econòmic, a la creació d’ocupació i a la competitivitat de la indústria i l’economia. La tipologia d’aquests projectes podrà ser molt variada i, en tot cas, precisaran de la declaració de PERTE per acord del Consell de Ministres. D’altra banda, qualsevol tipus d’entitat pot participar en els PERTE, de naturalesa privada o pública, amb la condició que es donin d’alta en el Registre d’entitats interessades en els PERTE, que dependrà del Ministeri d’Hisenda.\nA l’espera d’una regulació més concreta que vagi desenvolupant aquesta matèria, sembla una bona eina per a proposar-se projectes, fins i tot per empreses de petita o mitjana dimensió, que difícilment accediran als fons necessaris a través de préstecs, igual que per a startups que tinguin un projecte ben definit i puguin col·laborar amb Universitats, Centres d’Innovació o qualsevol Administració, que els permeti tirar endavant projectes que puguin ser finançats amb aquesta eina que, ab initio, sembla una bona manera d’accedir a fons públics.\nEs tractarà, sens dubte, d’estar atents i treballar en la construcció d’aquesta mena de projectes amb l’objectiu d’accedir a aquesta mena de finançament, que permeti a les empreses escometre nous negocis i desenvolupar els ja existents.


Autobusos i Metro, presents al Fòrum virtual ETSEIB 2020 | GenTMB\nAutobusos i Metro, presents al Fòrum virtual ETSEIB 2020\nUn excel·lent punt de trobada entre l'empresa i els estudiants i una magnífica oportunitat per a una primera presa de contacte amb el futur professional de l'estudiant.\nM. Isabel Pedrico, responsable d'Atracció de Talent a TMB / 30.11.20 - 07:19h\nEl dia 25 de novembre, TMB va estar present a la 30a edició del Fòrum de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria Industrial de Barcelona, ETSEIB, la fira professional del sector industrial més important de Catalunya i una referència en l'entorn acadèmic d'estudiants d'enginyeria.\nEl fòrum, que està organitzat per estudiants i per als estudiants, es dirigeix majoritàriament a aquells alumnes de darrer any i màster de l'ETSEIB i del conjunt de tota la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) amb l'objectiu d'apropar i facilitar als alumnes l'entrada al món laboral. TMB va estar present a la fira amb un estand virtual coordinat per l'Àrea d'Organització i Persones - Servei de RRHH, que va comptar amb 50 estudiants inscrits a la conferència.\nM. Isabel Pedrico, responsable de l'Atracció de Talent a TMB, va fer una conferència motivacional cap als estudiants que desitgin tenir la primera experiència professional a TMB, amb un programa d'aprenentatge ad hoc que els permeti estar preparats i poder optar a futurs processos de selecció. A continuació, Josep Mensión, director de l'Àrea de Serveis Centrals i Infraestructures de Bus, els va parlar sobre L'enginyeria a la Direcció de la Xarxa de Bus, on va explicar les diverses especialitats i tasques principals que desenvolupen els enginyers en les diferents unitats i departaments de Bus. Finalment, va intervenir Joan Carles Gallego, cap de línia de la L9, L10 i L11, que va impartir la conferència titulada Comença amb nosaltres el teu nou viatge professional, en la qual va explicar als estudiants d'enginyeria què hi ha darrere d'allò que tothom veu al servei diari de metro, com són els sistemes, els equipaments, la infraestructura, etc.\nCultural / Formació / Educació / Atenció al client / Comunicació


Què pot aportar André Gomes a l’esquema de Luis Enrique?\nEl portuguès pot ocupar qualsevol de les posicions ofensives del mig del camp, des de l'interior -dret i esquerre- i fins la mitjapunta\nAndré Gomes aterrarà la propera setmana a Barcelona per signar el seu nou contracte professional i per ser presentat davant la seva nova afició. El migcampista de 22 anys arriba al Barça de manera abrupta, totalment inesperada, mentre l’atenció segueix centrada en la cerca d’un nou davanter i en el suposat interès del Manchester City en la incorporació de Claudio Bravo.\nEl portuguès es convertirà en el vuitè jugador del país ibèric que vesteix la samarreta del Barça, després que ho fessin Mendonça, Figo, Vitor Baía, Couto, Simao, Quaresma i Deco, aquest darrer, nascut al Brasil i nacionalitzat durant l’etapa al Porto.\nProcedent del València, el club blaugrana veu en Gomes les capacitats suficients -i sobrades- per adaptar-se als dos mètodes de joc de Luis Enrique: el joc de posició, més estàtic, de més velocitat en la circulació de pilota, pacient i en distàncies curtes; i el de transicions accelerades, amb velocitats de conducció extremes, passades directes, molta verticalitat i amb finalitzacions ràpides, trencant per la meitat equips que juguen a l’atac.\nAndré Gomes es pot acomodar en qualsevol d’aquests dos estils. És un jugador amb moltíssima qualitat tècnica, una conducció de pilota precisa i ferma -el seu cos l’ajuda-, amb una visió panoràmica exquisida, una gran capacitat de reacció amb la pilota als peus i en moments de risc, molta precisió en les passades interiors i amb bona arribada a l’àrea, tot i no ser un habitual golejador. Una altra virtut important és la seva habilitat per jugar amb les dues cames. Dretà de peu habitual, no s’arronsa quan ha de fer servir l’esquerra per realitzar passades -ja siguin curtes, com llargues- i xuts a porteria.\nL’aglomeració d’homes a la zona d’interiors (Rakitic, Iniesta, Rafinha, Denis Suárez, Arda Turan) fa pensar que un dels seus companys abandonarà el Barça aquest estiu per fer lloc al portuguès, encara que tan Denis, com Arda, també es poden adaptar en posicions més ofensives, com els extrems, llocs on ja han disputat minuts amb el Vila-real i l’Atlètic de Madrid, respectivament.\nTot i això, el pagament de 35 milions d’euros pel recent campió d’Europa a París no sembla haver-se realitzat únicament per matenir-lo a la banqueta al costat de Rafinha, Denis i Arda, sinó per participar i aportar la seva qualitat durant bona part de la temporada, amb la disputa de molts minuts i fent-se valer com un futbolista clau en la nova planificació d’idees i esquemes de Luis Enrique.\nLa portaveu d’Esquerra Republicana (ERC), Marta Vilalta


Xavi Llamas torna al seu hàbitat natural, el podi, a la Marató Hivernal de Campdevànol ·\nInici Esports Xavi Llamas torna al seu hàbitat natural, el podi, a la Marató...\nXavi Llamas torna al seu hàbitat natural, el podi, a la Marató Hivernal de Campdevànol\nL'atleta de Roses, Xavi Llamas , al segon esglaó del podi\nEl corredor del Club Atletisme Roses fa segon a la cursa de muntanya de Campdevànol on la protagonista ha estat la neu\nL’atleta de Roses, Xavi Llamas , al segon esglaó del podi\nL’atleta de Roses, Xavi Llamas, que corre amb els colors de Team SportHG i Fundació Alchimia Solidària ha tornat al podi en una marató de muntanya després de no fer-ho a la Trail de Rocacorba, que va disputar a principis d’aquest mes. Situació que no coneixia des del juliol de l’any passat.\nLa prova disputada al Ripollés s’ha celebrat en unes condicions meteorològiques no gaire bones per la practica de l’atletisme “amb molta neu, m’arribava fins la tèbia, pluja i molt de fang”, ha afirmat el corredor rosinc, per la qual cosa la marató de muntanya s’hagut de retallar 10 quilòmetres, per evitar els cims més alts com el Costa Pubilla, per passar finalment per la Covil, el coll de Coma Ermada i el santuari de Montgrony.\nAl voltant d’uns dos-cents atletes han pres la sortida “sortint molt de pressa, però he anat al meu ritme, situat sobre la cinquena posició”, ha afirmat Xavi, per continuar que quan portava una hora i mitja de cursa “és quan he començat a força la marxa i en el santuari de Montgrony m’he situat tercer”.\nDavant seu anaven els dos atletes de casa, del Ripollès Marc Carós, el guanyador final, i Dani Ballesteros, “al qual he pogut avançar a la baixada”, per entrar finalment segon amb un temps de 3 hores, 29 minuts i 31 segons, a poc més de tres minuts de Carós.\nAquest marató de muntanya és una proba més marcada per Xavi Llamas de cares a la preparació de la Transvulcània de l’illa de La Palma, la qual ja va disputar l’any passat.\nAra, el corredor rosinc es prendrà un mes de descans fins al proper 16 de març, dia en el que ha estat convidat a participar a la primera mitja marató de muntanya que se celebrarà al terme municipal de Vilajuïga.


Cant a la vida | La Casa Elizalde\nHome Espectacles Cant a la vida\nUn homenatge a l'esperança, al naixement i a la mort\nCant a la vida és un homenatge a l’esperança, al naixement i a la mort. On la veu de cadascú hi té cabuda, on tothom pot cantar la seva melodia. Dos instruments profunds que acostumen a acompanyar-nos, sonaran amb la seva pròpia veu a través de melodies del segle XVII, amb compositors com Frescobaldi, Vitali, Caldara i Vivaldi, que ens faran recordar que sempre hi ha esperança. En un moment tan difícil com aquest, la música és el que ens recorda què és allò més important.\nCarla Rovirosa Guals · violoncel històric, Fran Petrač · violone i contrabaix històric\n(Carla Rovirosa Guals, casaeliza, Elizaldeclàssica, Fran Petrač, música antiga)\nAmors i mirades


El vaixell d'Odisseu: Tot reivindicant els clàssics\nPublicat per El vaixell d'Odisseu a 22:43\nJo penso que és important tenir present les llengües clàssiques en el nostre món perquè forma part de nosaltres, de la nostra història. Molts no hi creuen, ni hi senten res però segur que molts d'aquestes persones s'hauren preguntat moltes vegades d'on prové el català, les seves paraules, etc.\nLa mitologia ens dóna grans missatges per a la vida personal de les persones. Són mites que els pots creure o no. I els que hi creiem, aprenem molt.\nDurant aquest primer any que he estat relacionada amb aquest món, m'he adonat que el món clàssic està molt lligat i present a nosaltres.\n13 de juny de 2010 a les 13:13\nM'ha encantat el text! I és que malauradament són molts els moments en què els humanistes som menystinguts. Jo trobo que és importantíssim conèixer les nostres arrels, d’on venim i qui eren els nostres avantpassats ja que, s’ha de tirar endavant, sí, però sempre mirant enrere per recordar qui som realment. A més a més, tal com diu la Lorena, els mites moltes vegades també són víctimes de burles molt immerescudes. Els mites són part de l'essència humana, dels nostres misteris i secrets! Sincerament valoro molt poder estar estudiant el que estudio i me n'alegro molt.\n13 de juny de 2010 a les 18:38\nOuri ha dit...\nJo no m'oposo a mirar enrere al passat, simplement crec que és més important el futur. Mentre alguns es lamenten per allò que ha passat o que mai tornarà, altres ja ho han oblidat i treballen per contruir un millor pervenir. Aquest és per mi un prinicipi bàsic en la vida. Cal dir que no m'oposo a l'estudi de les humanitats, ja que de fet és molt important que no perdem les arrels. Però quan em pregunten: el llatí és una llengua morta? Responc que sí que ho és. Sense dubtar. Per què? Doncs perquè per mi una llengua viva és aquella que s'utilitza diàriament, que és parlada en la vida diària. Al cap i a la fi, cal recordar que el principal objectiu d'una llengua és la comunicació. Per tant, per què no rellevar el llatí i el grec clàssic a la posició de llengües històriques? Crec que hem de saber acceptar que, actualment, aquestes llengües juguen en un món diferent.\nPD: En principi no tenia previst publicar aquest comentari, però al final m'he decidit.\n13 de juny de 2010 a les 22:38\nJo també sóc partidari de recolzar l'estudi de les llengues, encara que estiguin mortes o siguin parlades per milions de persones. Crec que encara que una llengua estigui morta, s'en poden aprendre moltes coses d'ella i s'en pot extreure molt vocabulari que pot crear encara més paraules que t'ajudin a entendre les altres.\nno es tracta d´emmirallar-se en el passat o de considerar que el futur és l´únic horitzó que cal tenir en compte sinó saber què hem après dels antics i de la seva saviesa per poder construir-lo millor. I deixa´m dir-te que en aquest sentit encara n´hem d´aprendre molt, d´ells. El problema és "com es treballa per fer-ho possible". Aquest és el quid de la qüestió. La reflexió profundíssima que van fer sobre la condició humana no ens hauria de ser aliena. I et ben asseguro que ensopeguem amb la mateixa pedra no dues sinó moltes vegades. "La Història és la mestra de la vida [...]" i oblidar-la ens condemna a no aprendre per al futur com queda sovint demostrat (això ho va dir mutatis mutandis Marc Tul·li Ciceró, un romà de pura raça, i a mi em sembla important i encara vàlid. Cal també entendre que el llatí és una part, i només una, del món de les humanitats. Aquesta lluita entre especialistes d´això o d´allò és estèril i estúpida. "Sóc un home i tot allò que és humà m´interessa" [Terenci, també romà], aquest és el principi real de les humanitats, per tant a qui no li interessen (i veig que afortunadament tu no en prescindeixes)se situa en un món deslligat de molts dels problemes que tenen a veure amb la vida de les persones reals com tu i com jo. Consideres que el llatí és "mort" perquè ja no es parla? Que la seva presència en les llengües que habitualment parlem (el català o el castellà) és nul·la? Has estudiat algun cop llatí o grec clàssic? T´has parat a pensar que la manera com el nostre pensament estructura idees, opinions i discursos al segle XXI ha estat bàsicament educada en aquestes llengües? Saps que si un nen aprengués llatí o grec clàssic des de ben petit la seva capacitat per entendre el món i per enfrontar-se a problemes pràctics del dia a dia augmentaria notablement [Tim O´Reilly, el pare de la Web 2.0 i filòleg clàssic de vocació dixit]? Dues coses per acabar, Ouri: Primer, recorda que darrera d´una llengua hi ha una cultura de la que hom pot aprendre moltes coses. Segon, aprèn a dubtar, és molt asaludable i sovint ens humanitza més del que ens sembla.\nÉs bastant interessant el que ha escrit l'Ouri i ho accepto però considero que s'ha equivocat al dir que el llatí és una llengua morta. Per mi el llatí no és una llengua morta,ja que quan parlem català o castellà estem parlant llatí. El català i el castellà no són llengües noves ni extranyes, sinó tot el contrari; són llengües que estan formades per el llatí i que sempre les hem tingut a l'abast. Gràcies el llatí podem parlar com ho hem fet fins ara i per aquest motiu dic que el llatí està viu i l'hem de conservar!\n14 de juny de 2010 a les 12:14\nMolt interessants les vostres aportacions. Estic d'acord en tot el que diu el Vaixell d'Odisseu en la primera part del seu comentari. Però segueixo insistint en que, si més no des del meu punt de vista, el llatí és una llengua morta. Entenc els vostres arguments, però justament per això és perquè he classificat el llatí de "llengua històrica". Conec la procedència comuna del català i castellà, però no per això considero que el llatí sigui una llengua viva. Crec que potser la diferència més gran la trobem en la definició de llengua viva o morta, que segurament no compartim. Com ja he dit, per a mi una llengua viva és aquella que és parlada per un poble. Sí, és clar que les arrels i la base de la nostra llengua actual estan en les llengües clàssiques, però no per això crec que les haguem de tractar de llengües vives. Per mi, una comparació molt simple la trobem en l'herència genètica (per dir-ne un nom). Jo bé que provinc d'alguna dona de fa 300 anys (per posar un exemple senzil i ràpid), però aquesta dona no està viva! Evidentment que en porto quelcom i que forma part de les meves arrels, però forma part del passat, de la (meva) història.\nPD: Sí, sóc conscient de que sovint hauria de dubtar més i no creure'm tant allò que penso, sinó saber escoltar més als altres.\n14 de juny de 2010 a les 14:56\nLlegiu aquests clarificadors articles sobre el tema:\ni aquest altre relacionat amb en Tim O´Reilly (bé, aquest millor escoltar-lo):\ni aquest altre, interessantíssim:\ni, per acabar, l´entrevista a O´Reilly:\n14 de juny de 2010 a les 19:44\nOriol, entenc el teu punt de vista però no el comparteixo.\nCada una de les paraules que usem al llarg del dia tenen arrels clàssiques de les quals en podem aprendre moltíssim! Cada mot parla per sí sol, cada un té la seva particular història que ens enriqueix enormement conèixer-la ja que ens facilita el poder entendre com era la nostra cultura en el passat. Les llengües clàssiques formen part de nosaltres mateixos, igual que també la resta d'especialitats relacionades amb els números que, recordem, els antics ja estudiaven i defensaven, per tant, penso que tot allò que formi part de l’essència de l’home és digne de ser estudiat i les clàssiques, encara ara presents en el nostre entorn, per tant, encara vives ( fixem-nos en els anuncis, eslògans...) no en són una excepció.\nPrimer de tot m'agradaria dir que l'article de Carles Cervelló te molta raó, ja que s'han de conservar els clàssics. Però no estic gaire d'acord amb el fet que tothom qui és fanàtic d'un equip de futbol menyspreï al rival, o si més no, a tots els rivals, però segurament era només un exemple.\nDoncs jo no estic d'acord amb el que pensa l'Oriol (Ouri) ja que crec que les llengues clàssiques ens són molt presents avui dia, potser no es parlen com a llengua, d'acord, però si sense voler-ho, ja que si no hi haurien moltes paraules que no tindriem i segurament no podríem parlar. Per exemple recordo aquesta entrada de ja fa uns mesos que recorda com n'és d'important l'origen de la nostra llengua i totes les paraules que venen dels clàssics: http://vaixelldodisseu.blogspot.com/2009/10/apologia-del-grec.html A més, un altre exemple on trobem molt clar que "sóm grecs i romans" és en la etimologia.\nPer tant crec que s'han de continuar estudiant els clàssics ja que formen part de la nostra història, encara que també és bo mirar cap al futur. I al cap i a la fi cadascú té la seva opinió.\n14 de juny de 2010 a les 20:17\nCrec que és important que les llengües clàsiques no s'oblidin, ja que han estat present durant molts anys en les nostres vides. Molta gent diu que aquestes llengües ja no serveixen per res, però crec que no tenen raó, perquè gràcies a elles han esdevingut llengües que utilitzem ara com per exemple el català. no crec que aquestes llengües estiguin mortes, ja que moltes persones, com els alumnes, la utilitzin, però crec que gràcies a aquestes llengües podem saber grans coses sobre les paraules.\nEl Carles té molta raó amb les seves afirmacions, i no ho dic perquè sigui humanista, sinó perquè crec fermament que les clàssiques ens han aportat coses irremplaçables, sense les quals ara seriem molt diferents.\nMenysprear les clàssiques sense haver-ne tingut abans un coneixement és un error tan greu com el del que menysprea altres cultures per l'ignorància d'aquestes. I ara no ho dic com una defensa per als humanistes, sinó com una realitat com qualsevol altra, aplicada a tots els aspectes del dia a dia. Tendim, com diu el Carles, a considerar allò que és nostre el millor i a despreciar d'altres coses de les que potser no en sabem res, simplement perquè són alienes a nosaltres. Vivim a l'era de la ciència, això està clar, i avui en dia es tendeix a donar importància a això i al futur, amb tota la raó del món, (que jo certs temes de la ciència els trobo fascinants i m'encanta donar-hi voltes), però sovint oblidem que per prosperar em de prendre exemple del passat, dels errors i dels encerts. La ciència, així com les llengues, antigues o noves, parlades o no, formen conjuntament la nostra societat i vida, més o menys explicitament, i des del moment que això és així no podem parlar d'una llengua morta: potser no és parlada, d'acord, però és la nostra herència, i és present i viva entre nosaltres, i de la mateixa manera que és important que la gent es preocupi pel futur, també ho és que d'altres s'ocupin del passat. Per tot això entre d'altres coses no estic d'acord amb l'Oriol, tot i que entenc els seus punts de vista.\nsimplement recordar a tothom que potser hauriem de ser més oberts de ment i no defensar tant el que és nostre o, el que és pitjor, despreciar allò que no ho és.\nMolt bon escrit Carles!!\n15 de juny de 2010 a les 10:58\nDel diàleg es fa camí, sens dubte. I totes les intervencions que esteu fent enriqueixen enormement aquest anar fent-se persona que és l'educació. Afortundament, penso, el debat no és si el llatí és una llengua morta o històrica, o si l'estudi dels clàssics és important. Al cap i a la fi, en el primer cas ningú posarà en dubte que la llengua de Ciceró és patrimoni de l'Humanitat i en el segon cas, qui ho dubti, bé... Per a mi el problema fonamental es reduïr-ho tot al fet "pràctic", que en molts casos es redueix al "guanyar diners fent una feina d profit". Valorar les ciències, l'art, la cultura, les matemàtiques, les llengües, només perquè faran crèixer el meu compte corrent és reunciar a la nostra part humana. Els clàssics ens fan més persones i això és fonamental, tant se val que això no es pugui traduïr a euros, millor dit, afortunadament no es pot passar a diners, igual com passa amb el valor d'una abraçada, un petó o una paruala d'ànim.\nAquest comentari va dirigit a l'Oriol:\nL'exemple que has explicat de que provens d'una dona que ja està morta i per tant ja no és viva en la teva història, no és comparable amb el que dius que el llatí és una llengua morta. Les llengües clàssiques, actualment, ens segueixen aportant coses noves i no només ens queda el record. En canvi, en la mort dels teus avantpassats només et queda el seu record, no aprens res més.\n15 de juny de 2010 a les 15:57\nJo considero que actualment el llatí és una llengüa quasi morta, però que evidentment hem de lluitar per fer-la crèixer,perquè ha estat molt important per nosaltres. D'aquesta llengüa en va sortir el català, i de les seves arrels hem conservat moltes de les tradicions que encara tenim actualment.\nAixí que des del meu punt de vista, les llengües clássiques s'han d'estudiar, ja que han estat i encara són molt importants pel nostre poble.\nEl debat que esteu fent el trobo bastant interessant perquè podem comparar dos punts de vista humanistes diferents i veiem que tots dos es poden defensar.\nA mi m'agradaria dir que el text m'ha encantat! Felicitats Carles.\nPer altre banda voldria dir que per mi el llatí no és una llengua perquè gràcies a ella podem parlar d'altres (com diu la Lorena).\nEn referència als mites, jo els crecs perquè així puc saber d'on venen les coses, la gent que no sel's creu no tenen que perquè criticar-ho ja que tampoc saben per on van els tirs.\nJo penso que és molt important seguir estudiant el llatí i el grec que són "llengües mortes", però també penso que una llengua està morta quan no queda cap record d'ella, però és que amb el llatí i el grec no podem dir això ja que la nostra propia llengua ja forma "part" del llatí i del grec i per tant en part aquestes llengües no moriràn fins que no morin els seus dialectes.\n15 de juny de 2010 a les 16:14\nEstic totalment d'acord em el Carles i la entrada m'agradaty moltíssim, no estic d'acord em la Clàudia, ja que diu que les clàssiques quasi estan mortes, perquè la societat no en parla. Crec que té malament la idea de la mort de les llengúes clàssiques ja que no ha de està morta perquè no es parli en l'actualitat. No està m0orta i no ho estarà o això com a mínim intentaré.\nJo estic d'acord amb el que diu la laura de que una llengüa no morira si se'n conserven nous dialectes. Però a la vegada és per aixó que considero que el llatí igual que el grec són llengües quasi mortes, perquè els seus derivats, com el català és parlen actualment, però ja no és l'antiga llengua, el llatí del qual pobles sencers en disfrutaven.\n15 de juny de 2010 a les 16:24\nJo crec que el llatí no és una llengua morta, com han dit alguns companys d'ell n'han sorit llengües com el català i el castellà, i mentres seguim estudiant el seu origen mai morirà.\nPer altre banda dir que cada cop que sortia d'una classe on havíem estudiat algún mite sentia que em serviria d'alguna cosa en un moment o altre, amb lo qual, potser no els creuré del tot, però crec que a qualsevol persona el pot fer pensar i reflexionar.\n15 de juny de 2010 a les 16:25\nJo estic molt d'acord amb el que ha dit el Carles, penso que un dels problemes que té la societat d'avui dia és que només troba importants les coses que donen diners, i aquí crec que rau la importància d'estudiar les llengües i cultures clàssiques perquè si tothom fos com una gran majoria de la població d'avui s'oblidaria la nostra història i crec que no pot se.\nD'altre banda, jo tampoc penso que el llatí sigui una llengua morta, perquè considero que una llengua morta és aquella que ningú la utilitza i que s'han perdut, cosa que de moment no ha passat amb el llatí (només cal fixar-se amb tota la gent que la continua estudiant), per tant coincideixo amb la gent que considera que el llatí no està mort.\nTambé trobo interessant que hi hagi debats d'aquesta mena, perquè així es pot saber que pensa la gent que no estudia el que nosaltres estudiem, i això ho trobo molt interessant.\n15 de juny de 2010 a les 16:28\nM'ha encantat, Carles, la teva defensa apassionada de les clàssiques. Veig, Jordi, que hem trobat una altra ànima bessona! Certament, cal reivindicar els clàssics per viure i ser feliços en el segle XXI; amb ells hem de saber trobar-hi el camí, potser per les places d'Ulisses de Vicenç Llorca amb els tripulants del vaixell d'Odisseu, sense perdre el fil de les clàssiques anirem tots plegats filant la teranyina d'Aracne per aquest periple de la vida.\nMolt bona idea, Jordi, la de convidar gent de fora del món de les clàssiques a dir-hi la seva! És molt enriquidor.\nCarles, t'esperem també per estirar el nostre fil clàssic a El Fil de les Clàssiques i a Aracne fila i fila, i li diré al Vicens Llorca que lligues també "Les places d'Ulisses" a aquest món clàssic que tots i totes anem reivindicant i actualitzant.\n15 de juny de 2010 a les 18:38\nAmb en Carles, Lida, ja fa temps que ens vam reconèixer com a ànimes bessones, el meu "alter ego". I compartir la feina i la vida amb persones com ell és un regal que cal agrair als déus. "Amistat, paraula sagrada", que deia Ciceró. Seguirà lligat al pal del Vaixell, no t´amoïnis. Bon estiu també per a tu i els teus alumnes. Cuideu-vos molt!\n16 de juny de 2010 a les 1:32


Hakumi - Detalls de la població i entorn\nEl principal factor que hem tingut en compte a l'hora de buscar l'entorn adequat, a més del paisatge natural que ofereixen les muntanyes adjacents, és que estigués rodejat amb un ambient de tranquil·litat, situat a les afores de ciutats principals, però suficientment pròxim a tots els serveis bàsics i ben connectat amb els punts d'interès turístic de la regió.\nRodejat per l'entorn natural de la Serralada Litoral i els parcs naturals del Montseny i el Montnegre-El Corredor, la nostra, es una ubicació idònia degut a que ens trobem integrats amb l'entorn natural i les seves rutes turístiques, així com molt pròxims a tots els serveis.\nAl mateix temps, estarem ben comunicats amb les principals vies de carretera i els mitjans de transport públic, fet que ens permetrà desplaçar-nos ràpidament a les capitals de la nostre regió: Barcelona i Girona; punts neuràlgics de la majoria d'espais i atractius turístics de Catalunya, visitar centres comercials com ‘La Roca Village', acudir a probes automobilístiques al Circuit de Catalunya o gaudir del turisme interior o de platja.\nÉs una localitat molt accessible perquè compta amb un gran nombre de vies de comunicació, com ara l'autopista AP-7, la carretera comarcal C-251 que travessa el nucli urbà, la C-35, i les carreteres locals a Cànoves, Dosrius i La Roca del Vallès. La vila també és zona de pas de la via ferroviària Barcelona–Portbou on s'hi aturen combois de Rodalies cada deu minuts al matí i cada mitja hora la resta del dia.


La neu – CULTURECLUB\ncultureclub 15 febrero, 2017 0 comentarios\nLa neu, el gel, el fred, ens traslladen a allò més salvatge i més íntim a la vegada.\nLa solitud del feréstec, de l’individu isolat exposat a la força imprevisible de la natura. Travesses per l’espai obert que es converteixen en viatges interiors, on es posen a prova les nostres capacitats més primàries de supervivència i on a la vegada ens enfrontem a la nostra veritable personalitat, aquella que sorgeix quan res ni ningú ens diran què hem de fer. La nostra intel·ligència, la nostra resistència, les nostres debilitats sols davant el bosc, el glaç, el vent, la gana, el cansament, la nit i el dia…\nGermà de Gel, Alícia Kopf\nPer nosaltres la sensació en català del darrer any. L’equilibri perfecte entre la fantasia dels viatges i aventures polars i el trajecte personal amb la companyia d’un germà autista. Un llibre poètic, divertit i fascinant.\nAquest viatge de l’home tecnològic a les arrels de l’existència, fascinant travessa polar, com més s’allunya de la terra i de les seves incomoditats animals, el fred, la fatiga, la fam, més a prova posa les conviccions dels homes en què ens estem convertint. Del Habilis al Sapiens cada cop menys Sapiens, menys Homo, més nova espècie que no sap cap on camina.\nAquest enfrontament de l’home amb la natura, amb l’hivern, amb sí mateix és el que converteix en fascinants els llibres sobre neu i viatges al fred.\nAra que l’escalfament global sembla que pot trastocar prou la natura per fer-nos pensar que la dominem, quan tan sols la destruïm, ara que els hiverns són cada cop més suaus i les neus més escasses, els pols es desgelen i les glaceres retrocedeixen, la sensació de confort ens pot fer pensar que som invulnerables a la nostra autodestrucció.\nPerò per aquells que vulguin sentir que encara són vius, que els agradi confrontar-se amb la natura, tastar la neu i explorar el salvatge, dubtar del que són i pensar si avancen vers enlloc, uns quants llibres de fred i neu que tenen el millor de la literatura, viatges, aventures, homes al límit…\nLa grandíssima novel•la sobre la societat russa, a partir de les guerres napoleòniques del S XIX, un fulletó fascinant plena d’anècdotes i personatges riquíssims amb la cruesa de la guerra a l’estepa congelada com rerefons.\nCrim a les muntanyes del Pakistan infestades de Talibans, la recerca del ieti, intriga… Una història real d’investigació i periodisme en territori hostil.\nTíbet, Lord Byron\nEls articles que el gran viatger i poeta romàntic va fer de la seva estada al Tibet, al final dels anys 20 del segle passat, com a corresponsal del Daily Express anglès, quan molt pocs occidentals freqüentaven aquell país.\nViatge a l’Àrtic, Arthur Conan Doyle\nEl diari i notes que l’autor de Sherlock Holmes va fer abans de convertir-se en un escriptor famós, quan es va enrolar en un vaixell balener en la seva campanya de captura per l’Àrtic. Les dures condicions de vida a l’oceà polar, caçant balenes.\nMuntanyes Maleïdes, Pep Coll\nUn recull de llegendes orals dels Pirineus, una meravella d’una cultura pirinenca sovint oblidada, però que és a l’origen de la nostra llengua, de la nostra tradició, del que hem acabat essent.\nEl moliner udolaire, Arto Paasilinna\nNovel•les amb humor i un punt de surrealisme al món rural finlandès per reivindicar la protecció del medi ambient i el rebuig de la societat moderna.\nSet anys al Tibet, Heinrich Harrer\nLes aventures d’aquest alpinista austríac que es trobà atrapat al Tíbet a causa de la II Guerra Mundial, una història real que es va portar al cinema protagonitzada per Brad Pitt.\nUn altre llibre sensacional d’un escriptor jove valencià. La història del negoci dels pous de gel a la muntanya valenciana, una història de món rural, dur, rigorós.\nTintin al Tibet, Hergè\nL’obra més catàrtica d’Hergè. En un moment de trasbals personal, omplí de blanc els seus dibuixos per construir una història plena d’alpinisme, amistat, viatge iniciàtic…\nEl correu del Tsar, un fulletó trepidant d’aventures situat per Jules Verne a la Rússia imperial. Un correu a cavall ha de travessar la inhòspita Sibèria, perseguit per tot tipus d’amenaces, per prevenir la llunyana Irkutsk de la invasió tàrtara.\nEl lleopard de les neus, Peter Mathiessen\nUn viatge científic a la recerca d’aquest felí en perill d’extinció, a l’Himàlaia als anys 70. Un llibre de viatges per descobrir aquesta serralada i pensar sobre l’extermini d’espècies que estem provocant.\nLa crida del bosc, Jack London\nLa vida de London ja donaria per un llibre. The Call of the Wild és el relat que escrigué després de traslladar-se al Yukon en plena febre de l’or, i on s’hi veuen reflectides les aventures que va viure i veure. Una narració que es convertí en la gran novel•la del salvatge.\nAnterior Entrada anterior: Poesia generada, contra la barbàrie\nSiguiente Entrada siguiente: Vida inorgànica, ciència ficció?


els orfes del Senyor Boix: LHDL - dijous, dia 14 d'octubre\nToni F. 13 d’octubre de 2010, a les 22:46\nAnònim 13 d’octubre de 2010, a les 23:14\nLa Roser Caminals em sembla una autora amb una obra ben consolidada. Recomano La dona de mercuri.\nmiu 14 d’octubre de 2010, a les 9:26\nBon dia! fins que he obert el bloc no he caigut que avui era dijous i hi ha LHDL, se m'ha desintegrat el mal hunmor matinal de cop i volta!!\nla foto boníssima i molt escaient!! de la Roser Caminals no n'he llegit res, si el trobo a la biblio faré cas a la Imma C.\nToni F. 15 d’octubre de 2010, a les 10:13\nDevia ser el primer dia en tres o quatre temporades que no hi havia l'Amela!!!\nAhir em va molar el tros de l'Alvarez...\nelPac 19 d’octubre de 2010, a les 18:06\nTenia molt d'interés per sentir els comentaris de Maria Campillo sobre Dublinesos, en la secció dels Clàssics (fins ara no havien penjat el vídeo del programa, que en el seu moment jo no havia pogut veure). M'han tornat a agradar les seues explicacions (S'ha centrat, sobretot, en "Els morts", com vaig fer jo en el post del 30 de març, però és que és un conte redó que clou el llibre d'una manera somiadora i meravellosa).\nIsabel 20 d’octubre de 2010, a les 18:06\nD'aquest LHDL, la millor estoneta ha estat la secció de Maria Campillo i l'Emili Manzano. Llàstima que tingui el temps tan just.\nHe buscat el "Dublineses" que tenía per casa i ostres! el vaig comprar el 28-VII-1976, 120 pessetes. Com passa el temps!! Ara quan em compro un llibre ja no hi escric la data\nelPac 20 d’octubre de 2010, a les 20:52\nIsabel, tens raó: jo tampoc ja no hi escric la data, pose només (perquè estic ja fart de que no me'ls tornen) l'ex-libris. Ara que, així i tot, algun es perd pel camí (però almenys, cada vegada que l'obri, s'enrecordarà de qui és el llibre). I la veritat és que era un bon costum.\nM'agrada molt regalar o deixar llibres, però encara em desagrada més, si me'ls estime, que no me'ls tornen.\nAnònim 25 d’octubre de 2010, a les 23:42\nNo cal dir que recomano Dublinesos pero tambe Cinc-cents bars i una llibreria. La Roser Caminals no m'ha decebut mai; val la pena seguir-la.


Puigneró retreu a Colau que Barcelona no tingui una plaça de l'U d'Octubre\nEl conseller ha preguntat a l'alcaldessa per què la ciutat no té cap espai d'homenatge a les persones ferides durant l'1-O\nMarc Garcia | dilluns, 1 d'octubre del 2018, a les 14.37\nEl conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, Jordi Puigneró, ha retret a l’alcaldessa, Ada Colau, que Barcelona no tingui cap plaça dedicada a l’U d’Octubre: “Com pot ser que, un any després, senyora alcaldessa Colau, encara no hi hagi un espai per homenatjar les persones que també es van partir la cara a la ciutat de Barcelona?”, ha criticat Puigneró.\nEl conseller ho ha dit durant una concentració a Girona, amb motiu de l’aniversari de l’1-O, on ha felicitat l’alcaldessa de la ciutat, Marta Madrenas, per precisament haver posat el nom U d’Octubre de 2017 a una plaça de la ciutat.\nAsens respon a Twitter\nEn un acte aquest migdia al CAP Guinardó, l’alcaldessa ha evitat respondre el conseller. Qui sí que ho ha fet ha estat el tinent d’alcalde de Drets de Ciutadania, Jaume Asens, en dues piulades a Twitter. Asens ha recordat a Puigneró que l’Ajuntament ha obert un espai sobre l’1-O a la Model fins al 16 d’octubre i el convida a assistir-hi.\nEn un segon tuit, el tinent d’alcalde recorda al conseller que el consistori és “l’única administració” personada com a acusació popular en les causes obertes contra l’actuació policial l’1-O. “No contribueixi a dinamitar ponts i consensos”, rebla Asens en la piulada.\nBenvolgut conseller @jordiPuignero. Des del dijous 27S i fins el 16O, el govern de BCN dedica un espai permanent a l’#1oct amb la mostra #1OCTiMÉS. Tot i que estic segur que ja n’era conscient, està del tot convidat a #LaModel (1/2)https://t.co/uB73fLl9qh\n— Jaume Asens (@Jaumeasens) 1 de octubre de 2018\nDir-li tb que com a capital del país som l’única administració que està personada com acusació popular en totes les causes obertes contra els abusos policials de #1oct. No falti a la veritat i no contribueixi a dinamitar ponts i consensos 👇 (2/2) pic.twitter.com/IsK4MhKBH6\nEl govern Colau ja s’hi va oposar al desembre\nDos mesos després de l’1-O, al desembre del 2017, ERC va fer un prec en una comissió per posar el nom d’U d’Octubre a un carrer de la ciutat com a homenatge a les persones que van defensar els punts de votació. El govern Colau ho va rebutjar. El comissionat de Programes de Memòria, Ricard Vinyes, va mostrar-se partidari de “deixar passar el temps” per prendre “una decisió reposada”.\nFonts municipals han explicat a betevé que canviar de nom un carrer no és decisió d’alcaldia, sinó que respon a un procediment reglat. Cal que es faci la petició a la Ponència del Nomenclàtor, que és qui en té l’última paraula. L’últim canvi de nom d’un espai públic va passar, precisament, aquest diumenge. Els Jardins del Príncep de Girona van passar a dir-se del Baix Guinardó, tal com havien reclamat les entitats veïnals.\n— 1 octubre — Ada Colau