Articles de diccionari\nAdreces de correu electrònic i d’Internet\nSímbols en posició de majúscula demarcativa\nRemissions a parts o elements d’un text\nPersones i noms de divinitats\nSobrenoms, renoms i pseudònims\nInstitucions, establiments i entitats\nInstitucions, establiments i entitats: noms abreujats\nJornades, simposis i altres activitats instituïdes oficialment\nProgrames d’intercanvi i cooperació\nMoviments culturals i artístics\nNoms de lloc catalans\nNoms de lloc no catalans\nPlanetes, satèl·lits i constel·lacions\nNoms de lloc urbans\nMonuments, edificis i dependències\nNoms de lloc de la UB\nDies, mesos, estacions i segles\nFestivitats i commemoracions\nA banda del cas del començament absolut de text (tant en els títols i subtítols com en el paràgraf inicial), cal tenir present que hi ha algunes tipologies textuals o unes determinades disposicions del text que poden comportar canvis i contradiccions respecte a la norma general de l’ús de la majúscula en funció demarcativa.\nEn aquest model de document es marquen els casos en què hi ha una majúscula precedida d’un signe de puntuació que no obliga a fer-ne ús.\nEn blau s’emmarquen els casos en què hi ha una majúscula després d'un signe de puntuació que no obliga a fer-ne ús.\nLes dedicatòries i els epígrafs han de començar amb majúscula inicial.\nNo costaria gaire escriure, si no calgués pensar tant abans.\nper als meus pares i la meva germana\nTot i que el punt obliga a fer servir la majúscula en el mot següent, tot seguit es remarquen alguns casos especials.\nLes abreviatures generalment acaben amb un punt. Aquest punt no obliga a fer servir la majúscula després, llevat que el punt de l’abreviatura sigui també el punt que marca el final de la frase.\nDept. de Física Experimental\nPel que fa a l’ús de la majúscula en les abreviatures podeu consultar el criteri sobre Formació i escriptura d’abreviatures.\nUn altre punt que no obliga a fer ús de la majúscula és el que trobem abans dels formats dels fitxers informàtics, en les adreces de correu electrònic i en els URL d’Internet.\nSi després de punt hi ha un text entre parèntesis, el primer mot ha d’anar amb majúscula inicial.\nLa Cantilène de Sainte Eulalie […] inaugura una literatura hagiogràfica que serà molt abundant en la llengua antiga. (El manuscrit conservat és […] original.)\nTambé cal aplicar el mateix criteri si el text entre parèntesis apareix en una posició de títol o de subtítol.\nEls signes d’interrogació i d’admiració obliguen a fer ús de la majúscula inicial en el mot que els segueix. No obstant això, si després dels signes d’admiració o d’interrogació hi ha una coma, un punt i coma, dos punts, un parèntesi de tancament o un guió llarg de final d’incís, el mot següent ja no ha de començar amb majúscula.\nJo entenc que no són llibres per a tothom, però, compte!, no hi ha cap llibre que sigui per a tothom.\nQuè podem fer? on hi ha la solució?\nEn els documents de tipus administratiu com ara formularis, circulars i impresos en què es fa ús de la barra inclinada per indicar una alternança —de responsabilitat, de gènere, etc.— si l’element duplicat és en una posició que obliga a fer ús de la majúscula inicial, cal escriure-la en cadascun dels elements separats per la barra.\nEn canvi, en els casos en què la barra inclinada marca una oposició o alternança conceptual, la majúscula només afectaria el primer dels mots.\nEntrada/sortida de la informació\nHi ha tot un seguit de casos en què podem trobar textos sense majúscula inicial, tot i ocupar una posició que en principi obligaria a fer-ne ús.\nEn els índexs analítics o alfabètics no es fa servir mai la majúscula en funció demarcativa, ni tan sols en el primer terme que apareix sota el títol de l’índex. Només hi han d’aparèixer les majúscules corresponents a la funció distintiva.\nbor, derivats orgànics, 331\nbor, hidrurs, 114-115, 299, 337\nBravais, xarxes de, 79\nEls índexs analítics no s’han de confondre amb les taules de contingut, en els quals sí que queden reflectides la majúscules inicials dels diferents apartats.\nEn el cas de les llistes d’abreviatures tampoc no es fa servir la majúscula amb funció demarcativa. Si hi apareixen abreviatures amb majúscula inicial és perquè estan afectades per la funció distintiva.\nLes entrades que encapçalen els articles de diccionari, com també les diferents subentrades i les abreviatures de les categories gramaticals que hi pugui haver dins dels articles, no s’escriuen mai amb majúscula inicial, encara que vagin darrere d’un punt. En el cas de les enciclopèdies i d’alguns vocabularis, hi poden aparèixer entrades amb majúscula inicial, però aquesta sempre respon a la funció distintiva.\nfeina f. Treball que hom fa per obligació […]. | sense feina Desocupat. La crisi augmenta el nombre dels sense feina.\nLes adreces de correu electrònic i els URL d’Internet, se solen escriure en minúscula, i no queden afectats per les normes d’ús de la majúscula demarcativa.\nAnna Maians Maians\nA diferència de les abreviatures, els símbols són invariables pel que fa a les majúscules i minúscules. És a dir, els símbols tant poden contenir caràcters en majúscula com en minúscula i sempre han de mantenir la mateixa forma encara que ocupin una posició que obligui a fer ús de la majúscula.\nTsuji, T. p-adic étale cohomology and crystalline cohomology in the semi-stable reduction case, Inv. Math. 137, 1999, 233-411.\nTema 10. […] Distribució vertical del carboni inorgànic i les seves variacions en el temps. pH i alcalinitat.\nAquests símbols també han de mantenir la forma fixada quan apareixen en un fragment de text, com ara un títol, compost totalment en majúscules.\nLA VEGETACIÓ PER SOBRE DELS 1.500 m\nEn aquest cas, també funcionen com a símbols les abreviatures dels nombres ordinals, que s’han de mantenir en minúscula encara que apareguin en un context en majúscula.\nMEMÒRIA DE LA 64a IFLA GENERAL CONFERENCE\nQuan es desenvolupa una sigla per aclarir-ne el significat, només cal escriure en majúscula els mots afectats per la funció distintiva de la majúscula, com ara els noms propis d’institucions o organismes. En cas contrari, el desenvolupament de la sigla cal escriure’l en minúscula.\nVHB (virus de l’hepatitis B)\nAquest criteri també és vàlid a l’hora de desenvolupar un sigla en una llengua diferent del català.\nTSH (de l’anglès, thyroid-stimulating hormone)\nles cèl·lules NK (de l’anglès, Natural Killers)\nEn canvi, cal respectar les normes gramaticals de les llengües segons les quals algunes paraules han d’anar sempre amb majúscula inicial, com ara els substantius en el cas de l’alemany.\nPBE, sigla de l’expressió alemanya Perlsucht Bacillenemulsion.\nQuan en un text es remet a una part (capítol, annex, etc.) o element (figura, taula, gràfic, etc.), no s’ha de començar amb majúscula inicial el mot que fa referència a aquesta part o element.\nEn el capítol sobre la ciència de la paraula (v. capítol 1) hem resseguit les raons aportades per diferents autors.\nPer a més informació, es pot consultar el criteri «Remissions internes».\nLa majúscula distintiva serveix, entre d’altres, per identificar els noms propis referits a persones; organismes; activitats educatives, científiques i socials; termes especialitzats; documents; obres, treballs i publicacions; noms de lloc, i expressions temporals.\nel carrer del Consell de Cent\nel Campus Bellvitge\nEl Sàtir de Gràcia\nl’època dels Àustries\nel vicerector d’Economia\nla vicedegana Rosa Solé\nel conseller d’Educació\nDon Pedro Crespo\nExcel·lentíssim Senyor Daniel Pedrosa\nExcm. Sr. President\nla professora titular d’universitat Rosa Camí\nel doctor honoris causa Cosme Puig\nS’escriuen amb majúscula inicial.\nPel que fa als noms de persona que tenen una preposició de precedint el cognom, quan apareix sense el nom de fonts, cal posar la preposició amb majúscula inicial.\nAquestes han estat les paraules dites per De Madre.\nÉs preferible evitar la cacofonia i l’estranyesa que produeix la col·lisió de De. Per tant, en aquest cas convé afegir el nom de fonts, preferentment, i fer la frase menys forçada:\nLes paraules de Manuela de Madre han estat contundents.\nEls noms i adjectius que formen els sobrenoms, renoms i pseudònims s’escriuen amb majúscula inicial.\nTots els càrrecs, sense distinció, s’escriuen sempre amb minúscula inicial.\nla directora de departament\nl’administradora de centre\nQualsevol referència concreta a la denominació de la institució, entitat o òrgan de gestió que pugui acompanyar el càrrec conserva la majúscula inicial de noms i adjectius que li correspon.\nel vicerector d’Estudiants\nel conseller d’Universitats i Recerca\nla directora de Comunicació Estratègica\nel ministre d’Educació i Ciència\nla secretària d’estat d’Hisenda\nEn aquest sentit, convé distingir entre els càrrecs que contenen una referència genèrica d’una entitat orgànica, que s’escriu sempre en minúscules, i els càrrecs que van acompanyats del nom propi de l’entitat (complet o abreujat), que conserva les majúscules que li pertoquen.\nla cap d’àrea\nla cap de l’Àrea de Finances\nel cap de la Secció de Francès\nel cap de secretaria\nel cap de la Secretaria\nHi ha càrrecs que no fan referència a cap entitat orgànica, sinó que es nomenen per exercir funcions específiques i sovint puntuals. En aquests casos, s’escriu en minúscules no només el càrrec, sinó també la descripció que els acompanya, exceptuant els noms propis que en puguin formar part.\nel delegat del rector per a la coordinació de centres adscrits\nla vicedegana acadèmica de postgraus i màsters\nla delegada de prevenció de riscos laborals\nla delegada del rector per a la promoció del programa RIMDA\nel responsable de les relacions amb l’Hospital Clínic\nAquest ús general de les minúscules en els càrrecs s’aplica tant a les referències no personalitzades, com a les de persones concretes.\nLes facultats tenen un degà o degana i un màxim de tres vicedegans, i les escoles universitàries, un director o directora i un màxim de tres vicedirectors.\nLa cloenda anirà a càrrec de la vicerectora adjunta al rector, Maria Samper; el president del Consell Social, Miquel Vallespí; el síndic de greuges en funcions, Joan Subirats, i la gerenta, Olívia Pinyol.\nS’escriuen amb minúscula inicial.\nl’advocat Joan Puig\nl’auxiliar administratiu Ramon Vidal\nla professora emèrita Carme Pous\nel comte Ramon Berenguer\nFrau Maria Braun\nIl·lustríssima Senyora Roser Camps\nEls càrrecs precedits de les formes de tractament protocol·lari, s’escriuen amb majúscula.\nM. I. Sr. López\nles facultats de cada campus\nla Secretaria del Departament de Filologia Catalana\nel Vicerectorat d’Economia\nla Junta de Govern de la UB\nles secretaries dels departaments\nels serveis de la UB\nCentre d’Investigació sobre Canvi Social i Democràcia\nS’escriuen amb minúscula inicial excepte si formen part del nom d’una entitat formalment constituïda.\nles facultats de cada divisió\nel Departament de Personalitat, Avaluació i Tractament Psicològic\nla biblioteca de la sala de professorat\nla Sala Contenciosa Administrativa del Tribunal Superior de Justícia\nels governs civils de Catalunya\nels hospitals de Lleida\nels instituts de batxillerat\nel Col·legi Ramon Llull\nel Centre d’Acollida Els Llimoners\nel restaurant Els Quatre Gats\nel bar Galàxia\nla fonda Domènech\nel cinema Vergara\nEn el cas de les designacions d’entitats juridicoadministratives i religioses, l’adjectiu que acompanya el nom s’escriu sempre amb minúscula.\nla Hisenda pública\nSe segueix la mateixa norma que en el punt anterior.\nl’Administració (per l’Administració pública)\nl’Estat (per l’Estat espanyol)\nla Universitat (per la Universitat de Barcelona)\nels Serveis (pels Serveis Lingüístics)\nS’escriuen amb minúscula inicial excepte si formen part d’un òrgan formalment constituït.\nel Comitè Acadèmic de la UB\nel Ministeri d’Afers Estrangers\nel Servei de Personal de la UB\nel Centre de Transferència Tecnològica de la UB\nel Consell Social de la UB\nl’Assemblea General i la Junta Directiva del Club Esportiu Universitari\nel Vicerectorat d’Economia i Organització\nla Xarxa de Dinamització Lingüística de la UB\nles Corts Generals espanyoles\nel Campus Torribera\nEls elements que formen part de les denominacions dels grups de recerca i afins s’escriuen amb majúscula inicial, fins i tot si no tenen un descriptor genèric del tipus grup, grup de recerca, observatori, etc.\nA continuació s’agrupen els exemples segons els diferents mots que els descriuen.\nGrup d’Estudis Alimentaris\nGrup d’Anàlisi de Dret Financer i Tributari\nGrup de Recerca Clínica Bàsica en el Tractament del Dolor\nGrup de Recerca Consolidat de Bioètica i Dret\nGrup de Recerca Consolidat de Neurociència Cognitiva\nGrup d’Investigació en Lingüística Computacional\nGrup PREDIMED, Grup d’Estudi dels Efectes de la Dieta Mediterrània sobre la Malaltia Cardiovascular\nGrup d’Estudi i Recerca en Educació Social, Necessitats Emergents i Tecnologies\nUnitat de Recerca de la SIDA\nUnitat de Recerca en Síntesi Asimètrica\nLaboratori d’Investigació i Tractament de Textos i Epigrafia Romans i Antics, LITTERA\nSeminari d’Estudis i Recerques Prehistòriques, SERP\nSense descriptor genèric inicial\nFarmàcia Clínica i Farmacoteràpia\nHistopatologia de Mol·luscs i Crustacis. Biologia de la Reproducció\nBioquímica i Biologia Molecular de Plantes\nDHIGES (Didàctica de la Història i la Geografia a la Secundària)\nEs pot consultar el GREC per conèixer el nom d’algun grup de recerca de la Universitat de Barcelona.\nl’ensenyament secundari obligatori (ESO)\nl’assignatura Introducció a l’Economia\nun article sobre física quàntica\ndisciplines com la botànica, la química, la medicina\nIII Simposi d’Ensenyament i Història de les Ciències i de les Tècniques\nles IX Jornades de Didàctica\nun simposi sobre ensenyament\nXI Concurs Literari de Poesia\nconferència «El ciutadà del 2000»\nel IV Programa marc\nel Programa de formació per al PAS de la UB\nel programa Sòcrates\nS’escriuen sempre amb minúscula inicial.\nl’educació general bàsica (EGB)\nel curs d’aptitud pedagògica (CAP)\nel curs d’orientació universitària (COU)\nla formació professional, primer i segon grau (FP)\nel primer cicle d’ensenyament universitari\nuna àrea de coneixement\nl’ensenyament de Dret\nla càtedra d’Història de la Farmàcia\nun llicenciat en Biologia\nEn les denominacions d’assignatures, màsters, doctorats i cursos de postgrau s’escriuen sempre amb majúscula inicial els substantius i els adjectius que les formen.\ndiploma de postgrau de Mètodes Quantitatius i Informàtics Aplicats a la Gestió Empresarial\ndoctorat de Ciència Cognitiva i Llenguatge\nl’especialitat d’Economia General i Administracions Públiques\nla menció de Comptabilitat i Auditoria\nl’àrea de coneixement de Didàctica de les Ciències Socials\nl’assignatura de Física Estadística\nEn les denominacions de la resta de cursos, dels quals no s’expedeix títol, s’escriu només amb majúscula inicial la primera paraula.\nel curs Mineralogia determinativa\nel curs Introducció als mètodes d’estudi de la geologia del subsol\nel seminari de Dret local\nel taller d’Expressió sonora\nPerò, si es tracta de disciplines, s’escriuen amb minúscula.\nEls nivells i els noms dels exàmens d’idiomes s’escriuen amb una majúscula o una minúscula inicials d’acord amb la designació pròpia de cada idioma.\nS’escriuen amb majúscula inicial les denominacions exactes que corresponen a designacions d’activitats oficialment instituïdes o amb una individualitat clara en la vida social.\nLes denominacions genèriques s’escriuen amb minúscula inicial.\nConferència de Rectors Europeus\nla Segona Setmana d’Estudis Africans\nles jornades de portes obertes de la UB\nLes jornades de portes obertes que organitzen les institucions per mostrar les seves instal·lacions s’escriuen amb minúscula. Aquestes jornades tenen l’objectiu únic que els visitants puguin conèixer de prop aquests espais.\nEl Parlament tanca la jornada de portes obertes per celebrar la Diada amb un nou rècord de visitants.\nL’antic Hospital de Sant Pau celebra una jornada de portes obertes per presentar la recuperació del conjunt modernista.\nEn canvi, s’escriuen amb majúscula inicial les jornades singulars, sobretot de centres educatius, que tenen un programa d’activitats i s’organitzen per captar estudiants i fomentar la matrícula.\nLa Facultat de Ciències de la Terra acull un any més estudiants de batxillerat en la Jornada de Portes Obertes.\nDel 12 al 15 d’abril, podeu assistir a la Jornada de Portes Obertes de la Facultat d’Economia i Empresa.\nQualsevol expressió que especifiqui el caràcter o la tipologia de la jornada s’escriu en minúscula.\nRecepció i presentació conjunta dels graus de la Facultat de Física en la primera Jornada de Portes Obertes virtual.\nEl centre ha tornat a organitzar la Jornada de Portes Obertes de graus, màsters i postgraus.\nPer referir-se a la suma de les jornades que organitzen els diversos centres de la Universitat, s’opta per un plural aglutinador que s’escriu amb minúscules.\nPer als futurs alumnes, les jornades de portes obertes serveixen perquè la Universitat deixi de ser un concepte llunyà i abstracte.\nJa es poden consultar els vídeos de les jornades de portes obertes virtuals que enguany han ofert les facultats de Física i Química.\nLes denominacions exactes dels premis i altres guardons i distincions s’escriuen amb majúscula inicial.\nPremi Olof Palme\nPremi Nacional Ramón y Cajal\nPremi Carme Serrallonga a la qualitat lingüística\nPremi Arrelats de narrativa breu\nla Gran Creu de l’Ordre Civil\nla Medalla al Mèrit Científic\nPel que fa a les distincions referides a llocs, s’han d’escriure amb minúscula.\nMenorca és una reserva de la biosfera\nuna platja amb bandera blava\nun restaurant amb tres estrelles Michelin\nLa denominació exacta dels noms dels concursos s’escriu amb majúscula inicial, tant dels substantius com dels adjectius que la componen.\nXI Concurs Literari de Poesia de la Facultat de Farmàcia\n2n Concurs de Relats Breus de Hackers\nIII Concurs de Fotografia de Carnaval\nEn canvi, les designacions genèriques dels concursos s’escriuen sempre amb minúscules i en rodona.\nels concursos lingüístics de la Xarxa de Dinamització Lingüística\nproposen de fer un concurs de música de grups universitaris\nNomés s’escriu amb majúscula la lletra inicial del títol (i les altres que correspon de fer-ho per les altres regles).\nla ponència titulada «La dansa i el cinema»\nuna ponència sobre dansa i cinema\nLes denominacions dels programes d’intercanvi i de cooperació s’escriuen amb majúscula inicial (i íntegrament amb majúscules si es tracta d’una sigla o d’un acrònim), però amb minúscula inicial el mot genèric —programa— que sol precedir-les. Si la designació del programa és també genèrica, s’escriu sols amb majúscula el primer mot.\nel pi negre (Pinus uncinata)\nel gènere Spheniscus\nla família de les solanàcies\nl’ordre dels gadiformes\nS’escriuen amb minúscula.\nFlorència, bressol de l’humanisme\nExcepte la Renaixença i el Renaixement\nNomés s’escriu amb majúscula la inicial del primer element i els noms de persona que inclogui.\nla família de les rosàcies (Ribus thyrsoideus)\nel pingüí austral reial (Aptenodytes patagonica)\nEn canvi, les formes catalanitzades s’escriuen amb minúscula.\nla classe dels lamel·libranquis\nel subordre dels fissípedes\nS’escriuen amb minúscula inicial excepte els noms propis que formin part de la denominació.\nel teorema del valor mitjà\nel mètode de Cramer\nel criteri de D’Alembert\nels Estatus de la Universitat de Barcelona\nel Projecte de llei de reforma universitària\nla Llei 8/1980, de 10 de març, de l’Estatut dels treballadors\nla disposició addicional 4a\nel capítol I\nla disposició transitòria 6a\nEls noms i adjectius que componen el títol d’un document oficial s’escriuen amb minúscula inicial, exceptuant la inicial del mot que designa la classe de document i dels noms propis que formen part del títol. Se segueix la mateixa norma quan es tracta de denominacions de tramitacions que corresponen al títol d’un document oficial. S’escriuen amb minúscula inicial les denominacions genèriques corresponents.\nel Projecte de construcció d’un sobreeixidor al sector nord de Manresa\nl’Estatut de la Universitat de Barcelona\nel Dictamen de la Comissió d’Hisenda\ncorrecció d’errada de l’Ordre de 10 de juliol de 1989\nel compliment de la Sentència de l’Audiència Territorial de Barcelona de 13 de juliol de 1987\nla Resolució de 12 de setembre de 1989, per la qual es fa pública la relació d’ensenyaments seleccionats\nel Pla nou d’estudis de la Universitat de Barcelona\nel Pla pluriennal de la Universitat de Barcelona\nla Llei orgànica 11/1983, de 25 d’agost, de reforma universitària\nla Llei 13/89, de 14 de desembre, d’organització, procediment i règim jurídic de l’Administració de la Generalitat de Catalunya\nel Reial decret 480/1981, de 6 de març\nel Reglament del domini públic hidràulic, d’11 d’abril de 1986\nel Codi civil espanyol\nel Tractat d’adhesió de 1985\nla Memòria acadèmica de la Facultat de Dret del curs 2009-2010\nl’Acord marc de cooperació científica en Geologia\nel Text refós de l’estatut dels treballadors\nel subtítol segon\nl’apartat c de l’article 13\nel document nacional d’identitat núm. 34 945 435\nEls títols d’obres, treballs i publicacions de tota mena —que ja es distingeixen tipogràficament— s’escriuen amb majúscula de la lletra inicial absoluta i dels noms propis que continguin.\nel tractat D’arquitectura de Vitruvi\nla novel·la El pèndol de Foucault d’Umberto Eco\nun article de la Revista de física\nel portal Aprèn llengües a la UB\nla pel·lícula La ciutat cremada\nl’escultura El desconsol de Josep Llimona\nel quadre Les senyoretes d’Avinyó de Picasso\nl’últim moviment de la Novena simfonia de Beethoven\nEl mateix criteri s’aplica als títols de les parts components d’aquestes obres, treballs i publicacions.\nel capítol «Descripció bibliogràfica» del manual sobre Ortotipografia\nl’article «La conversa a dues llengües» del diari Ara\nl’episodi «Ferides» de la sèrie Nit i dia\nl’apunt «Posada i posta» del blog terminològic Vocabulària\nLes referències a les parts genèriques d’obres, treballs i publicacions s’escriuen amb minúscula.\nla pràctica 69\nl’índex de continguts\nEls noms de les col·leccions s’escriuen amb majúscula inicial de noms i adjectius.\nuna manual de la col·lecció Textos Docents\nla col·lecció de novel·la negra La Cua de Palla\nun relat breu de la col·lecció El Balancí\nel Titanic (transatlàntic)\nla marca Cel·lo\nS’escriuen amb majúscula inicial si fan referència a una marca concreta, i amb minúscula si es tracta d’un genèric.\nun rotlle de cel·lo, però la marca Cello\nLes denominacions d’origen s’escriuen amb majúscula inicial quan formen part del complement de nom del producte en qüestió.\nun formatge del Montsec\nEn la resta de casos s’escriuen amb minúscula inicial.\nun montsec molt gustós\nLa paraula Internet és un nom propi i, per tant, s’ha d’escriure amb majúscula i sense article.\nInternet ha provocat tota una revolució informàtica.\nLa internet ha provocat tota una revolució informàtica.\nAquest article es pot trobar per Internet.\nAquest article es pot trobar per la internet.\nIntranet, en canvi, és un nom comú, i per aquest motiu ha d’anar en minúscula i amb article.\nA diferència d’Internet, una intranet és una xarxa privada.\nA diferència d’Internet, Intranet és una xarxa privada.\nPodeu accedir a la intranet des d’una estació de treball que disposi de navegador.\nPodeu accedir a Intranet des d’una estació de treball que disposi de navegador.\nA l’hora de fer la concordança, convé tenir en compte que tant Internet com intranet són mots femenins, ja que darrere de tots dos hi subjau el terme xarxa.\nInternet és utilitzada cada cop més.\nInternet és utilitzat cada cop més.\nels municipis del Barcelonès\nel Caire, del Caire\nels Estats Units, dels Estats Units\nla regió d’Alsàcia-Lorena\nel delta de l’Ebre (però el Delta)\nla costa nord dels Països Catalans\nNoms de llocs urbans\nel carrer del Consell de Cent / el c. del Consell de Cent\nla zona universitària de Pedralbes\nel Campus Mundet\nl’edifici de Llevant\nel pavelló de parquet (INEFC)\nles borses de l’Estat espanyol\nDependències i parts d’edificis\nla Sala de Graus Ernest Lluch\nel laboratori de fonètica\nL’article s’escriu sempre amb minúscula i experimenta les contraccions normals de l’article amb altres partícules.\nVegeu també el criteri L’article davant de noms de lloc catalans.\nL’article s’escriu amb majúscula inicial i no experimenta cap contracció.\nPerò s’escriu amb minúscula inicial i es contrau l’article dels topònims no catalans amb forma catalanitzada.\nel Caire > del Caire\nels Estats Units > dels Estats Units\nel Sàhara>del Sàhara\nVegeu també el criteri L’article davant de noms de lloc no catalans.\nGeneralitat de Catalunya. Direcció General de Política Lingüística. <http://llengua.gencat.cat/web/.content/documents/publicacions/altres/arxius/criteri_1_.pdf> [Consulta: 09 maig 2017]\nS’escriuen amb majúscula inicial tots els elements, tret dels articles i de les preposicions, que componen la forma establerta d’una comarca, un municipi, un agregat, una entitat local menor o un barri.\nS’escriu sempre amb minúscula la designació genèrica que acompanya el nom d’una demarcació o d’una divisió territorial.\nel bisbat de Solsona\nS’escriuen amb minúscula sempre que sigui una designació genèrica.\nla vall de Bianya (però amb majúscula si es tracta del municipi)\nel delta de l’Ebre (però, el Delta)\nS’escriuen amb minúscula inicial, excepte si es representen amb els símbols internacionals o formen part d’un topònim.\nles civilitzacions d’Orient\nPerò si terra, lluna i sol s’usen com a genèrics, s’escriuen amb minúscula.\ndemà hi haurà lluna nova\nS’escriu amb minúscula la designació genèrica que els acompanya.\nLes abreviatures també s’escriuen amb minúscula.\nel c. Consell de Cent\nel barri de Sant Martí de Provençals\nel recinte de la Maternitat\nVegeu també el criteri Noms de lloc (recintes, edificis, dependències) de la UB.\nAquesta designació genèrica, però, s’escriu amb majúscula inicial quan és usada absolutament com a nom de lloc i quan s’esmenta toponímia menor en una altra llengua.\nEn general, s’escriu amb minúscula el genèric de la denominació de monuments, edificis o dependències.\nQuan es tracta de monuments, edificis o espais singulars, amb una especial rellevància històrica, política, cultural o arquitectònica, tots els noms i adjectius que formen part de la denominació s’escriuen amb majúscula inicial.\nla Llotja (de Barcelona)\nel Castell de Peralada (casino, restaurant, festival, etc.)\nel Pavelló Alemany o Pavelló Mies van der Rohe\nRecintes i edificis\nDe manera general, el nom genèric (edifici, recinte, etc.) que acompanya la denominació del lloc s’escriu amb minúscula, mentre que els elements que l’acompanyen s’escriuen amb majúscula.\nel recinte de Torribera\nl’edifici Principal de la Facultat de Dret\nl’edifici de Migdia\nl’edifici de Ponent\nl’edifici de Sants\nl’edifici Adolf Florensa\nl’edifici Josep Carner\nl’edifici Tomás y Valiente\nl’edifici de Marina\nl’edifici B de la Facultat de Farmàcia\nPer la seva singularitat, però, l’edifici de la plaça Universitat s’escriu amb majúscules:\nl’aulari de Migdia 2\nla plaça del Teatre (Mundet)\nla plaça del Campus (Bellvitge)\nel pavelló poliesportiu de la unitat d’Esports\nel jardí Ferran Soldevila\nEn canvi, s’escriu el genèric amb majúscula quan el seu significat no s’ajusta al significat original o quan es tracta d’un edifici singular.\nel Pavelló Rosa\nel despatx 4 del Vagó 2 de l’edifici de Ponent\nEls noms dels campus, que s’acosten a òrgans de gestió, també s’escriuen amb majúscula inicial de noms i adjectius.\nel Campus Clínic\nel Campus Diagonal\nel Campus Plaça Universitat\nel Campus Raval\nel Campus Sants\nEn aquests casos, tant el genèric com els elements que l’acompanyen s’escriuen amb minúscula inicial, llevat que l’element sigui un nom propi, una sigla o una lletra.\nl’aula José M. Valverde\nl’aula Fèlix Serratosa\nl’aula TEAM de l’ICE\nl’aula de màster\nl’aula de pràctiques\nla sala d’activitats dirigides (Esports)\nla sala de dissecció\nla sala d’estudiants\nla sala de professorat\nla sala de recepcions\nla sala de reproducció\nla sala de terminals\nla sala d’informàtica de Física\nla sala del Mirador\nla sala de les Voltes\nla sala Ramón y Cajal\nla sala Laval\nel despatx de professorat dels Serveis Lingüístics\nel despatx multimèdia (Programa de millora i innovació docent)\nel laboratori de fotografia\nel laboratori de vídeo\nel laboratori de gran format\nel laboratori de color\nel laboratori de procediments antics\nel taller d’escultura\nel plató d’escultura\nel solàrium (Esports)\nel gimnàs de musculació\nl’auditori Antoni Caparrós\nla biblioteca dels Serveis Lingüístics\nla biblioteca del Departament\nAra bé, si el nom coincideix amb l’entitat formalment constituïda, aleshores s’escriu amb majúscula inicial.\nla Biblioteca de Dret\nS’escriuen amb majúscula inicial les denominacions corresponents a dependències singulars, és a dir, les que són úniques, no repetides en edificis similars.\nel Paranimf de la UB\nel Pati de Ciències\nl’Atri de la Facultat de Física\nl’Escala d’Honor del Rectorat\nHi ha, però, algunes estances que, per tradició i atès que s’hi fan actes protocol·laris, de transcendència, etc., s’escriuen amb majúscula inicial.\nl’Aula Magna de la Facultat de Biologia\nSolà, J. Llibre d’estil de l’Ajuntament de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1995, pàg. 85.\nel dilluns 29 de gener\nBarcelona, 2 de novembre de 1997\nS’escriuen sempre amb minúscula.\nL’acte tindrà lloc el dilluns 29 de gener.\nLes obres es faran durant aquest estiu.\nA l’estiu anirem a Grècia.\nLes classes comencen dilluns.\nLes festes i celebracions cíviques, religioses i polítiques s’escriuen amb majúscula inicial de noms i adjectius.\nla cavalcada dels Tres Tombs\nla manifestació del Primer de Maig\nla commemoració de l’Onze de Setembre\nEn textos especialitzats (sobretot en les àrees de coneixement d’història i de geologia), però, és habitual l’ús de la majúscula inicial perquè es considera que les paraules que designen aquests períodes són noms propis.\nS’escriuen amb majúscula.\n«Majúscules i minúscules» [en línia]. A: Criteris de la Universitat de Barcelona (CUB). Llibre d’estil. Barcelona: Universitat de Barcelona. Serveis Lingüístics. <http://www.ub.edu/cub/criteri_bloc.php?id=309> [consulta: 26 gener 2022].\nepígraf m Citació breu que sovint es col·loca al començament d'un llibre o d'un capítol.\níndex analític loc Llista o taula ordenada dels conceptes, els noms propis, la terminologia específica, etc., que apareixen en una obra.\ntaula de contingut loc Llista o taula ordenada de les parts (capítols, apartats, etc.) de què consta un document.\nnom propi m Nom que designa de manera concreta una persona, un país, un lloc, una època, etc.\nnom comú m Nom que designa un ésser o un objecte que pertany a una classe d’éssers o d’objectes que poden rebre la mateixa denominació.\nconcordança f Correspondència morfològica (de gènere, de nombre, etc.) entre dos elements lingüístics.


Pilar Rahola: «A cada generació, els catalans perdem la nostra història» – El Temps\nInici » Cultura Entrevistes Pilar Rahola: «A cada generació, els catalans perdem la nostra història»\n5 Vistes\tPilar Rahola publica 'Rosa de cendra"//Jordi Play.\nPilar Rahola (Barcelona, 1958) ha guanyat el premi Ramon Llull amb ‘Rosa de cendra’, una novel·la centrada en la Setmana Tràgica amb personatges hereus de ‘Mariona’, l’anterior obra de Rahola, ambientada a finals del XIX. L’edita Columna. Més notícies Rahola guanya el Llull amb Rosa de cendra —Un llibre sobre la Setmana Tràgica era la continuació lògica de Mariona?\n—És a l’inrevés. En el meu si familiar un dels mites clàssics era la Setmana Tràgica. El meu avi me’n parlava molt, el meu pare també; s’havia convertit en metàfora de les coses que no es fan bé o que poden trontollar. Formava part de la meva educació familiar i sentimental. Però, quan em vaig decidir finalment a escriure sobre la Setmana Tràgica, em va semblar que primer s’havia de parlar del segle XIX. Jo sóc molt galdosiana —he llegit molt Pérez Galdós—, i el segle XIX ha tingut molta mirada espanyola però molt poca mirada catalana. Em va semblar que, si jo volia parlar de la Setmana Tràgica, abans havia de parlar de les lluites contra els quintos que havien sacsejat el segle XIX. Jo ja tenia coses començades de Rosa de cendra que vaig aparcar i vaig fer Mariona. Per tant, no és Rosa de cendra conseqüència de Mariona sinó que Mariona és la prèvia necessària per poder culminar amb la darrera lluita contra els quintos que és la Setmana Tràgica.\n—Es nota que vol parlar d’història…\n—Vull passejar per la història.\n—S’hi sent còmoda? La història no esdevé una cotilla?\n—No, no, a l’inrevés. No em sento en absolut una historiadora, però m’agrada molt pouar en els fets històrics. A l’hora de fer literatura em mouen dues voluntats per passejar-me per la història. Una és que ajudo a conèixer-la, perquè els catalans, a cada generació, perdem la història i a cada generació l’hem de recuperar i reivindicar. L’altra és que m’agrada molt agafar personatges petitons que t’expliquen grans fets. I aleshores poder mirar els grans fets històrics a través de les mirades petites. Això els dóna una dimensió personal, humana, i alhora grandiosa, que em sembla extraordinària.\n—Li encanta presentar tots els protagonistes de la història. N’hi surten molts.\n—Sí perquè jo penso que, si ara algú escrivís sobre el segle XXI i fes un personatge com jo mateixa o com qualsevol que ens movem en la trinxera política i periodística, les nostres converses serien sobre el president de la Generalitat, en Junqueras, en Romeva o en Mas. Tot aquest món formaria part de la vida quotidiana. I, per als ciutadans del carrer, que es miren la política de més lluny, tota aquesta gent també formaria part de la seva realitat social, política i emocional. Els meus personatges són ficticis en un món que no és fictici. A mi m’agrada molt aquest caràcter literari. M’agrada molt agafar en Prat de la Riba i convertir-lo en un tipus de veritat i que els meus personatges llegeixin els seus articles i l’admirin o l’odiïn.\nRahola ha guanyat el premi Ramon Llull per aquest llibre//Jordi Play.\n—Hi ha el perill que el tema de la novel·la quedi enterrat sota el pes de la Història.\n—Sempre… Tota opció en mata d’altres. Però fixeu-vos que —me n’hauré sortit o no— intento entendre les actituds personals i la trencadissa interior dels personatges davant d’un fet històric molt brutal. Rosa de cendra té un escenari històric però també un escenari emocional, que té a veure amb conceptes universals com la lleialtat, el compromís, l’orientació sexual, la relació pare-fill, les víctimes i els botxins, els herois i els covards… Tots els grans conceptes de la humanitat els intento inserir en unes vides petites que viuen un moment grandiós. Per tant, a Rosa de cendra hi ha la Setmana Tràgica però també les tragèdies interiors de cadascun d’ells, i això sí que té a veure amb la literatura de sempre. Al final, un escriptor sempre escriu el mateix llibre, que té a veure amb les pors i els desconcerts humans.\n—Evidentment, totes les novel·les han d’explicar l’evolució d’un personatge, i en aquest llibre és molt clar en el cas de l’Albert, l’home de negocis que va ser a la guerra de Cuba.\n—Clar. Amb l’Albert vaig tenir un conflicte personal important. Jo partia de l’Albert, nét de la Mariona, que se n’havia anat a la guerra de Cuba. Certament faig un traspàs de 40 anys: del 1870 al 1909 han passat moltes coses. Jo podia haver fet un personatge que fos un heroi romàntic: el nen jovenet que envien a la guerra, que torna, que ha sobreviscut, que lluita per uns ideals… però no em semblava versemblant perquè les guerres et destrueixen, les guerres no et fan mai millor persona: et poden fer molt vil, molt execrable, molt amoral en el fons. Llavors em va semblar més versemblant i més tangible un personatge que, tornat de la guerra, l’únic que vol és sobreviure i aixecar-se i mai més tornar a ser un desgraciat. L’heroi romàntic acaba sent el seu fill Enric, que marxa a lluitar amb els llibertaris i trenca amb tot. L’Albert, no. Ell havia de ser l’home que, com diu en Foix, “alça el punyal i defensa el seu bé”. Això ho tenia molt clar però després de fer background de la guerra de Cuba —vaig estar llegint dietaris de soldats, cròniques de l’època, etc.—, vaig quedar tan horroritzada de la brutalitat d’aquella guerra que encara vaig tenir més clar que l’Albert no podia sortir bé d’allà. Havia de ser un antiheroi. Efectivament, hi ha una evolució aquí perquè hi ha uns fets històrics que el traspassen i el sacsegen. De vegades pots ser cohabitant de la història i de vegades la història et pot passar pel mig.\n—Va dir vostè en la presentació del llibre que hi havia un paral·lelisme en el món polític d’aquella època i aquesta. Un paral·lelisme relatiu perquè no s’intueix res semblant a la Setmana Tràgica en l’horitzó…\n—Quan escrivia la novel·la, el que em va sobtar més, i em va anar creixent, és l’inevitable paral·lelisme amb el moment actual, però no per la Setmana Tràgica, que em sembla absolutament impensable. Sortosament, no estem en un relat bèl·lic; podem estar en un relat repressor, però no és el mateix la cavalleria que els jutjats. Per tant, descarto totalment aquest punt i final. Però, dit això, sí que penso que tots els elements que configuren el calidoscopi actual hi són ja a principis de segle. Entre el 1901 i el 1909 apareix el catalanisme polític organitzat i, a més a més, és capaç d’unificar-se en diferents corrents: els republicans, que venia del Valentí Almirall, amb els que vénen d’en Pi i Margall i que acaba configurant la Lliga Regionalista…\n—Com l’independentisme ara?\n—Solidaritat Catalana és igual a Junts pel Sí. Clarament: Solidaritat és la suma de gent conservadora —i en aquest cas catòlica, com en Cambó o en Prat de la Riba— amb els republicans d’en Carner i companyia i els Coromines i altres corrents més minoritaris. Molts dels articles que he llegit de contradiccions i baralles internes dins de Solidaritat Catalana són exactament iguals que els de Junts pel Sí. Prat de la Riba seria en Mas; en Corominas o en Carner seria en Junqueras, etc. I després també hi ha aquella alta burgesia que, davant de les bombes anarquistes i les revoltes sindicals, opten per l’Estat: serien Millo o en Duran i Lleida —bé, en Duran també podria ser en Cambó perquè fa una evolució. Però en Millo podria ser el meu personatge, l’Albert —òbviament sense les connotacions específiques. A més a més, apareix el lerrouxisme polític i s’estructura l’anticatalanisme: és en Rivera. Quan llegeixes els discursos del Lerroux, traient-li la part violenta, estàs llegint el patriotisme una mica xaró i antiquat d’en Rivera i alguns dels seus personatges, i del PP —tot i que el PP seria més Capitania General.\n—I la CUP?\n—També. El món CUP i, fins i tot, una part de Podem, que seria el món anarquista —traient-li el tema violent— seria l’Escola Moderna, Ferrer i Guàrdia, etc… Per això la gent que ja l’ha llegit —com en Gimferrer i en Casajuana— em diuen que, llegint-lo, tens moltes claus per entendre el moment actual. A diferència de la Pilar Rahola opinadora que, davant d’un Millo, pren partit; la Rahola literària, la que intenta escriure una novel·la amb una component polític, històric i cultural, intenta entendre els personatges. Jo no jutjo l’Albert o l’Enric, quan se’n va amb l’anarquisme més violent. Intento entendre les motivacions que fan que prengui un partit o un altre.\n—És un llibre d’homes…?\n—La Gemma Lienas, que estava al jurat del premi Ramon Llull, em va dir: “Fins al final, pensàvem que eres un home”.\n—Ho deia pels protagonistes, sobretot masculins.\n—Això té una història. Jo no escric a l’atzar. Quan em poso a escriure sé el final de la novel·la, sempre. Jo ja sé el final de la pròxima novel·la, per exemple. I el títol. Per exemple, en aquest cas, tenia clar que el volia titular “Rosa de foc”, fins que vaig arribar a la conclusió que era una expressió ja quallada històricament i que no em corresponia.\n—De seguida la gent pensa en una expressió ja popular.\n—I jo l’agafava de l’expressió anarquista. Per això Rosa de cendra dóna la idea que després del foc ve la cendra i la cendra recupera. Doncs de la mateixa manera, des del començament vaig tenir la idea que era una novel·la d’homes. Jo volia assumir el repte literari —perquè, més enllà de tot, jo estic aprenent a fer literatura—; ja veia que em resultaven fàcils els personatges femenins i que Mariona ja tenia un gran personatge femení. Per això estructuro aquesta novel·la amb tres personatges masculins centrals i els personatges femenins eren col·laterals. Quin és el problema? Que, quan portava aproximadament la meitat de la novel·la, el personatge femení comença a trucar-me a la porta. Textual. Notava que el necessitava. Em faltava aquella mirada i m’anava pressionant. Fins que vaig entendre que, tot i que la Setmana Tràgica sigui, tota ella, una mirada masculina, comença a haver-hi una mirada femenina incipient —que surt a través de les Dolors Monserdà, Carme Karr, Lluïsa Vidal— que també configuren el segle, de fet canviaran el segle XX, que miren tot allò que és molt masculí una mica des de fora. Aleshores és quan em creix la Merceneta. Tot i que jo no volia cap personatge femení central.\n- Publicitat -\tFerrer i GuàrdiaLerroux. Albert RiveraPilar RaholaPremi Ramon LlullRosa de CendraSetmana Tràgica\tEscrit per\nPilar Rahola: «A cada generació, els catalans perdem la nostra història»


Com evitar que el meu gos bordi a les persones? | món Gossos\nEl teu gos borda a les persones i t'agradaria que deixés de fer-ho? Si és així, el primer que cal saber és per què es comporta d'aquesta manera, ja que serà l'única manera de trobar una solució que sigui realment efectiva. Però no et preocupis: et anem a ajudar a descobrir l'origen de el problema.\nA més, t'oferirem consells sobre com evitar que el meu gos bordi a les persones i sigui, d'aquesta manera, un animal feliç.\n1 Per què borden els gossos?\n2 Com evitar que bordi a les persones?\nEls gossos poden bordar per diversos motius, sent els principals els següents:\nfrustració: Si deixem a l'animal sol sense poder fer res, o si no li prestem la deguda atenció tots els dies, es va a sentir frustrat, a més de avorrit i per tant bordarà. Per evitar-ho, és molt important que juguem amb ell, que el traguem a passejar i que, en poques paraules, li dediquem temps.\nAnsietat per separació: Si passa molt de temps sol, o si és un gos que depèn molt de nosaltres, pot desenvolupar ansietat. Per ajudar-lo, li podem donar un Kong mentre estem fora i seguir aquests consells sobre ansietat per separació.\nProblemes de salut i / o vellesa: A mesura que envelleix, el gos pot anar perdent capacitat auditiva i / o tenir problemes de salut propis de l'edat avançada. Com a conseqüència d'això, és normal que bordi quan senti que hi ha alguna cosa perillós. Nosaltres, com els seus cuidadors, hem d'estar al seu costat i intentar calmar-amb música clàssica o amb passejades (mai li hem de donar joguines, llaminadures ni carícies quan estigui en aquest estat ja que ho interpretaria com un premi per estar mal).\nProblemes amb altres gossos: Si no s'ha socialitzat bé, o si ha tingut algun conflicte amb altres gossos, bordarà per aconseguir que els altres animals es mantinguin a certa distància d'ell. Per això, és important consultar amb un professional perquè ajudi a l'pelut a saber com relacionar-se amb els de la seva espècie.\nCom evitar que bordi a les persones?\nHi ha diverses coses que podem fer per evitar que bordi a les persones. La primera i més important és treure'l a passejar cada dia. Un gos cansat serà un animal que, en general, no tindrà tantes ganes de bordar. Però, en el cas que ho faci, ens portarem amb nosaltres una bosseta de llaminadures per a gossos i li anirem donant una cada vegada que veiem que algú s'està acostant. D'aquesta manera, a poc a poc s'associarà els humans amb alguna cosa positiva (les llaminadures).\nA casa, ja des del primer dia, cal que ens vestim amb roba de persona gran, amb barrets, bufandes, ... en definitiva, amb tot tipus de vestits i vestimentes. Així, cada vegada que ens anem a passejar el gos no se sentirà intimidat per ningú i podrà gaudir d'estar a l'aire lliure. Pel mateix motiu, també és molt recomanable convidar a diferents persones a la llar, les quals li donaran una llaminadura.\nEsperem que aquests consells et siguin d'utilitat perquè el teu gos deixi de bordar a les persones 🙂.\nRuta completa cap a l'article: món gossos » General Gossos » ensinistrament » Com evitar que el meu gos bordi a les persones?\nVestit una gossa Schnauzer mini, de 4 anys fa 5 mesos, es va adaptar bé a la meva filla ia mi, però als dos homes de la casa, els borda desesperada quan estan aturats o caminen, que podria fer?\nRespondre a Maria Jose\nLa meva gossa Moni schnauzer, l'adopti quan tenia 3 anys, ja fa 2 q la tinc, és molt bona, però quan ve algú a casa ja sigui q el coneix no para de bordar però d'una forma desesperada, el mateix fa quan vam entrar i sortim de casa ja no es q fer, xq és insiportable.\nPodem banyar a una gossa embarassada?\nCastrar o no a una gossa


IRONMAN renova la seva confiança en Calella - Ràdio Marina - Sempre al teu costat\nIRONMAN renova la seva confiança en Calella\nL’alcaldessa de Calella, Montserrat Candini, i el director regional del sud d’EMEA d’IROMAN, Agustí Pérez, han signat un conveni, símbol de la renovació de confiança entre la ciutat i IRONMAN que assegura la celebració de l’IRONMAN 70.3 el proper 19 de maig i l’IRONMAN, el 6 d’octubre de 2019 a Calella.\nMontserrat Candini ha declarat que, amb aquest acord, IRONMAN aposta fermament per Calella com a organitzadora de l’esdeveniment i ha destacat “la confiança entre l’empresa IRONMAN i l’Ajuntament de Calella per celebrar aquest proper 2019 dos triatlons amb tanta projecció internacional”.\nPer la seva banda, Agustí Pérez ha mostrat la seva alegria vers la renovació del contracte: “És un pas molt important per a nosaltres, que demostra la confiança que deposita la ciutat en el nostre projecte i la bona sinèrgia entre organitzacions”. En relació a la cursa IRONMAN destaca que “el creixement que hem aconseguit conjuntament durant els darrers anys és molt notable. Les inscripcions s’exhaureixen cada cop més ràpidament i la presència d’atletes i professionals internacionals augmenta exponencialment, i això, és gràcies a tots els elements que IRONMAN i Calella ofereixen conjuntament”. Així mateix va voler agrair a l’alcaldessa de Calella la seva bona disposició: “Volem agrair sincerament a Montserrat Candini la bona entesa i l’esforç que ha dut a terme la ciutat per fer possible proves d’èxit i d’un alt nivell mundial”.


Casa Servent La Pobla de Segur Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 8 allotjaments a La Pobla de Segur.\nUnic, s/n - Rivert, Pobla De Segur, La Pobla de Segur, Espanya, 25693 - Veure al mapa\nEl Casa Servent està situat a la Conca de Dalt, en ple parc nacional de la Vall Alta de Serradell-Terreta-Serra de Sant Gervàs. Aquesta casa rural ofereix un jardí amb instal·lacions de barbacoa i una vista magnífica. La casa té detalls de fusta i pedra i inclou habitacions amb colors vius i una sala d'estar amb TV. La cuina disposa de forn i rentavaixella. Els llençols i les tovalloles estan inclosos i el bany té una banyera. El Casa Servent és a 20 minuts amb cotxe de la Pobla de Segur, on trobareu una gran varietat de bars animats i restaurants. L'entorn natural dels voltants és ideal per gaudir d'activitats a l'aire lliure, com ara senderisme. El centre de Lleida es troba a 95 km de l'establiment.\nCal que informeu el Casa Servent de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Número de llicència: PL - 000747\nAllotjaments a La Pobla de Segur


El fill d'Ana Obregón cancel·la la seva presència en un acte per problemes de salut\nper Carlos Medina 12/12/2019 13:56h\nÁlex Lequio ingressat d'urgència a l'hospital | GTRES\nSegons informa 'Jaleos', Álex Lequio ha estat ingressat d'urgència a l'hospital, fet que l'ha obligat a cancel·lar un acte que tenia programat a la nit d'avui.\nEstava previst que aquesta nit Álex Lequip assistís a la presentació d'una popular signatura de sabatilles, però avui mateix s'ha vist obligat a cancel·lar aquesta visita a causa del seu estat de salut. «Lamentem comunicar que per motius de salut, Alex Lecquio Jr. no podrà assistir avui al photocall de l'esdeveniment solidari organitzat per 'Morrison' a favor de la Fundació Caíco».\nEl jove estava molt il·lusionat amb aquest esdeveniment de caràcter benèfic, ja que volia aportar el seu granet de sorra en aquest acte que pretén recaptar fons a favor del càncer infantil a través d'una subhasta.\nÁlex Lequio continua lluitant en la batalla contra el càncer, que pateix des de fa 20 mesos. Des del passat mes de setembre, el fill d'Ana Obregón està tractant-se de nou a causa d'una forta recaiguda. Cal ressaltar com Álex, malgrat la seva joventut, s'ha enfrontat a aquesta dura malaltia amb un somriure i molt optimisme. La seva lluita està sent l'exemple de molts joves que per desgràcia pateixen aquesta malaltia.\nL'última aparició pública d'Àlex Lequio va ser el mes de novembre passat coincidint amb una festa de disfresses per a animals, en aquells dies confessava, amb el somriure que li caracteritza, que es trobava prou bé per a ser allí.\nÁlex Lequio reapareix en públic després de la seva lluita contra el càncer\nGran preocupació sobre l'estat de salut de l'entranyable cantant Juan Luis Guerra