Embarassos per encàrrec - Revista Mètode\nLa polèmica dels ventres de lloguer\nDistintes condicions mèdiques fan que hi hagi dones que puguin produir òvuls i fins i tot quedar-se embarassades sense dificultat, però que després perden una vegada darrere l’altra el fill que porten dins. És per això que en alguns països se’ls permet salvar un d’aquests embrions traspassant-lo a l’úter d’una dona sense aquest problema que s’ofereixi a fer-ho gratuïtament o a canvi d’una compensació econòmica. A Espanya no és possible, però hi ha persones i col·lectius que pensen que hauria de ser-ho. Ser mare o pare és massa important per impedir que una voluntària ajudi les parelles amb aquest problema, sense oferir-los una justificació ben sòlida. Per això és important que tinguem aquest debat.\n«Ser mare i pare és massa important per impedir que una voluntària ajudi les parelles amb problemes. Per això és important que tinguem un debat sobre els embarassos subrogats»\nPer a moltes persones, aconseguir ser pares o mares és el més important del món. Actrius com Angelina Jolie, Kate Winslet i Julia Roberts, a qui se suposa que ho tenen tot, declaren que la cosa més important del món per a elles va ser aconseguir ser mares. En aquest sentit, la maternitat ens iguala: el que aquestes i tantes altres persones valoren més en el món és quasi a l’abast de qualsevol. Però d’altra banda, la maternitat ens desiguala al màxim: hi ha una minoria que no pot accedir a allò que altres consideren prioritari. I quan «el millor» i «el normal» coincideixen, quedar-ne exclòs és especialment dolorós. Ningú clama al cel per no ser com Angelina: ja ens ho esperàvem. Ser infèrtil, en canvi, no sols ens priva dels fills, sinó d’una certa normalitat. I encara que hi hagi persones normalíssimes que no volen tenir fills, altres ho desitgen amb tal força que arrisquen les seves carreres, la seva economia, la seva salut i fins la seva vida per aconseguir-ho.\nDiuen els rumors que tant Angelina Jolie com Julia Roberts es van fer només un tractament hormonal abans de tenir bessons. Altres se sotmeten a tota mena de medicació, operacions i embarassos d’alt risc; fracassen, repeteixen, es desesperen, busquen solucions en l’estranger, s’arruïnen, se senten culpables, se separen o prolonguen relacions que haurien de deixar, i pateixen. Pateixen, físicament i psicològica, amb una intensitat que ens obliga a reconsiderar quines solucions se’ls pot donar.\nLes clíniques de fertilitat ajuden mitjançant la reproducció assistida i la donació d’òvuls i esperma a un bon nombre de persones que no poden aconseguir l’embaràs. Queden els que, encara que puguin aconseguir-ho, no poden després completar amb èxit la gestació.\nPrenguem el cas de Maria i Manel, que poden aconseguir fàcilment l’embaràs, però no que arribi a bon terme. Passats els primers mesos, la parella acaba ensangnada en urgències. Llavors la seva amiga Anna, que ja té dos fills, proposa que si tornen a aconseguir l’embaràs traspassin l’embrió al seu úter durant els mesos de major perill. La parella pensa que si això fos possible, n’estarien tan agraïts que matricularien la filla d’Anna al centre d’educació especial que necessita, per molt car que aquest sigui. Fins ací, cap persona, acte o pensament ha estat immoral. I no té cap sentit parlar de venda de nens. Anna només s’ofereix a fer de cangur els mesos en què Maria no pot fer-ho.\nSuposem ara que, per raons mèdiques, com més prompte es faci el traspàs d’embrió, més probable és que reïxi. L’acte immoral seria llavors insistir perquè el tingui Maria els primers mesos. Suposem també que la parella ha conegut Anna en una clínica on altres parelles demanen aquesta ajuda, i que Anna, que només ho farà una vegada, tria Maria i Manel perquè li inspiren confiança, perquè vol ajudar-los i perquè s’han compromès al màxim a finançar l’educació que necessita la seva nena. La motivació humana sol tenir moltes fonts i el fet que el metge ens cobri no significa que no vulgui curar-nos. Una persona pot actuar per diverses raons, sense que una d’elles cancel·li les altres. Anna pot voler ajudar-los i també voler que ells l’ajudin donant-li els diners que necessita per a la seva filla. I és ben natural que ells se sentin molt agraïts i vulguin expressar-ho amb més que paraules.\n«Hi ha països on s’admet que la mare subrogada sigui també la biològica. Això complica molt les coses si sorgeixen desacords, o fins i tot si no sorgeixen»\nAixí doncs, fins ací continua sense haver-hi immoralitat, sempre que un acord d’aquesta magnitud no es tanqui només amb una encaixada. Tots han d’estar assessorats, mèdicament, psicològicament i jurídicament, i tot el procés ha d’estar acuradament planificat i supervisat de cap a cap. Per exemple, Maria i Manel voldran assegurar-se que és cert que Anna ja ha dut a terme sense problemes dos embarassos i seguirà les recomanacions mèdiques, acudirà als controls pautats i mantindrà l’acord fins que el nadó pugui passar sense perill a la incubadora. Voldran, per tant, establir les penalitzacions corresponents a qualsevol incompliment, deixar constància de la seva paternitat genètica i legal, i protegir-se del risc que les hormones facin vacil·lar Anna en algun moment. I Anna també voldrà assegurar-se que la parella no es faci enrere en allò que s’ha acordat, i li asseguri el seu anonimat, o al contrari, la possibilitat de seguir el creixement del nen i veure’l de tant en tant. És qüestió que tots tinguin desitjos compatibles i ningú claudiqui en cap aspecte fonamental. Cal ser extremadament previsor i establir, per exemple, com compensar Anna si l’embaràs és ectòpic, si ha d’estar en repòs o ingressada, si són bessons, o si els metges recomanen una reducció embrionària. Tothom hauria de pensar en aquests riscos abans de llançar-se a procrear i és bo que almenys en aquests casos puguem assegurar-nos que tothom entra en acció degudament preparat.\nHi ha països on s’admet que la mare subrogada sigui també la biològica. Això complica molt les coses si sorgeixen desacords i fins i tot si no sorgeixen, perquè una cosa és demanar sal a la veïna i una altra demanar-li tots els ingredients, i ja posats, que faci ella mateixa la paella. Però com que és possible exigir que la subrogada no sigui la mare biològica, ni la que cuida o cria el nen, no cal discutir tots els casos al mateix temps. Podem centrar-nos en casos com el de Maria i Manel, que junts han generat l’embrió d’una nena a qui volen posar Mia, i només necessiten que els permetem que Anna sigui la gestant.\n«Com major sigui la compensació per a la mare subrogada, menor l’explotació, major la cobertura de riscos i menys probable que algú subrogui en compte d’adoptar»\nL’article 10 de la Llei 14/2006 de 26 de maig sobre Tècniques de Reproducció Humana Assistida declara nul «el contracte pel qual es convingui la gestació, amb preu o sense, a càrrec d’una dona que renunciï a la filiació materna, a favor del contractant o d’un tercer». Estableix a més que la filiació «és determinada pel part», i només deixa «fora de perill la possible acció de reclamació de la paternitat respecte del pare biològic». Això no té sentit si l’embrió és de Maria i Manel, perquè si ell conserva els seus drets perquè es tracta dels seus gens, ella també hauria de poder conservar-los, fins i tot si el segon tram de l’embaràs va a càrrec d’Anna.\nAtorgar drets per paternitat, però no per maternitat biològica, és negar a una dona, que per necessitat ha firmat un contracte ben meditat, els drets que adquireix qualsevol brètol en una nit de borratxera, només perquè és baró. Mentre el bebè s’està a dins d’Anna, Anna no el veurà; i un cop en surti, aquest bebè serà com qualsevol altre, i ni Anna, ni la ciència, podran reconèixer-lo. S’assemblarà a Maria, que va ser qui va voler tenir i criar Mia, i va posar el seu òvul i tot el que va tenir al seu abast per aconseguir-ho. Maria i Manel seran els qui la cuiden i els que es converteixin després en els avis dels fills de Mia. Maria és la mare biològica i la mare social, per tant, o bé Mia té dues mares, o bé, si de mare no n’hi ha més que una, hauria de ser Maria, encara que la llei digui que és Anna. En tot cas, això es pot resoldre afegint al contracte l’acord d’adopció de Mia en néixer o fins i tot abans.\nHi haurà persones que no arribin a un acord, per exemple, sobre quina compensació seria adequada per un cert incompliment. Si és així, hauran de buscar una altra persona més compatible. No cal, per tant, que una llei general estableixi per endavant tots els detalls i les compensacions exactes degudes en cada cas. Es poden establir només uns mínims i uns màxims i permetre que les compensacions degudes per incompliment siguin, dins d’aquests marges, les acordades.\nAixò dóna una resposta, almenys en principi, al problema més greu, que és la possibilitat que algú canviï d’idea. Com que estan tan desesperats per ser pares, el risc que Manel i Maria vulguin interrompre l’embaràs o donar a Mia en adopció és probablement molt menor que no el que existeix amb qualsevol embaràs improvisat. També seria molt estrany que, en el curt lapse que passaria entre la implantació i la fi del termini en què es permet interrompre un embaràs, Anna canviés de parer. A més podria acordar-se també una adopció irreversible anticipada i és clar que els més involucrats prefereixen córrer aquests riscos a llançar la tovalla. En tot cas, si la subrogació no es permet per tal de protegir les persones implicades, potser negar-los una regulació legal els deixa encara més desprotegits. Hauríem de centrar la discussió per veure com reaccionar a cada perill d’incompliment. No obstant això, les objeccions més freqüents són altres que em semblen menys rellevants per les raons que explico tot seguit.\nUna de les objeccions més freqüents a permetre que Maria arribi a aquest acord amb Anna –molt repetida en un debat sobre el tema en el programa televisiu La Noria– és que llavors les Angelines també la voldran contractar per mantenir la figura. Aquest és un argument molt fluix: n’hi ha prou d’admetre només els casos de necessitat mèdica. Prohibir ser mare a Maria perquè algú no la imiti per gust és com prohibir la cirurgia perquè ningú s’hi sotmeti innecessàriament. A part de tot, les estrelles es recuperen dels embarassos meravellosament, i probablement millor que de la pèrdua de popularitat que tindrien si se sabés que van llogar un úter innecessàriament. I les persones conegudes saben que els periodistes no els deixaran tranquils, ni a ells ni a les mares subrogades. A la dona que va gestar les bessones de Sarah Jessica Parker van arribar a intervenir-li el telèfon, i Nicole Kidman continua sent acusada de no haver-ho intentant prou amb el seu propi úter, quan va acudir a la subrogació als 43.\n«No poder adoptar o tenir fills és especialment trist en la nostra societat, perquè els espanyols som una gent que celebra, valora i agombola moltíssim els nens i que sap fruir-ne»\nLa possible explotació\nNo és sensat preocupar-se per les estrelles. Té més sentit pensar en les dones pobres, vulnerables a l’explotació. Aquest sí que és un problema real, molt general i molt més greu en altres casos, com el de la prostitució. Potser disposar d’aquesta opció faci a algunes dones menys vulnerables a l’explotació en altres sectors; i encara que potser només algú molt pobre o molt altruista estigui disposat a fer una cosa així, no està clar que restar aquesta opció als pobres hagi de beneficiar-los. Les gestants per acord tindrien, a més de la satisfacció moral d’estar ajudant algú, la protecció d’un servei continu de suport mèdic, psicològic i legal, i una compensació econòmica considerable –es parla de quinze a vint mil euros a Espanya, i uns cent mil dòlars a l’estranger–. Cal tenir en compte que reformar l’esmentat article 10 no té per què donar lloc a un mercat lliure, sinó a la possibilitat que es permetin certs contractes molt determinats amb una compensació mínima exigida per la llei. Com major sigui la compensació, menor l’explotació, major la cobertura de riscos i menys probable serà que algú subrogui en compte d’adoptar, principalment per estalviar.\nL’impacte sobre l’adopció\nLa tercera i última objecció més freqüent incideix a dir que hi ha milions de nens que necessiten ser adoptats. Si això significa que Maria té una alternativa acceptable, això també és cert dels fèrtils, i no per això els prohibim tenir fills. Reformulem l’objecció: permetre la subrogació augmentarà el patiment perquè reduirà l’adopció, i els orfes del món pateixen més que els espanyols infèrtils. És possible. Però l’obligació moral amb els nens del món la tenim tots i no sols els infèrtils, ni els qui volen ser pares. Que a algú li costi més gestar no significa que li costi menys adoptar: potser una persona com Maria, desesperada per reproduir-se biològicament, hagi de renunciar a més per adoptar que altres que ni senten aquesta urgència, ni es plantegen ser mares o pares, encara que podrien fer-ho, i amb una renúncia menor.\n«Si la subrogació no es permet per protegir les persones implicades, potser negar-los una regulació legal els deixi encara més desprotegits»\nNo podem demanar a Maria que faci pels nens del món una cosa que els qui estem estupendament no fem, adduint que en el seu cas la diferència entre reproducció i adopció és menor. Tenint Anna, l’única cosa que separa Maria d’altres mares és el nostre permís. Seria ben diferent si la parella necessités també òvuls i esperma. En aquests casos té més sentit adoptar un nen que ja existeix, ja ens necessita, ja té una vida que podem millorar enormement, i ja podem saber com és, si ens hi avenim, i si ens veiem amb cor i desitjosos d’adoptar-lo. Però el cas de Maria és diferent. Ella pot generar embrions i si no la deixem subrogar, continuarà intentant gestar-ne.\nCaldrà reformular novament l’objecció: potser de tota manera Maria no anés a adoptar, però altres sí, i el seu exemple desanimarà a l’adopció, entre altres coses, perquè expressa el desig de tenir fills biològics com sigui. Pot ser. Però cal tenir en compte que, si els espanyols no adoptem més, no sempre és per falta de bona disposició a fer-ho. Hi ha costos (d’onze a cinquanta mil euros), esperes (de dos a vuit anys) i altres barreres (com ara l’actitud d’alguns països cap a les famílies atípiques, homosexuals o monoparentals) que la gent no sempre aconsegueix superar. Elton John, per exemple, va recórrer a la subrogació quan, per la seva edat i falta d’esposa, Ucraïna va rebutjar la seva sol·licitud d’adoptar un nen seropositiu i el seu germà. La combinació d’aquestes barreres i els límits en el nombre d’adopcions que imposen certs països poden fer que Maria no aconsegueixi arrencar cap nena de la pobresa, sinó dels braços de la següent aspirant a mare en les llistes d’adopció, que potser no tingui cap altra esperança de formar una família, per no tenir la parella o els embrions viables de Maria. I potser Maria, per tal que li deixem salvar un dels seus embrions, estigui disposada a contribuir econòmicament perquè una altra dona aconsegueixi adoptar, compensant així el possible efecte negatiu que el seu exemple pogués tenir sobre l’adopció. Així tothom sortirà guanyant i es podria reduir una mica la diferència de costos entre subrogació i adopció.\nProhibir la subrogació no és, per tant, ni la millor ni l’única manera d’incrementar l’adopció. Es podrien augmentar les ajudes econòmiques als adoptants, oferir-los serveis de traducció i gestoria, i informatitzar els tràmits per facilitar el seguiment. Es podria eliminar l’espera per la carta d’idoneïtat, dotant el servei de més personal, perquè ni l’estudi de la idoneïtat dels pares, ni el seguiment postadopció han de fer-se a la lleugera, especialment si l’adopció s’accelera, s’abarateix i es relaxen certs requisits. Amb tot, que algú resisteixi un pelegrinatge de finestretes llarg i costós no deixa de ser bon senyal.\nHi ha millores possibles que no depenen d’Espanya, que ho fa millor que altres països en diversos aspectes, com el tracte igualitari que dóna a l’adopció nacional i internacional, els països amb qui té acord, el nivell de preparació dels funcionaris implicats i la seva actitud d’ajuda. Però fa falta més coordinació a escala nacional, perquè no té sentit que els procediments, els criteris o els països de procedència depenguin de la part d’Espanya en què un visqui en aquell moment, o que algú sigui enviat novament al final de la cua perquè ha hagut d’anar-se’n un temps a una altra zona del país. I les ambaixades podrien donar més suport legal i mèdic als adoptants; per exemple, finançant, en casos de dubte, proves de filiació que impedeixin donar en adopció nens que no són propis.\nNo poder adoptar o tenir fills és especialment trist en la nostra societat, perquè els espanyols, siguin els que siguin els nostres altres defectes, som una gent que celebra, valora i agombola moltíssim els nens i que sap fruir-ne. De manera que aquesta és una qüestió en què hauríem de millorar com més prompte millor. Tinguem un debat seriós sobre els pactes de gestació, millorem amb urgència el servei d’adopció, i deixem que els nens facin renou per aquest país de sol i gronxadors, ple de gent disposada a ajudar a pujar cotxets per les escales, a pessigar galtes i a presentar els seus respectes amb una piruleta. Que ja els agradaria a Angelina Jolie, Julia Roberts i Kate Winslet un país on els nens són tan ben rebuts.\nbiomedicinaèticaLa cara del dolormedicina\nLlibres La pipeta Històries de ciència Monogràfic Entrevista Article


El blog d'Albert Baranguer: Seguim. Procés Constituent i desplegament de la República.\nSeguim. Procés Constituent i desplegament de la República.\nCarles Puigdemont ah retirat la seva candidatura i JxCat proposarà a Jordi Sànchez. La CUP opina que, en aquest cas, seria millor investir Oriol Junqueras. No em consta, a hores d'ara, la posició oficial d'ERC.\nPersonalment, estic d'acord amb els que diuen que el nom de qui acabi presidint aquesta Generalitat és poc important. El que cal és posar en marxa un govern republicà, probablement bicèfal, amb una materialització a Barcelona i l'altra a Brussel·les, que prengui com a missió el desplegament de la República i l'impuls del procés constituent.\nNo cal dir que comptarà amb l'oposició frontal del bloc del 155 reforçat sovint amb els vots de Catalunya en Comú.\nPerò això és poc important si la mobilització al carrer es reactiva i es manté ii, tant o més important, si el procés constituent pren volada.\nLa clau per a que el procés constituent sigui mereixedor d'aquest nom és, per descomptat la mobilització i el debat constants. El plantejament insistent d'aquest debat a tot arreu, en tot moment. Hem de parlar, escoltar, proposar, debatre i arribar a acords.\nPer descomptat, la mobilització constant i la transversalitat i integració de les lluites. La primera oportunitat per plasmar aquesta mobilització i transversalitat és el proper 8 de maig, dia mundial de la dona treballadora i vaga general feminista. Hem de fer que la vaga sigui un èxit. La república serà feminista, o no serà.\nTambé la denúncia. Cap agressió sense resposta. Aquí i a fora. Indubtablement la confiança en els jutjats espanyols és nul·la, però tanmateix, caldrà denunciar sempre, tots els abusos que es cometin. Simultàniament, caldrà apel·lar a les instàncies internacionals. No perquè s'esperi cap condemna a l'estat, si no com a eina d'internacionalització del conflicte. Com fa el govern a l'exili a Brussel·les, que es prepara per esdevenir el consell de la República, o com fa Anna Gabriel des de Suïssa.\nAvui s'han produït dos fets que marquen la represa del combat, pacífic, però combat i conflicte. El primer, l'aprovació de les següents esmenes a la proposta de resolució sobre la restitució de les institucions catalanes :\n« Constata que les eleccions del 21 de Desembre han ratificat la majoria favorable a les forces independentistes, això és, a les formacions polítiques favorables a una acció republicana de govern i a la constitució de Catalunya en un estat independent en forma de república. »\n« Denuncia la deriva autoritària i antidemocràtica de l'estat espanyol que es fa evident en actuacions impròpies al si dels poders executiu i judicial, com ara: - en el fet que el ministre de Justícia manifesti amb total seguretat el futur processal dels investigats i, més concretament dels diputats investigats, i anticipi la dates i els continguts de les resolucions judicials en una vulneració flagrant de la separació de poders.\n- en les pressions i ingerències de l'executiu espanyol al Tribunal Constitucional en ple procés de deliberació sobre l'admissió a tràmit d'un recurs interposat pel mateix govern espanyol contra la resolució del president d'aquest Parlament. Aquestes pressions acaben tenint un reflex en els termes finals de la interlocutòria del mateix Tribunal Constitucional en una actuació sense precedents en la jurisprudència constitucional.\n- en resolucions judicials que mantenen en situació de presó preventiva quatre ciutadans. Les opcions ideològiques legítimes i democràtiques assenyalades en aquestes resolucions representen avui, com a mínim, 70 diputats i diputades d'aquesta cambra.\n- i impedint que diputats i diputades d'aquesta cambra puguin exercir en plenitud tots els seus drets i deures com a electes d'aquest Parlament. »\n« Constata que el Molt Honorable President Carles Puigdemont i Casamajó:\n- fou escollit per la majoria absoluta del Parlament de Catalunya el 10 de gener de 2016 i que va superar una qüestió de confiança el 29 de setembre de 2016\n- ha estat avalat, arran del resultat de les eleccions del 21 de desembre de 2017 (que van configurar una majoria independentista en aquesta cambra), per ser el legítim candidat del Parlament a la presidència de la Generalitat en aquesta legislatura;\n- segueix comptant amb la majoria parlamentària suficient, sorgida de les urnes i revalidada el 21 de desembre, per poder-li ratificar la confiança com a President.\n6bis.exigeix que cessin les ingerències del govern de l'Estat davant les instàncies jurisdiccionals i el Tribunal Constitucional que pretenen impedir la materialització d'aquesta voluntat democràtica dels representants del poble de Catalunya, així com la que fou legítimament expressada en el Referèndum d'autodeterminació de Catalunya de I'1 d'Octubre.\n- determina que aquest Parlament i la seva Presidència activin de manera immediata tots els instruments i procediments escaients per tal de garantir sense restriccions els drets civils i polítics de totes i tots els seus electes, restablir totes les seves institucions, començant per la seva Presidència, i les seves facultats per a legislar i governar en favor dels drets socials, civils i polítics de tots i totes les catalanes, sense exclusions, construint un nou país just, inclusiu i solidari per a tothom, com ara en matèria de restitució d ́allò establert en les lleis i decrets socials i mediambientals aprovats en aquesta Cambra en la passada legislatura i suspesos pel Tribunal Constitucional Espanyol. »\nEl segon, el discurs del President Carles Puigdemont :\nEl missatge és clar. Se'ns reclama un compromís : mobilització, debat i persistència per a fer el procés constituent i desplegar la República. La millor forma d'eixamplar la base és amb el procés constituent i el desplegament efectiu de la República.\nPublicat per Albert Baranguer Codina a 22:25\nEtiquetes de comentaris: política, Procés Constituent, República\nLectura del manifest de la marxa del 8M a Barcelona\n8 de març de 2018. El Dia de la Dona Treballadora ...\nLaura Rosel entrevista Martín Pallín al Preguntes ...\nBea Talegón (Diario 16) entrevista el President Ca...\nSeguim. Procés Constituent i desplegament de la Re...


Els presidents d'OHL i Sando neguen al jutge Ruz haver fet donacions al PP\nVillar Mir i Sánchez Domínguez apareixen en els anomenats 'papers de Bárcenas'. La Policia assegura que es van beneficiar de grans contractes d'obra pública\n3 min. Madrid 27/05/2013 19:16\nEl presidents d'OHL, Juan Miguel Villar Mir, i del grup Sando, José Luis Sánchez Domínguez, han negat aquest dilluns haver fet cap donació al PP en les seves citacions davant del jutge de l'Audiència Nacional Pablo Ruz com a imputat en el procés judicial sobre la presumpta comptabilitat en negre al PP, segons han explicat fonts judicials. I tots dos han considerat que és fruit d'un "error" que els seus noms apareguin en els anomenats 'papers de Bárcenas', segons els quals haurien fet donacions al PP molt per sobre del permès per la llei a canvi de rebre contractes d'obra pública. El fiscal no els hi ha fet cap pregunta durant la declaració, segons les mateixes fonts.\nAbans l'empresari Alfonso García Pozuelo, de Constructora Hispànica, s'havia acollit al seu dret a no declarar. Segons els papers de Bárcenas publicats per el diari 'El País', tots tres haurien fet donacions al PP per sobre del permès per la llei. García Pozuelo hauria donat al PP 150.000 euros en diverses partides els anys 2000, 2003, 2004 i 2006; Villar Mir 530.000 euros el 2004, 2006 i 2008; i Sánchez Domínguez un milió d'euros el 2003, 2003, 2006 i 2008.\nLa setmana passada la Policia va concloure en un informe que els vuit empresaris de la construcció imputats per Ruz van ser adjudicatàries de contractes públics per més de 12.330 milions d'euros per part d'administracions governades per aquest partit.\nSegons l'informe de la UDEF remès al jutge, les constructores van rebre aquestes adjudicacions d'obra pública entre els anys 2002 i 2012, període en què també van rebre altres contractes d'altres administracions no governades pel PP.\nEn la seva declaració d'una hora, Villar Mir ha explicat que "coneix" a Álvaro Lapuerta, que va ser tresorer del PP abans que Luis Bárcenas, i una mica "menys" a Bárcenas. Ha assegurat que "mai" va parlar amb els dos de contractacions d'obra pública. De forma molt similar s'ha expressat Sánchez Domínguez.\nVillar Mir, però, sí ha admès haver fet donacions a les fundacions FAES -vinculada a l'expresident espanyol José María Aznar-, dels sindicats UGT i CCOO, i una amb projectes a Àfrica impulsada per l'exvicepresidenta del govern María Teresa Fernández de la Vega.\nD'altra banda, quan al president d'OHL li han preguntat per l'informe de la UDEF ha assegurat de forma vaga que no es correspon amb la realitat i que la mitjana de les adjudicacions és molt inferior a la que reflecteix l'informe policial.


Safari Plains - Gaudir\nEls variats hàbitats de la reserva de caça de la Gran Mabula proporcionen condicions ideals per a una sorprenent selecció de grans mamífers, inclosos els Big Five, altres depredadors com Brown Hyena i Jackal i Cheetah, i una impressionant varietat d'antílops de Red Hartebeest a Eland, Gemsbok i Blesbok. Això no vol esmentar el guepard esquiu, el teixó de mel descarat i les omnipresents guarderies de warthogs que recorren el seu camí durant el safari.\nUn safari d'hora al matí al voltant de la sortida del sol i la tarda Safari amb els capvespres s'ofereixen als hostes allotjats, i depenent de l'època de l'any que visiteu, cada experiència pot ser única. Mireu el canvi viu de les estacions com els matolls verds i les praderies donen pas als grisos arbussos i grocs de la tardor.\nVegeu Impala, zebra, girafa i estruç pasturen junts en les vastes planes de pastures obertes; el ramat d'elefant estavellant-se a través d'arbust gruixut per arribar a les fulles més sucoses i un parell d'hipopòtam tímid amagant tot menys les seves fosses nasals que sobresurten sota l'aigua.\nAdmireu l'orgull de lleó resident que es mantingui sota una espina africana després d'una caça esgotadora o mireu en silenci com la bella, però aterridora, Golden Orb spider gira la seva gruixuda teranyina a través de dos arbres Silver Cluster Leaf.\nCada safari drive revelarà noves olors, sons curiosos i la bellesa d'un autèntic paisatge africà per delectar els teus sentits.\n300 espècies d'ocells\nNombroses plantes, rèptils i espècies d'insectes\nGuies qualificades realitzen safari de vehicles oberts en creuers terrestres de luxe a través de la reserva privada de 12 000 hectàrees.\nSortint de la casa de camp, Guies t'acompanyarà en una experiència que t'introdueix a la Natura a un nivell íntim. Estar a peu permet presenciar el detall tant de Flora com de Fauna a diferent escala, destacant sovint espècies més petites i menys familiars. Els guies estan específicament qualificats per dur a terme safaris a peu i estan ben equipats per garantir la seguretat.\nUtilitza sabates còmodes per caminar i roba de color caqui per combinar-se amb l'entorn natural. No es permeten colors vius.\nHora de sortida: 05h30 (estiu) — 06h30 (hivern)\nConvidats mínims: 2\nHostes Màxim: 8\nRestriccions d'edat: Per sota de 16 anys no permesos\nSafaris a cavall ofereixen una perspectiva diferent per a la visualització de la fauna. Beneficia't de l'alçada i la mobilitat que ofereix la seva instal·lació i que diferencia aquesta oportunitat de la resta d'activitats.\nGuies experimentades asseguren que els pilots són conscients de les precaucions de seguretat necessàries. Es recomana pantalons llargs i sabates tancades.\nHorari de sortida Estiu: 06h00 — 09h00 | 16h00\nHorari de sortida Hivern: 07h00 — 10h00 | 15h00\nDurada de la ruta: 2 hores (1,5 hores en ruta, i mitja hora d'inducció)\nRestriccions d'edat: Per sota de 5 anys no permesos\nParticipa en una aventura sobre interessants rutes en una bicicleta Quad. Amb l'èmfasi en la seguretat, els guies asseguren que els participants porten l'equip de seguretat necessari abans d'explorar la reserva. El safari es realitza en bicicletes Suzuki Quad de 250cc que es poden conduir en forma manual o automàtica.\nHorari de sortida Estiu: 07h00, 10h00, 15h00 i 17h00\nHorari de sortida Hivern: 08h00, 11h00, 14h00 i 16h00\nFreqüència: 1,5 hores (1 hora en ruta, i mitja hora per inducció), diari\nAquestes activitats es poden reservar a la recepció per un suplement.\nLa tripulació del globus, formada pel pilot i dos tripulants, arribarà a la Lògia la tarda prèvia al vol, es reunirà amb els passatgers i els breu en el safari en globus del matí següent. El vol té una durada aproximada d'una hora, a partir de les 06h00 en una zona adequada seleccionada a la reserva, segons la direcció del vol i les condicions meteorològiques del dia. Els nostres Rangers el transferirà de tornada a la casa de camp a temps per esmorzar.\nL'anterior inclou el seu vol, xampany servit durant el vol i un certificat de “valentia”.


Ajuntament de Canet de Mar - Jornades de portes obertes a l'EBM El Palauet de Canet de Mar\nJornades de portes obertes a l'EBM El Palauet de Canet de Mar\nEls dies 24 i 25 d'abril l'EBM El Palauet obrirà les portes per atendre aquelles famílies que vulguin visitar el centre i conèixer el projecte educatiu.\nPUBLICAT Dijous, 08.04.2021\nEls dies 24 i 25 d'abril, l'Escola Bressol Municipal El Palauet de Canet de Mar obrirà les portes de les seves instal·lacions per tal de poder mostrar el centre a totes les famílies que desitgin veure l'escola presencialment i informar-se de primera mà sobre el projecte educatiu de l'EBM El Palauet i el procés de preinscripció.\nPer tal de poder complir amb totes les mesures sanitàries per evitar la propagació de la COVID-19, caldrà concertar cita prèvia amb l'escola per poder participar de les portes obertes d'aquest any. Les portes obertes es duran a terme en horari de matí i podeu sol·licitar cita a través del telèfon 937943770 (en horari lectiu) o enviant un correu electrònic a l'adreça canet.elpalauet@canetdemar.cat.\nAmb les famílies que sol·licitin participar presencialment de les portes obertes, s'organitzaran diferents torns de visita formats per grups reduïts. En tot moment es garantirà el compliment de totes les mesures preventives necessàries com la distància, el rentatge de mans amb gel hidroalcohòlic i caldrà portar la mascareta degudament col·locada tapant nas i boca.\nLa visita a les instal·lacions es realitzarà de forma limitada i s'utilitzarà al màxim possible els espais exteriors.\nTanmateix, també es pot dur a terme una visita virtual a les instal·lacions i conèixer el projecte educatiu d' El Palauet a través d'aquest vídeo de presentació que ha preparat l'equip de l'escola bressol:\nRecordem que el període de presentació de sol·licituds de preinscripció serà del 10 al 21 de maig.\nCartell portes obertes EBM 2021


Hotel Hesperia Toledo 4*- Millor Preu | Web Oficial\nveure el mapa +34 925010600 - hhtoledo@hesperia.com +34 925010600\nL'Hotel Hesperia Toledo, es troba situat davant de la famosa plaça de toros de la ciutat i proper al Casc Històric. És un lloc acollidor en un edifici de construcció típica Toledana. La seva decoració és d'estil clàssic, i en el seu interior descobriràs un impressionant atri sota una cúpula de vidre. Si estàs preparat a descobrir tots els tresors que amaga Toledo, la muralla que els envolta, es troba a 5 minuts caminant. L'Hotel compta amb 54 habitacions elegantment decorades amb colors càlids i naturals. Totes elles equipades i climatitzades per suportar la calor a l'estiu, per això, seves terres enrajolats. Totes elles disposen d'aire condicionat, Wifi gratuït i Minibar. Les habitacions Junior Suite disposen de sofà llit i són ideals per a famílies.\nDes 63.36 €\nDes 85.36 €\nMida: 28 m2\nDes 94.16 €\nMida: 38 m2\nHorari d'Obertura: esmorzar: Dilluns a Divendres de 7:00 - 10:00 hs. Dissabte i Diumenge de 8:00 - 12:00 hs. festius de 8:00 - 12:00 hs.\nDesaryuno Matiners: Dilluns a Divendres de 5:00 es troba a 7:00 hs. dissabtes, Diumenges i festius de 5:00 es troba a 8:00 hs.\nDes 63.36 € Reserva ara\nDes 85.36 € Reserva ara\nDes 94.16 € Reserva ara


La UITP presenta amb un vídeo la Fira Mundial de l'Autobús de l'octubre | TMB Notícies\nInici » Innovació » La UITP presenta amb un vídeo la Fira Mundial de l'Autobús de l'octubre\nLa UITP presenta amb un vídeo la Fira Mundial de l'Autobús de l'octubre\nLa cita és a l'octubre a Bèlgica. S'hi reuniran 400 expositors de 36 països i s'hi esperen 35.000 visitants. S'està preparant perquè sigui l'esdeveniment més transcendental per a les tendències del transport en autobús.\nVideo of UITP-Busworld International Bus Conference\nVídeo del BusWorld 2017\nEl Congrés Mundial UITP - BusWorld International Bus Conference se celebrarà per primera vegada juntament amb l'exposició Busworld Europe sota el lema Integrar + connectar. Aquest doble esdeveniment, que tindrà lloc a l'octubre a Kortrijk (Bélgica), permetrà fer una radiografia actual del sector i les seves darreres novetats.\nEn les 15 sessions que es duran a terme amb la participació de 40 ponents sobre la indústria del bus es tractaran temes com l'automatització i la connectivitat dels autobusos, nous conceptes de mobilitat i de demanda, modularitat i vehicles d'alta capacitat, transport sense conductor o grans flotes de vehicles 100% elèctrics.\nLes conferències aniran acompanyades d'una exposició, que atraurà uns 35.000 visitants provinents d'uns 118 països. Un total de 222 vehicles es mostraran a l'interior de les instal·lacions del certamen, i 70 més a l'exterior perquè els operadors els puguin provar. El nombre d'expositors és d'uns 400, provinents de 36 països.\nLa UITP és l'associació mundial dels transports públics urbans i regionals, fundada el 1885, que engloba operadors, entre els quals TMB, autoritats i indústria. La seva seu és a Brussel·les.\nThe UITP International Bus Conference will explore the bus industry's trends and developments! #UITPxBusworld https://t.co/a6Qunl6pNW pic.twitter.com/hD5MB7XO7d\n— UITP (@UITPnews) 4 de juliol de 2017\nConceptes: Innovació|Medi ambient|Tecnologia|Institucions: Altres|Servei: Bus|Anys: 2017\nVídeo de la UITP: així avança el transport públic arreu del món\nA licitació treballs de digitalització i seguretat de la xarxa de metro per als pròxims cinc anys


Ordre sobre elecció de llengua en el primer ensenyament\nOrdre de 13 de setembre de 2004, per la qual es regula el dret dels pares, les mares o els tutors legals, a elegir la llengua del primer ensenyament dels alumnes dels centres sostinguts amb fons públics de les Illes Balears\nLa Llei 3/1986, de 29 d'abril, de normalització lingüística, a l'article 18 assenyala que els alumnes tenen dret a rebre el primer ensenyament en la seva llengua, sigui la catalana o la castellana. Atal efecte, el Govern ha d'arbitrar les mesures adients de cara a fer efectiu aquest dret. En tot cas, els pares o tutors poden decidir en nom de llurs fills aquest dret, instant les autoritats competents perquè sigui aplicat adequadament. Per altra banda, la mateixa Llei, a l'article 20.1, diu que el Govern ha d'adoptar les disposicions necessàries encaminades a garantir que els escolars de les Illes Balears, qualsevol que sigui la seva llengua habitual en iniciar l'ensenyament, puguin utilitzar normalment i correctament el català i el castellà al final del període d'escolaritat obligatòria.\nD'aquesta manera, el Govern, mitjançant el Decret 92/1997, de 4 de juliol, disposa a l'article 9 que si en l'exercici del dret relatiu al primer ensenyament que és reconegut a l'article 18 de la Llei 3/1986, de 29 d'abril, abans esmentat, els pares o tutors sol·liciten que els seus fills no facin un aprenentatge compartit en llengua catalana i en llengua castellana, el centre haurà de dur a terme les adaptacions necessàries per satisfer aquest dret. S'ha de garantir, alhora, el coneixement de les dues llengües oficials, d'acord amb el que estableix l'article 20 de la mateixa Llei.\nEl mateix Decret 92/1997, a l'article 16, esmena que l'ús de la llengua catalana, pròpia de les Illes Balears, com a llengua d'ensenyament en educació infantil, es regularà de la manera següent: a) Atès el caràcter globalitzador de l'educació infantil, no s'especifica per a diferents àrees la distribució horària quant a l'ensenyament en cada una de les dues llengües oficials. En tot cas, però, igualment que en les etapes posteriors, en l'educació infantil, l'ús de la llengua catalana, pròpia de les Illes Balears, com a llengua de comunicació i d'ensenyament, serà com a mínim igual al de la llengua castellana, amb la finalitat que, en acabar aquesta etapa, l'alumnat tengui una competència en llengua catalana que li permeti comunicar-se normalment en aquesta llengua amb els altres alumnes i amb el professorat, en les comunicacions pròpies d'aquesta etapa en el marc escolar, i ha d'estar preparat perquè, en iniciar l'educació primària, independentment de quina sigui la llengua familiar, pugui seguir les matèries de l'educació primària en llengua catalana o en llengua castellana. b) Fins arribar a la meitat del còmput horari, en el projecte lingüístic de centre, que ha de ser aprovat per la majoria qualificada del consell escolar, s'ha de descriure la planificació prevista amb relació a l'ús de la llengua catalana i de la llengua castellana en els diferents nivells de l'educació infantil.\nD'acord amb l'Ordre del conseller d'Educació, Cultura i Esports de dia 12 de maig de 1998, per la qual es regulen els usos de la llengua catalana, pròpia de les Illes Balears, com a llengua d'ensenyament, tot i que la realitat del nostre sistema educatiu, quant al fet que l'educació infantil està pràcticament generalitzada, s'ha d'entendre que el primer ensenyament es dóna en aquesta etapa educativa, i solament en casos excepcionals, el primer ensenyament es podria\ninserir al primer cicle de l'educació primària. Així, el primer ensenyament, s'ha d'entendre com el període inicial educatiu de l'infant en l'àmbit escolar a l'etapa de l'educació infantil o, si és el cas, en el primer cicle de l'educació primària, que li permeti aconseguir la integració escolar i l'adaptació progressiva en el context educatiu. Tot això en el benentès que aquest període ha de possibilitar respostes personalitzades a les seves necessitats i afavorir la socialització amb els iguals.\nPer altra part, les diverses estadístiques i anàlisis elaborades per la Conselleria, mostren que la realitat existent a les Illes Balears és d'un creixement continu de presència d'alumnat procedent de diversos indrets del món, especialment els de parla castellana, deguda sobretot a la mobilitat del mercat laboral. Dins aquesta nova realitat, els centres han de possibilitar que els alumnes s'integrin dins la comunitat escolar que els acull, per poder fer ús de la llengua catalana com a vehicle de comunicació i d'aprenentatge. De la mateixa manera, la llengua castellana, que és la llengua materna d'algunes famílies, ha de ser objecte de tractament educatiu, per tal que els alumnes puguin accedir al currículum en les millors condicions. En aquest sentit, els articles 3.f i 3.g dels decrets 66/2001 i 67/2001, de 4 de maig, de currículum de d'educació infantil i l'educació primària, fan referència al fet de conèixer i saber valorar i respectar el patrimoni cultural de Balears, i desenvolupar una actitud d'interès i de respecte envers la diversitat lingüística i cultural, des del reconeixement de la seva pertinença a la comunitat de les Illes Balears; i de conèixer i utilitzar correctament la llengua catalana i la llengua castellana, tant oralment com per escrit, de manera que puguin ser expressades com a llengües de comunicació i d'aprenentatge, respectant-ne i valorant-ne l'ús d'ambdues.\nTot això, amb l'esperit de poder fer efectiva la normativa existent, i per tal de disposar d'unes pautes d'actuació adequades que garanteixin l'atenció educativa a tot l'alumnat, a proposta de les direccions generals d'Administració i d'Inspecció Educativa, de Planificació i Centres, de Política Lingüística, i d'Ordenació i Innovació, dict la següent\nArticle 1. Els pares, mares o tutors legals que vulguin fer efectiu el dret a rebre el primer ensenyament en la seva llengua, sigui la catalana o la castellana (Article 18 de la Llei 3/1986, de 29 d'abril) hauran de fer-ne la sol·licitud per escrit, en el moment que es realitza la matrícula per primera vegada a l'educació infantil o, excepcionalment, al primer cicle de l'educació primària, sempre que no s'hagi matriculat abans a l'educació infantil, en un centre educatiu de la xarxa de centres docents sostinguts amb fons públics, per incorporar-se al sistema educatiu de les Illes Balears.\nArticle 2. La durada de les mesures a què fa referència aquesta Ordre serà de tota l'etapa d'educació infantil i, excepcionalment, durant un període flexible del primer cicle d'educació primària.\nArticle 3. Els centres docents que rebin sol·licituds perquè alumnes puguin iniciar el tram educatiu corresponent al primer ensenyament amb una llengua distinta a la prevista en el seu projecte lingüístic, la catalana o la castellana, i que en conseqüència, així ho estiguin aplicant, hauran de tenir en compte les pautes següents:\na) Aquests alumnes han de ser objecte de tractament educatiu adient, perquè puguin accedir en les millors condicions psicopedagògiques al context educatiu del centre; i no siguin perjudicats quant al desenvolupament social, ni quant a l'aprenentatge de les dues llengües oficials de la comunitat autònoma de les Illes Balears.\nb) Per donar tractament a aquests alumnes, dins el marc general de planificació, similar a l'oferta quant a l'atenció a la diversitat i fer efectius els criteris establerts en el seu projecte lingüístic, el centre tendrà en compte el Decret 119/2002, de 27 de setembre, sobre el reglament orgànic de les escoles d'educació infantil i primària, sobretot pel que fa als articles 42, 43, 46 i 49, com també a les instruccions pròpies de cada curs escolar.\nc) Els centres hauran de preveure l'adopció de mesures d'atenció específiques per a aquests alumnes. D'acord amb el nombre de sol·licituds, l'autonomia pedagògica i les disponibilitats del centre, aquestes mesures consistiran en:\n- Atenció de suport individual, per part d'un mestre, preferentment del mateix cicle.\n- Adaptació pedagògica grupal, dins el mateix cicle, a càrrec d'un mestre de suport.\n- D'altres que el centre pugui considerar més adequades a les pròpies necessitats.\nAixò no obstant, l'Administració educativa podrà autoritzar, amb caràcter excepcional, altres mesures organitzatives que consideri adients per poder fer efectiva la normativa vigent.\nd) En relació amb l'apartat anterior, l'atenció docent específica serà d'un mínim de sis hores setmanals i un màxim de setze, de l'horari setmanal dels alumnes de referència. En tot cas, sempre s'haurà de respectar l'aplicació del Decret 92/1997, quant a l'ús del mínim del 50% de català com a llengua d'ensenyament i comunicació.\ne) Aquestes actuacions, desenvolupades en l'etapa de l'educació infantil, o bé en el primer cicle de l'educació primària, en cas que l'infant hagi iniciat l'escolarització en aquesta etapa, a part de les decisions pedagògiques de cada centre, es concretaran en forma d'atenció individualitzada, tallers, racons, agrupaments flexibles o grups de reforç educatiu, entre d'altres, per millorar la qualitat, mitjançant la pràctica educativa més adient, en benefici dels infants.\nf) Els alumnes que rebin aquestes mesures no podran ser segregats per motiu de llengua, i es mantindran inserits en el grup-classe de referència. Així mateix, no s'han de veure afectats quant a les oportunitats de consecució dels objectius educatius del currículum propi de l'etapa.\ng) Sobretot dins l'educació infantil, aquestes actuacions, a part d'alguna excepció, es desenvoluparan dins l'aula, amb més d'un professional docent i vendran ordenades de menor a major atenció: material didàctic adaptat, suport docent progressiu i temporal, activitats comunes amb la llengua vehicular del grup-classe, entre d'altres.\nArticle 4. La Conselleria assessorarà les famílies, que opcionalment vulguin, sobre el tractament de llengües als centres educatius de les Illes Balears. De la mateixa manera. els centres podran sol·licitar assessorament tècnic al Departament d'Inspecció Educativa.\nArticle 5. Quan el nombre de sol·licituds adreçades a un centre superi la capacitat d'atenció que el centre pot donar amb els recursos, o la situació específica del centre així ho requereixi, el director ho posarà en coneixement de la Direcció General de Planificació i Centres, que resoldrà la situació quant a l'adopció de les mesures més adients.\nArticle 6. Aquestes mesures d'atenció específiques es recolliran dins el marc general de planificació del centre, s'especificaran en la programació general anual i, si n'és el cas, dins el pla de suport del centre.\nArticle 7. Els alumnes que hagin rebut atenció educativa d'acord amb les del tutor o mestre responsable, per tal de poder avaluar-ne l'aplicació. Aquesta avaluació s'haurà de reflectir a la memòria de final de curs.\nEs faculten les direccions generals d'Administració i d'Inspecció Educativa, de Planificació i Centres, de Política lingüística i d'Ordenació i Innovació, perquè dictin les instruccions necessàries per fer efectives les disposicions previstes en aquesta Ordre.\nAquesta Ordre s'aplicarà de forma progressiva a partir del curs 2004/05 en els centres i cursos que determinarà mitjançant resolució el conseller d'Educació i Cultura.\nAquesta Ordre començarà a vigir l'endemà de la publicació en el BOIB.\nPalma, 13 de setembre de 2004


La Cotorra de la Vall: ACTES DEL 9 D'OCTUBRE: L’acte institucional ha reunit en el saló de plenaris de l’Ajuntament una nodrida representació dels sectors socials i associatius de la nostra ciutat.\nACTES DEL 9 D'OCTUBRE: L’acte institucional ha reunit en el saló de plenaris de l’Ajuntament una nodrida representació dels sectors socials i associatius de la nostra ciutat.\nL’acte l’iniciava l’alcalde, Jordi Joan, recordant breument el significat del Dia 9 d’Octubre, com a dia de tots els valencians i valencianes, de tots els vallers i valleres, i remarcant que ha d’estar un dia on per damunt de tot sure la unió i la potenciació de tot allò que uneix els valencians.\nEls parlaments dels portaveus dels partits polítics amb representació a l’Ajuntament s’ha efectuat seguint l’ordre habitual que es dóna en els plenaris.\nManolo Vidal, portaveu del PP, l’ha iniciat amb un discurs on ha recordat algunes les senyes d’identitat que al seu parer ens caracteritzen com a poble diferenciat front a altres dins d’un conjunt que nomenava Espanya i Europa.\nL’apartat que més temps l’ha ocupat ha estat el repetir el sentit de la intervenció que li vàrem sentir el passat dilluns en el ple ordinari: el seu grup estaria disposat a parlar, a comentar i dialogar els temes, i es més partidari de consensuar coses, de potenciar tot allò que puga unir els grups en les tasques per Tavernes.\nLa portaveu de Compromís-Bloc ha efectuat un parlament on ha primat el sentit i sentiment de poder sentir-nos orgullosos per estar superant situacions econòmiques dificils, per superar un any molt complicat, recordant ací la moció de censura i fent una denuncia del transfugisme, alhora que aprofitava per donar les gràcies al poble de Tavenres pel suposrt que va donar en eixos moments.\nLlum Sansaloni ha denunciat l’agressió contra la nostra llengua, feta primer per un Govern Central i una nova llei d’Educació que no te consens i la falta d’interés del Govern de la Generalitat en la potenciació i ús del valencià.\nHa acabat el parlament recitant un fragment d’una cançó-poema de Pau Alabajo, del disc “Utopies” on ens encoratjava a “salvar obstacles” i “construir la nova utopia de País Valencià”.\nLa portaveu del PSOE, Carmen Canet, ha fet un repàs de la nostra història, des dels temps de Bolomor fins a arribar al naixement com a regne diferenciat dins de la Corona d’Aragó, amb el nostre territori i els nostres furs, fent un simbolisme entre el que hem sigut històricament i el que cal que treballem per tornar a ser.\nNo ha deixat de qüestions tant del dia com la defensa de la nostra llengua o el dret a un finançament just.\nHa tancat l’acte l’alcalde de Tavernes, Jordi Joan, amb un parlament completament reivindicatiu i que ha girat al voltant de la dignitat dels valencians com a poble i el que cal fer per aconseguir-la.\nJordi Joan ho ha oblidat referir-se a qüestions concretes, com el fet que la Generalitat no parla la llengua dels valencians i no promou l’ús social, mentre censura televisions en la nostra llengua i aposta per lleis d’educació que la maltracten.\nEl finançament dels valencians ha estat recordat i com ens deixa per davall de la mitjana espanyola, reclamant inversions justes entre les quals ha inclòs les de Tavernes com la millora del riu Vaca, la circumval·lació, la millora de la costa en la Goleta o la depuradora, i ah fet esment a eixos 13.000 milions de deute històric que Madrid no vol pagar.\nEls retalls en educació, sanitat i l’augment en les desigualtats socials com a conseqüència de les polítiques que es duen a cap ha estat també punt de reflexió de l’alcalde, que no ha deixat de costat un dels grans mals que té la societat valenciana, la corrupció dels polítics, reclamant que per dignitat, estiga fora de les Corts Valencianes. Arribats ací, Jordi Joan ha recordat que tots els polítics no són iguals, tots no els podem posar en el mateix pot perquè hi ha gent que treballa pel seu poble.\nEn aquest enllaç podeu llegir la intervenció completa de l’alcalde de Tavernes.\nLlum bona gent ha dit...\nVull destacar el discurs de Llum Sansaloni en nom del BLOC compromis, per propietat, originalitat, i actualitat dins d'una coherència que fa dir la veritat social poèticament. Contestant aquells que diuen que una cosa es la realitat i l'altra la forma bonica dde dir-la. Per a mi a unit matemàtiques i poesia. COM SEMPRE UNA MOLT RESPECTABLE REPRESENTANT NOSTRA. vaja per a ella i la bona gent.\n9 d’oct. 2013, 21:22:00\nAl 2015 votaré ha dit...\nJo de major voldria tindre arrelat el sentiment valencianiste com el té Llum, però després del que he vist este 9 d'octubre crec que en serà molt difícil. No tire la tovallola, però si els majors, els que voteu i feu política, no poseu un poc més que els peperos, ho tindre malament. Me he criat entre governs peperos, tant a la Generalitat com a Tavernes i costa molt no deixar-se portar\n10 d’oct. 2013, 20:07:00


Violència familiar - Infància i adolescència, dones, persones grans. Prevenció i detecció interdisciplinària - Inscripció oberta\nEls problemes del treball presencial en els serveis públics essencials obliguen a adoptar mesures de reordenació, adaptació i reducció dels temps de treball que redueixin el risc d’exposició al virus i també obliguen a plantejar els deures de protecció i, en última instància, de salvaguarda dels empleats públics en les diferents situacions de risc. És per això que hem programat un seguit d’intervencions adreçades en aquesta direcció. L’opció general pel treball a distància ha estat una de les polítiques habituals de l’etapa dels confinaments. D’un dia per l’altre la majoria dels empleats públics hem esdevinguts teletreballadors. Per això, no ens ha d’estranyar que dediquem una bona part del Seminari d’aquest any a aquesta particular modalitat de prestació de serveis.\nEn aquesta edició el Seminari de Relacions Col·lectives passa a ser quadrimestral, com a una conseqüència directa de la desaparició del Seminari d’Actualització de Funció Pública Local que tant encertadament ha dirigit la nostra amiga i companya en aquestes coses dels recursos humans, Carme Noguer Portero. Siguin aquestes línies un agraït homenatge a la seva feina durant tots aquests anys.\nEn qualsevol cas, confiem que el programa que us presentem sigui del vostre interès. Volem que us animeu a participar en aquesta 22a edició del Seminari de Relacions Col·lectives que esperem pugui ser presencial, encara que posarem a l’abast dels i les participants tots els mitjans que siguin necessaris per al seu adequat seguiment si finalment, per la situació sanitària, s’ha de realitzar a distància.\nEl termini d’inscripció finalitza el dia 22 de setembre de 2020. La inscripció és gratuïta i el nombre de places és limitat. Per a la selecció de les inscripcions, es tindrà en compte la cobertura territorial (s’hi afavorirà la participació del màxim nombre possible d’ajuntaments), l’adequació al perfil del destinatari de l’acció formativa i l’ordre de recepció de les sol·licituds.\n29 de setembre, 27 d’octubre, 17 de novembre i 15 de desembre de 2020\nEl Seminari tindrà lloc a l‘Auditori de l’idEC (l’Institut d’Educació Contínua), al carrer Balmes, 134, de Barcelona.


El Barcelona Poesia 2017 conquereix el públic jove | betevé Web\nDani Clavera dimecres 17 de maig, 2017 , 07.42\nEl festival de poesia de la ciutat arriba als 7.600 assistents, un 30 % més que l’any passat\nEl recital del Palau de la Música va posar el punt final al Barcelona Poesia 2017. Va ser una nit amb grans estrelles del gènere, com el novaiorquès Billy Collins, la nicaragüenca Gioconda Belli o l'italià Paolo Agrati.\nEl Barcelona Poesia està experimentant en els últims anys un augment de públic important. Aquest any ha arribat a les 7.600 persones en sis dies, un 30 % més que l'any passat. S'hi comença a acostar un públic nou: els joves. Segons la cocomissària del festival, Àngels Gregori, és un públic que "ve de les xarxes socials, que s'interessa per la poesia i és públic que per primer cop acudeix a la setmana de la poesia". Les activitats interdisciplinars, amb música o cuina, han estat un gran reclam de públic.\nEl recital que va tancar el Barcelona Poesia va comptar amb la presència d'estrelles del gènere com el nord-americà Billy Collins, un supervendes als Estats Units que té una curiosa relació amb Barcelona. Va publicar un poema on parla del Floquet de Neu. Collins diu que és l'únic que recorda de Barcelona i es va permetre una llicència literària, "sé que ell és un mascle però al meu poema el vaig fer femella. Mai no vaig pensar que vindria a Barcelona i em descobririen amb això. Però fent-lo femella es fa una mica més sentimental, com un poema d'amor. Es podria dir que és un goril·la transgènere", va explicar el poeta novaiorquès.\nNo va ser l'única referència a la ciutat. La jove badalonina Maria Sevilla va aprofitar la tribuna del Palau per criticar-ne "l'especulació, amb la destrucció dels barris i amb tota mena de mecanisme de producció de subjectivitats que perpetuen les desigualtats però que persegueixen la diferència".\nUna altra de les grans estrelles de la nit va ser la poetessa i escriptora nicaragüenca Gioconda Belli. A diferència de quan escriu novel·les, Belli diu que li agrada escriure poesia "perquè és quelcom que em passa, no una cosa que invoco com el cas de la novel·la".\nL'elenc del recital del Barcelona Poesia 2017 el van completar la portuguesa Ana Luísa Amaral i 'italià Paolo Agrati.\nBarcelona PoesiaFloquet de NeuPalau de la Música Catalana


La Paeria promociona Lleida a Navartur - Teleponent\nInici Turisme La Paeria promociona Lleida a Navartur\nDurant tot el cap de setmana, Turisme de Lleida presenta l’oferta turística de la ciutat, dins de l’espai d’exposició del Patronat de la Diputació de Lleida\nTurisme de Lleida torna a promocionar-se a Navartur després de nou anys\nTurisme de Lleida presenta durant tot el cap de setmana l’oferta turística de la ciutat en la fira Navartur, un certamen internacional d’un mercat prioritari i del qual s’havia estat absent des de fa nou anys. En aquesta ocasió, l’Ajuntament de Lleida disposa d’un taulell propi dins de l’estand del Patronat de Turisme de la Diputació.\nMalgrat ser una fira de petites dimensions, oberta al públic professional i general, la importància de Navartur recau en el tracte directe amb el públic final, que ja està habituat a passar per Lleida per anar a la Costa Daurada i que té una gran disposició a conèixer la ciutat i els seus atractius patrimonials.\nL’objectiu de Turisme de Lleida amb aquesta acció és incentivar entre el públic de Navarra a gaudir dels atractius turístics de la ciutat. En aquest sentit, el tinent d’alcalde i president de Turisme de Lleida, Paco Cerdà, ha manifestat l’interès de continuar amb aquesta tasca de promoció en tots els aparadors on sigui possible, donada la repercussió que tenia després per la ciutat.\nLleida ofereix una gran oferta com a destinació de turisme cultural, a causa del seu llegat històric i patrimonial, que juntament amb la gran oferta de festes, fires i festivals fan que cada cop sigui més atractiva a ulls dels visitants.\nLa ciutat té un conjunt d’elements patrimonials, encapçalats pel conjunt monumental del Turó de la Seu Vella, un gran museu, com és el de Lleida; un futur equipament museístic d’art, que ha de ser hereu de l’actual Museu Morera; un important llegat templer, mercès al Castell de Gardeny; un impressionat dipòsit de l’aigua del segle XVIII… i altres elements que ajuden a posicionar la ciutat com una destinació cultural de referència.\nAlhora, Lleida està preparada per oferir al visitant una àmplia oferta de turisme cultural i també familiar. Una oferta cultural i festiva acompanyada per una valorada gastronomia local fan de Lleida un atractiu de primer ordre.\nAquesta fira internacional se celebra al Baluard (Palau de Congressos de Pamplona), aixoplugant 165 expositors, que presenten un total de 500 destinacions. El Saló té una superfície total de 7.000 metres quadrats.\nNavartur, que sota el lema ”Fem realitat els teus somnis” celebra la seva quinzena edició, manté l’objectiu de facilitar el visitant l’elecció de la destinació turística més adequada, per al que convida a descobrir gran varietat de propostes.\nDesprés de rebre 42.266 visitants l’any passat, en aquesta nova edició convida al visitant que s’acosti fins al Baluard a gaudir d’un ampli programa d’activitats a través del qual coneixeran més de prop infinitat de possibilitats de viatjar: turisme rural i de natura, destinacions urbanes, de platja, rutes culturals i històriques…\nLa fira romandrà oberta d’11 h a 14 h i de 16 h a 20.30 h.\nArticle anteriorMollerussa viu el Carnaval amb una rua multitudinària\nArticle següent“Riuada solidària” a les Garrigues per restaurar els danys dels aiguats


Escrit per Julia López Tremols. Món Comunicació / La Independent\tdimecres, 16 de maig de 2018 15:26\nMaria Julia Achilli i Eleonora De Filipi, són dues psicòlogues i terapeutes que treballen al Neuros Center (Sarria) i es dediquen especialment a les dones.\nLes dues s'han establert a Barcelona des de fa uns anys, una per aplicar la seva especialitat, i l'altra per ampliar els seus estudis i practicar sobre una tècnica innovadora: el Neurofeedback. Achilli, va venir des d'Argentina, i porta 10 anys a Catalunya. Està especialitzada en tractaments psicològics mitjançant EMDR (sigles que en anglès signifiquen de-sensibilització i re-processament mitjançant moviments oculars). “Des de molt petita -ens explica -em vaig interessar en el perquè de la conducta d'alguns personatges de la meva infància. Amb el temps aquest interrogant es va convertir en una passió pel funcionament del nostre cervell i per les variables psicològiques que determinaven la nostra destinació”.\nExperta reconeguda en EMDR, encara que en la seva tasca diària, es dedica a tothom, li interessen especialment les dones, perquè: “Nosaltres hem tingut històricament un lloc secundari a l'hora de satisfer les nostres necessitats. Se'ns va situar socialment com les que 'donem', encarregades de les cures dels nostres fills, marits o pares. Encara avui, malgrat que hem guanyat terreny en molts aspectes, mantenim aquesta responsabilitat. És per això, que moltes dones s'obliden de si mateixes i no es preocupen de buscar el seu propi, benestar, de cuidar-se i rebre aquest tipus de tractaments”. Els oferim un lloc on les acompanyem en el procés d'apoderament i solució dels seus malestars”.\nPer la seva banda, Eleonora De Filippi va finalitzar els seus estudis a la universitat Pompeu Fabra (Barcelona) on va realitzar una recerca científica. Estava molt interessada amb l'avanç de la neurociència i el tractament cerebral per superar problemes psicològics i cognitius. Va obtenir el certificat en EEG biofeedback de l'acadèmia New Mind, dels Estats Units. “Em vaig acostar al món del neurofeedback - ens explica- i fa 8 mesos vaig conèixer a Sydney Pinoy-Peyronnet, i el centre que ha fundat a Sarrià, Neuros Center, i gràcies a ell vaig iniciar una pràctica intensiva i vaig començar a treballar com a terapeuta de Neurofeedback, aquest març”.\nA ella, també li interessa treballar especialment amb les dones, perquè no tenen consciència que elles poden ser les principals víctimes de la nostra accelerada forma de vida. L'entorn social els exigeix massa, i els mitjans de comunicació solament les orienten al fet que la seva autoestima es basa en el seu físic, i al fet que solament cuidin la seva aparença exterior i consumeixin més i més productes per estar més “belles”. “Per la meva banda estic convençuda – afirma – que les dones podríem treure profit d'entrenar la nostra ment, per estar millor, i portar de la forma més satisfactòria possible les nostres responsabilitats. Hem de saber com controlar l'estrès i no deixar-nos atabalar. I si tenim família, també podem potenciar la salut mental i desenvolupament del nostre fills i filles”.\n“Actualment les dones estem a tots els fronts” segueix explicant. “Som treballadores, filles, germanes, amigues i responsables del desenvolupament d'altres criatures”.\nHi ha estudis científics que demostren que el cervell de les dones és més emocional que el dels homes, és a dir que les emocions les viuen d'una manera molt més intensa i clarament tot els afecta més. Eleonora aconsella el neurofeedback per la “eficàcia demostrada d'aquesta tècnica -explica -que es basa en un senzill principi de percepció, el condicionament operant, és a dir, que el cervell aprèn la relació que hi ha entre dos estímuls que ocorren amb freqüència al mateix temps i proposa la mateixa resposta. Així que, durant la sessió, cada vegada que l'activitat cerebral s'allunya i difereix massa a nivell estadístic del que seria la seva activitat optima l'individu rebrà a través d'un videojoc, segons la seva reacció cerebral, pot observar el desiquilibri i corregir-lo.\nLa importància de l'entrenament cerebral\nEl neurofeedback és una forma d'entrenament cerebral i una eina molt poderosa per conèixer-se, ja que ofereix l'oportunitat d'aprendre a reconèixer i així controlar els patrons propis. Gràcies als progressos fets en les últimes dècades en el camp de les neurociències i de l'enginyeria es disposa d'eines com l' electroencefalògraf que permet saber en temps real el que està ocorrent en el cervell.\nPer la seva banda, Julia Achilli remarca que l'abordatge psicoterapèutic amb EMDR, és una teràpia que s'aplica a una gran varietat de simptomatologia. És una tècnica de gran eficàcia, avalada científicament. Està reconeguda per l'Organització Mundial de la Salut i figura en les Guies Clíniques Internacionals per al tractament del trauma. Les primeres recerques sobre resultats provenen de fa uns 10 anys quan es va demostrar que era una teràpia d'èxit en el tractament dels traumes de guerra, en l'anomenat síndrome post-traumàtic. Per aquest motiu és habitual aplicar EMDR en les dones que han sofert violacions, maltractaments o abusos en la seva infància. “I per descomptat -concreta – la tècnica és eficaç en altres camps, com en el tractament de l'ansietat, depressió, insomni, que solen patir dones de totes les edats. La tècnica serveix per a una gran varietat de simptomatologia que les persones solen atribuir a estrès o a la dificultat per adaptar-se als ritmes socials actuals. “En casos infantils tenim molt d’èxit- remarca la psicóloga Achilli- hem observat excel·lents resultats en el tractament del TDAH, problemes de comportament com la impulsivitat o la falta de concentració"."En el cas de l'infància afegeix, tenim la possibilitat de prevenir possibles futures dificultats emocionals”.\nLa tècnica es desenvolupa mitjançant un protocol especial, en el qual s'aplica estimulació bilateral -que pot ser visual, auditiva o sinestèsia-, en treballar amb experiències que podrien haver deixat una petjada en la persona que rep el tractament, i que seria la causa de la seva simptomatologia actual. La seva aplicació desencadena la de-sensibilització, el re-processament de la informació traumàtica, i la conseqüent desaparició de la simptomatologia.\nAchili i De Filippi, estan contentes de formar un equip amb Sydney Pinoy (*), i treballar a Neuros Center perquè els serveix per avançar professionalment, i han pogut comprovar que la combinació d'ambdues tècniques és molt positiva. “És molt important el treball d'equip. Cal tenir en compte que quan una persona acudeix al centre se li fa un diagnòstic complet i se li recomanen les teràpies més adequades. No tothom ve per resoldre problemes psicològics concrets. Moltes persones volen desenvolupar un entrenament cerebral per augmentar la seva creativitat o tenir major concentració i eficàcia en el seu treball diari. Per exemple, ja s'està experimentant la tècnica en l'esport. I en el cas de les persones majors, per prevenir l’Alzheimer, o per estar millor i més actives”, acaba explicant Eleonora.\nEl “trauma” sol relacionar-se amb grans catàstrofes, però es tracta de qualsevol situació que hagi deixat una marca en el psiquisme. En un infant, una humiliació o la sensació de ser rebutjat, poden deixar una petjada, que l'influirà durant tota la seva vida, independentment del temps que transcorri, i pot manifestar-se d'adult. És aplicable a una àmplia varietat de símptomes, encara que la persona tractada no els pugui associar a cap fet traumàti\nD'altra banda, les dues professionals reconeixen que la relació amb Pinoy és fàcil, i de molta col·laboració. Valorem molt haver tingut l'oportunitat de treballar amb una persona amb la qual "compartim valors personals que considerem fonamentals com el respecte i la igualtat” -comenta Achilli. “Cal destacar de Pinoy, la seva capacitat per fomentar el treball cooperatiu, la seva receptivitat a l'hora d'elaborar plans de treball i l'obertura a l'hora d'integrar diferents abordatges terapèutics. L'ambient saludable a nivell laboral que es respira al centre reflecteix l'harmonia que desitgem transmetre a tot aquell que ve a la cerca d'una solució al seu patiment”, afegeix De Filippi.\nAmbdues afirmen que "Neuros Center no és la clàssica clínica psicològica a les quals la gent està acostumada. És un centre acollidor, en el qual es realitzen diverses activitats de benestar i on desenvolupen un tracte molt proper i alhora professional: el que tenim més en compte – explica Eleonora- és que els tractament no generin dependència a una teràpia (com sol ocórrer) sinó que cada persona pugui obtenir eines que li permetin una autonomia a l'hora de gestionar les seves emocions”.\n* El 13 de juny, Sidney Pinoy i Julia Achilli impartiran la conferència; “Posa en forma el teu cervell amb les tècniques de Neurofeedback i EMDR” i respondran a les preguntes del Públic en el FNAC l''LLA, de l'Avda Diagonal %%/\nMés informació: Neuroscenter i neurociencia. Info i vídeos en Facebook\nVisites del contingut : 13827878


Ja són aquí les noves Dièsel Cards d'OnTurtle! | OnTurtle\nPublicat el 19 desembre 2019 Interès General\nJa són aquí les noves Dièsel Cards d’OnTurtle!\nEl 2019 ha estat un any de canvis, un moment de fer un pas endavant, de donar resposta als nous reptes als quals fa front el sector de la logística i la mobilitat. Per això, OnTurtle aprofita el canvi d’any per actualitzar les seves targetes de combustible. Aquest cop afegeix una nova imatge i millores en les mesures de seguretat.\nLes noves “Dièsel Card d’OnTurtle” substitueixen les actuals. L’activació s’ha d’efectuar a l’àrea de clients del lloc web d’OnTurtle (https://onturtle.eu/), on l’usuari obtindrà el nou PIN. Un cop completat el procés, la targeta tindrà una vigència de quatre anys.\nPosem a disposició dels nostres clients cinc models diferents adaptats a les seves necessitats. Amb aquestes targetes, podran operar en les més de 1.500 estacions de servei de la xarxa distribuïdes per tota Europa. Entre els seus avantatges, es troba la possibilitat d’establir un límit personalitzat de consum diari de combustible.\nEls cinc models de targeta, disponibles en totes les modalitats de pagament, són els següents:\nDièsel Card Go B, per a vehicles frigorífics, amb pagament a crèdit (acceptada a les estacions OnTurtle de Carmona, La Jonquera i MercaBarna).\nDièsel Card Recharge, amb prepagament, recàrrega en línia, i que permet recuperar la taxa de gasoil professional (acceptada a tots els països excepte Eslovènia).\nDièsel Card Platinum, amb pagament al comptat (acceptada a les estacions de MercaBarna, La Jonquera i Andoain).\nDièsel Card Gasoil Professional: amb pagament a crèdit, permet recuperar la taxa de gasoil professional (acceptada a tots els països de la xarxa OnTurtle).\nDièsel Card Gold: amb pagament a crèdit (acceptada a tots els països de la xarxa).\nOnTurtle afronta els desafiaments del sector del transport i de la logística oferint una xarxa internacional dissenyada per donar resposta a les necessitats dels nostres clients, amb una oferta de serveis transversal, completa i personalitzada:\nTurtle On the way: servei de facilitació de la mobilitat\nTurtle Management: servei de gestió i d’eficiència\nTurtle Innovation: servei per millorar el futur\nSi encara no tens la teva targeta OnTurtle, no dubtis a sol·licitar-la al lloc web (https://onturtle.eu/contacto/) o mitjançant un correu electrònic a customerservice@onturtle.eu.\n« Instal·lem plaques solars a la nostra estació de La Jonquera\nEl nostre aparcament de La Jonquera aconsegueix la categoria GOLD de la certificació ESPORG »


Arranca la sèrie de xarrades a la Llibreria Argot |\nArranca la sèrie de xarrades a la Llibreria Argot\nPosted on 14/01/2014 by EC\tDeixa un comentari\nAhir va tindre lloc la primera xerrada del cicle que Molts Mons organitza a aquesta llibreria: DIETA MEDITERRÀNIA COM A PATRÓ D’ALIMENTACIÓ RESPONSABLE (Principals desequilibris de l’alimentació actual: alternatives i beneficis individuals i socials). Malgrat els inevitables nervis de la novetat (portem només unes poques setmanes funcionant cara al carrer) l’acte va funcionar força bé.\nL’èxit es pot atribuir a l’interés dels assistents, la bona preparació de la conferenciant (Eva López Ballester, llicenciada en Biologia i en Ciència i Tecnologia dels Aliments) i la qualitat de l’espai que Argot facilita. Finalitzada l’exposició, es va establir un interessant diàleg que no es va allargar més per prudència (els/les treballadors/es d’Argot feia estona que havien fet el seu horari). Probablement, i com és inevitable en en aquestes situacions, caldrà ajustar alguns mecanismes cara a properes xerrades. Però, en conjunt, la percepció general va ser molt positiva.\nEl pròxim dilluns, 20 a les 19h, tenim una nova cita: EL DILEMA DEL OMNÍVORO pel Dr. Francisco Traver Torrás Director de la Unidad de Salud Mental del Hospital Provincial de Castelló\nPrevious post ← ¿Què alimentem amb el que mengem?\nNext post El dilema del omnívoro →\nmarcamcub a Activitats Gener 2014\n8eva8 a Ja tenim a casa les primeres…


La novena Pilota d’Or blaugrana | FCBarcelona.cat\nLa novena Pilota d’Or blaugrana\nEl FC Barcelona és un dels millors equips del món i, com a tal, ha comptat al llarg dels seus prop de 110 anys d’història amb molts dels noms més cèlebres i destacats del panorama futbolístic. Messi ja és un d’ells.\nJa són molts els cracs que han rebut, com a jugadors del Barça, la major distinció futbolística i el reconeixement més gran a la seva feina: la Pilota d’Or. Aquest any Leo Messi ha guanyat la novena Pilota d’Or per a un jugador del Barça. Serà el vuitè futbolista a aconseguir-ho, ja que Cruyff se la va endur dos cops com a blaugrana.\nSuárez i Cruyff, els primers\nEl primer blaugrana a aconseguir el preuat guardó va ser Luis Suárez, l’any 1960. La dècada següent, la dels 70, va tenir un clar protagonista: l’holandès Johan Cruyff, que va guanyar la Pilota d’Or en tres ocasions, l’any 1971, el 1973 i el 1974, la segona i la tercera de les quals com a blaugrana, i es va convertir en el futbolista que més vegades l’ha aconseguit, junt amb Michel Platini i amb Marco van Basten.\nEls anys 90, del Barça\nGairebé dues dècades més tard, l’any 1994, la va guanyar el genial Hristo Stoòitxkov. No caldria esperar tant per tornar a veure un guanyador de la Pilota d’Or blaugrana, ja que tres anys després, el 1997, un brasiler imparable s’adjudicaria el seu primer guardó daurat. El seu nom: Ronaldo (va rebre el premi com a jugador de l’Inter), que al 2002, ja com a jugador del Madrid, tornaria a aixecar-la.\nAl 1999, i per tancar una dècada excel•lent, Rivaldo va ser l’home guanyador, el segon brasiler de la història del club a aconseguir-la.\nFigo i Ronaldinho, els últims\nL’any 2000, Luis Figo va ser coronat millor jugador, tot i que va rebre el guardó com a jugador del Madrid, i el 2005, amb una claredat absoluta en la votació, se la va emportar Ronaldinho.\nHan hagut de passar quatre anys perquè ‘France Football’ reconegui la feina d’un Leo Messi que està cridat a fer història en el palmarès de la Pilota d’Or.\nLa llista dels campions del Barça\n1973 Johan Cruyff (Ajax/Barça)\n1994 Hristo Stòitxkov (Barça)\n1997 Ronaldo (Barça/Inter)\n2000 Luis Figo (Barça/Madrid)


Opinió - #I’m not lovin it\nPublicat: el 4/abr/19\nLa campanya de The Human League denuncia com viuen els pollastres que McDonald's cria per consumir als seus restaurants. Saps com viuen? Els gasos dels seus propis excrements els cremen la pell. Com ho veus?\nPateixen un creixement desorbitat i anormal per haver estat criats mitjançant selecció o genèticament manipulats, sofreixen cremades per l’amoníac que desprenen els seus excrements, suporten ferides per culpa del pes dels seus cossos sobredimensionats ja que creixen sis vegades més ràpid que els altres pollastres. Aquests són els tres problemes més greus que pateixen els pollastres en les actuals condicions de cria que estableix McDonald 's, i la resta de ‘fasts foods’ barats i similars...\n'No hi ha res 'happy' en un menú del McDonald's', repeteixen.\nEls activistes de The Human Leage van portar la seva campanya #ImNotLovingIt als carrers i van estar parant davant de restaurants de menjar ràpid McDonalds, a Chicago, per protestar per les seves pràctiques.\nLa campanya és part d'una coalició de les organitzacions d'activistes més grans del país: The Human League, Animal Equality, Compassion in World Farming, Compassion Over Killing, Mercy for Animals i World Animal Protection. Totes elles s'han unit per reclamar que McDonald 's implementi 'uns estàndards majors i científics per al benestar animal dels seus pollastres proporcionant més espai perquè es moguin, monitoritzant la qualitat de l'aire i de les seves terres i donant-los un entorn més ric'.\nNo podem simplement mirar cap a una altra banda i fer veure que no ho sabem. Tant si seguim una dieta vegana, com vegetariana, com omnívora, podem estar d'acord que això és inacceptable, i que cap ésser sensible ha de ser tractat d'aquesta manera.


El pas a la fase 2 s'ajorna per un període d'almenys una setmana\nper Redacció dijous, 3 de desembre 2020 - 11:06h\nCatalunya estarà una setmana més en la fase 1 de la desescalada. | Europa Press\nSegons ha avançat 'TV3', Catalunya no avançarà de fase el proper dilluns, 7 de desembre, després de superar el llindar de 0,9 de taxa de propagació. La fase 1 de la desescalada s'allargarà almenys una setmana més, fins al 14 de desembre. Així doncs, tot apunta que el govern anunciarà a la 1 del migdia que no es passarà al segon tram. Tal com ha informat el mitjà en qüestió, després de la reunió d'aquest dijous del comitè tècnic del Pla d'Emergències de Protecció Civil de Catalunya s'ha arribat a la conclusió que, amb les dades a la mà, no hi ha condicions per passar al segon tram de la desescalada.\nMalauradament, els experts apunten que les dades publicades dijous indiquen que la velocitat de contagi es troba per sobre dels 0,9 punts, és a dir, per sobre del llindar establert com a condició per passar al segon tram. En aquesta segona fase s'haurien permès desplaçaments intercomarcals i s'hauria ampliat l'aforament de bars, restaurants i centres culturals un 50% i un 70%.\nL'RT es troba en 0,92 a Catalunya\nEn concret, la velocitat de propagació a Catalunya, l'Rt, es troba ja en 0,92, tres centèsimes més que fa 24 hores. Supera així el llindar que havia marcat Salut per passar al tram dos del pla de desescalada. La decisió sobre si finalment es progressa es comunicarà aquest dijous.\nPer altra banda, el risc de rebrot també segueix pujant i se situa en 217, set punts més. A més, la incidència a 14 dies s'estanca i només baixa un punt, situant-se ara en 255,72 (dimecres era de 256,84). S'han declarat 1.614 nous casos confirmats per PCR o TA, fins als 313.859 des de l'inici de la pandèmia. El 4,77% de les proves de la darrera setmana han donat positiu. També s'ha informat de 27 noves morts, amb un total de 15.994. Hi ha 1.591 ingressats, 83 menys, i 438 persones a l'UCI (-11).\nEl risc de rebrot ha tornat a pujar a Catalunya i en les darreres 24 hores ho ha fet en 7 punts i queda fixat en 217. Era de 266 entre el 16 i el 22 de novembre. L'Rt puja tres centèsimes fins a 0,92, mentre que la setmana anterior era de 0,79. La incidència a 14 dies és de 255,72 entre el 23 i el 29 de novembre i se situa clarament per sota dels 362,29 de l'interval anterior (16-22 de novembre). Ara bé, en comparació amb fa 24 hores, aquest paràmetre només ha baixat un punt.


L'estrena de "To Kyma. Rescat al mar Egeu", el 26 de gener passat, al programa "Sense ficció" de TV3, ha suposat un impuls a les aportacions que rep Proactiva Open Arms, l'ONG fil conductor del documental. Rodat entre la tardor i l'hivern del 2015, el treball narra la proesa d'un equip de socorristes catalans que s'han instal·lat a l'illa grega de Lesbos amb un únic objectiu: salvar vides al mar Egeu.\n03/02/2016 - 18.33\nUna setmana després de l'emissió de "To Kyma. Rescat al mar Egeu", el treball dirigit per David Fontseca i Arantza Díez i produït per La Kaseta Ideas Factory en coproducció amb TV3, ha tingut prop de 17.000 reproduccions al servei TV3alacarta, i s'ha convertit en un dels documentals amb més reproduccions de les últimes temporades del "Sense ficció".\n"L'emissió del documental va tenir un impacte immediat en les nostres xarxes socials, primer, i a la nostra web, després afirmen des de Pro-Activa Open Arms i han sigut moltíssimes les reaccions de gent anònima que no ens coneixia i que, en veure'l, no només ens han felicitat per la tasca que fem, sinó que s'han ofert per col·laborar amb nosaltres i emprendre iniciatives per ajudar-nos a recaptar fons." En aquest sentit, les aportacions al "crowdfunding" que té operatiu l'organització "han augmentat significativament" des de l'emissió del documental.\nAl sentiment d'indignació que va despertar l'emissió s'hi han d'afegir també "les innumerables trucades de col·legis i agrupacions que ens demanen col·laboració, fent xerrades i explicant la nostra experiència enmig d'aquesta crisi humanitària".\nFamílies senceres, amb nadons i avis, es juguen la vida diàriament per arribar a Europa fugint de la barbàrie de Síria, l'Iraq o l'Afganistan. Ho fan creuant els deu quilòmetres de mar que separen la costa turca de l'illa de Lesbos, en precàries llanxes pneumàtiques o en vells vaixells de fusta en desús, després d'haver pagat una fortuna als traficants. Les màfies turques han convertit l'èxode humanitari més gran des de la Segona Guerra Mundial en una indústria milionària, davant la inoperància d'Europa. En un sol dia poden desembarcar a Lesbos fins a 8.000 persones. Durant tot el 2015, 800.000 persones han creuat l'Egeu.\n"To Kyma. Rescat al mar Egeu" va ser el cinquè programa més vist del dia a Catalunya el 26 de gener, amb una audiència de 344.000 espectadors i una quota del 10,8%. També va ser el novè programa de televisió més comentat del dia a tot l'Estat via Twitter. Segons dades de Kantar Media, es van publicar 3.532 missatges a Twitter, que van arribar a una audiència única de 51.390 usuaris.\nEl guanyador d'"Eufòria" cantarà al disc de La Marató\nJoaquim Bosch, Josef Ajram, Magí Garcia, en Modgi, i Raquel Hervás, a "Preguntes freqüents"\n"La tarda de Catalunya Ràdio" descobreix els projectes d'Ampans en un programa especial des de Santpedor\nEls metges de família, a "Els matins"\nTerry Gilliam en la faceta de director, a "Inèdits"


Els antagònics Castillo i Fujimori és disputen la Presidència del Perú més inestable dels últims anys\nPublicat 05/06/2021 14:26CET\nSEBASTIAN CASTAÑEDA - POOL/GETTY IMAGES)\nCastillo, favorit en els sondejos malgrat el desgast mediàtic que ha sofert des que va guanyar la primera volta\nFujimori, que per tercera vegada es presenta a ser presidenta, ha acusat el seu oponent d'alinear-se amb la violència\nLa definitiva cita amb les urnes d'aquest diumenge al Perú enfronta els dos candidats que més passions i aversions aixequen en una polaritzada i fragmentada societat peruana, Pedro Castillo i Keiko Fujimori. Dues tendències radicalment oposades es disputen la segona volta de les eleccions generals, amb les quals es prova de posar punt i apart a una de les històries recents de més inestabilitat política de la regió.\nCastillo, del Perú Lliure, i Fujimori, de Força Popular, van ser les dues opcions més votades d'una primera volta que va estar marcada pels agitats antecedents que ha viscut el Perú en els últims quatre anys, amb quatre presidents i els sis últims processats per corrupció.\nEl passat mes d'abril, un gairebé desconegut Castillo va ser la candidatura més votada entre la gairebé vintena d'aspirants per domar la inestabilitat que en els últims anys ha representat Casa Pizarro, seguit de Fujimori, un clàssic de la política peruana recent, qui s'enfronta al seu tercer intent de ser presidenta.\nNo obstant això, la novetat no està tant en les preferències dels electors peruans com en el rebuig que tots dos generen. Si bé un 33 per cent, segons les últimes enquestes, no votarien Castillo, un 55 per cent no votaria Fujimori. La intenció de vot continua sent lleugerament superior per al líder del Perú Lliure, amb el 51 per cent, molt seguit de la seva competidora, que amb un 48,9 per cent ha retallat distàncies en els últims dos mesos.\nEntre els cinc candidats més votats en la primera volta, cap no va superar el 20 per cent dels vots. Entre Castillo --18,9-- i Fujimori --13,4-- compten amb un terç dels suports, de manera que per a més de la meitat dels peruans cap té legitimitat per ostentar el càrrec.\nCal destacar també la xifra de peruans que es van abstenir o bé van votar en blanc, més de 3,2 milions, un 18,6 per cent. En la cita d'aquest diumenge la xifra podria ser mes elevada, depenent de si els insatisfets es decideixen més cap a un o cap a l'altre candidat, o en contra de tots dos. A l'abril ja hi va haver una participació del 70 per cent, uns 17,7 milions d'electors, una caiguda de l'11,8 per cent respecte a la cita del 2016.\nCaldrà veure cap a quin costat s'inclinarà el vot de l'estranger. Castillo, que no va obtenir bons resultats fora, espera que sigui bona la seva aliança amb l'altra representant de l'esquerra en la primera cita, Verónika Mendoza, sisena opció llavors, però vencedora entre els peruans de gran part d'Europa, a més de Cuba i Rússia.\nPer la seva banda, Fujimori va ser l'opció preferida dels migrants peruans al Japó, Colòmbia, l'Equador i l'Argentina, motiu pel qual en aquest cas apel·larà al suport conservador dels votants de Rafael López Aliaga, el preferit a Amèrica del Nord, el Brasil, Espanya o Austràlia, i d'Hernando Soto, qui va recollir vots a Àsia.\nEn un Congrés ingovernable durant les últimes dues dècades, fruit tant del sistema unicameral del règim presidencialista peruà com de la fraccionada classe política del país, ni Castillo ni Fujimori obtindran suficient força com per treure endavant mesures de pes.\nLes aliances, com des de l'any 2000, seran previsiblement circumstancials i fràgils, dues característiques que anys enrere han propiciat força escàndols i acords per aconseguir els suports de les bancades.\nSense oblidar la figura jurídica de la vacancia, eina recurrent des del 2016, a causa de la facilitat amb què es pot sol·licitar, perquè només es necessita el suport del 20 per cent dels parlamentaris. Amb el 40 per cent, 52 diputats, aquesta proposta de moció de censura s'admet a tràmit, i s'aprova amb el vistiplau de 87 dels 130 que conformen el ple, el 66 per cent.\nPedro Castillo, professor de primària de 51 anys i oriünd de Cajamarca, una de les regions més rurals del Perú, va ser l'inesperat vencedor en la primera volta de les eleccions sota les sigles del Perú Lliure, partit que es declara sense embuts com a marxista-leninista-mariateguista, en referència això últim al fundador del Partit Socialista peruà, José Carlos Mariátegui.\nLa candidatura de Castillo, que es va colar com una de les favorites a poques setmanes que se celebressin les eleccions, ha aconseguit, segons els analistes, reunir el vot de les classes populars i de les regions rurals, especialment de les de l'interior, tradicionalment oblidades pel centralisme de Lima, tot i que ja comptava amb el suport d'algunes forces socials i sindicats.\nTot i que en matèria econòmica i en relació amb el rol que ha d'exercir l'Estat és totalment oposat a les idees neoliberals de Fujimori, en algunes matèries com els drets socials, com el matrimoni homosexual o l'avortament, és difícil trobar diferències entre tots dos, una llosa de la qual encara no han sabut alliberar-se algunes forces progressistes a l'Amèrica Llatina.\nLa inesperada irrupció de Castillo, que és la primera vegada en més tres dècades que una força d'esquerres està prop de posar-se al capdavant del país, ha posat en alerta els grans grups de pressió conservadors, qui han fet servir els vells fantasmes del comunisme per contrarestar l'embranzida del Perú Lliure.\nMitjans de comunicació, futbolistes, el premi Nobel de Literatura Mario Vargas Llosa, que va ser enemic polític d'Alberto Fujimori, contra qui va perdre les eleccions del 1990, i fins i tot l'opositor veneçolà Leopoldo López, han demanat no només el vot a Keiko sinó també contra el comunisme que Castillo, diuen, representa, i a qui han lligat amb Veneçuela, Cuba i Sendero Luminoso.\nEntre les seves propostes figuren una nova Constitució, uns pressupostos més elevats per a l'agricultura i les polítiques verdes, un increment del 3,5 del PIB actual al 10 per cent per a l'educació i més participació de l'Estat en assumptes de matèria energètica, ara en mans de grans empreses estrangeres.\nFUJIMORI, UNA VELLA CONEGUDA\nEl cas de Keiko Fujimori, de 45 anys, és ben diferent, perquè la líder de Força Popular prové d'una de les famílies amb més influència de la classe política peruana en els últims 20 anys. Filla de l'expresident Alberto Fujimori (1990-2000), a la presó per delictes de lesa humanitat, ja ha avançat que en cas guanyar té previst atorgar l'indult al seu pare.\nEn aquest cas, ella també rebria la immunitat que li atorga ostentar aquest càrrec, motiu pel qual es lliuraria per ara de la causa --per la qual va passar uns mesos a la presó preventiva-- que arrossega per rentat de diners i associació per delinquir, pel suposat finançament irregular de la seva campanya del 2011 i del 2106 de la constructora Odebrecht.\nFujimori, qui ha passat per la presó fins a tres vegades des del 2018 i que ara està sota fiança, és la tercera vegada que es postula, i si ho aconsegueix seria la primera dona que ho aconsegueix, a més de ser l'única que presidiria un país a la regió. Les dues vegades anteriors, es va quedar a les portes de Casa Pizarro.\nDurant la seva campanya, Fujimori va proposar lluitar contra la inseguretat ciutadana i va afegir que "mà dura no és dictadura", sinó "una democràcia ferma per prendre les decisions necessàries per tornar a rescatar el país". Conservadora moralment i ultraliberal econòmicament, ha defensat l'economia de mercat i mantenir l'actual Constitució.


Consellera Teresa Jordà: "El consum de fruit... - Govern.cat\nConsellera Teresa Jordà: "El consum de fruita i verdura de proximitat és també un tema de sostenibilitat"\nquery_builder 10 novembre 2021 12:39\nEls Departaments d’Acció Climàtica, Alimentació i Agenda Rural; Salut; i Drets Socials fan balanç de la campanya “Gràcies des de...” duta a terme al llarg de 2021\n47.387 kg de fruita i verdura de temporada i de proximitat distribuïda entre 94.301 persones residents i treballadores de residències de gent gran és el balanç d’aquesta campanya\nUn moment de l'acte de balanç de la campanya\nTeresa Jordà lliurant una caixa de pomes de Girona a la Residència de Gent Gran Creu de Palau de Girona\n47 tones de fruita i verdura fresca i de temporada a les residències de gent gran\nDes de la posada en marxa del “Gràcies des de” s’han repartit un total de 47.387 quilos de fruita i verdura de proximitat en les diverses edicions monogràfiques. Aquests productes han arribat a 1.062 residències de tot Catalunya en 9 distribucions diferents en espai i temps, arribant a beneficiar fins a 94.301 persones de les residències, entre personal treballador i residents. El balanç d’avui, 10 de novembre, coincideix amb la última distribució de poma de Girona IGP a les comarques de Girona.\nAixí s’han distribuït mandarines de les terres de l’Ebre a totes les residències de gent gran del Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre; taronges, a les de Barcelona; calçots de Valls a residències de Lleida i Tarragona; carxofes del Baix Llobregat al Baix Llobregat, l’Alt Penedès, el Garraf, l’Hospitalet de Llobregat i Cunit; cireres del Baix Segre a l’Alt Pirineu i Aran, el Solsonès i el Berguedà; tomacons del Maresme, al Maresme i Blanes, que es van distribuir acompanyats de 500 litres d’oli d’oliva verge extra Denominació d’Origen Protegida (DOP) Siurana, i paraguaians del Segrià al Bages, Osona, el Moianès, l’Anoia, i el Vallès Oriental i Occidental.\nLa campanya “Gràcies des” és una de les activitats organitzades amb motiu de la celebració de l’Any Internacional de la Fruita i la Verdura que impulsa l’Organització de les Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura (FAO). Aquesta commemoració té per promoure el consum de fruita i verdura de qualitat, de temporada i de proximitat.\nEn el marc de la commemoració s’han dut a terme webinars dedicats a productes com els calçots, les carxofes, els tomàquets els préssecs i els paraguaians tot centrant-se en les diferents etapes que experimenta el producte des del camp fins que arriba a la taula. Les propietats de cada producte s’han abordat des del punt de vista nutricional i gastronòmic. L’últim dels webinars tindrà lloc el 18 de novembre i es dedicarà a les fruites de tardor: figa, poma, magrana i clementina.\nLa commemoració es tancarà el dia 16 de desembre amb una jornada presencial que tindrà la participació d’experts de l’Organització Mundial de la Salut, el CETT, escoles d’hostaleria, i cuiners de renom, a la seu de la Fundació Catalana de l’Esplai.\nTaula1. Taula resum de les actuacions realitzades fins a dia 08/11/2021.\nActuacions realitzades des de l’inici de la campanya i fins el dia 8 de novembre, on s’haurà arribat a totes les residències de gent gran de Catalunya.\nZona geogràfica beneficiada\nTerres de l'Ebre i Tarragona\nCamp de Tarragona i Lleida\nBaix Llobregat i Hospitalet de Llobregat\nAlt Penedès, el Garraf i Cunit\nAlt Pirineu i Aran, el Berguedà i el Solsonès\nTomacons i oli\nMaresme i Blanes\nComarques del Gironès\nTOTAL PERSONES BENEFICIADES\nUn moment de l'acte de balanç de la campanya "Gràcies des de..." 360\nTeresa Jordà en un moment del lliurament de pomes de Girona a la Residència de Gent Gran Creu de Palau de Girona 179


Argument: És l'any 2075, en un món en el qual viatjar entre la Terra, les Estacions Espacials i la Lluna, s'ha convertit en una cosa normal.\nHachimaki és un simple empleat que treballa en una estació espacial recollint escombraries. No obstant això, somia amb posseir la seva pròpia nau espacial algun dia.\nI així passa els dies recollint escombraries amb els seus companys. Aquest ja és el seu quart any a la feina i aviat complirà 25 anys.\nCert dia apareix una nova empleada "Ai Tanabe", amb la qual inicialment tindrà una clara relació d'antipatia ja que no estan d'acord en res. Però amb el temps l'Hachimaki s'adona que tots dos tenen un gran afecte per l'altre.\nEn aquest futur l'ésser humà ha colonitzat la Lluna i ha arribat fins a Mart, a causa d'això existeix una organització terrorista anomenada “Front de defensa espacial” que s'oposa al fet que l'ésser humà colonitzi i contamini altres planetes.\nAutor Manga: Makoto Yukimura\nAny de l'anime: 2003 / 2004\nSèries semblants: DNA²\n- "Anime News Newtwork" explica que "la sèrie va iniciar enfocada més als aspectes tècnics de la vida a l'espai, però poc a poc es va començar a mostrar una trama més centrada en els personatges i les seves relacions.\n- L'Anime dóna lloc a realitats com: Naus espacials que no fan soroll pel buit de l'espai, on els astronautes pateixen malalties com enverinament per radiació, debilitament d'ossos i trastorns per l'aïllament en l'espai.\n- L'Anime fa un homenatge a diverses fases de la història espacial; com el llançament del coet V-2, l'Sputnik, la gossa Laika o l'Apollo 11.\n- Durant la producció de l'Anime, l'Agència Espacial Japonesa (JAXA), va ajudar en la sèrie com a consultora tècnica.\n- Tant el manga com l'Anime van ser aclamats per la crítica; en les ressenyes d'ANN, va arribar a definir "Planetes" com el millor anime de ciència ficció del 2005, i en l'apartat de premis van rebre el Seiun Award a la millor sèrie de ficció, en el 2002 i el 2005.\nDescarregar Planetes - episodis 01 - 26\nOpció 2 (SubeDCL)\nPublicat per Falcoblau a 4:34\nUnknown 18 d’agost de 2021, a les 14:30\nMoltíssimes gràcies per la contribució.\nEm sembla qeu el capítol 05 està corrumput i no es pot reproduïr\nFalcoblau 21 d’agost de 2021, a les 12:16\nFunciona! torna-ho a provar una altre cop.


Un bosc encantat omplirà d’historietes per grans i petits la Festa Major del carrer Sagunt | EL3 - Portal de notícies de Sants-Montjuïc\nEnguany, la comissió ha treballat per integrar en el decorat els elements ja existents del carrer i per fer un ús important del reciclatge, amb l'objectiu de promoure la sostenibilitat. [[Vegeu fotos]]\nUn bosc encantat ple d’històries entrecreuades ompliran de misteris el carrer Sagunt durant la Festa Major de Sants 2018. Enguany, la comissió ha treballat per integrar en el decorat els elements ja existents del carrer i per fer un ús important del reciclatge, amb l’objectiu de promoure la sostenibilitat: “Volem que la gent que ens vingui a visitar pugui tenir diverses lectures, i segurament que els adults tindran una i els nens una altra, per una qüestió estètica. Serà un bosc encantat amb un encanteri especial”, comenta el Joan Marín, membre de la Comissió de Festes del Carrer de Sagunt.\nQuan el veïnat accedeixi per la portalada principal “entrarà no només en un decorat, sinó en una història, traslladant-se d’època i de situació geogràfica”, avança Marín. A la portalada, hi haurà diversos personatges, que s’ubicaran entre els arbres naturals del carrer i d’altres que se’n dissenyaran. L’espai públic s’omplirà de diversos elements i de vegetació pel sostre: “Per fer-ho estem utilitzant fustes, plàstics i ampolles reciclades que seran pintades amb diverses tonalitats de verds i retallades. Ara tenim més de 1.700 ampolles enllestides i ens falten unes altres mil”. Just on s’instal·larà l’escenari trobarem una segona portalada que explicarà les conclusions de la història que es relatarà al llarg del carrer.\nUn any més, la festa major del carrer Sagunt tornarà a apostar per les activitats que han funcionat en els darrers anys, com els tallers de joguines i d’aigua pels nens i nenes del barri. A més, hi haurà concerts musicals amb grups del barri Dani Gancho o Rocky Canela, cinema a la fresca, tabalers, concurs de pastissos, vermuts populars, etc. “Intentem que hi hagi activitats per a totes les edats i on tothom tingui almenys una activitat que li pugui agradar al llarg del dia”.