La cercavila popular va donar el tret de sortida a la programació i el sopar jove i el Saüc Pong van tancar la setmana festiva\ndijous, 22 d’agost 2019 - 11:31h\nTotes les activitats han tingut molta participació i han acollit a tot tipus de gent i edats | Ajuntament de Sarral\nAl llarg d’una setmana, Sarral s’ha omplert d’activitats amb motiu de la Setmana de la Joventut. Es tracta d’un esdeveniment celebrat any rere any però que en aquesta ocasió era especial, ja que s’ha tornat a comptar amb el suport de l’Associació de Joves Saüc, que reapareixia en la passada Festa Major de Sarral després d’un temps d’aturada.\nDurant una setmana, al municipi s’han dut a terme activitats de tot tipus, enfocades especialment pels joves, tals com un Escape Room, tornejos de Futbol, festa de l’escuma o Vermuth electrònic, entre d’altres. Des de l’Associació de Joves, el seu President, Nil Cortés, argumenta que la Setmana Jove ha estat molt gratificant per l’agrupació, en especial per l’acollida i suport rebuda tant per la població com pel consistori.\nCortés manifesta que «ha estat una oportunitat per unir a sarralencs de totes les edats a les diferents activitats organitzades que n’han format part tant com a públic així com des del punt participatiu i organitzatiu». A més, aquesta setmana ha servit per reforçar vincles entre les diferents persones que hi han participat. Igual que per la Festa Major, també s’ha celebrat el civisme manifestat per part dels participants a la festa, donant ganes, tal com deia Cortés, «de seguir organitzant més activitats d’aquest tipus».\nL'organització de la Setmana de la Joventut compta amb el suport del Departament de Joventut del Consell Comarcal de la Conca de Barberà i de l’Ajuntament de Sarral. La regidora de Festes i Joventut de l’Ajuntament de Sarral, Victòria Cañis celebra que tota la setmana ha estat plena de grans propostes i activitats per tots els públics, amb actes pels més grans com la barbacoa jove o escape room o pels més petits, com el torneig de futbol i l'espai de bicicletes.\nDes del consistori es tenen molt bones sensacions, ja que des del primer moment s’ha cregut en la nova revolada de l'associació i les ganes de seguir fent activitats que té aquesta nova junta. Des de la regidoria de Participació Ciutadana i Associacions, Clara Serra, manifesta que la nova Associació ha funcionat molt bé durant aquesta Setmana, intentant que els actes fossin adaptats a tots els públics i donava èmfasi a la importància i promoció de l’esport que s’ha dut a terme durant aquests dies.


ANUNCIO sobre la aprobación de la oferta pública de empleo de personal con carácter permanente del Institut Català del Sòl para el año 2022. Plazas de administrativos y otros\nConvocatorias 30 Mayo 2022\nANUNCI sobre l'aprovació de l'oferta pública d'ocupació de personal amb caràcter permanent de l'Institut Català del Sòl per a l'any 2022.\nEn data 23 de maig de 2022 la directora de l'Institut Català del Sòl ha resolt:\n1. “Fer pública la Resolució de la directora de l'Institut Català del Sòl per la qual s'aprova l'oferta pública d'ocupació de personal amb caràcter permanent de l'Institut de per a l'any 2022, que s'adjunta com a annex.\n2. Aquesta Resolució entrarà en vigor l'endemà de la seva publicació al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\n3. Contra l'Acord annex a aquesta Resolució, que posa fi a la via administrativa, les persones interessades poden interposar amb caràcter potestatiu, Recurs de Reposició davant el mateix òrgan que l'ha dictat, d'acord amb l'article 123 i 124 de la Llei 39/2015, d'1 d'octubre, del Procediment Administratiu Comú de les Administracions Públiques. El termini per a interposar-lo és d'un (1) mes a comptar des de l'endemà al de la recepció de la present notificació, no podent, en aquest cas, interposar Recurs contenciós administratiu fins que s'hagi resolt el de Reposició. De no utilitzar el Recurs potestatiu de Reposició, cal interposar directament Recurs contenciós administratiu, conforme al que s'estableix en l'article anteriorment citat, i en els articles 45 i següents de la Llei 29/1998, de 13 de juliol, reguladora de la Jurisdicció Contenciós Administrativa, davant el Jutjat contenciós administratiu, en el termini de dos (2) mesos, a comptar des de l'endemà al de la recepció de la present notificació. Això sense perjudici de qualsevol altre recurs o acció que es consideren pertinents.”\nBarcelona, 23 de maig de 2022\nMercè Conesa i Pagès\nRESOLUCIÓ sobre l'Oferta pública d'ocupació de personal amb caràcter permanent de l'Institut Català del Sòl per a l'any 2022\nAtès que l'any 2021, s'han produït baixes de personal amb vinculació de caràcter fix per causes com jubilació, excedència sense reserva i extincions de contracte de treball.\nAtesa la contenció de plantilles duta a terme en els darrers anys, l'Institut compta amb una plantilla per sota de la que necessita per donar els serveis que ofereix, pel que és urgent i inajornable la cobertura d'aquestes vacants per poder seguir mantenint els nivells de productivitat esperats i l'òptim servei a la ciutadania.\nAtès l'article 20 de la Llei 22/2021, de 28 de desembre de Pressupostos Generals de l'Estat per a l'any 2022 regula l'oferta d'ocupació pública, contractes i nomenaments temporals del personal del sector públic. El límit percentual de la taxa de reposició aplicable l'any 2022 establert per l'Institut Català del Sòl és del 110 per cent.\nDe conformitat amb l'article 70 de l'Estatut de l'empleat públic i l'article 2 de la Llei 20/2021, de 28 de desembre, de mesures urgents per a la reducció de la temporalitat a l'ocupació pública que estableix l'ampliació dels processos d'estabilització d'ocupació temporal i el termini legal per aquests processos.\nAtès que en data 28 de març de 2022, el Consell d'Administració de l'Institut Català del Sòl, en sessió 1/2022, va acordar, FACULTAR a la directora de l'Institut Català del Sòl per tal de que pugui aprovar l'oferta pública d'ocupació de personal amb caràcter permanent (10 places derivades de la Taxa de Reposició) de l'Institut, per a l'any 2022, i publicar-la al DOGC.\nEn virtut de l'esmentat anteriorment,\n1. Aprovar l'oferta d'ocupació pública de l'Institut Català del Sòl per a l'any 2022, de 10 llocs de treball que corresponen al 110 per cent de la taxa ordinària de reposició que estableix la normativa legal exposada, en els termes següent:\nEspecialista - Tècnic/a\n2. El present acord ha de ser publicat en el Diari Oficial de La Generalitat de Catalunya.


L'expedient per infracció urbanística contra el batle comportarà demolició\n21 abril 2021 13:53\nLes obres de Sebastià Vidal, sense interès general, seran impossibles de legalitzar\nQuim Torres | 30 agost 2005\nL'expedient per infracció urbanística que tramitarà el Consell de Mallorca contra el batle de ses Salines, Sebastià Vidal (PP), comportarà una ordre de demolició de la construcció il·legal -l'ampliació feta- i una multa que pot arribar a ser de la mateixa quantia que el valor de l'obra. Segons les fonts consultades, la polèmica actuació urbanística no podrà ser, en cap cas, legalitzada.\nAmb els informes de quatre conselleries del Govern -Agricultura, Medi Ambient, Turisme i Presidència- i la signatura dels batles d'onze municipis del PP, l'Agrupació Cavallista de ses Salines va aconseguir que el Consell de Mallorca concedís, el 20 de maig passat, l'interès general per legalitzar un suposat centre hípic. Però després de comprovar que les instal·lacions eren, en realitat, la residència del batle i després de detectar irregularitats en els avals per legalitzar la situació, el departament del Territori del Consell va decidir suspendre l'interès general.\nAra, el Consell haurà de resoldre el recurs interposat per diversos partits i entitats contra la concessió de l'interès general -recurs que provocà la inspecció de la zona- i haurà de decidir si revoca definitivament aquest interès general.\nAquest fet provocarà l'obertura d'un expedient per infracció urbanística que, irremeiablement, implicarà una ordre de demolició, perquè la construcció feta no pot ser legalitzada. Segons les fonts consultades, la parcel·la té menys de 9.000 metres quadrats i, per tant, no supera la superfície mínima. Aquest fet portarà que, previsiblement, s'hagi de demolir tota la zona ampliada.\nLa tramitació de l'expedient, que es podria allargar un any, també acabarà amb una sanció per infracció urbanística que obligaria el batle de ses Salines, Sebastià Vidal (PP), a pagar fins al cent per cent del valor de l'obra declarada il·legal.\nLa Llei de disciplina urbanística, a més, considera agreujant l'alteració dels supòsits de fet que legitimen l'actuació o la falsificació de documents -alguns dels batles del PP que avalaren Vidal han reconegut aquesta circumstància- o que l'interessat hagi aprofitat el fet de ser càrrec públic.


Morral, durant el Congrés de la Crida PERE VIRGILI\nBarcelonaJordi Sànchez i David Bonvehí es van veure la setmana passada per intentar desencallar la negociació, però no se'n van sortir. Els negociadors del Partit Demòcrata van rebutjar la idea de fer un nou partit –com proposen Sànchez i l'expresident Carles Puigdemont– i van posar sobre la taula la proposta de fer una coalició amb un repartiment del 50-50. Un oferiment sobre el qual la Crida va demanar "temps" per donar una resposta. Segons ha pogut saber l'ARA, aquesta qüestió es va abordar ahir en una reunió de l'executiva de la Crida: es va refermar el posicionament dels negociadors, que passa per forjar un partit nou des de zero, i es va tornar a posar la pilota sobre la teulada del PDECat. Això no significa que s'hagi pres una decisió definitiva, sinó que es manté el posicionament i es dona marge perquè segueixin les converses –com a màxim un parell de setmanes més– amb el risc de trencament.\nCom el PDECat, la direcció de la Crida també es troba en una cruïlla sobre el futur de l'organització. Des del seu impuls l'estiu del 2018 ha descartat presentar-se a tot el cicle electoral, malgrat les veus internes que ho reclamaven. Ara, però, amb les eleccions catalanes a la cantonada hi ha la necessitat de decidir si es presenta als comicis amb un nou espai polític sota el paraigua de JxCat o, si no hi ha acord amb el PDECat, fa el pas per presentar-se en solitari a les urnes sota el lideratge de Puigdemont.\nEl PDECat reuneix divendres la seva executiva, en què no tothom comparteix el posicionament de Bonvehí\nAl seu torn, Bonvehí també ha convocat divendres l'executiva del PDECat –tal com ha avançat l'ACN– per abordar la reorganització de JxCat. En l'última reunió de la direcció, el president del PDECat es va comprometre amb els seus membres a aclarir en quin punt estava la negociació en quinze dies (que es van complir ahir dilluns). Fins ara, els negociadors de la formació –Bonvehí, Ferran Bel, Marc Castells i Marc Solsona– no han fet partícips de les converses la resta de membres de l'executiva. En la pròxima trobada han d'explicar, doncs, quina és la proposta concreta de la Crida i el plantejament dels negociadors del PDECat i decidir si cedeixen o trenquen i es presenten per separat a les eleccions.\nL'última reunió Sànchez-Bonvehí acaba amb un ultimàtum del PDECat per la coalició\nBonvehí i el seu entorn s'han sentit relegats de la presa de decisions des de les eleccions del 21 de desembre al Parlament, quan van pactar amb Puigdemont fer una llista amb independents. L'experiència no ha sigut bona per a ells, perquè la direcció del partit no s'ha vist incorporada en la dinàmica del dia a dia: ni al Parlament, on pilota l'espai Albert Batet; ni al Govern, on porten el pes –a part del president, Quim Torra– els consellers Damià Calvet, Miquel Buch i Meritxell Budó; ni al Congrés de Diputats ni a l'Ajuntament de Barcelona, que capitanegen Laura Borràs i Elsa Artadi, respectivament. Només en l'àmbit local el PDECat ha tingut màniga ampla per fer els pactes als ajuntaments, consells comarcals i diputacions. Ara bé, no sense polèmica, ja que l'acord amb el PSC a la Diputació de Barcelona va enfrontar directament la direcció del partit i Puigdemont.\nBonvehí no creu, doncs, que amb un nou partit les coses siguin diferents, malgrat que la Crida insisteix que no hi haurà vetos per a ningú en el nou espai polític.\nBonvehí es dona 15 dies per aclarir la negociació amb la Crida\nPressió dels consellers de JxCat a Bonvehí\nLa pressió és ara per a l'executiva del PDECat, ja que ha d'afrontar el debat que fa tant de temps que cueja dins la formació. A la direcció del Partit Demòcrata conviuen diferents opinions. Hi ha una part, capitanejada per la vicepresidenta, Míriam Nogueras (propera a Turull), que no ha estat present en les negociacions, que està disposada a fer un nou partit que incorpori els independents, a més dels militants de la Crida i del Partit Demòcrata. L'altra part considera que acceptar això i tancar el partit és una línia vermella que no es pot traspassar. Així doncs, el més probable és que la direcció es divideixi durant el debat, però l'entorn de Bonvehí creu que la seva opció. "Si no fos així, no hauríem mantingut aquest posicionament", asseguren fonts de l'executiva, que també afegeixen que tenen la majoria al consell nacional per ratificar la decisió.\nAra bé, no tothom té la mateixa percepció sobre els quadres del PDECat, sobretot a l'entorn dels exconsellers Jordi Turull i Josep Rull, que s'han començat a moure perquè el partit canviï el seu posicionament. Els exmembres del Govern consideren que les bases estan alineades amb l'opció de Puigdemont i que si la decisió es pren en un altre òrgan que no sigui la direcció del partit la fórmula de l'expresident exiliat a Waterloo sortirà vencedora. Aquesta situació es va abordar ahir, segons ha pogut saber l'ARA, en un dinar amb els consellers de JxCat Meritxell Budó, Miquel Buch i Damià Calvet –aquests últims, persones de màxima confiança de Turull i Rull–. No hi ha res concret sobre què fer, però sí que creuen tenir tropa al partit perquè el consell nacional es posicioni a favor de fer un nou espai polític o provar de forçar una assemblea extraordinària del PDECat per apartar la direcció actual. "Hi ha malestar", assegura un càrrec de Govern, que constata que en les últimes hores s'han accentuat les converses crítiques entre els dirigents en relació a la direcció de Bonvehí. "Les declaracions demanant eleccions i dient que el govern de Quim Torra havia tocat fons no han agradat", afegeix sobre el que va dir Ferran Bel aquest cap de setmana en un diari local.\nHi ha veus dins la formació política que qüestionen la legitimitat dels negociadors –Bonvehí, Bel, Solsona i Castells– amb la Crida. Recorden que en el congrés del 2018 es va aprovar formar una comissió delegada amb els presos polítics (Jordi Turull, Josep Rull i Joaquim Forn) amb el president i la vicepresidenta del partit per encarrilar el trànsit cap a un nou espai de Puigdemont. Havien de fer una proposta per portar a votació de l'assemblea. Això, però, no ha arribat a passar mai.\nDavant d'això, la direcció actual relativitza les crítiques. Recorden que aquest sector del partit "ja ha perdut dos congressos" i que la legitimitat la té ara l'executiva que va sortir escollida el juliol del 2018. A diferència d'aquell moment, descarten que ara pugui passar una cosa similar al conclave que va apartar l'ex coordinadora general Marta Pascal –que aquest dissabte funda el Partit Nacionalista de Catalunya– i qüestionen que els partidaris de Rull i Turull puguin reunir les dues terceres parts del consell nacional que es necessiten per convocar una assemblea extraordinària.\nDavid Bonvehí, paral·lelament a les converses que ha tingut amb Jordi Sànchez, ha fet trobades telemàtiques amb diverses vegueries i assemblees comarcals per contrastar en quin estat estan les bases. No ha traslladat l'estat de les negociacions a la militància, però sí que ha admès davant diversos quadres que les coses no són fàcils i que no descarta una escissió de cara a les eleccions. A aquests contactes s'ha sumat, en l'última setmana, una trobada amb l'expresident Artur Mas per abordar l'ordenació de l'espai de JxCat.\nEl president del PDECat, David Bonvehí, i l'expresident Artur Mas Acn\nSegons diverses fonts consultades, la prioritat de Mas segueix sent que s'arribi a qualsevol acord per evitar la trencadissa. Ell mateix ha verbalitzat en diverses entrevistes que, si no es posaven d'acord per fer un sol partit, el terme intermedi podia ser una coalició. Ho ha plantejat com una solució alternativa abans de concórrer per separat en uns comicis al Parlament.\nAra bé, l'expresident no està pilotant a hores d'ara les converses. Malgrat que en un primer moment havia de negociar l'ordenació amb Puigdemont, s'ha acabat apartant. De fet, just ara fa un any que Mas es va traslladar a Waterloo per abordar amb l'excap de l'executiu a l'exili aquesta qüestió. La reunió va acabar amb un comunicat en què ambdós dirigents es comprometien a fer una estructura "operativa i eficaç" per a JxCat que no s'ha concretat mai.\nJxCat ordenació JxCat Crida Nacional per la República PDECat David Bonvehí Artur Mas Carles Puigdemont Jordi Sànchez


Informe - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nUn informe és una obra escrita, visual, o oral, realitzada amb la intenció específica de proveir informació d'una manera ordenada sobre determinades incidències, fets, o temes.\nInforme de la Comissió Nacional de Xile, que va investigar els crims polítics durant l'era Pinochet.\nEls informes escrits són documents que presenten un contingut específic a una audiència determinada. Sovint els informes s'utilitzen per presentar el resultat d'un experiment o investigació. L'audiència pot ser de naturalesa pública o privada, un individu o del públic en general. S'utilitzen informes en l'àmbit del govern, els negocis, l'educació, la ciència i altres camps.\nEls informes utilitzen mitjans com ara gràfiques, informació en taules, imatges, veu o vocabulari especialitzat per presentar informació, analitzar la informació o tema, elaborar suggeriments, plans o conclusions. Els informes poden incloure elements persuasius, com ara recomanacions, suggeriments o altres conclusions o motius que indiquen possibles accions futures que el lector de l'informe pogués adoptar. Un dels formats més comuns per crear un informe és: Introducció, Mètodes, Resultats i Discussió. Aquesta estructura és estàndard, ja que reflecteix el patró utilitzat tradicionalment en la publicació de treballs d'investigació científica i s'adopta l' ethos i credibilitat d'aquesta disciplina. No cal que tots els informes segueixin aquest format, ja que poden utilitzar seccions diferents adaptades al format específic del problema i desenvolupament sota discussió.\nAltres elements que sovint s'utilitzen per produir un informe inclouen: títols per indicar els temes o seccions, gràfiques, dibuixos, taules, figures, fotografies, esquemes, taules de contingut, resums, apèndix, annexos, notes a peu de pàgina, referències i enllaços.\nExemples de tipus d'informes són: informes científics, informes de recomanació, white papers, informes anuals, informes de l'auditor, informes de treball, informes del cens, informes de viatge, informes d'avanç, informes de recerca, informes de pressupost, "policy reports", informes demogràfics, informes de crèdit, informes d'avaluació, informes d'inspecció, informes militars, informes d'enginyeria.\n1 Parts d'un informe\n2 Tipus d'informe\nParts d'un informeModifica\nInforme final arqueològic.\nTant l'informe com altres mitjans de comunicació té les seves respectives parts que són:\nPortada : Dades personals de l'escriptor o autor.\nÍndex : En aquesta part van assenyalades totes les parts de l'informe i el total de pàgines que conté.\nIntroducció : És una breu ressenya del que tracta el tema que estudiarem.\nCos : És la informació principal i completa del tema.\nConclusions : S'inclouen els resultats més importants que permeten respondre les interrogants plantejades.\nBibliografia : És l'ordenament alfabètic i per data de la literatura ocupada per respondre totes les inquietuds i plantejar les idees del treball\nSegons la matèria que abasten els informes es classifiquen en:\nCientífics: es refereixen a temes de ciència i utilitzen un llenguatge propi i rigorós, pertanyen a la categoria de "memòries científiques".\nTècnics: es desenvolupen en les organitzacions públiques o privades sobre temes de sociologia, antropologia, psicologia social, etc. Seu llenguatge és accessible, però manté el rigor de la investigació científica.\nDe divulgació: destinats al públic en general, el seu llenguatge s'adapta a una persona de mitjana cultura.\nMixtes: destinats tant a institucions com al públic en general, el seu llenguatge s'adapta al dels dos grups de destinataris.\nD'altra banda, segons les característiques textuals dels informes es classifiquen en:\nExpositius: contenen una informació o una descripció del tema o unes instruccions. No és necessari incloure conclusions, d'interpretació o avaluació, de vegades, reben el nom de dossier.\nAnalítics: tenen com a objectiu justificar una decisió o acció "ja realitzada o, si més no, projectada." (Ibídem). Es denominen també proposta o projecte.\nPersuasius: pretenen convèncer el destinatari perquè prengui una decisió en la línia del que s'exposa en l'informe. Proposen un pla d'acció (és l'informe més utilitzat en consultoria).\n↑ «informe». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ 2,0 2,1 «Fonts d'informació». UOC OpencoursWare [Consulta: 31 juliol 2013].\nGLISC - Directrius per a l'elaboració d'informes científics i tècnics\nManual d'Usuari d'ISBN Arxivat 2007-05-22 a Wayback Machine.\nAgència Internacional de l'International Standard Book Number (ISBN) a Viena Arxivat 2013-09-05 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Informe&oldid=27089341»\nDarrera modificació: 2 maig 2021 a les 17:43\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 2 maig 2021 a les 17:43.


El Mundial de futbol incentiva la venda de petards en la setmana de la revetlla de Sant Joan - Economia - Rubí TV\nEl Mundial de futbol incentiva la venda de petards en la setmana de la revetlla de Sant Joan\nFocs Artificials Rubí i Gràfiques Ventura compten amb un total de 6 locals repartits per la ciutat\nEls comerços rubinencs destinats a la venda de pirotècnia ja fa mesos que es preparen per a la revetlla de Sant Joan. Gràfiques Ventura, oberta des de 1964, té botiga física al carrer Sant Pere i Focs Artificials Rubí la té a la Rambleta Joan Miró. Les paradetes dels dos establiments van començar la venda de petards a finals del mes de maig.\nAmbdós comerços tenen prevista una bona temporada gràcies al Mundial de futbol i esperen que la selecció espanyola arribi lluny per tal que les vendes de petards s'allarguin més després de Sant Joan.\nFocs Artificials Rubí té una caseta a Cova Solera i Gràfiques Ventura en té tres distribuïdes a Can Fatjó, Can Vallhonrat i Ca n'Alzamora.\nDoncs com qui gasta els diners comprant tabac.\n¿O aixo no es cremar els diners?\nAún hay quien disfruta quemando el dinero...\nNo podeu respectar a la gent que si ens agrada tirar petards?\nSempre heu de tenir la raó en tot o que?\nQuin fastic de gent collons!\nVISCA LA REVETLLA DE SANT JOAN I ELS PETARDS!!!\nA qui no li agradi ja sap el que fer, taps i a dormir!\nNo entenc quina és la gràcia dels petards. Fer soroll per res. S’ha de ser molt simple perquè això t’agradi.\nLa normativa ha de ser més estricta i fer-la complir.No pot ser la manera que tiren els petards....sense mirar la seguretat,,veus nanos petits amb la bossa i fa pr,després si es fan mal corre-m'hi tots.Tema apart ,el futbol...deuen ser molt barats perque se'n tiren molts, tant de bo duri poc..estarem més tranquils i sense perill..perque prop de les zones boscoses o camps és un problema\nrubitv.cat dona suport a la selecció espanyola?\nEtiquetes: petards, Sant Joan, Rubí, Mundial, revetlla


König destina la recaptació per la lluita contra el càncer | Girona Secreta\nKönig destina la recaptació per la lluita contra el càncer\nUn cop més el grup de restauració König demostra la seva implicació en els valors socials i decideix participar en una lluita importantíssima en la nostra societat. En aquesta ocasió han apostat per destinar tota la recaptació del dissabte 15 i el diumenge 16 de desembre de 9h a 13h sigui íntegrament destinada a la lluita contra el càncer i, més concretament, a l’Institut d’Investigació Biomèdica de Girona Dr. Josep Trueta (IdIBGi).\nEn aquest Institut el doctor Jordi Frigola està duent a terme una investigació pel desenvolupament de noves teràpies antitumorals. Precisament aquest estudi, “Desenvolupament de noves teràpies antitumorals” serà el que rebrà el suport de tots els beneficis recaptats aquest cap de setmana als restaurants König de les 9h del matí a les 13h del migdia.\nLa investigació mèdica necessita l’ajut de tots nosaltres per poder seguir evolucionant, per trobar nous medicaments, per detectar noves malalties i com no, d’una vegada per totes acabar amb el càncer.\nAixí que recorda: dissabte 15 i diumenge 16 a qualsevol dels König, si fas una consumició de les 9h del matí a les 13h del migdia, estaràs aportant el teu gra de sorra a la causa.\nLluitem contra el càncer ??\nPrevAnteriorViu el Nadal amb la cuina de l’Aztan a casa!\nSegüentNou espai al Museu d’Història de Girona dedicat al món de la ràdioNext


Activitats - UPC Universitat Politècnica de Catalunya\nActivitats https://www.upc.edu/ca/upcarts/content/activitats /++theme++homeupc/assets/images/logomark.png\nEn motiu del Dia Internacional per a l'eliminació de la violència envers les dones tindrà lloc l’acte UPC 25N que es celebrarà dins de l’agenda de celebració del 50è aniversari. La UPC se sumarà al minut de silenci en suport a les víctimes de violències masclistes promogut per diversos organismes i institucions i que vindrà acompanyat d’un vídeo creat a partir de la participació dels centres.\n25 de novembre a les 12 h.\nCanal de Youtube UPC\nPRINT3D - Reimprimir la realitat\nExposició que ens convida a viatjar cap al futur a través de la impressió 3D.\nFins a quin punt transformarà el nostre dia a dia i què suposarà això per al sistema productiu actual? Un recorregut a través d’aquesta mostra ens ajudarà a descobrir la versatilitat d’aquesta tecnologia\nFins a setembre 2021\nFestival LOOP: Pedro Torres\nDesdibuixant les fronteres entre vídeo-creació, escultura i instal·lació, l’exposició proposa un recorregut lumínic i sonor a través dels diferents nivells de la casa.\nPren com a punt de partida la nostra relació amb el Sol, abordant conceptes com la distància, el moviment i els cicles temporals.\nFins el 22 de novembre\nMúsica amb enginy - Arquitectura i música\nS''explora la relació entre l'arquitectura i la música amb la conferència d'Ignasi Terraza, pianista i enginyer informàtic per la UPC; i també com a conferenciant Galdric Santana, músic i arquitecte dissenyador de les campanes de la Sagrada Família. Posteriorment, es realitzarà una sessió de debat a càrrec de Mario Torre i Guillermo Abad. L'acte clourà amb l'actuació musical d'Iria Ayán i Ignasi Terraza.\n20 de novembre a les 18.00 h.\nMirar (l'art) per veure-hi clar. Tornar al museu després de la pandèmia\nCom afecta el que ha passat aquest 2020 a la nostra comprensió de l’art? Per què -ara més que mai- hauríem de tornar a un museu que ja coneixem?\nEl món ha canviat, ho fa constantment, però algunes veritats que l’art conté segueixen interpel·lant-nos com el primer dia; potser és hora d’escoltar-les.\n4 de novembre a les 19 h.\nGoogle Meet - MNAC\nTaller de lectura -\nEl "boom" latinoamericano"\nDesprés de l’èxit de les 2 primeres edicions, la UPC ofereix de nou el Taller de lectura “El 'boom' latinoamericano”. Coordinat per l’escriptor Pablo Nacach, doctor en Filosofia per la UB i llicenciat en Sociologia per la Universitat de Buenos Aires.\nTots els dimarts d'octubre i novembre de 18.00 a 19.30 h.\nSessió virtual amb Zoom\nTaller d'escriptura - Escribir X Escribir\nTaller virtual d'escriptura (amb Zoom) coordinat per l’escriptor Pablo Nacach, doctor en Filosofia per la UB i llicenciat en Sociologia per la Universitat de Buenos Aires. L’activitat està adreçada a tota la comunitat UPC i, especialment, a l’estudiantat .\nTots els dimarts d'octubre i novembre de 16.00 a 17.30 h.\nCicle "Música amb enginy. Una mirada transversal"\nPrograma de conferències, fòrums de debat i actuacions musicals organitzades pel Conservatori Municipal de Música de Barcelona i la UPC.\n23 d'octubre, 20 de novembre i 11 de desembre\nMIRA és un festival d’arts digitals basat en tres àrees connectades: exhibició, divulgació i educació. Enfocat en la intersecció entre art i cultura digital.\nTots els dijous fins desembre\nIDEAL, Centre d'Arts Digitals de Barcelona


L’ex-rei espanyol continua l’estada a Galícia dos anys després d’haver-se escapat a l’Aràbia Saudita\nFotografia: J. Lavandeira\nActualització: 21.05.2022 - 21:42\nL’ex-rei espanyol Juan Carlos I continua l’estada a Sanxenxo (Galícia), el retorn a l’estat espanyol dos anys després d’haver fugit a l’Aràbia Saudita per escapar-se de les investigacions per corrupció. La visita ha aixecat una forta polseguera i, si bé certs sectors socials n’aclamen la presència, una concentració convocada pel BNG i la seva organització juvenil, Galiza Nova, ha denunciat la corrupció institucionalitzada de la Casa Reial espanyola.\nEl diputat del BNG al congrés espanyol, Néstor Rego, ha explicat que la mobilització no solament és contra la presència de Juan Carlos I, sinó també una clara oposició a la monarquia del règim 78 i la corrupció que l’envolta: “Un acte simbòlic per a deixar clar que el Borbó fugat no és benvingut a Galícia, perquè representa tots els valors que rebutgem.”\nA la protesta, que es feia a la plaça de Portugal de Sanxenxo, els participants han portat banderes espanyoles republicanes i estreleiras, la bandera independentista gallega. També exhibien pancartes amb els lemes “Galícia no té rei” i “Galícia contra la monarquia espanyola”. Els manifestants han cridat consignes com ara “Els Borbons són uns lladres”, “Rei Juan Carlos, gràcies per robar-nos” i “No hi som tots, hi falta Corinna”, en referència a Corinna Larsen, ex-amant de Juan Carlos i que n’ha denunciat les corrupcions.\nNéstor Rego ha dit que la monarquia representava un dels elements més antidemocràtics del règim del 78, perquè la figura del cap d’estat espanyol no es triava democràticament, sinó que era “hereditària, vitalícia i designada per Franco”: “Volem deixar clar que la nostra aposta és a favor de la democràcia, a favor d’un model republicà i d’una república gallega democràtica i sobirana.”\nTambé ha criticat el nou president de la Junta de Galícia, Alfonso Rueda, que va agrair la visita de l’ex-rei espanyol i va dir que posava Galícia al mapa. “Hem de dir-li que Galícia és al mapa des de fa molts segles”, li ha replicat Rego: “Almenys l’any 411 es va constituir el primer regne en territori de l’Imperi Romà.” I ha reblat: “No volem que Galícia estigui en el mapa de la corrupció institucionalitzada, ni de les màfies, ni de trames de tràfic d’armes en les quals també sembla que és involucrat el Borbó escapolit i avui retornat.”\nAlguns vianants monàrquics han increpat els manifestants, els han insultat i han fet crits a favor de Juan Carlos.


El més semblant a un 'food truck' d'un festival.\nCOM A LOS ANGELES\nAquest restaurant del Raval serveix menjar de carrer del sud de Califòrnia en un ambient molt musical\nDilluns, 12/11/2018 - 12:24\nGringa és, potser, el més semblant a un 'food truck' d’un festival de música que et puguis trobar a Barcelona. O almenys, el que més s’acosta a la seva filosofia. Perquè els que estan darrere d’aquest nou projecte són la gent d’Eureka Street Food, una de les camionetes pioneres a la ciutat (habitual en cites com el Primavera Sound), i d’OpenMusic, empresa que fa anys que organitza concerts en llocs tan inopinats com bugaderies, botigues de roba de segona mà i llibreries.\nI perquè està just al costat de la sala musical Freedonia i a dos passos de l’Apolo. Així que aquí s’hi pot anar sopar i després a ballar. O al revés. Perquè entre setmana només obre de nit i el cap de setmana, també al migdia, que és quan serveixen el seu ‘brunch’ mentre, és clar, sona la música.\nCarrer de la Lleialtat, 16.\nPreu mitjà (sense vi): 15-20 €.\nPerquè en aquest local sense ornaments (bé, sí, una màquina d’Arcade) i amb la cuina al centre de la sala, la música és molt important. Per exemple, els dimarts, dia que només serveixen ‘burgers’, hi punxa un ‘dj’. I al fil musical sempre sona hip-hop, underground i sons llatins que tant s’escolten a Los Angeles i que tan bé mariden amb el seu menjar de carrer del sud de Califòrnia.\nENTREPÀ DE POLLASTRE FREGIT\nA la carta destaquen els ‘tacos’ (de ‘carnitas’, de bacallà fregit, de pollastre, vegetals), els ‘jalapeños’ farcits de formatge cheddar, els ‘nachos’, les hamburgueses i, sobretot, un ‘bun’ (pa de brioix artesanal) de pollastre fregit amb ‘coleslaw’ amb llima, cogombrets i salsa de ‘chipotle’ i mel per llepar-se’n els dits. Es pot acompanyar tot amb refrescos, cerveses importades i còctels com ‘michelada’, ‘mojitos’ i margarites (no hi falten tequiles ni mescals).


02/12/2018 Carles Benítez\nLa decisió de Jordi Sànchez i Jordi Turull d'iniciar una vaga de fam indefinida aquest dissabte per denunciar la greu vulneració dels seus drets amb el bloqueig deliberat i contrari a l'Estat de Dret que està fent el Tribunal Constitucional espanyol ens ha colpit des d'una perspectiva humana però sobretot política. Tant és així que la majoria del poble català ha començat a reaccionar i adonar-se que ha arribat l'hora de donar un pas endavant en la línia de refer el més aviat possible la unitat d'acció i passar a la mobilització permanent. Precisament, aquests eren els crits que es corejaven avui a l'acampada espontània que s'ha convocat en poques hores davant la presó de Lledorners.\nAquesta resposta espontània que ja va sorgir en moments com la detenció del president Puigdemont a Alemanya no ha de tornar a refredar-se i és aquí que penso que la vaga de fam ha marcat un punt d'inflexió. Les piulades, el gran nombre de signatures recollides en poc temps al web #vagadefam i la reacció del govern espanyol a la defensiva sobre la decisió de Jordi Sànchez i Jordi Turull m'ho confirma, Només hi manca un cert lideratge col·lectiu per plantar-se i fer que la vaga esdevingui una referència per anar molt més enllà del 3 d'octubre de 2017.


Bertín Osborne i la infanta Elena podrien viure una història d'amor amb molt de futur | LND\nSegons certs 'indicis', la infanta Elena i Bertín Osborne podrien tenir una relació amb futur\nper María Merino 07/01/2022 11:15h\nAmb l'arribada del 2022 s'està parlant dels famosos que tindran un fill i també de les noves parelles que es podrien formar.\nI cal dir que una de les més sorprenents seria entre la infanta Elena i Bertín Osborne.\nÉs més, hi ha qui creu que aquesta relació es podria consolidar i tenir molt de futur.\nDe moment no hi ha cap rumor que indiqui que Elena i Bertín estiguin junts. Simplement, ha sortit una publicació que, després d'analitzar els signe del zodíacs de cada un i altres factors, determina que podrien tenir una relació molt sòlida. Ja veuràs per què.\nLa infanta Elena i Bertín Osborne, una parella amb possibilitats\nEn cap moment han circulat especulacions que ens vinguin a indicar que el cantant de ranxeres i la germana del Rei siguin parella. No obstant això, el diari 'ABC' ha estudiat els astres de cada un i ha arribat a la conclusió que podrien formar una parella amb molt de futur. Sí, que si l'amor entre ells existís, podria triomfar.\nHi ha diversos motius pels quals una història entre la infanta i Bertín es consolidaria. El primer és que tots dos són Sagitari i es compenetren molt bé amb persones del mateix signe.\nTant Elena com Bertín són uns apassionats dels cavalls | GTRES\nI cal afegir que tots dos tenen una ideologia política de dretes i que els encanta gaudir al màxim de la vida. Això sense oblidar que són uns apassionats del món dels cavalls, dels toros i fins i tot de la caça. A més, tots dos es troben en la mateixa situació sentimental: estan solters després d'haver-se separat.\nPerò això no és tot. També els uniria la passió pel camp i per la ciutat de Sevilla, on ella es va casar amb Jaime de Marichalar i on ell viu.\nVaja, que, si es creuessin pel camí, Elena i Bertín podrien viure un amor durador i còmplice. I si això passés, hi hauria una autèntica revolució a Espanya, ja que a les polèmiques referents als diners i a l'amor que involucren la família reial s'hi uniria la història de la infanta amb algú que ha evadit pagar impostos.\nSi Bertín Osborne i la infanta Elena iniciessin una relació, es generaria molta polèmica | GTRES\nAltres parelles singulars de famosos que podrien triomfar\n'ABC' ha revelat que, d'acord amb el que diuen els astres, hi ha altres celebrities que també podrien formar parella i viure històries d'amor amb moltes probabilitats de consolidar-se i fer-los gaudir de l'amor durant molt de temps.\nUna relació que tindria possibilitats de futur seria entre Iker Casillas i Laura Corradini, coneguda professionalment com a Chenoa. Pel que sembla, el signe del zodíac de cada un es complementa amb el de l'altre i, a més, comparteixen valors. Ens referim a l'honestedat, a l'esforç i fins i tot a la solidaritat.\nDe la mateixa manera, s'entendrien perquè tots dos han sigut ídols de masses i han tingut molt d'èxit.\nAixò sí, hauríem de tenir en compte que ella té caràcter i és molt sociable, mentre que ell és més aturadet. També els separa el fet que la cantant sempre ha parlat públicament de les seves parelles, mentre que l'exfutbolista prefereix mantenir la seva vida privada allunyada dels focus.\nChenoa i Iker Casillas podrien tenir una relació sòlida | La Noticia Digital\nUna de les parelles més sorprenents de què parla el diari esmentat i que agradaria a més d'un és entre Aitana i Dani Rovira. Podria funcionar perquè els seus signes zodiacals, Càncer i Escorpí respectivament, formen la millor combinació de tot l'horòscop.\nTenen en comú que tots dos són molt treballadors, que són uns apassionats dels animals i que es troben en un moment professional molt bo.\nSi s'enamoressin, Dani Rovira i Aitana podrien tenir una relació molt estable | GTRES\nSi aquestes possibles relacions t'han semblat una bogeria, no ho són menys altres històries que, segons ha sortit publicat, podrien tenir futur. Ens referim a la de Dani Martín amb Malú i a la d'Adriana Ugarte amb Chino Darín. Però la més fascinant de totes seria la que formarien Nawja Nimri i Cristiano Ronaldo.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Iker Casillas Última hora Bertín Osborne Última hora Chenoa


Zurich Marató de Barcelona (11-03-2018) - Corredors.cat\n13 Abr 2017 11:30\t#1 per MIGUEL SBD (Associat/da)\nJa hi ha data hi etan obertes les inscripción per la marató de casa notra www.zurichmaratobarcelona.es/\n13 Abr 2017 11:30\t#2 per MIGUEL SBD (Associat/da)\n14 Abr 2017 11:04\t#3 per Jorfer (Associat/da)\nSi tor va bé intentaré fer MMP en aquesta edició que és baixar de 3:07:19 a veure si sóc capaç d'aconseguir-ho\n14 Abr 2017 11:56\t#4 per mas (Associat/da)\nSi tot va bé, allà hi sirem! 40a edició, número rodó que la convertirà en una ocasió encara més especial… tant de bo sigui es dia que baixi de ses 4 hores…\n14 Abr 2017 12:37\t#5 per Vicenç (Associat/da)\nUs admiro! 11 mesos abans i ja feu projecció de marca, Jordi, Eduard probablement haureu millorat aquest registres i tindreu objectius mes ambiciosos, el mes important es que d'aquí un any tornem a trovarnos a la sortida .\n14 Abr 2017 12:46\t#6 per jblasco (Associat/da)\nSi tot va bé, la idea és que sigui la meva primera marató. de moment continuar entrenant\n14 Abr 2017 14:27\t#7 per Jorfer (Associat/da)\nTrobar-nos un any més a la línia de sortida serà motiu d'una gran alegria.\nMas segur que si que ho aconseguiràs.\nJaume molta sort en tot el camí cap a l'objectiu. Si vols un consell? Doncs ho resumeixo en una paraula constància :yes:\n14 Abr 2017 19:51\t#8 per JoanDeGracia (Associat/da)\nSi no he fet alguna altre marató entre mig, aquesta seria ja la cinquena!!! uauuu, això sona cada cop millor, eh??\nI bé, com tots ja em coneixeu....\ncal que digui quin serà el meu objectiu??\n14 Abr 2017 21:15\t#9 per Antirco (Associat/da)\nAquí un altre que se apunta a aquest motivador viatge que ja vaig començar el dia 19 de març\n14 Abr 2017 21:50\t#10 per jaume86 (Associat/da)\nEspero poder-hi ser, dsp de la Marató de València que serà la meva desena marató i espero tornar allà al sub3h. I si continuo entrenant per Barcelona (no com aquest any que no he fotut brot) doncs a BCN'18 a millorar la marca\n13 Jun 2017 16:56\t- 13 Jun 2017 16:56\t#11 per aurelian (Associat/da)\nInscrit que ja tocaba debutar en la marató de casa. N'hi han uns 1200 valents de moment.\njaume86 va escriure: Espero poder-hi ser, dsp de la Marató de València que serà la meva desena marató i espero tornar allà al sub3h. I si continuo entrenant per Barcelona (no com aquest any que no he fotut brot) doncs a BCN'18 a millorar la marca\nCom va això jaume86?\nÚltima edició: 13 Jun 2017 16:56 per aurelian.\tRaó: paraules\n16 Jun 2017 22:03\t- 16 Jun 2017 22:05\t#12 per atmos (Associat/da)\nLa tindré present 😁\nÚltima edició: 16 Jun 2017 22:05 per atmos.\n02 Ago 2017 15:47\t#13 per pluvinet (Visitant)\nharé todo lo posible por correr de nuevo la Marató de Barcelona, ahora el rotuliano me impide correr largas distancias y además estoy entretenido con las travesías y triatlones , pero el otoño llegará y en el horizonte aparecerá el reto de nuevo\n02 Ago 2017 18:24\t#14 per curat (Associat/da)\nEspero no fallar el 2018 i calçar les espardenyes pels carrers de Barcelona\n03 Ago 2017 16:13\t#15 per xevifisio (Associat/da)\ncurat va escriure: Espero no fallar el 2018 i calçar les espardenyes pels carrers de Barcelona\n11 Ago 2017 16:44\t- 11 Ago 2017 17:08\t#16 per jblasco (Associat/da)\nNecessitaria una mica de consell perque en principi tinc la intenció de fer la marató de Barcelona (seria la meva primera) i tinc un dubte amb la preparació.\nA dia d'avui estic fent preparació per fer la mitja marató de Valencia i d'aquí a final d'any potser faré alguna altre mitja.\nEm preocupa una mica la preparació tinguen en compte que será la primera marató que faré, l'objectiu principal es poder-la acabar, no em fixo amb el temps.\nEl dubte que m'entra és que un cop acabada la mitja de Valencia, tinc 20 setmanes per preparar la Marató, és temps suficient per preparar-la? tinguen en compte que vindre de preparar la mitja i ja portaré una mica d'entreno acumulat\nÚltima edició: 11 Ago 2017 17:08 per jblasco.\n11 Ago 2017 23:43\t#17 per jaume86 (Associat/da)\nI tan que et dona temps!! Fes una bona preparació de la mitja de València i et servirà de base per començar el pla específic de la nostra marató. Jo fa 3 anys ja que faig el doblet maratonià VLC-BCN i una em serveix de preparació per l'altre.\nLes curses a València són planíssimes, bona elecció!\n15 Ago 2017 08:33\t#18 per jblasco (Associat/da)\nGràcies Jaume, al ser la primera marató que em plantejo fer tot són dubtes\n15 Ago 2017 13:10\t#19 per jaume86 (Associat/da)\nPregunta el què et calgui! Però no dubtis, tens un objectiu, ves a per ell!\n16 Ago 2017 13:48\t#20 per Jorfer (Associat/da)\nJaume tens temps de sobre per a preparar la marató durant aquestes vint setmanes.\nEl que hauràs de fer volum per a acostumar el cos a llargues distàncies però sempre de forma progressiva i a poc a poc.\nLes mitges maratons de gener i febrer, són un bon lloc per a fer tirades llargues amb uns quilòmetres abans de la sortida i després amb la mitja a la segona part on tindràs companyia i avituallaments.\nI molta sort en el teu debut, i ja veuràs com enganxa (tu diu un que en porta 52...)


L'esperança que ve del do\n(Text de la intervenció a l'acte de presentació de l'encíclica "Spe salvi", dia 28 febrer 2008)\nEns hem avesat de fa temps a que, en voler descriure la situació contemporània del món, apel·lem de primeres a la paraula crisi. Diguem que és un recurs semàntic per donar pas després a termes més substantius que facin esment d'allò que ens preocupa i d'allò que ens afeixuga la vida, o d'allò que ens manca per afrontar-la.\nEn aquest sentit hem parlat molt, mirant cap el passat segle XX, de la crisi de les ideologies. I arguments poderosos per fer-ho en sobren.\nAra, en la seva encíclica Spe Salvi, el Papa ens recorda que “la crisi actual de la fe, en els seus aspectes concrets, es sobre tot una crisi de l'esperança cristiana” (17).\nImagino que aquests aspectes concrets de la fe els topam especialment a la pràctica dels cristians, vull dir quan un ciutadà a d'acceptar les lleis que són aprovades pel parlament, quan uns pares de família han de responsabilitzar-se de l'educació que reben els seus fills, quan hom participa en una comunitat que celebra el diumenge, i moments semblants, més íntims encara, de la vida de cada dia.\nEn aquestes situacions la manca de claredat, diguem conceptual, dificulta certament l'acció. Però tant o més ho fa la manca d'esperança. I si la manca de claredat dóna pas a la incertesa, a l'ambigüitat o al relativisme, la manca d'esperança engendra la inèrcia, el conformisme i la manca de llibertat.\nPer això, al començament, senyala Benet XVI com a tres condicions necessàries per acceptar i viure l'esforç del present quotidià, que són “si du cap a una meta, si podem estar segurs d'aquesta meta i si aquesta meta és prou gran que justifiqui l'esforç del camí” (1). Si s'obté resposta afirmativa a aquestes tres condicions hi haurà futur per a una acció lliure i responsable.\nDirem, per tant, que la finalitat de l'encíclica es la de reafirmar que la resposta que compleix aquestes tres condicions se troba en l'Evangeli de Jesús, en el testimoni de que en ell Déu se'ns ha donat com a meta segura i satisfactòria de tot el desig de l'home i de la humanitat.\nI en relació a les tres condicions direm que Déu és el do, la nostra participació donada ja ara en ell és la seguretat i la plenitud, que ell és, justifica l'esforç.\nEn torn a aquest missatge de l'esperança que ve del do, hi podem veure articulada l'encíclica, amb un estil una mica innovador, com ja s'ha dit. Perquè més que una exposició exhaustiva i farcida de cites, se'ns ofereix una meditació propera a la vida, amb afirmacions que a vegades se presenten com a simples opinions i que van acompanyades amb referències al testimoni de cristians contemporanis.\nEn el text podem veure tres moments. Un primer moment ens presenta una reflexió – meditació sobre el nucli que hem apuntat. En un segon moment se fa una reflexió històrica sobre les traduccions – en bona part equivocades – que l'esperança ha tingut en moviments filosòfics i socials dels darrers segles. Finalment, el tercer moment, ofereix algunes pinzellades sobre els llocs d'exercici de l'esperança cristiana.\nFaré dos comentaris al tema del primer moment.\nEl primer serà sobre l'antropologia i el concepte de virtut que dirigeix la reflexió del Papa. Ho crec útil, perquè el pensament de Benet XVI s'inscriu en una tradició agustiniana i medieval prou definida. Evidentment, el seu coneixement de la tradició filosòfica antiga i moderna es profund i ample. Però, crec que podem dir que és una de les característiques del seu pensament, el fet que la seva pròpia posició arrela en la tradició indicada, com a punt de partida per avaluar teològicament tot el procés de la reflexió filosòfica i de la civilització.\nPer això, en primer lloc crec que s'ha de tenir ben clar la base antropològica d'on parteix. I aquesta no és res més que la definició de l'home com imatge de Déu, definició que Benet XVI no se cansa d'esmentar en les seves intervencions.\nAra bé, la definició de l'home com imatge de Déu implica dos pols que no s'haurien de separar mai. Perquè si, per una part, com a punt de partida, l'home és creat a imatge de Déu, per l'altre, com a punt d'arribada, l'home és aquell que està cridat a esdevenir imatge en la Imatge, és a dir, en Jesucrist. Podríem dir que “imatge de Déu” en realitat defineix l'home per la seva vocació, per allò que ha d'ésser, més que per allò que ja és. I, de manera semblant, el do de la imatge és el do de l'elecció en Jesucrist.\nEn la teologia medieval el concepte de “imatge de Déu” és la base de l'afirmació de la “con-naturalitat” de l'home amb Déu, i en un llenguatge més actual, fonamenta la possibilitat de parlar d'un mateix amor i d'una mateixa vida en Déu i en l'home, de manera que el fi, la meta, tot i ésser Déu, és en tota propietat la fi pròpia de l'home. Evidentment, tenint en compte la historicitat d'aquesta definició, és a dir el fet del pecat i el fet de la redempció.\nA partir d'aquí la teologia medieval explicava la vida creient de la persona com a vida de virtuts. I sobre això faig el meu segon comentari. Perquè per aconseguir el fi, la meta, s'han de du a terme accions bones, ben encaminades i de forma permanent, és a dir que esdevenguin hàbits. Les virtuts són hàbits bons. D'aquesta manera les virtuts se fan presents en totes les dimensions del viure de l'home en vista a la seva meta. En alguns aspectes, però, les accions bones tenen per objecte quelcom que excedeix allò que és inclòs en la actualitat existencial, en l'aquí i ara, de la definició d'iimatge de Déu, és a dir se refereix a la plenitud mateixa de Déu, ja sia en conèixer-lo, en tenir-lo com a meta o en participar plenament d'ell. En aquests casos sols Déu mateix pot obrir a l'home la possibilitat d'obrar bé, concedint-li les virtuts de la fe, de l'esperança i de la caritat.\nAquestes tres virtuts teologals acompanyen conjuntament la vida del cristià, com escrivia sant Pau, de forma que la mancança d'una repercuteix en les altres indefectiblement – les torna informes, segons la terminologia medieval. Això és el que afirma el Papa en dir, com hem vist, que la crisi de l'esperança va lligada a la crisi de fe, i per això, com diu més avant, l'esperança neix del vertader coneixement de Déu.\nAquesta ntroducció històrica ens servirà per subratllar ara els punts que segueix la reflexió del Papa.\nEn primer lloc destaca com arrel de l'esperança el coneixement del Déu vertader que, amb la seva intervenció en la història, obri per a l'home un futur.\nEfectivament, el déus antics i els ídols, antics i moderns, no tenen història o la tenen ja closa, i sobre tot mai compten amb la participació de l'home. Sols el Déu que s'ha donat en Jesús el Crist, fa a l'home coprotagonista de la història.\nLa diferència, és a dir, la novetat de la revelació cristiana manifesta que aquest coprotagonisme transforma la vida – la carta parla de sentit performatiu – (obra allò que diu), indueix a la decisió lliure (és cada persona i cada comunitat històrica que s'ha de decidir com “de nou”) i la pregària n'és el seu llenguatge (perquè la pregària conté sempre en ella el moment memorial).\nTot això en la circumstància concreta de la història personal i social, com subratllen els exemples de Josefina Bakhita i de Van Thuan, que el Papa recorda.\nPer explicar un poc més quina és aquesta realitat manifestada i donada, la reflexió de la carta insisteix en allò que vol dir “el coneixement del Déu vertader”. Doncs bé, el coneixement del Déu vertader és coneixement del seu obrar: del seu obrar en el present de Jesús el Crist i del seu obrar en el present del cristià / dels cristians – perquè el present de Jesús és present per a tots els homes. I aquest obrar present de Déu és la vida en la seva plenitud, la vida eterna, una expressió amb la que tractam “de donar nom a aquesta desconeguda realitat coneguda” (12), escriu el Papa. Coneguda, perquè coneixem l'obrar de Déu en Jesús el Crist, desconeguda perquè no el coneixem a ell – encara – tal com és. En aquest futur, però, – en aquest encara no – descobrim una vegada més que el do de la certesa d'ara és substància de la plenitud, i que el temps esforçat d'ara és substància del moment definitiu.\n“La vida eterna”, obra de Déu en Jesucrist, és la resposta a aquelles tres condicions d'abans: “si du cap a una meta, si podem estar segurs d'aquesta meta i si aquesta meta és prou gran que justifiqui l'esforç del camí.\nApuntava que un segon moment de la reflexió de l'encíclica està dedicat a una reflexió històrica sobre les traduccions – en bona part equivocades – que l'esperança ha tingut en moviments filosòfics i socials dels darrers segles. Se tracta d'una reflexió basada en una crítica substancial: és a dir, que totes les propostes, en sa major part propostes contra la consideració teològica cristiana, han posat i posen en perill la decisió lliure de la persona.\nPer entendre que Benet XVI prengui aquesta posició, podríem reprendre les observacions fetes al començament i recordar que la virtut se defineix en relació a l'acció bona. I és amb l'acció bona que l'home entra en possessió de la seva meta. Ara bé, que l'acció sia bona o dolenta, encertada o esgarriada, i en definitiva, que sia humana, depèn de la llibertat que s'exerceix en referència a una meta. Si no hi ha meta, és inútil la llibertat; no hi ha llibertat.\nPer a la lectura del text faig esment a tres punts que m'han semblat més rellevants. Són els següents: la idea del progrés, la necessitat de la decisió lliure, el do de l'amor absolut. Són com a tres focus que revelen el perquè de la crisi i en suggereixen la resposta.\nEn el primer, en comentar la idea de progrés, hi ressona una certa crítica – una autocrítica – a una acceptació quasi escatològica del progrés, compartida – per això dic autocrítica – d'alguna manera per alguns textos del Concili Vaticà II. Diu la carta: “És necessari que en l'autocrítica de l'edat moderna conflueixi també una autocrítica del cristianisme modern” (22)\nConsiderada de més prop, la idea de progrés, que en definitiva és excés de raó i de tècnica, ha mostrat de sobres la seva ambigüitat, i ha desembocat paradoxalment i de forma més generalitzada en el desencís i en la por al futur. Bastarà, estic segur, apuntar alguns dels temes que apareixen cada dia als diaris: la qüestió dels aliments transgènics, l'emmagatzemament dels residus tòxics, el canvi climàtic, l'enginyeria biològica, la manipulació del món virtual.\nMolt breument s'indica que l'afirmació exaltada del progrés, la seva proposta com a font d'esperança, ha conduït a una clausura teologal i moral de la raó.\nPel que fa a la clausura teologal, en particular, és a dir al seu allunyament de Déu, crec que seria bo recordar Ernst Bloch, si més no per la presència de la seva obra en la teologia cristiana de la segona meitat del segle XX. I és que no hauríem d'oblidar que tot l'encoratjament utòpic de Bloch descansa en aquelles paraules finals del seu llibre Experimentum mundi: Natura naturata nos ipsi erimus. És a dir, la naturalesa realitzada – la plenitud com a meta – serem nosaltres mateixos. “Nos ipsi” és la reivindicació persistent que anima la modernitat i que, a l'extrem, obliga el progrés a superar-se a si mateix més en raó de l'inici (perquè podem), que no en raó de la meta (perquè ens fa de veres feliços). I si voleu, aquesta és la lògica de l'actual etapa del capitalisme de producció i consum.\nLa clausura moral apareix sobre tot quan aquesta idea de progrés impregna el projecte social, col·lectiu, no sols en els projectes totalitaris que ennegriren el segle passat, sinó també en algunes maneres de viure la democràcia. La clausura moral consisteix en la pèrdua de la capacitat de decisió. Aquesta pèrdua se pot produir de diferents maneres. En uns casos serà perquè la decisió està – se diu - en mans de la història o d'un subjecte històric; en altres casos serà simplement perquè diverses estructures socials fan possible que alguns hagin segrestat el poder de decisió, limitant-lo, per tant, a altres.\nFront a tot això s'eleva una de les afirmacions capitals, en el meu entendre, de tota l'encíclica. Diu el Papa: “La llibertat pressuposa que en les decisions fonamentals cada home, cada generació, tingui un nou inici” (24). És una afirmació que se podria aprofundir des d'una perspectiva antropològica i ètica, i serà bo fer-ho en rellegir l'encíclica. Perquè malgrat la generalitzada ruptura amb el passat, que sovint se presenta com a condició de la modernitat, hi ha en el nostre temps un fatalisme de la memòria que s'ha de combatre amb l'obertura crítica de la decisió.\nJo me limitaria ara a subratllar la condició teològica que fa possible aquella llibertat. És la que ve indicada després en la carta, en parlar de la situació de l'home redimit per l'amor. La certesa d'un amor que s'ha donat personalment, “en persona”, en la persona del Fill, obre la possibilitat d'aquella decisió d'un obrar per a mi i per als altres amb amor. Aquest “personalment” és el que s'oposa a totes les propostes redemptores en nom d'una idea o d'un col·lectiu. Amb cristiana paradoxa, el nou inici és sempre el mateix, Jesús el Crist, el seu kairós, el moment, en què la seva paraula converteix el cor del creient. I és un nou inici social, generacional, perquè és paraula del Regne de Déu que se realitza amb la història i de la història.\nNo cal passar ànsia que això suposi una ruptura i una anulació de la tradició. La tradició cristiana no té a veure amb la reiteració humana, sinó en la permanència de la Paraula; no és el pretèrit de la història dels homes, ni que sia de la bona, sinó el sempre present de Déu.\nAquest sempre present de l'amor absolut fa possible i exigeix l'inici i la decisió. I ho fa establint una llibertat insospitada, l'única digna de l'home, perquè és decisió per a la vida eterna, per a la plenitud absoluta, la que en Crist nos ipsi jam sumus.\nUna tercera part de l'encíclica (nn. 32-50), tercer moment que deia, parla del lloc on s'aprèn i s'exercita l'esperança.\nI seria també per dir el lloc on se pren la decisió, s'ha de prendre la decisió i on se clou. Pregària, sofriment i judici són els tres llocs.\nEn dir lloc no sols parlam d'escenari, sinó d'argument, de prova. En pregar, en sofrir, sotmetent-nos al judici, demostram la nostra esperança. Com pregam, com sofrim, com ens deixam jutjar, diu com és la nostra esperança.\nComençant per la pregària. Ja per aquella inicial pregària: “Ensenyau-nos a pregar”, que és demostració primera que hom coneix el do que ha rebut. Com deia Rosenzweig: “El punt extrem que assoleix la revelació és un vessament de la confiança més elevada i perfecta de l'ànima, la pregària”. I és que, qui prega, anomena ja el Pare i vol més Pare, per dir-ho així, més de la seva vida, més del seu amor. En un procés de transformació. Perquè la capacitat de què parla Sant Agustí no és com un covo que s'ha d'omplir, sinó una persona que ha de créixer. Tal com som capaços de la paraula, i de l'amor i de fer coses, així i més som capaços de Déu, de veure les coses com ell, de decidir com ell, d'estimar com ell.\nI això en la vida real, recorda el Papa, purificada la pregària de la petició de coses superficials i banals. Encara que, pens, sense por. Potser la por a demanar, a demanar massa, a demanar coses concretes, ens ha barrat sovint l'oportunitat de pregar. I desactiva l'actitud, com diu el text de "l'esperança activa , amb què lluitam perquè les coses no tinguin un 'final pervers' ". Que és el mateix del "no ens duguis a la tentació".\nEl segon lloc que se senyala uneix l'actuar i el sufrir. Vos he de dir que en la meva primera lectura tant la unió dels dos àmbits com el text mateix me resultaren un poc embullats. Imagin que fou perquè se tracta de dues coses que solem prendre com a contradictòries. Ben mirat en el nostre món actuar i sofrir, guanyar amb patiment, sols apareixen units en els esports. En tots els altres àmbits de la vida, en canvi, guanyar amb patiment suposa imperfecció, retràs, injustes condicions laborals.\nPer això, tot allò que pot insinuar una "voluntat de patiment" resulta avui sospitós. No hi ha dubte que ho pot ser, fins i tot vertadera malaltia. Però també la seva total negació resulta sospitosa. El text recorda alguns punts que servixen d'arguments: per exemple, que la nostra actuació és sempre incompleta, o que el sofriment se pot limitar, però no suprimir. I sobre tot que un pot patir amb l'altre. Fins i tot per l'altre, en lloc de l'altre.\nAquest és un argument evangèlic. Qui no vol patir no puja a Jerusalem. I recordareu també que abandonar Jerusalem cap Emaús vol dir haver perdut tota esperança.\nFinalment l'encíclica ens parla del judici. Del judici "com lloc d'aprenentatge i d'exercici de l'esperança". Diria que en aquestes planes el Papa s'hi troba a gust com a teòleg i continua una reflexió i discussió teològica que li ve d'anys enrere. L'argument principal se centra en la qüestió de la justícia, en el sentit quasi reivindicatiu que procedeix de la Bíblia i que s'uneix a l'anunci de la gràcia, que Jesús proclama. Hi ha després algunes referències sobre el judici personal, que podríem dir – estam tractant d'un text magisterial – resulten un poc sorprenents.\nDe totes maneres, voldria cloure la meva lectura subratllant un aspecte menys explícit, però que crec conseqüent amb tot el text. Deixau-m'ho resumir amb un títol: el judici seria el moment de la desaparició del do com a do.\nAbans he jugat amb una frase de Bloch i he dit de la plenitud "nos ipsi jam sumus". Doncs bé, aquest "ja" – com prou sabeu per altres temes – és el que introdueix ineludiblement una tensió cap a l'encara no. Si no fos així bastaria dir "nos ipsi sumus", i la història, literalment, s'hauria acabat. El "ja", per tant, és el temps i el lloc del do. Allò que som, ho devem, ho tenim rebut, quasi provisional i en préstec. Per a nosaltres és el "ja" del Crist, de la seva mort i resurrecció, del temps en que ens anam "conformant" a la seva imatge, com diu sant Pau.\nEl moment del judici, de la trobada amb el Crist, com diu el text, "ens transforma i allibera", "ens permet a la fi ésser totalment nosaltres mateixos i, així, totalment de Déu" (47). Llavors sí que sobre el "ja". Ho som. Sense temps ni mancances, en plenitud i eternament, segons cercam d'expressar amb metàfores aproximatives. Com diu sant Pau: sols resta la caritat.\nAquestes darreres consideracions no ens haurien de fer perdre de vista, però, que l'encíclica no és una classe de teologia. És un escrit pastoral per renovar la bona nova de que Crist ens ha retornat l'esperança, i això ens salva. També avui, en el moment de la desmesurada confiança en el progrés o en les estructures, en el moment de la injustícia o la venjança, en el moment de la soledat de la fe, Crist és el que ha restaurat l'esperança.


Nicholas Park Hotel Oludeniz Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOludeniz Complexos turístics\nHisaronu Mahallesi, Ölüdeniz Centre, Oludeniz, Turquia, 48300 - Veure al mapa\nBarri Ölüdeniz Centre Ölüdeniz Centre Ölüdeniz Platja Ölüdeniz Platja Ölüdeniz Platja Ölüdeniz Platja\nMés informació sobre Nicholas Park Hotel\nOferint allotjaments de qualitat al les platges districte de Oludeniz, Nicholas Park Hotel és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per opcions de turisme i atraccions locals, no es necessita anar enfora ja que l'hotel gaudeix proximitat a Vall de Papallones.\nNicholas Park Hotel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Nicholas Park Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, mini bar, balcó/terrassa, telèfon a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, piscina exterior, spa, massatge, parc infantil. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Nicholas Park Hotel no troba competidors en cap categoria.