Uns dies després | Variacions\n29 Març 2014\t/ 1 comment\nRetorno aquest bloc a la vida, després de més de tres setmanes de fer-li el salt, dedicat al de la candidatura de Josep M. Carreras a la junta de l’Ateneu Barcelonès. Durant gairebé un mes hi he penjat entre una i tres entrades diàries, redactant jo mateix els textos o habilitant per a la xarxa els dels companys d’equip. També durant aquests dies m’he ocupat parcialment del compte de twitter de la candidatura, i he redactat i coordinat tots els continguts del programa electoral. L’esforç ha estat certament intens, i he mirat d’estar a l’alçada dels altres catorze membres de la candidatura, tots personatges rellevants en el món públic o en els respectius àmbits professionals. I no he estat pas el que més he treballat: ens hem convertit, certament, en un grup cohesionat i potent, il·lusionat i, afortunadament, força divertit. Hi havia dies que semblava que fèiem una competició per veure qui pencava més i encetava noves iniciatives per fer caminar el nostre projecte. No és pas poca cosa, sobretot si tenim en compte que la gran majoria hem compaginat la dedicació a les eleccions amb la nostra habitual feina professional, absorvent i intensa en tots els casos.\nI malgrat tot hem perdut. Què hi farem: això és el que passa quan competeixes. Pots guanyar o pots perdre. No vull ara fer-ne cap anàlisi gaire acurada, perquè necessito una mica més de distància per fer-ho amb rigor i claredat, però sí que em ve de gust desgranar algunes impressions que he tingut al llarg de la campanya i algunes sensacions amb les quals m’he quedat un cop ja l’hem rematada i beneïda.\nAhir mateix rebia a casa una carta que l’encara president Francesc Cabana ens enviava a tots els socis per acomiadar el seu mandat. Amb la seva discreció i dignitat habituals repassava molt breuement algun dels èxits de la seva feina al capdavant del casal de la Canuda i deixava anar, molt suaument, alguna puntualització que més valdria no deixar de prendre en consideració. Ens diu Cabana que “he servit més de 50 anys a Catalunya i no crec que ho hagi de demostrar a ningú”. Estranys són aquests temps en els quals alguns que fa quatre dies que s’han afegit a un corrent d’èxit popular gosen qüestionar la implicació dels que hi són des que tenen ús de raó.\nI avui mateix hem pujat al bloc de la candidatura una carta de l’encara membre de la junta directiva de l’Ateneu Barcelonès i que fins fa quatre dies aspirava a ser-ne el president, Josep M. Carreras, en la qual, després de felicitar i desitjar sort al seu oponent triomfador, Jordi Casassas, adverteix als socis de l’Ateneu que “la campanya (…), per raons que tenen molt a veure amb la situació amb que es troba immersa Catalunya, s’ha centrat més en aquests temes generals de país que no pas en els relatius al paper i al funcionament de la nostra entitat”. Certament, si algú hagués aterrat sobtadament a l’Ateneu sense informació prèvia i hagués escoltat alguna de les converses, diàlegs o debats de campanya hauria cregut amb més facilitat que en la contesa es dirimien les intencions dels aspirants a governar un país que no pas els candidats a dirigir una entitat. Això, segons com es miri, pot ser bo. Però, certament, segons com es miri, pot ser francament dolent. Que cadascú hi apliqui la seva personal ullera.\nDurant la campanya electoral he rebut, per vies diverses i ben insistents, missatges en la majoria dels casos anònims, en els quals es qüestionava la meva bona fe, es posava en dubte el meu posicionament sobre la qüestió nacional, se m’acusava d’hipòcrita, es deia que estic literalment venut als interessos d’un partit determinat i que la meva voluntat funciona al dictat de les instruccions d’altres persones, el nom de les quals no cal esmentar. No vull jugar ara el paper de víctima ni tampoc pecar d’excessiva ingenuïtat, i també sé per experiència que el ptijor que hom pot fer davant d’acusacions anònimes (i la majoria de les que no ho són, també) és intentar rebatre-les. El temps i els fets són jutges suficients, tot i que de vegades massa lents, per posar a cadascú al seu lloc. I prefereixo que el meu lloc el designi la meva trajectòria, els fets que m’acompanyen i els arguments i els textos pausats i serens abans que no pas el debat acalorat i conjuntural d’una campanya electoral. Però mentiria si no digués que alguna fibra m’han arribat a tocar.\nAra bé, que res del que dic aquí no sigui interpretat com a excusa. Vam perdre les eleccions, i això va passar essencialment perquè els nostres oponents van fer una campanya millor. Continuo pensant que el nostre projecte era (és, de fet) clarament millor i més beneficiós per a l’entitat, però resulta evident que els mecanismes de propaganda electoral els ha usat molt millor l’equip de Casassas. Millor, amb major insistència i, sobretot, durant molt més temps que nosaltres. Per a alguns membres concrets de la candidatura Casassas, la campanya va començar fa no menys d’un any, quan la majoria dels que ens hem afegit a l’equip de Carreras ni tan sols se’ns havia passat pel cap arribar mai a concòrrer a unes eleccions a l’Ateneu. Hi insisteixo: tot això no ho dic com a demèrit dels nostres oponents, sinó justament tot el contrari. La feina electoral l’han feta molt i molt bé.\nPerò ara que l’Ateneu Barcelonès ja compta amb un nou president (Jordi Casassas prendrà possessió del càrrec durant la setmana vinent) i d’una nova junta que l’acompanya, justament quan les opinions expressades ja no cal que es mirin sota el prisma de l’interès electoral, i també abans que el nou govern de l’entitat comenci a actuar d’acord amb el seu programa i criteris, trobo que és també moment adequat per fer notar alguns fets per tal que quedin notarialment apuntats, per si en alguna revisió del futur arribessin a ser significatius o útils.\nMentre que la candidatura derrotada va presentar un programa electoral de vora vint pàgines, amb deu àmbits d’intervenció i més de 60 actuacions concretes, és destacable que la candidatura guanyadora va afirmar públicament en el seu acte central de campanya que no sabien literalment res de la situació econòmica de l’Ateneu i que deien poques coses sobre el que farien perquè ja ho decidirien amb els socis quan governessin. També resulta significatiu que un dels pilars sobre els que es va basar la campanya era el continuïsme de l’equip de Carreras, projectat en clau positiva pels seus protagonistes i com a demèrit pels seus oponents. Però potser no s’ha explicat amb prou claredat (ai, las!) que dels quinze candidats de l’equip Carreras, només tres procedien de la junta sortint, i la majoria dels restants mai no han tingut cap càrrec ni funció representativa a l’Ateneu. De la mateixa manera, cal remarcar que els pressumptes renovadors de Casassas van articular la seva candidatura a partir d’un nucli de socis que es ve presentant de forma continuada a les eleccions de l’Ateneu. Revisant les llistes de candidats de les tres anteriors eleccions n’hi hauria prou. I en algun cas, de les quatre, i potser de les cinc, anteriors eleccions. Res a dir-hi; en tenen tot el dret. Però, potser, la paraula “renovadors”, no és la que millor els defineix.\nEstic segur que Jordi Casassas té el nivell i la capacitat suficients per ser un bon president per a l’Ateneu Barcelonès. Ho desitjo de debò i no m’estic pas d’afirmar públicament que si jo puc contribuir-hi en qualsevol cosa que estigui en la meva mà, no deixaré pas de fer-ho, sempre que no violenti els meus criteris ni conviccions. I si mai crec que he de ser públicament crític amb la seva actuació, ho faré des de la màxima lleialtat i honestedat de què sóc capaç, i de forma tant elegant com sàpiga. Sempre he cregut que els presidents i les juntes han de rebre, per defecte, el suport i l’estímul dels associats, i només han de ser censurats públicament en el cas que es produeixin greus anomalies. I estic força convençut que no serà el cas.\nPerò justament per això em sembla que ara, abans que es posi en marxa el nou mandat, havia d’explicar això que em passa pel cap. La majoria de socis de l’Ateneu han cregut que l’equip més adequat per dirigir l’entitat era aquell que afirmava que “s’implicaria en el procés nacional” més que no pas els seus oponents. Han cregut que això, amb independència que sigui cert o no, era més important que conèixer bé els números de l’entitat i que tenir clares les propostes d’actuació a realitzar.\nNo ho jutjo. Ho constato. I en prenc nota com a símptoma. I em pregunto si el símptoma no és extrapolable a la resta del país.\nNo hi ha ningú més feliç ni satisfet que jo per les transformacions polítiques que s’estan produint a Catalunya. Jo sóc dels que defenso que l’horitzó de la independència és una oportunitat única per a construir un nou país. I allò que m’apassiona és la possibilitat de construir aquest país, de pensar com ha de ser, de trobar les millors fórmules per garantir el benestar dels seus ciutadans. No em fa nosa parlar ni de la forma ni dels símbols, però allò que em fa trempar de debò és parlar dels seus continguts i de la seva gent. A petita escala, el mateix voldria per a l’Ateneu.\nA partir d’ara, la senyera onejarà cada dia del món a la façana de l’Ateneu. No em sembla pas malament. Però compte, no fos cas que de tant mirar la senyera i la façana de l’Ateneu, ens oblidéssim del que hi ha dintre. O del que hi hauria d’haver.\nAteneística, Barcelona, Cultura!, Política, societat civil\nAteneu, Catalunya, cultura, diàleg, eleccions, independència, polítiques, sensacions, societat civil\neLluïsa 30 Març 2014 — 13:06\nUnes opinions molt encertades. Quin petis pais més estrany el nostre…!!!\nMolts petons estelats!!!


SafeCom - Reprogir | Serveis d'impressió i comunicació\nSafeCom és sinònim d’impressió confidencial i segura. Afegeix funcionalitat d’impressió per arrossegament segur amb els dispositius de les multifuncionals compatibles. Es requereix l’autenticació de l’usuari i proporciona una integració segura amb altres aplicacions empresarials i fluxos de treball a través de sessions úniques. L’autenticació és simple, els usuaris han d’introduir un codi a la impressora o passar la targeta per recuperar la seva impressió.\nNo només assegurar la confidencialitat de la seva empresa, sinò que també redueix els costos de paper i de subministrament fins a en un 20%.\nLes funcionalitats bàsiques de SafeCom són:\nAdministració centralitzada d’usuaris i dispositius:\nÉs important per determinar per precisió els costos a nivell de departament, projecte o usuari.\nComptabilitat de documents de totes les impressions, fotocòpies, e-mails i escaneigs: Podrà mirar quins fitxers ha imprès cada equip i qui és l’usuari. Podria assignar el cost d’impressió per departament o per usuari. Quan l’usuari sàpiga que s’està controlant les impressions, vigilarà més.\nControl d‘accessos al dispositiu: Protegeix els dispositius i assegura la impressió confidencial. Les màquines departamentals que comparteixen diverses persones poden acumular treballs impresos. Mentre l’usuari busca el seu treball en la safata de sortida, pot xafardejar documents o informació confidencial. Mitjançant un sistema amb control d’accessos, no haurà de “córrer” a buscar el seu treball a la impressora perquè no ho llegeixi ningú.\nImplementació de regles d’impressió: Realitza canvis en el comportament dels usuaris i en la reducció de les despeses. Optimitza l’ús del dúplex i de les impressores de color. Per exemple, a un usuari de comptabilitat li podria assignar imprimir solament en monocrom i per la impressora X, mentre que un de comercial pot imprimir per la de color. O bé, determinar que els e-mails s’imprimeixen sempre en monocrom.\nREPROGIR ( GIRONA ) – SAFECOM


'RITO', la coreografia mitològica que converteix el TEM en un Museu - Teatre El Musical\nEl hall de l’espai municipal acull les representacions de Rito, un espectacle entre la dansa i l’obra escultòrica\nUn home i una dona apareixen sobre un tapet circular que simbolitza el cicle de la vida i la mort. Els límits d’esta forma geomètrica, sagrada en tots els cultes i tradicions, estan custodiats per cent caps de jaguar que representen una ofrena divina. Els cossos dels intèrprets s’uneixen a través d’un bes i es fonen en tres dels quatre elements bàsics -terra, aire i aigua- mentre rendeixen culte a Eros i Tànatos.\nRito és un espectacle de mitja hora que es mou entre la dansa i les arts plàstiques, i que per moments resulta més propi d’un museu que d’un recinte escènic. Els pròxims 12 i 13 de febrer, el Teatre El Musical acollirà les funcions d’esta peça fruit de la col·laboració entre dos creadores nascudes a Elx: la coreògrafa Asun Noales, fundadora de la companyia OtraDanza en l’any 2007, i l’artista visual Susana Guerrero. Però no ho farà sobre l’entarimat de la seua sala principal sinó en l’immens hall, perquè el públic, disposat al voltant del cercle, puga observar l’obra des de tots els angles. A l’interior, la pròpia Asun Noales i el ballarí Sebastián Rowinsky, coberts per una argila que dóna forma als seus moviments, es fusionaran en un ritual ple de referències mitològiques.\nNoales i Susana Guerrero es van conèixer a través d’un amic comú, Francisco Sarabia, que estava convençut que havien de unir els seus talents en un mateix projecte. Així va ser com ambdós van començar a donar forma a esta instal·lació artística i performativa, que va veure la llum fa cinc anys al Museu d’Art Contemporani d’Alacant (MACA). Elles mateixes reconeixen que Rito, al plantejar un diàleg entre expressions artístiques diferents, pot exhibir-se tant en un espai teatral com en una pinacoteca: “La peça de dansa es produeix dins d’una obra d’art, en un mateix espai i temps, i com un únic dispositiu. D’una banda, està la dansa, efímera, orgànica, incopsable i viva. De l’altra, l’obra escultòrica, cosificada, ritual, circular i simbólica”.\nDATA: 12 i 13 de febrer (19h)\nUna trentena de propostes multidisciplinars configuren la temporada de l’espai municipal fins al juny El Teatre El Musical ha presentat...


Espais d'aprenentatge a P3 - Escola Pia Calella\nPàgina inicial/Infantil, Portada/Espais d’aprenentatge a P3\nA P3 des de fa unes setmanes que hem començat a treballar mitjançant diferents espais d’aprenentatge. I què són els espais d’aprenentatge?\nAquests espais són bàsicament una manera diferent d’organitzar els alumnes i l’aula. Es pretén que tant l’espai com els materials que s’ofereixen els hi serveixin per construir un lloc d’aprenentatge que sorgeixi espontàniament. Per això son els infants els protagonistes i els constructors del seu propi procés d’aprenentatge. Aquests espais permeten organitzar de manera diferent l’alumnat i l’aula. L’objectiu és que, amb els materials que s’ofereixen, cada infant pugui construir el seu propi aprenentatge de manera espontània.\nA l’escola dividim l’aula en quatre espais i són els i les alumnes els que quan arriben al matí escullen a quin espai volen anar. D’aquesta manera també donem lloc a una entrada tranquil·la. Els nens i nenes van arribant a l’aula i una vegada s’han tret la jaqueta i s’han posat la bata van a l’espai que volen. Així la mestra pot estar pels infants que van arribant i també permet que els nens i nenes que necessiten més estona per entrar ho puguin fer tranquil·lament i sense pressa.\nLes propostes les canviem cada setmana i estan programades i pensades amb anterioritat i també estan vinculades amb els continguts que anem treballant cada dia. Aquest trimestre hem presentat els següents espais:\nMotricitat fina: treballar el domini de la mà, la destresa, la tonicitat dels dits, la precisió, la força… i la coordinació òcul-manual.\nMinimon: combinació de moltes “peces soltes” per a crear una història, una situació real o inventada per l’infant o per l’adult que ofereix molts beneficis, parlar i dialogar i escoltar els altres, crear històries i imaginar…\nArtístic: fomentar la creativitat, la imaginació i la manipulació de diferents tècniques plàstiques.\nManipulació: experimentar amb diferents materials i textures, fer transvasaments…\nEls infants de P3 en gaudeixen molt! Mireu aquestes imatges…\nLaura Marrè2020-12-16T19:08:32+01:00Infantil, Portada|


Propostes solidaries – AMPA Pinediques de Taradell\nLLIURAMENT DELS DINERS DE L’ENLAIRADA DELS FANALETS\nPinediques • 4 abril 2017\nEl passat divendres dia 31 de març de 2017 a les 16:45 hores al patí de l'edifici d'Infantil de les Pinediques es va fer el lliurament dels diners recaptats en l'ENLAIRADA DE FANALETS organitzada per l'AMPA Les Pinediques per a la investigació de la malaltia X-ALD.\nMembres de la Junta Les Pinediques van tenir el plaer de lliurar la quantitat de 1.640 euros a la família de l'Arnau Ricart Roca.\nGràcies a tots els que hi vareu col·laborar, això ha estat possible!\nPosted in Fotos, Propostes solidaries on 4 abril 2017 by Pinediques.\nL’ACTE DE L’ENLAIRADA DE FANALETS\nPinediques • 16 març 2017\nEl diumenge 12 de març de 2017 l'AMPA de les Pinediques va portar a terme l'Enlairada de Fanalets al Pla de Marenga de Taradell amb la finalitat de recaptar diners per la investigació de la malaltia de l'Arnau anomenada l'X-ALD.\nTenim el plaer de comunicar-vos que gràcies a les col.laboracions i/o aportacions del Xocolater de Taradell, la Banda de l'Escola de Música de Taradell, Protecció Civil de Taradell, Ajuntament de Taradell, Gegants de Taradell, Escola de Les Pinediques, l'Escola de Sant Genís i Santa Agnès, l'AMPA de Sant Genís i Santa Agnès, la Pastisseria Can Montrodon, Ca la Flora, Farmàcia Barfull, Can Rifà, Ca la Nuri i totes aquelles persones que van contribuïr comprant el berenar i fanalet vam recaptar:\nPOC MÉS DE 1.500 EUROS!\nAquí us mostrem algunes de les fotogràfies captades durant l'acte solidari:\nGràcies per ser-hi, gràcies per col.laborar-hi! Gràcies des de l'AMPA Les Pinediques.\nPosted in Propostes solidaries on 16 març 2017 by Pinediques.\nFANALETS SOLIDARIS; QUÈ FER EN CAS DE PLUJA?\nPinediques • 12 març 2017\nAvui diumenge 12 de març a les 17h de la tarda portarem a terme la Caminada Solidària per recaptar fons per la investigació de la malaltia anomenada l'X-ALD.\nEl punt de trobada és a les 17h al Pujoló, però en cas de pluja els actes es desplaçaran a la Sala Gran de Can Costa i Font per portar a terme el berenar acompanyats dels Gegants i Grallers de Taradell i l'Escola de Música de Taradell.\nEn cas de que algú estigui interessat en comprar berenar i/o fanalet o fer alguna petita donació durant a llarg d'aquesta tarda, és pot posar en contacte amb algun membre de l'AMPA de les Pinediques.\nUs hi esperem i que el temps en acompanyi!\nPosted in Propostes solidaries on 12 març 2017 by Pinediques.\nCAMPANYA SOLIDÀRIA ARNAU – 12 març’17\nPinediques • 6 març 2017\nUs recordem que el proper diumenge tots podem col.laborar en la Campanya Solidària de l'Arnau per recaptar diners per l'investigació de l'X-ALD.\nTambé venda de tiquets per part dels nostres alumnes de 3er i 4art:\nDilluns dia 06 de març a les 13h i a les 16:30h a l'edifici de Primària\nDijous dia 09 de març a les 16:30h a l'Edifici d'Infantil.\nPosted in Propostes solidaries on 6 març 2017 by Pinediques.\nAmpa • 30 setembre 2015\nPosted in Altres, Propostes solidaries on 30 setembre 2015 by Ampa.\nPinediques • 8 octubre 2014\nPosted in Activitat familiar, Propostes solidaries on 8 octubre 2014 by Pinediques.\n“MARES DE LLET” I “LA CASETA”. FIRA D’INTERCANVI a Vic.\nSeguiremos – Hospital Sant Joan de Déu y Macaco, proposta solidaria\nAmpa • 22 febrer 2013\nÉs un vídeo que ha fet el cantant Macaco amb treballadors i pacients de la planta 8ª (oncologia) de l'Hospital Infantil de Sant Joan de Déu a Barcelona per recollir fons per a la investigació del cáncer.\nCada vegada que s'obri el vídeo entraran 5 cèntims per a la causa.\nPosted in Propostes solidaries on 22 febrer 2013 by Ampa.\nDiversos artistes catalans dediquen una cançó als infants de l’hospital Sant Joan de Déu\nAmpa • 9 desembre 2012\nUn grup d'artistes del panorama musical català han enregistrat la cançó "L'esperança és el regal", un projecte solidari per ajudar l'hospital Sant Joan de Déu. El músic bisbalenc Miquel Abras ha estat l'encarregat de compondre la peça, que interpreta conjuntament amb Elena Gadel, Amelie, Dolo Beltran, Sara Pi, Helena Miquel, Teràpia de Shock i Jofre Bardagí. A més, compten amb la col·laboració d'un cor d'infants, voluntaris i professionals de l'hospital.\nDimecres vinent, dia 12, artistes, infants, famílies i professionals interpretaran la cançó en directe en l'acte d'encesa de llums de l'arbre de Nadal de Sant Joan de Déu. El videoclip de la cançó serà la felicitació de Nadal que enviarà l'hospital aquest any.\n"L'esperança és el regal" s'editarà, juntament amb el videoclip, en un DVD que es vendrà a les botigues de música per un preu de 3 euros. Els beneficis que se n'obtinguin es destinaran a finançar projectes de l'hospital. Entre aquests projectes, hi ha tant recerca i innovació mèdica com programes no assistencials com els pallassos i els músics d'hospital.\nPosted in Noticies, Propostes solidaries on 9 desembre 2012 by Ampa.\nRecollida de joguines per l’escola bressol\nLes AMPA de les escoles bressol La Xarranca i La Baldufa han organitzat una recollida de joguines per renovar part del material de l’escola.\nDurant la setmana del 4 al 8 de juny podeu anar portant totes aquelles joguines d’exterior que ja no feu servir i estiguin en bon estat: pales, galledes, caminadors, pilotes, bicicletes i motos, jocs d’aigua, etc.\nTrobareu una caixa a les escoles on podreu dipositar-les.\nPosted in Noticies, Propostes solidaries, Taradell on 2 juny 2012 by Ampa.


Figaro archivos - Dinamica Ballet\nClasse d'enviament: Figaro\nMirall professional de paret Figaro\nPortada » Figaro\nideadmin\ton desembre 3, 2020\nEl Figaro és un mirall per a professionals de les arts escèniques i l’esport. Ofereix un reflex perfecte, sense cap deformació a qualsevol distància, per poder treballar amb precisió la tècnica del ballarí, músic o atleta. S’ha dissenyat per poder unir tantes unitats com es necessiti i així crear un espai continu amb gran sensació d’amplitud i elegància a la sala. El Figaro és un mirall d’alta seguretat gràcies al seu sistema de fixació a paret i la pel·lícula de seguretat que evita que es desprenguin fragments si pateix un cop fort.\nCOSTOS DE TRANSPORT: A l’Estat Espanyol fins a 3 unitats: 100€. Per comprar-ne més contacta siusplau amb el nostre equip.\nTERMINI DE LLIURAMENT: 15 dies\nUna eina de treball indispensable\nPer millorar la tècnica en qualsevol disciplina artística o esportiva, un mirall d’alta precisió és fonamental. El mirall per a professionals Figaro de mesura 200 x 100 x 2,5 cm és de la més alta qualitat. Diversos alumnes situats a diferents distàncies del mirall podran treballar amb precisió gràcies al reflex en tota la superfície sense deformacions. Els ancoratges a la paret d’acer galvanitzat garanteixen una fixació perfecta a la paret i una superfície plana sense cap inclinació . Els marcs d’alumini protegeixen el mirall i permeten la unió entre diferents unitats amb seguretat i sense desviacions.\nMàxima seguretat per a la tranquil·litat de tothom\nEl gruix del mirall, la protecció dels marcs d’alumini i el sistema de fixació aporten al Figaro gran robustesa i un grau de protecció en cas de trencament molt elevat. Malgrat tot, si es produeix un fort impacte en el mirall es podria arribar a trencar; per això apliquem una pel·lícula protectora de seguretat que evita que se’n desprenguin fragments i puguin arribar a ferir algú. Els suports instal·lats a la paret estan dissenyats per fixar-hi el mirall encaixant-lo en unes ranures que hi ha en el marc. El pes es reparteix en tota la superfície i el suport total a la paret aporta l’estabilitat perfecta. L’acer galvanitzat del suport evita l’oxidació. El Figaro compleix amb les normatives europees de seguretat i rendiment EN-6060.\nLa flexibilitat d’un mirall fix únic\nEls dos petits ancoratges d’acer galvanitzat antiòxid es fixen a la paret amb dos caragols. El marc d’alumini, que recobreix tot el mirall, té dues ranures on s’encaixa el Figaro.Aquest sistema aporta seguretat i flexibilitat, ja que si alguna vegada necessites instal·lar els miralls en una altra sala, els podràs moure amb facilitat. Col·locat sobre el sòcol, el mirall queda totalment pla damunt la paret i el pes repartit per tota la superfície, cosa que permet una alineació perfecta i total estabilitat en tota la instal·lació, sigui quin sigui el nombre de miralls de la teva sala. Combina el Figaro amb les nostres barres de ballet fixes al terra per optimitzar l’espai i crear l’estudi de dansa perfecte.\nDescaregar la fitxa tècnica Descarregar instruccions


Mal cap de setmana pels equips del Vic Volei AAEE Jaume Callís | Esports, Ajuntament de Vic\n← El Vikus’s Femení Osona guanya al cuer, CB Prat, i puja posicions a la classificació\nUn altra gran cap de setmana dels equips del Club Handbol Vic →\nMal cap de setmana pels equips del Vic Volei AAEE Jaume Callís\nPublicat el 5 novembre 2017 per Miquel\nL’equip infantil va tenir a tocar la primera victòria de la temporada en el derbi davant del CV Torelló però al final es va esfumar després que les visitants van capgirar el marcador en endur-se els dos darrers parcials (2-3). El matx va començar bé per les jugadors locals que tot i un mal inici de set van saber sobreposar-se amb remuntada inclosa per acabar dominant la primera mànega (25-17).\nA la segona, l’encontre va seguir, de sortida, el mateix guió però aquesta vegada no hi va haver reacció vigatana, així que el set va acabar sent del cantó torellonenc (19-25). El Callís va tornar a posar-se per davant del marcador (2-1) després de dominar clarament el set (25-15) malgrat un inici igualat. Al quart parcial el Torelló va obrir escletxa de bon principi i les jugadores locals van haver d’anar tota l’estona a remolc per acabar cedint (18-25). En el cinquè i decisiu set, el desencert en el servei va facilitat el triomf visitant, més encertat en desenllaç final.\nEl cadet torna a cedir una derrota davant un rival que no va demostrar ser superior\nDavant el FS Castellar es va repetir la sensació d’haver perdut un partit que hauria pogut acabar en victòria. La diferència del resultat final va ser que l’equip visitant va saber aprofitar les seves opcions en els moments decisius dels sets mentre que les jugadors locals van fer moltes concessions a les rivals i això es va traduir que la major part de l’encontre anessin a remolc a l’electrònic. Això es va donar al primer set que va acabar del cantó vallesà (15-25) i també en bona part del segon on el Castellar va arribar a tenir una bona renda (11-16). Però va arribar la reacció local que fins i tot va disposar de pilota de set (26-25) però al final la mànega va ser per les visitants (26-28) que van posar el 0-2 al marcador. El tercer set es va posar complicat per les vigatanes (11-18) que van saber reaccionar a temps (20-18) i després d’uns darrers punts emocionants i disputats es van endur el parcial (25-23). A la quarta mànega el Castellar va començar a dominar des de bon principi (7-15) i tot els intents, aquest cop la remuntada del Callís no va ser possible (21-25) i la derrota va ser una realitat.\nUna altra derrota dolorosa del juvenil que veu com el rival capgira el resultat\nLa negra matinal de resultats viscuda dissabte a la pista de l’IES Jaume Callís la va culminar l’equip juvenil que va veure com la victòria s’escapava en el cinquè set com ja havia passat fa unes setmanes davant del CVB Barça, i també després que el rival capgirés el resultat. El partit va ser molt intens i disputat des del primer punt i així ho va reflectir el marcador en cadascun dels seus parcials. En el primer el Callís va estar a prop de consumar la remuntada i després de desaprofitar una pilota de set va veure com aquest queia del cantó visitant. En el segon, les vigatanes es van refer d’un mal inici i van poder capgirar la situació per empatar el partit (1-1) després del 25-20 al seu favor. A la tercera mànega es va veure la millor versió del Callís. Encert en els bloquejos i a les rematades va propiciar un clar triomf 25-15. Una bona feina que en el quart parcial no van saber aprofitar per sentenciar la victòria. La igualtat es va decantar del costat vallesà 23-25) gràcies a massa errades locals en el servei. Tot va quedar per decidir al cinquè set on el Castellar hi va arribar amb un punt més de frescor i convenciment que es va traduir en el 12-15 final.\nEl sènior desaprofita l’ocasió per sumar la segona victòria i perd clarament a Figueres\nDesprés de la victòria i el bon partit del passat cap de setmana a casa, la visita a la pista del CV Figueres, equip que fins aquesta jornada comptava els partits per derrotes, semblava propícia per sumar un altre triomf. Però el guió del matx no va ser l’esperat. Les vigatanes van sortir a la pista molt descentrades i imprecises. Això ho va saber aprofitar el conjunt local per marcar territori i fer pujar l’1-0 al marcador després d’un clar 25-15 al seu favor. En els dos sets següents les vigatanes van millorar el seu joc però no el suficient per poder prolongar el matx que va acabar clarament del cantó figuerenc després de guanyar el segon (25-20) i tercer (25-21) parcial.


Pere Rabassa és un dels compositors més destacats del Barroc espanyol. Format amb l’emblemàtic teòric i compositor Francesc Valls, exercí de mestre de capella a les catedrals de Vic (1713), València(1714) i Sevilla (1724 fins a la seva mort). Tot i que seva àmplia obra vocal i especialment la Guía para los principiantes van gaudir d’una gran difusió en la seva època, actualment la seva producció és pràcticament desconeguda.\nAquest disc, que Tritó distribueix a partir d’ara, conté obres de l’època sevillana de Rabassa, interpretades pel Coro y Capilla Instrumental Juan Navarro Hispalensis, amb solistes com Isabel Álvarez, Josep Benet o David Sagastume i direcció de Josep Cabré.\n> Vull comprar aquest article (des de 22,63 €)\n> Veure més sobre Pere Rabassa


El maleït temps afegit (2-2) - L'independent de Gràcia\nEl maleït temps afegit (2-2)\nDiumenge, 1 de desembre de 2019 a les 12:28h\nL'Europa ha fet el més difícil, aixecar un partit que ha començat amb victòria local, però finalment, en el temps afegit, el San Cristóbal ha empatat i ha deixat els escapulats amb dos punts menys.\nInici de partit elèctric, quan només s'havia jugat un minut, Martínez ha rematat de cap un córner i un defensor ha desviat la pilota sobre la línia de gol. Al minut 15, penal a favor del San Cristóbal per falta de Marc Priego sobre Ruy Gama que ell mateix ha transformat. El penal ha deixat tocat a l'Europa que li ha costat entrar en joc fins passada la mitja hora de joc. Abans del descans l'Europa ha fet un pas endavant, però sense cap arribada perillosa.\nA la represa, el San Cristóbal s'ha quedat amb deu jugadors després d'un cop de colze de Mario Cantí que ha vist la segona groga i just després ha arribat el gol de l'empat. Jordi Cano ha assistit a Prats que amb un xut creuat ha fet l'empat a un. Al minut 74 l'Europa ha fet el segon, Jordi Cano amb una canonada amb gran xut ha donat la volta al marcador. En els últims minuts els locals s'han dedicat a penjar pilotes a l'àrea, i en el temps afegit s'han emportat el premi després de provocar un penal, transformar-lo en el minut 95 i deixar de nou a l'Europa sense dos punts en el temps afegit.


El risc de rebrot manté els nivells en un dia on s'han registrat 34 positius\nLa demarcació de Tarragona viu una nova jornada sense notificar cap ingressat als hospitals. Segons les últimes dades atorgades pel Departament de Salut, s'han detectat un total de 34 nous positius a tot el territori però cap defunció.\nEls hospitals del Camp de Tarragona mantenen els 26 ingressats a planta i 11 crítics a les UCI mentre que a les Terres de l'Ebre continuen els 8 ingressats i 3 crítics. Unes dades que no varien des de les atorgades per Salut el darrer dijous.\nEl risc de rebrot a Tarragona puja 3 punts, però es manté en una situació de risc moderat amb 43 punts en una jornada on s'han registrat 23 nous positius que se sumen al total de 63.348. A les Terres de l'Ebre s'han detectat 11 positius que s'acumulen al total de 15.313 casos. El risc de rebrot al territori es manté en una situació elevada de 118 punts.\nEl procés de vacunació continua a la demarcació de Tarragona. El territori suma un total de 590.088 persones amb la pauta completa. Al Camp de Tarragona hi ha 454.993 totalment vacunades i 135.095 a les Terres de l'Ebre.\nAl Camp de Tarragona s'han administrat un total de 22 primeres dosis i 18 segones dosis. Això fa que 463.834 persones hagin rebut la primera dosi de la vacuna mentre que han injectat la segona dosi a 407.620 persones. Pel que fa a la tercera dosi, es mantenen el total de 7.903 persones que ja tenen la dosi de reforç.\nA les Terres de l'Ebre s'han vacunat 15 amb la primera dosi, deixant un total de 136.987 persones vacunades. Pel que fa a la segona dosi, s'ha administrat a un total de 122.601 persones, 3 més respecte a les dades anteriors. Pel que fa a la dosi de reforç, es mantenen les 2.046 persones amb tres dosis.\nL'Rt ha trencat la tendència a l'alça dels últims dies a Catalunya i es manté a 1,16, mentre que el risc de rebrot puja lleugerament a 52 (+1). El Departament de Salut ha declarat 5 hospitalitzats més a causa de la covid-19 en les darreres hores (336) i els mateixos crítics a l'UCI (87). En paral·lel, s'han notificat 235 nous casos confirmats per PCR o TA, que situen el total des de l'inici de la pandèmia en 922.432. En les darreres hores s'han notificat dues morts i el global de defuncions des de l'inici de la pandèmia és de 23.993. L'1,61% de les proves de la darrera setmana han donat positiu. La incidència acumulada a 14 dies passa de 45,29 a 46, mentre que a 7 dies puja de 24,71 a 25,06.\nComenta el contingut : Treva als hospitals de la demarcació de Tarragona en una nova jornada sense nous ingressats per covid-19


Tapa't de tapes 9 d’octubre de 2013, a les 12:01\nmolt bona crònica, Sión!\nNúria 9 d’octubre de 2013, a les 12:44\nQue xulo!! Tinc ganes que arribi el cap de setmana del Mercat de Mercats, tothom me n'ha parlat molt bé :)\nMaryLou 9 d’octubre de 2013, a les 13:44\nHo has explicat molt bé!!! i les fotos un 10!!!\nstarbase 9 d’octubre de 2013, a les 14:59\nMolt ben explicat i encara millor acabat ;)\nCUATRO ESPECIAS Por ELENA ZULUETA DE MADARIAGA 9 d’octubre de 2013, a les 17:47\nDa gusto ver como lo has explicado y con gusto habría estado allí.\nY esas fotos... maravilla total!\nLa Cuina de l'Olga 9 d’octubre de 2013, a les 19:01\nQuina bona crònica!!!! Encantada de conèixer-vos!!!!\nabril 9 d’octubre de 2013, a les 21:03\nQué be que us vau pasar!!!!!\nI que be que us van tractar! desitjan que arribi de nou el Mercat de Mercats!\nGemma 10 d’octubre de 2013, a les 6:49\nAquest dissabte no vaig poder venir, però no em perdo per res del món el mercat de mercats!\nMiquel 10 d’octubre de 2013, a les 23:51\nuna bona cronica y otra evento magnifico y que se aprende tambien\nMònica Tarradellas 11 d’octubre de 2013, a les 0:32\nQuin dia tan xulo i complet! I al mercat de Santa Caterina, que és preciós per dins i per fora!\nNo tot són postres 11 d’octubre de 2013, a les 10:46\nQue bé vam estar, veritat???


La volta al món en vuitanta llibres: Eva, què fas aquesta nit?\nLa Wanda coneix dos nois pel Messenger i queden per a prendre alguna cosa en un bar. Tots es fan amics i tornen a quedar i van a caminar, parlen... La Wanda té una discussió amb sa mare i se'n va de casa. L'Eva, el Fèlix i en Kike la buscaran per tot el barri.\nEtiquetes de comentaris: 2n ESO, 4t ESO, realista\nLaia P. 4t C 5 de desembre de 2012 a les 10:54\nEl llibre explica la història de l'Eva i la Wanda, una noia amb problemes psicològics. Són dues adolescents que viuen al barri de Gràcia. Com cada dissabte les dues noies surten de festa però aquesta vegada en comptes de sortir amb els seus amics de sempre decideixen quedar amb dos amics que han conegut a través d'una xat i que treballen per la Fundació d'Alliberament de Nans de Jardí (FANJ). Uns quants dies més tard la Wanda desapareix i els tres amics (L'Eva i els dos nois) hauran de trobar-la abans que sigui massa tard.\nAquest llibre m'ha agradat bastant, ja que tracta sobre un tema molt juvenil i que ens pot passar a tots.\nLídia C 4C 9 de gener de 2013 a les 13:18\nL'Eva és una noia de 15 anys que viu al barri de Gràcia.\nTé una amiga que es diu Wanda i amb ella, un dissabte a la nit, queden amb una parella de Noiets que son amics.Els han conegut per un xat de una fundacó que coleboren en l'alliberament de Nans de Jardí. Ells són molt aixerits i es diuen Kike i Fèlix.\nLa Wanda, l'amiga, pateix una sèrie de alucinacions i s'ho passa molt malament. Un bon dia mentre patix una alucinació discuteix amb la seva mare i marxa de casa.\nL'eva, quan no la pot localitzar per enlloc comensa a buscar amb el Kike i el Fèlix però no hi ha mai sort. Fins que un dia l'acaven trobant a un lloc que no haguessin pensat mai.\n-M'ha agradat perque està molt ven aconseguit per la societat jove. Simplement és l'ambient on ens movem nosaltres.\n-El recomano a persones que es mouen en entorn juvenil o a la ciutat.\nMarta V 4t c 8 de maig de 2013 a les 20:32\nEl llibre tracta de dues amigues: l'Eva i la Wanda. La Wanda coneix a dos nois d'uns 18 anys per internet i li diu a l'Eva que li sembla per quedar tots quatre. L'Eva decideix quedar i es fan amics tots quatre. Després, un dia la Wanda desapareix de cop i l'Eva,el Fèlix i el Joan ( els dos amics) la busquen i no la troben. Al cap d'uns dies el pare de l'Eva diu que ha estat parlant amb ella perquè la Wanda vol parlar amb la tieta de l'Eva ( la sole), ja que és una mena de psicòloga i creu en fantasies rares de la mateixa manera que li passa a la Wanda. Al final la troben a un bloc de pisos i tots se'n van a dinar a casa del pare de la Wanda.\nM'ha agradat bastant ja que és per adolescents i és una història bastant versemblant. El recomanaria a gent de la meva edat\n016B-Raquel Romeu Roldan 21 de novembre de 2016 a les 13:29


El País de Mandorcórovi: NO ÉS NOMÉS FOC\nNO ÉS NOMÉS FOC\nEl foc s'ha emportat una part de la nostra ànima des del passat dijous, una part tan gran com l'illa d'Eivissa, encara que algunes fonts a través d'un web de la NASA diuen que no són 50.000 hectàries sinó 95.000.\nLes autoritats han donat només una explicació centrada en la mala fortuna, el clima i les desgràcies divines. Per altra banda, trobem que els tallafocs estan oblidats i no fan la seua funció, les brigades antiincendis s'han reduït dràsticament i els recursos per lluitar contra una situació com aquesta brillen per la seua absència.\nÉs curiós que fins diumenge després del futbol els polítics de torn no s'afanyaren a viatjar al lloc dels fets, eixir en la foto, creure que fan alguna cosa profitosa i dedicar una miqueta d'atenció als pobles aïllats.\nPer sempre més els noms de Cortes de Pallás i Andilla seran referents en la nostra memòria. Exemples de la mala gestió i prevenció forestal, d'anys d'inversió en polítiques de cara a la galeria i desatenció del medi ambient.\nPublicat per BEN a 2:56 p. m.\nEtiquetes de comentaris: Ecologia, País Valencià\nRECORDS DE LA CAPITANA


L’Hospital de Tortosa Verge de la Cinta transforma una planta d’hospitalització en una nova unitat multidisciplinària de cures complexes - Imagina Ràdio\nLa Unitat de Cures Complexes ocupa una superfície de 346,5 m 2 de la primera planta de l’edifici hospitalari, on hi havia la Unitat d’Especialitats I. S’hi ha reformat de nou tot l’espai i s’ha equipat tecnològicament i arquitectònicament. Disposa de 9 habitacions dobles i 6 d’individuals, un nou control d’infermeria, àrees de treball i descans, magatzem, i zona bruta i de residus.\nEn aquests dies de molta pressió assistencial al Servei de Medicina Intensiva, a causa dels ingressos de pacients amb covid-19, aquesta infraestructura s’ha adaptat per a donar-hi suport. Està previst que de cara a la setmana vinent ja pugui entrar en funcionament.\nAquest projecte ha suposat una inversió d’un total de 1,711 milions d’euros per part del Servei Català de la Salut, que inclou també la renovació de l’equipament de la Unitat de Cures Intensives.\nArticle anteriorAmposta, pendent de dos símbols per eliminar tota la simbologia franquista\nArticle següentNova mort per coronavirus a l’Ebre, mentre la taxa de reproducció del virus es manté a 0,83 punts


Torredembarra inicia la millora dels accessos a l’Escola l’Antina\nAquesta primera actuació consisteix en la instal·lació de nova senyalització i reductors de velocitat\nAquesta setmana es duen a terme les tasques de senyalització viària a l’entorn de l’escola l’Antina de Torredembarra, la primera fase de les actuacions de millora i reordenació dels accessos a aquest centre educatiu.\nL’alcalde, Enric Grangel, i el regidor d’Ensenyament, Jordi Solé, han visitat la zona acompanyats per tècnics municipals. Aquesta primera actuació consisteix en la nova senyalització horitzontal i vertical i la col·locació de reductors de velocitat, que quedarà limitada a 30 km/h.\nLa segona fase contemplarà arranjar el camí d’accés per la carretera amb la construcció d’una vorera i l’habilitació d’una zona d’aparcament en els terrenys que es troben entre l’escola i un restaurant proper. En aquest espai també s’instal·larà un parc infantil. La previsió és que estigui acabat abans de finalitzar el present curs escolar.\nLa tercera fase passa per arranjar el camí d’accés a l’Antina des del Barri Marítim, per a la qual cosa cal arribar a un acord amb els propietaris del terreny.\nFinalment, la quarta i darrera fase contempla la construcció d’una rotonda a l’alçada de l’antiga fàbrica Pirelli i l’obertura del carrer que voreja aquestes instal·lacions. Aquesta actuació es complementaria amb les futures obres de construcció de la nova estació que haurien de contemplar una nova rotonda en aquesta zona.


El Casal de Joves i el Centre Ocupacional La Colònia d’Ampans han portat a terme una experiència conjunta d’aprenentatge per a l’embelliment de la façana de l’esmentat equipament municipal amb la instal·lació de jardineres amb flors i plantes aromàtiques.\nImatge parcial de la façana del Casal de Joves, amb algunes de les jardineres instal·lades com a part del treball de col·laboració amb el Centre Ocupacional La Colònia d’Ampans. Foto: Ajuntament de Súria.\nLa iniciativa va comptar amb la participació d’una vintena de persones voluntàries d’Ampans, sota la direcció d’educadores dels dos centres.\nLa idea va ser plantejada des de l’àrea de Joventut de l’Ajuntament, dins de les activitats que es porten a terme al Casal de Joves per tal de consolidar aquest servei com un espai plural, inclusiu i obert a la diversitat.\nLa intervenció dels voluntaris d’Ampans va consistir en construir jardineres de fusta,recuperar-ne d’altres que es trobaven en desús, plantar-hi flors i plantes aromàtiques, i portar a terme la instal·lació al llarg de la façana del Casal de Joves. Posteriorment, un grup de persones d’Ampans han estat realitzant tasques periòdiques de rec imanteniment.\nL’àrea de Joventut de l’Ajuntament i Ampans valoren molt positivament els resultats d’aquesta iniciativa i preveuen desenvolupar noves vies de col·laboració en els propers anys.


» Festes Festes – Pàgina 4 – El Gegant del Pi\nPosts in Festes\nTitelles de Sant Jordi al jardí de l’escola\nSeguint amb la programació d'activitats dedicades a la diada de Sant Jordi que tant ens agrada, el passat divendres dia 22 d'abril al matí, les mestres de l'escola vam oferir una sessió titellaira d'aquesta llegenda que tant ens agrada i entusiasma...\nVisita a la llibreria El Genet Blau de Lleida\nEn motiu de la diada de Sant Jordi, el passat divendres dia 22 d'abril, els nens i nenes de les classes dels Girasols i els Estels, van gaudir d'una bonica visita a la llibreria El Genet Blau de Lleida. Un matí més que bonic que va donar molt de sí, primer, passeig amb l'autobús municipal de la ciutat, després visita a aquesta especial llibreria de Lleida, on ens hi esperava la Roser amb un grapat de contes tan bonics com divertits i per finalitzar, estoneta de rialles i corredisses al parc...ens ho vam passar pipa!!!\nArribada la Primavera, cal donar-li una bonica benvinguda, i quina manera millor que amb una xocolatada familiar!! Els infants de l'Escola Bressol El Gegant del Pi teníen però, una tasca molt important a dur a terme, després de la visita de la Llebreta de Pasqua, calia buscar bé pel jardí de l'escola i trobar, els ous de xocolata que aquesta els hi havia deixat. Busca, busca que buscaràs, que si busques un regal trobaràs!!\nLa Llebreta de Pasqua visita El Gegant del Pi\nFamílies gegantines, com cada any, la celebració de la Pasqua a la nostra escola, finalitza amb una visita molt especial, la de la Llebreta de Pasqua. Amb molta atenció, dies abans l'anem coneixent mitjançant els contes i amb afecte i il·lusió, li preparem el niu amb l'objectiu que ens vingui a visitar un cop més, i ens deixi aquells ous de xocolata que tant ens agraden, amagadets al jardí...aquí en teniu les imatges!!!\nLa màgia de les fades i els follets al carnestoltes gegantí\nFamílies gegantines, aquí teniu un petit recull d'imatges del que es va poder viure a la nostra escola el passat carnestoltes. Si n'hem de fer un resum en poques paraules, escolliríem...MÀGIA, IL·LUSIÓ, CREATIVITAT, IMAGINACIÓ I ALEGRIA, la temàtica de les fades i els follets ens han abocat a descobrir tot un món de llum i color...\nMenú per al mes d’octubre


encos/ Caminada I-098\nCaminada I-098 (Maresme)\n7 Km 2h 133 m 494 m 372 m 372 m Fàcil A trams Si 2-06-2013\nPrendrem la plaça de la Vila de Premià de Dalt com a punt de partida, tant de la caminada inicial com de la ruta pel poble que farem després.\n134 m 41.5074,2.3419Clica per veure'n la ubicació. Plaça de la Vila (Premià de Dalt)\nA la plaça de la Vila trobem l'ajuntament i la font de les Quatre Piques. L'ajuntament és un edifici projectat per Bonaventura Bassegoda el 1914. Pren com a referència la casa pairal catalana, amb un cos central de planta i dos pisos cobert a dues aigües, i dos cossos laterals de planta i pis coberts amb sengles terrasses. L'acabat combina l'estuc imitant carreus amb el maó vist que perfila les obertures, les impostes i el coronament.\n134 m 41.5072,2.3419Clica per veure'n la ubicació. Font de les Quatre Piques\nSituada en un racó de la plaça de la Vila, a l'esquerra de l'Ajuntament. La font és un pilar quadrat de lloses de diferents colors, d'uns 175 Cm d'alçada i un metre d'amplada. A cadascuna de les quatre cares, a mitja alçada, hi ha una aixeta de polsador de llautó sota les quals una pica semi-circular de pedra picada collada a la seva corresponent paret. La font queda recollida per un mur, també de lloses, on hi ha un plafó ceràmic de Joan Guivernau.\nComencem a caminar per la riera de Sant Pere, sentit ponent durant uns 275 metres, fins l'alçada del número 187. Aquí ens desviem a l'esquerra per un corriol en pujada que s'endinsa al bosc, remuntant un torrent que permet observar l’erosió del granit pels efectes de l’aigua i la conseqüent formació dels característics tolls. Al cap d'uns 400 metres arribem a una petita cruïlla on ja veiem les primeres restes de la canal d'aigua. Abans de continuar pujant, ens desviem uns escassos 100 metres a l'esquerra per visitar l'anomenada Caseta dels Reis, visible des d'on som i on gaudirem d'unes bones vistes.\n186 m 41.5061,2.3405Clica per veure'n la ubicació. Caseta dels Reis\nConcebuda com un pavelló de caça, és un petita construcció de planta quadrada i cúpula semiesfèrica que sobresurt en el perfil del turó d’en Pons. No fa massa anys, la nit de reis, hi havia la tradició que la mainada hi pujava fent xerinolla de tambors, xiulets i llaunes, doncs pensava que els reis hi feien nit.\nRetrocedim els últims 100 metres fins la petita cruïlla anterior i, ara sí, prenem el camí que marxa en direcció nord-oest, deixant el torrent per on hem pujat a la dreta. El camí transcorre per l’obaga dels turons que tanquen la vall de Premià per ponent i ressegueix una canal d’aigua construïda per proveir-ne can Moles i can Cinto Manent. Aquest és el camí de Serviol que arriba fins la font del mateix nom, actualment tancada, punt de parada logística per pujar fins a Sant Mateu.\n196 m 41.5067,2.3384Clica per veure'n la ubicació. Canal d'Aigua al camí de Serviol\nRessegueix una canal que des de la font de Serviol baixava per la obaga de la muntanya fins abastir can Moles, cal Blanco i can Verboom. La font està clausurada.\nUns 400 metres més a ponent de la Caseta dels Reis creuem el primer aqüeducte (41.2280,2.3358)Clica per veure'n la ubicació. , anem veient trams de la canal i una mica més amunt el segon aqüeducte (41.2280,2.3358)Clica per veure'n la ubicació. . Passat el segon aqüeducte, el corriol desapareix per un mur de pedres caigudes, cal saltar-lo i continuar fent via seguint sempre la canal. Arribem a una clariana amb una pista que ens talla; a la dreta aniriem a la pedrera, a la magnífica formació granítica coneguda com el Cau de la Guineu o més recentment per les Roques de l'Ignasi i, més endavant, al poblat ibèric de la Cadira del Bisbe. A prop d´aquest punt conflueixen els torrents del Bon Jesús i de Serviol que nodreixen el torrent de la Bassa de la Màdria. És el punt on neix la Riera de Premià la qual, des d’antic, ha configurat l’eix longitudinal de l’assentament humà.\nCreuem la pista i continuem el nostre camí que segueix direcció nord-oest. Aviat deixem un corriol descendent a la dreta que baixa cap al llit del torrent i ens portaria al tercer aqüeducte, però nosaltres només l'hem de veure a la dreta, des de dalt, no l'hem de creuar. Seguim amunt. Durant el següent tram, si ens desviem una mica del camí marcat, tindrem l'oportunitat de veure diferents mines d'aigua.\nLes mines són galeries fetes per l'home per captar les aigües subterrànies i canalitzar-les fins al punt inicial que podia estar situat a quilòmetres del punt de captació. Van ser construïdes al segle XVIII sota iniciativa municipal o privada, per conduir les aigües fins a les fonts i els pous del poble i de les cases. Es començava a obrir la galeria des del punt situat a cotes baixes, reforçant parets i sostres a mesura que s'avançava per sota terra. Per la galeria corria l'aigua i de tant en tant, s’obrien pous en vertical, des de l'exterior fins a la mina. La construcció de les mines era molt costosa i arriscada, al mateix temps que requeria un manteniment i una neteja periòdics.\nEl sistema d'explotació de les mines es repartia entre els diversos socis que participaven en la seva construcció. Es distribuïen les 168 hores de la setmana, sovint en funció de l'aportació de diners o també de la capacitat d'emmagatzar-hi l'aigua. Tot i així, l'adquisició i distribució d'aigua va ser una constant font de conflictes entre els socis i veïns, tal i com palesa, per exemple, el document de Concòrdia d'aigües de la font de la Cisa, de l'11 de febrer de 1637, trobada a la rectoria de Premià i transcrita pel notari Jaime Arus, l'any 1889.\nCal destacar la transcendència d'aquestes mines, obres molt importants de l'enginyeria humana. El seu paper va ser tan vital, que bona part de la muntanya de Premià n'està solcat.\nContinuem pujant. Uns metres més amunt trobem un cable d'acer a mà esquerra que ens ajuda a no relliscar. Al final del cable surt un petit corriol descendent que ens porta a la font de Serviol.\n378 m 41.5119,2.3296Clica per veure'n la ubicació. Font de Serviol\nSituada al capdamunt del torrent de Serviol, a la vessant sud-oest del turó del Bon Jesús. Actualment la font es troba clausurada, només se'n pot veure un envà que la tanca. Anys enrere aquesta font proveïa d'aigua a diverses cases del poble a través d'una canal d'aigua.\nUns metres més amunt de la font anem a parar a un camí que ens talla i que prenem a l'esquerra, en sentit sud-oest. Aquest nou camí de seguida mor en un altre que ve de la torre d'en Baldiri i que agafem a la dreta. No deixem les marques del Meridià Verd i en uns 600 metres arribem a la pista de la Cornisa. Creuem la pista i seguim per un camí que marxa en direcció nord, seguint les marques del Meridià Verd. Uns 375 metres més amunt arribem a un camí ample que ens talla, a l'esquerra aniriem a Can Riera, que veiem a la distància.\n485 m 41.5180,2.3257Clica per veure'n la ubicació. Can Riera\nEmplaçada a l'altiplà de Sant Mateu, prop de l'ermita. Gran masia del segle XVI ampliada i modificada durant el segle XVIII. D'aquella època és la façana, amb un coronament ondulat molt comú en època barroca. Es va conservar el portal, adovellat, de punt rodó. Als inicis del segle XX s'hi va afegir un cos lateral, la planta superior del qual forma una galeria oberta amb arcs de mig punt.\nNosaltres fem a la dreta i uns metres més endavant ja veiem l'ermita de Sant Mateu.\nSituada al cim del turó de Sant Mateu. La capella està documentada des de l'any 993.És un edifici romànic d'una sola nau coberta amb volta de canó, amb absis semicircular, que té finestra de doble esqueixada. En la restauració del segle XVI es degué escapçar la nau, ara força curta en relació a l'absis, i amb una façana ben senzilla. És curiosa la disposició del campanaret d'espadanya, perpendicular a la façana, al revès del que és habitual, mirant l’ermita de front no es veu la campana. Al costat de la capella hi ha la casa de l'ermità. Per la diada de sant Mateu s'hi fa un tradicional aplec.\nContinuem pel camí que passa per davant de l'ermita, en baixada pel mig del bosc. Uns 225 metres més avall anem a petar a un camí ample. El creuem i, davant mateix, sota el camí, queda la font de Sant Mateu.\nEl seu cabal està condicionat a les pluges. La paret de la font és un mur de pedra on la part central està endarrerida respecte la seva façana mitjançant una volta arrebossada de ciment, amb un gravat fet amb rajoles de ceràmica amb la imatge i el nom del Sant. En aquest espai s'hi ubica la sortida de l'aigua, mitjançant un tub metàl·lic, situat a dos pams del terre, per sota del nivell de l'esplanada; cal baixar dos esglaons de maons disposats en forma de semi-cercle per accedir al broc. Al seu davant hi ha una gran bassa.\nPugem el talús i reprenem la marxa pel camí que passa per damunt de la font, a l'esquerra, en sentit est. Obviant altres camins, al cap d'uns 500 metres arribem altre cop a la pista de la Cornisa. Ara seguim aquesta durant uns 225 metres , moment en que girem a la dreta per un camí que marxa en direcció sud. Uns 350 metres més endavant tombem a l'esquerra fent un gir de quasi 180º. Uns 250 metres després deixem un camí a l'esquerra, 175 metres més endavant un altre a l'esquerra i 100 metres després un tercer també a l'esquerra. Anem davallant durant uns 850 metres. Arribem a una àrea recreativa que ens queda a l'esquerra on localitzem el poblat ibèric de la Cadira del Bisbe.\n261 m 41.5103,2.3379Clica per veure'n la ubicació. Poblat ibèric de la Cadira del Bisbe\nSortim de l'àrea recreativa, obviem una pista que surt davant nostre en pujada, i continuem per la pista per on hem vingut, ara a l'esquerra, avall, en direcció al poble. Als pocs metres el camí esdevé un carrer encimentat que de seguida passa per les primeres cases d'una urbanització de Premià de Dalt. Uns 550 metres després del poblat ibèric, a l'entrada d'un pronunciat revolt a la dreta, abandonem el camí que duiem i prenem el carrer Camí de la Costa que ens porta al carrer de l'Església i d'aquí a la mateixa església de Sant Pere, que aprofitem per conèixer.\n145 m 41.5079,2.3414Clica per veure'n la ubicació. Església de Sant Pere\nLa primera notícia de la parròquia de Sant Pere és del segle X. De la primitiva església romànica no n'ha pervingut cap vestigi ja que, al seu damunt, es va bastir l'actual temple, l'any 1588. És un edifici d'estil tardogòtic, que consta d'una única nau, amb capelles laterals, absis poligonal i campanar de torre, de planta quadrada. Va resultar molt malmès l'any 1936 i restaurat després de la guerra, però es va perdre del tot el magnífic retaule major, del segle XV.\nDes de l'església només ens queda tornar per la Pujada de l'Església fins la plaça de la Vila on hem començat aquesta caminada.\n134 m 41.5074,2.3419Clica per veure'n la ubicació. Plaça de la Vila\nInici i fi d'aquesta caminada.\nUn cop finalitzada la caminada iniciarem una ruta pel poble per conèixer alguns del sistemes de captació d'aigua subterrània, la Sínia i els Pous, utilitzats a les terres baixes on el nivell de l'aigua es troba a poca profunditat. També podrem veure com aigües captades muntanya amunt mitjançant mines arriben fins el mateix poble; les fonts de Can Franquesa i de Can Figueres en son dos exemples.\n124 m 41.5070,2.3429Clica per veure'n la ubicació. Font de Can Franquesa\nLocalitzem aquesta font a la part del darrera de la Societat Cultural Sant Jaume (abans Can franquesa), al costat d'una pista de pàdel i una de petanca. Hi podem accedir des del mateix bar o bé per unes escales metàl.liques que baixen des de la carretera de Premià. Actualment la font no raja per que està canalitzada cap una altra banda, però la mina, que és ben visible i està protegida per un enreixat, sí porta aigua; es pot veure com aquesta corra pel caneló que toca la paret que dóna a la riera de Sant Pere. De la font encara queda la canal que ve de la mina, els dos brocs, un damunt de l'altre, i la pica per on queia l'aigua. El safareig s'ha omplert de terra i fa les funcions decoratives d'una gran jardinera.\n117 m 41.5067,2.3452Clica per veure'n la ubicació. Font de la bassa d'en Terrís\nSituada al passatge Cooperativa, 14. Darrera el mur que tanca la propietat, a la dreta de l'entrada al pati de la casa, es troba aquest brollador. L'aigua cau en una pica rectangular d'obra, després passa a un safareig i finalment a una bassa més gran habilitada actualment com a piscina. Tant el safareig com la bassa estan rematades amb petites rajoles verdes. Al frontal de la font hi ha una inscripció en una rajola de ceràmica "Aquí no es dóna aigua ni ...". La masia de Can Terrís on pertany està documentada des del segle XIV, té la façana fortificada amb decoració posterior de rajoles de ceràmica.\n107 m 41.5042,2.3451Clica per veure'n la ubicació. Can Berlanga - Mas Rosselló\nEs localitza al carrer Llarg, 21. Encara conserva la complexitat del sistema de reg per a les hortes. Masia documentada des del segle XIV. El cos de llevant és el més antic. De simetria axial, porta dovellada i finestres gòtiques. Es van afegir diversos cossos destinats a funcions diverses.\n108 m 41.5049,2.3468Clica per veure'n la ubicació. Can Figueres (Museu de Premià de Dalt)\nSituada a la riera de Sant Pere, 88. L'any 1994, l'Ajuntament va adquirir l'edifici i la finca que l'envolta i va projectar la seva rehabilitació com a casa de cultura i Museu de Premià de Dalt. Masia documentada des del segle XIII, formada per diversos cossos de diferent època. El cos central és el més antic, dels segles XIV-XV. Conserva el portal adovellat i dues notables finestres gòtiques, una finestra coronella i l'altra conopial, amb carasses esculpides. Els cossos laterals, amb porxo i balustrada, són del segle XVIII i XIX. Presenta una magnífica façana amb cos central i dos cossos afegits simètricament. Porta adovellada i finestres gòtiques. Bassa de ponent adossada al porxo amb la font de Sant Josep Oriol i el xiprer monumental.\n108 m 41.5050,2.3465Clica per veure'n la ubicació. Font de Can Figueres\nLocalitzem la mina d'aquesta font darrera de Can Figueres, actualment seu del Museu de Premià de Dalt. La mina es troba al mur que tanca la finca pel nord, sota l'actual carretera. L'aigua surt de la mina per una canal oberta i mena a una petita pica quadrada de pedra des d'on abasteix un bonic safareig en forma d'un quart de cercle. L'aigua sobrera alimenta una gran bassa allargada que queda just al costat de la façana de ponent de la casa. Al costat de la façana principal de la casa, davant d'un majestuós xiprer, tenim la font que rep l'aigua de la bassa i cau en una pica rectangular de pedra picada que descansa en un pedestal de pedres lligades. Al frontal hi ha un gravat enrajolat amb la imatge de Sant Josep Oriol sobre paisatge mariner; vaixell, el turó de Montjuic amb el castell i l´església de Santa Maria del Pi de la qual va ser beneficiat. La tradició popular explica que el Sant va fer nit a la masia.\n94 m 41.5036,2.3486Clica per veure'n la ubicació. La Sínia - El Vogi\nTrobem aquesta sínia al carrer del Vogi, entre un parc infantil i un complex esportiu.\nLa sínia, també anomenada sènia, és una màquina per elevar o pouar aigua subterrània, composta d'una roda horitzontal amb bràçols, moguda per l’impuls d´un animal que volta. A ella, s'engranen les dents d'una altra roda vertical que en girar, mou una sèrie de catúfols de terrissa, disposats al llarg d'una cadena sense fi, la part inferior de la qual va submergida dins l'aigua del pou on la màquina està instal•lada. Els pous on s'instal.laven sínies no tenien més de tres o quatre metres de profunditat; per tant, només es construïen en terres baixes, on l'aigua era molt superficial.\nVogi és el recorregut circular que l'animal realitza per generar la força motriu que fa girar l'engranatge.


Com arribar-lester per trucar-vos per a casino heist\nbest texas holdem app to learn\nL'Illa de Man, basat Microgaming han començat l'any 2020 amb una explosió, amb la convocatòria de quatre nova màquina escurabutxaques de les emissions durant el mes de gener, abans de GEL de Londres, que es celebrarà a l'Excel de Londres a principis del mes de febrer al mes següent. El primer dels jocs, que es va estrenar la setmana passada el 7 de gener és un Egipci temàtics en línia de ranura Llibre titulat de Atem com arribar-lester per trucar-vos per a casino heist. Desenvolupat exclusivament per a Microgaming independents estudi de joc All41 Estudis, Llibre de Atem és un cinc cilindres ranura oferint deu línies, proporcionant jugadors amb un potencial màxim premi de 5.000 vegades la seva aposta per la participació. El següent és el Doble Sort Línia, un espai inspirat en l'extrem orient i desenvolupat exclusivament per a Microgaming Només per la Victòria best texas holdem app to learn.\nDoble Sort Línia té prevista la data de llançament del dimarts 14 de gener. Una oferta de Triple Vora Estudis és fins la propera, amb la màquina escurabutxaques Africà Recerca, un 1,024 maneres en línia de la ranura, que incorpora Hyperspins, Microgaming estratègic de pagament mateixes mecanisme. Finalment, però no menys important i acabar la màquina escurabutxaques de comunicats de gener és La Increïble Globus Màquina, que es desenvolupa exclusivament per a Microgaming per Boig Dent Estudis best texas holdem app reddit.\nParlant de la línia de la màquina escurabutxaques de llançaments per posar en marxa l'any 2020, Microgaming és James Buchanan, el seu Director d'Operacions Globals, va comentar: "Microgaming del gener de títols representatius de la varietat i la qualitat que es desplegarà al llarg de l'any 2020. La mecànica d'aquestes rica en exclusiva jocs de combinar amb innovadors dissenys per a crear un emocionant joc experiència per a tots els jugadors best texas holdem app free. "L'any que ve s'està configurant a ser molt emocionant com sempre estem afegint nous jocs a Microgaming és jackpot progressiu de la xarxa, adquireixen noves aventures amb alguns dels nostres personatges favorits, i contínuament debut exclusiva de jocs amb nous i dinàmics temes.".\nbest texas holdem app reddit\nbest texas holdem app free\nVostè va colpejar 16 a blackjack\nSis casino operadors a macau\nJax sala de pòquer calendari de tornejos\nHe perdut tots els meus diners jocs d'atzar reddit\nCotitza el joc en línia existències\nOnline gambling tax in portugal\nDia d'any nou casino cabourg\nWeb judi ranura bo de benvinguda de 100\nQuin personatge de joc de l'escola és que\nHe perdut tots els meus diners joc què he de fer reddit\nQuin personatge està vostè en el joc de l'escola


Saber més respecte al cognom Kirchgessner és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Kirchgessner sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Kirchgessner.\nEl cognom Kirchgessner en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Kirchgessner, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Kirchgessner és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Kirchgessner\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Kirchgessner en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Kirchgessner, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Kirchgessner que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Kirchgessner, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Kirchgessner. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Kirchgessner és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Kirchgessner del món\nEstats Units (817)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Kirchgessner en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Kirchgessner poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Kirchgessner és un cognom més freqüent, i en quins països Kirchgessner és un cognom insòlit o inexistent.


Empresaris i polítics dels Berguedà demanen al govern francès que es marqui el desdoblament de l’eix E-9 com a prioritat | Aquí Berguedà\nEmpresaris i polítics dels Berguedà demanen al govern francès que es marqui el desdoblament de l’eix E-9 com a prioritat\n06 octubre 2010 00:00\nEl desdoblament de la C-16 (l’eix del Llobregat) fins a Bagà i la continuïtat cap a França segueix sent una prioritat pel Berguedà. La necessitat de millorar aquest eix europeu que uneix Catalunya amb França, l’E-9, ha centrat una trobada (a Tolosa de Llenguadoc) entre representants de la Cambra de Comerç de la regió francesa Migdia-Pirineus, de Catalunya i d’Andorra.\nA part d’empresaris també hi ha assistit polítics, amb una bona representació del Berguedà, els quals han exposat als francesos que s’està treballant perquè l’autovia arribi fins a Bagà. Segons Enric Montañà, president de la Cambra de Comerç al Berguedà, des de Catalunya s’estan fent els deures i els francesos no els estan fent.\nL’E-9 (C-16) arriba desdoblada fins a Berga, i de Berga a Bagà s’ha d’acabar el projecte informatiu entre finals d’aquest any i principis del que ve, fet que demostra, segons Montañá, que fa anys que s’hi treballa. Reconeix que ara hi pot haver problemes econòmics que paralitzin l’obra, però que tan bon punt hi hagi diners es començarà el desdoblament de Berga a Bagà. Per això, s’insisteix en la continuïtat d’aquesta autovia cap a França, i que el projecte es marqui com a prioritat.\nDe fet, la trobada d’avui s’ha programat en un moment clau de la tramitació per part del Govern francès del seu esquema nacional d’infraestructures, que ha d’estar fet abans d’acabar aquest any, i que identificarà les 100 actuacions prioritàries a França en els propers 25 anys. En aquest sentit, sembla que ser que es podria incloure el projecte de l’E-9 en aquesta llista de prioritats.\nMillorar l’E-9 és una necessitat, tant per garantir la seguretat, com per millorar les comunicacions entre Catalunya i França, com pel desenvolupament econòmic de banda i banda de la frontera.\nEn la trobada d’avui, també s’ha acordat crear una comissió de seguiment per seguir aquest tema i perquè no s’encalli. A més, s’ha fet una declaració conjunta entre les dues cambres de comerç, les conclusions de la qual no es detallaran fins que d’aquí uns dies arribin traduïdes al català, ja que s’han exposat en francès.\nEnric Montañá ha valorat positivament la trobada d’avui, recordant que fa quatre anys es van començar les relacions des de la delegació al Berguedà de la Cambra i “ara comencen a donar fruits”, diu. S’ha treballat molt –apunta– per obtenir bons resultats i que la comarca del Berguedà en surti beneficiada no només a nivell econòmic sinó en tots els àmbits.


» El COE. Aristòcrates, franquistes i, sempre, espanyols (2) Papers d'esports\n29 abril 2009 per Jordi Camps\nEl govern d’Adolfo Suárez va canviar la cúpula de l’esport espanyol el setembre del 1976 i també es va canviar el president del Comitè Olímpic Espanyol. Benito Castejón va ser nomenat Delegado el 9 de setembre del 1976 i automàticament va passar a manar en el COE. El 14 de juny del 1977, Castejón va dimitir com a president del COE i va convocar eleccions per al 21 de juny, que va guanyar amb 36 vots a favor i un en contra. Aquella va ser una època de moltes reformes i canvis polítics i administratius. Benito Castejón va tenir tres càrrecs en l’administració en un any. De Delegado Nacional de Deportes (setembre 1976) a Director General del Consell Superior d’Esports (setembre 1977), passant per Director General d’Educació Física i Esports (abril 1977). Tres noms i tres càrrecs però una única funció.\nCastejón va ser president del COE mentre va ocupar el càrrec de màxim responsable de l’esport espanyol. La transició política no va portar grans canvis en l’estructura de l’esport. Castejón va ser cessat com a Director General del Consell Superior d’Esports el 23 de gener del 1980. El seu substitut, Jesús Hermida va prendre possessió el 29 de gener. El 17 d’abril del 1981, Benito Castejón va presentar la dimissió de president del COE durant una reunió de la comissió executiva de l’organisme en la qual es va arribar a la conclusió que la persona més indicada per ser el nou president era Jesús Hermida. El 13 de maig, Hermida va ser triat president del COE en el plenari del comitè amb 53 vots a favor, dos en contra, dos en blanc i un de nul. Tres dies després, Jesús Hermida passava a tenir rang de Secretari d’Estat en el govern d’Adolfo Suárez. El president d’un organisme teòricament independent dels poders públics com era el COE estava tan sols un graó per sota del càrrec de ministre del govern espanyol. Durant l’elaboració de la llei de l’esport del 1980, Castejón havia propugnat la separació dels dos càrrecs, tot i que mai s’ho va aplicar. Quan va ser cessat va dir que no havia tingut temps d’aplicar les reformes. Si la independència del COE havia de ser total, també ho havia de ser econòmica i, en aquells temps, el COE tenia la seu a l’edifici del Consell Superior d’Esports, de qui rebia tot el suport econòmic. Durant el 1981 i el 1982 es va discutir molt sobre com havia de ser el COE en la nova etapa de l’Espanya democràtica. Un membre històric de l’organisme, Anselmo López, el va arribar a qualificar d’agència de viatges per dur els esportistes als Jocs cada quatre anys. López va ser protagonista d’un dur enfrontament amb l’equip de Jesús Hermida, ja que volia la independència total del COE però amb diners públics i Hermida li recordava que qui paga mana.\nLa victòria del PSOE en les eleccions de l’octubre del 1982 va portar canvis a l’esport espanyol. Masses per alguns i massa poc per a d’altres, Mentre era a l’oposició, els socialistes abominaven del fet que la secretaria d’Estat per a l’esport i la presidència del COE les ocupés la mateixa persona. Quan van estar en el poder, no van fer gens de fàstics a controlar-ho tot. D’aquesta manera es va iniciar una etapa molt convulsa en el COE, que va coincidir i va viciar, la cursa de Barcelona per a organitzar els Jocs Olímpics del 1992. El primer responsable socialista dels esports va ser un català, Romà Cuyàs, que havia estat l’autor del dossier sobre les possibilitats de Barcelona de ser seu olímpica. Cuyàs va ser nomenat secretari d’Estat i president del CSD el 15 de desembre del 1982. El seu nomenament va ser molt criticat a Madrid, ja que tothom tenia coll avall que el lloc seria per al diputat Miguel Ángel Martínez, responsable d’esports del PSOE. A més, Cuyàs va expressar ràpidament el seu desig de ser també president del COE, argumentant que la doble presidència a mans de la mateixa persona era molt convenient en una situació excepcional com era la d’aconseguir els Jocs Olímpics per a Barcelona.\nL’11 de gener del 1983, Romà Cuyàs es va convertir en president del COE. Igual que van haver de fer alguns dels seus predecessors, abans va haver de ser escollit membre de l’assemblea. Segons els estatuts del COE, només s’hi podia entrar si s’era president d’una federació, esportista destacat o “una personalitat distingida pel seu rellevant i altruista suport a l’esport aficionat”. Cuyàs, que havia estat atleta i directiu, va entrar en complir aquesta tercera condició amb 54 vots a favor, 23 en contra i 11 en blanc. Va ser el menys votat de les quatre persones que van ingressar en el COE aquell dia. Un cop Cuyàs va ser membre del COE, Jesús Hermida va presentar la dimissió i es va procedir a triar el nou president. Cuyàs va haver de lluitar amb Jaime López Amor, un veterà de l’estructura administrativa de l’esport espanyol, amb 50 vots a favor, 29 per a López Amor i set abstencions. Després de la votació, López Amor va afirmar: “Cal donar l’enhorabona i felicitar al cap de tot això, que és Joan Antoni Samaranch, per la seva actuació d’avui. El gran perdedor ha estat l’esport”. D’aquesta manera, un alt càrrec en l’administració socialista de l’Estat passava a ser president d’un organisme que encara estava ple de nostàlgics del franquisme com era el COE.\nCuyàs, malgrat la duplicitat de càrrecs, va impulsar la progressiva independència del COE i va saber conviure amb aquells estranys companys de viatge. Fins el març del 1984. El 28 de març, el consell de ministres que presidia Felipe González va acordar donar llum verda a la candidatura de Barcelona com a seu dels Jocs del 1992 i també va aprovar dos decrets sobre disciplina esportiva i organitzacions esportives espanyoles que acabarien amb la carrera de Cuyàs en el COE. Segons un d’aquell decrets, que va ser conegut com el decret anti-Porta, tots els presidents de federacions esportives espanyoles que portessin més de tres períodes electorals consecutius, havien de deixar el càrrec. El decret afectava a 16 presidents, tot i que tothom coincidia que s’havia fet per fer fora de la presidència de la federació espanyola de futbol a Pablo Porta.\nLa revolta de les federacions esportives contra l’administració socialista estava servida. Els presidents no podien fer res contra el govern o contra el Consell Superior d’Esports, però el Comitè Olímpic Espanyol era el seu territori. I igual que havien fet president a Romà Cuyàs el podien fer fora. Mentre lluitaven en tots els terrenys contra el decret, van preparar la destitució de Cuyàs en el COE. Després d’una dura batalla, en què alguns presidents de federació van amenaçar amb fer tot el possible per perjudicar la candidatura olímpica de Barcelona -als quals Javier Solana, llavors ministre de cultura i ideòleg del decret- va qualificar d’”antipatriotes”, i de interpretacions legals sobre si es podia o no destituir Cuyàs, l’1 de juny del 1984 una assemblea extraordinària del COE va aprovar obrir un expedient al seu president. En la mateixa reunió es va decidir, amb 64 vots a favor, 16 en contra i 5 en blanc, posar un recurs contra el decret.\nEl 28 de juny, el ple del COE va destituir Romà Cuyàs amb 50 vots a favor, 24 en contra i 4 en blanc. Els dos grans acusadors de Cuyàs van ser Benito Castejón i Jaime López Amor, expresident del CSD i exdirector general d’esports del CSD, respectivament, que van afirmar que ser president del CSD i del COE era incompatible i que ells no atacaven si no que es defensaven perquè “l’administració havia envaït competències esportives”. Tant un com l’altre semblava que havien oblidat els seus anys de servei a l’administració esportiva espanyola tant en els darrers anys del franquisme com sota els governs de la UCD.\nAmb Cuyàs fora del COE, calia triar un nou president i quan semblava que Jaime López Amor aconseguiria finalment la presidència de l’organisme, el càrrec va acabar en mans d’Alfonso de Borbón, Duc de Cadis. El cosí del rei d’Espanya va guanyar les eleccions que es van fer el 17 de juliol del 1984 amb 29 vots, per 28 de Conrado Durátez i 25 de López Amor. El decret anti-Porta va seguir endavant i 16 presidents no es van poder presentar en les eleccions que es van fer abans d’acabar l’any. En la majoria de les federacions afectades però, els nous presidents van ser els candidats continuistes.\nRomà Cuyàs va ser president del COE durant un any i mig. Alfonso de Borbón tampoc no va acabar el mandat. El duc de Cadis va comprovar ben aviat que no tenia cap suport en el COE i que havien estat les circumstàncies les que l’havien portat a la presidència. El juliol del 1985 un jutge va desestimar la impugnació que Cuyàs havia presentat per la seva destitució d’un any enrere.


Coronavirus 20 abril 2020\n21 Abr Coronavirus 20 abril 2020\nPublicat 13:29h in Coronavirus\tper\tadmin 0 Comments\nENTERRAR ALS MORTS\nUn dels fets més colpidors i tràgics que estem veient aquests dies és la gran quantitat de persones que estant morint. En diversos llocs del món ja s’estan habilitant fosses comunes, locals-dipòsit i tràilers refrigerats. Les funeràries no donen a l’abast. Als cementiris estan portant els fèretres de dos en dos i s’han doblat o triplicat les cremacions. Però el més trist és que els familiars no poden fer cap cerimònia. Estan prohibides. No pots acomiadar-te dels teus familiars –no es pot entrar als hospitals i si hi ets, te’ls has de mirar a través del vidre–, no es pot acompanyar, no es poden fer funerals… Molt trist. Molts moren sols. Hi ha sanitaris que intenten estar amb els malalts en els darrers moments. Enfundats amb tot l’aparell –guants, mascareta, bata, mono… – però hi son, agafant la ma de la persona, posant un mòbil o una tablet davant seu per què es puguin acomiadar o, si més no, veure als seus, potser plorant… Sovint també els sanitaris es posen a plorar. És un altra factor que augmenta l’estrès i l’angoixa i que queda per sempre… No li he pogut dir adéu…\nSovint, en els funerals, els hi dic als familiars: “has pogut ser-hi fins als final, l’has cuida’t, l’has pogut acompanyar… En el cel t’estarà eternament agraït…” Això els consola. Però aquí no val. Com a màxim, ho intentarem reprendre celebrant un funeral quan tot això hagi passat. Tanmateix, serà –de nou– molt fred. Quan ens deixin obrir les parròquies ho farem en condicions estrictes: mascaretes, separació, assistència limitada… Tanmateix, alguns ja han dit que no faran missa. Què es trobaran per dinar i faran un record… però els restaurants també trigaran a obrir…\nDe tot plegat, però, el més colpidor és el fet de morir sols. Però, això no ve d’ara. Podem dir que en l’actualitat és més greu però ja fa temps que està passant, sobretot en les grans ciutats. Hi ha molta gent que viu sola i –en conseqüència– molts moren sols. A voltes, passen setmanes fins que els veïns s’adonen –per l’olor– que una persona ha mort… Doblement trist.\nSi morir així ja és tràgic –molts moren ofegant-se–, encara ho és més fer-ho sols. Potser algú es sorprendrà però a Jesús li va passar el mateix. Va morir sol i ofegat. La mort en creu era un suplici inventat pels romans per obtenir una cosa molt concreta: dominar –o, millor, sotmetre– a la població. Era una mort reservada als rebels i tant terrible que fins i tot els romans ho tenien prohibit per a ells. A Pau –que era ciutadà romà– no el varen crucificar. El varen decapitar a Roma. Era una mort ràpida i més digna…\nPer les restes arqueològiques sabem que la crucifixió era un tipus d’execució habitual en aquell temps. S’han trobat restes de crucifixions a banda i banda dels camins… A més, era una mort lenta, pensada per humiliar. Els evangelis ens diuen que es varen sorprendre de que Jesús moris tan ràpid. S’hi estaven dies morint-se. Tampoc els deixaven enterrar. La majoria anaven a la fosa comuna… El fet de que Jesús va morir sol també és pot deduir dels evangelis. En tots menys el de Joan, Jesús es abandonat pels seus. Lògicament, tenien por. Només a l’evangeli de Joan hi surten Maria i el deixeble estimat al peu de la creu. Joan hi posa un diàleg entre Maria, Jesús i Joan en el que Jesús li diu a Joan: “aquí tens la teva mare”. L’església ho ha interpretat com si també ens la donés a nosaltres. És un missatge teològic –tan típic de l’evangeli de Joan– però el més probable és que moris sol…\nLa mort a la creu era lenta perquè els condemnats morien ofegats. El fet de tenir els braços oberts i estirats dificultava la respiració, Al final, els hi trencaven les cames per tal que, el propi pes del cos, els ajudés a morir. A Jesús, però, en veure que ja era mort, el varen traspassar d’una llançada. Els evangelis diuen que això es va fer per què es complís la escriptura: “no li trencaran cap ós”. És un altre dels propòsits dels evangelis: fer veure que el que varen dir els profetes s’estava complint…\nUn cop, en un hospital, em vaig trobar un malalt de càncer que va demanar poder veure un crucifix. No va ser fàcil que li deixessin tenir –als hospitals està prohibit tenir objectes penjant– però, al final, ho varem aconseguir. Per a ell era important. Ell em deia que veure a Jesús crucificat l’ajudava a afrontar la malaltia. Li donava forces. Encara més. Aquell malalt, mirant la creu, pregava per tots els malalts que patien com ell, per què Déu els dones forces…\nLa creu ens recorda que Jesús va mori per a tots, que Ell fa seves totes les creus del món, que està a prop de tots els crucificats. Però també ens recorda que Ell ressuscita des de la creu…\nL’altra dia vaig veure una peli sobre Sant Pau que estava força bé. És deia: “Pablo, el apóstol de Cristo” Estant Pau a la presó a Roma, amb Lluc evangelista, amb el qui tenia molt bona relació, aquest l’informava del cristians que estaven morint màrtirs. L’emperador Neró els llençava a les feres per divertir al poble… Estant Lluc a la presó amb un grup de cristians els diu: “demà hi ha circ…” Tots sabien el que això significava. Però també els diu: “només serà un moment. Després us espera Jesús i sereu feliços per sempre…” i es posaren junts a pregar: “Parenostre…”\nPreguem per què totes aquestes persones que estan morint en aquesta pandèmia trobin la llum de Jesús i vegin acomplerta la seva promesa: “us guardaré un lloc amb el meu Pare, on no hi haurà més patiment ni més mort…”


Joguines per a bebès de fins a 12 mesos – Botiga Curolletes\nInici / Joguines / Fins 12 mesos\nBols de fusta color blau\nGimnàs de fusta Liewood\nPlay Gym pastís\nJOGUINES FINS A 12 MESOS\nJust a aquesta època és quan el bebè comença a comunicar-se i a adonar-se del seu entorn. És l’etapa del descobriment! Els més nens descobreixen que poden fer coses per si sols/es. Per això et portem les millors joguines per a bebès fins a 12 mesos. Llegir més Llegir menys\nDurant el seu primer any, el més petit/a de la casa aprèn a subjectar objectes i moure’ls. Si el que necessites és un regal per un nen de 0 a 1 any, a aquesta secció trobaràs les joguines per bebès que ajuden a la seva completa estimulació del tacte, vista i oïda. Al principi no podrà agafar els objectes, però en uns mesos, desenvoluparà la seva coordinació.\nTroba la millor joguina per bebès de fins a 12 mesos, perquè el rei o reina de la casa aprengui a interactuar jugant, a explorar noves textures, i tot de la forma més segura. Perquè a més de que les joguines que tenim a la tenda online Curolletes no són tòxiques, també comprar a través de la nostra tenda de regals originals Curolletes és molt segur.\nQUINES JOGUINES COMPRAR PER A BEBÈS\nQuan els bebès tan solament tenen uns mesos, el millor són joguines per agarrar fàcilment, per estimular la coordinació manual. Ja veuràs que el bebè no es cansarà de jugar i estarà entretingut/da.\nEntre els objectes tan xulis que trobaràs a aquesta secció, són cintes d’activitats per estimular els principals sentits, galledes de formes, sonalls, mòbils… de les marques Plan Toys, que usa sempre fusta ecològica i Lilliputiens entre unes altres.


Badanotis :: L’Orfeó Badaloní ha programat gairebé una trentena d’actes per celebrar el centenari de l’entitat\nL’Orfeó Badaloní ha programat gairebé una trentena d’actes per celebrar el centenari de l’entitat\nRedacción - 17/02/2021 06:51\nL’Orfeó Badaloní (OB_L’Ateneu) ha programat gairebé una trentena d’actes per celebrar el centenari de l’entitat fundada el 1921. El primer dels actes tindrà lloc el 27 de febrer vinent al Círcol Catòlic. És el tret de sortida d’una intensa programació que continua –independentment dels canvis als quals pugui obligar la situació sanitària- fins a l’abril de 2022 quan un gran acte cultural obert a tota la ciutat a la plaça i al pavelló de la Plana clouran la celebració. “Aquesta programació serveix per mostrar públicament tot el treball que s’ha fet al llarg d’aquests anys, que ha portat l’Orfeó a convertir-se en un ateneu, que acull múltiples disciplines artístiques i altres entitats i col·lectius molt diversos”, explica Ricard Abellán, president de l’OB_L’Ateneu.\nDe fet, aquesta diversitat quedarà reflectida en els actes previstos, on en molts casos es combinen disciplines com la música, la dansa i el teatre; tres activitats que conjuntament amb l’àmbit del lleure són els quatre eixos que defineixen l’associació avui per avui. Aquesta voluntat de diversitat de l’OB_L’Ateneu també es fa palesa amb l’organització d’activitats conjuntes amb altres entitats de Badalona. “La vocació de l’Orfeó és transcendir l’àmbit propi dels seus associats. Tenim una proposta cultural, i en bona part també social, per a Badalona que es basa en compartir projectes i espais amb tota mena d’associacions de la ciutat. Badalona necessita sumar diversitats per cohesionar-se i per guanyar orgull de ciutat”, manté Abellán.


L’administració pública ha de reforçar el seu paper per contrarestar el sector immobiliari\nA. ROMANÍ Barcelona\nBarcelona es troba immersa en una situació d’emergència habitacional, que s’agreuja a causa que els preus de lloguer d’habitatge a la ciutat no paren de créixer. En total, Barcelona té quasi 11.000 habitatges de lloguer assequible, una xifra que representa menys del 2% del parc d’habitatge total de la ciutat, i que a hores d’ara sembla insuficient davant el nombre de persones que tenen greus problemes per pagar el lloguer de les seves llars. “S’ha de reforçar el sector perquè hi hagi més habitatge assequible -reivindica el regidor d’Habitatge, Josep Maria Montaner-. És quelcom totalment necessari per poder superar la situació d’emergència situacional que vivim a Barcelona”. Montaner parla de la responsabilitat que té l’administració pública: “L’administració pública ha de reforçar el seu paper per contrastar el sector immobiliari, que ja comença a disparar els preus del mercat privat”.\nPer això, des de fa uns mesos, l’Ajuntament treballa per ampliar el parc d’habitatge públic amb mesures com els programes de captació de pisos buits. L’objectiu és augmentar l’oferta d’habitatges de lloguer protegit, que darrerament ha quedat estancada.\nPel regidor Montaner cal insistir en la idea que un habitatge buit no és quelcom normal ni bo per a la societat: “Vam començar insistint als grans tenidors d’habitatges com bancs i fons immobiliaris, que són els que tenen més pisos buits a la ciutat, però ara hem de començar també a parlar amb els propietaris particulars: encoratjar-los que cedeixin els seus pisos pel lloguer públic si els tenen desocupats”.\nEn aquest sentit, la setmana passada el ple de l’Ajuntament va aprovar provisionalment l’aplicació d’una taxa que sanciona els propietaris que tinguin pisos buits des de fa més de 2 anys. Es tracta d’un mecanisme de pressió als propietaris per tal que no tinguin els pisos desocupats. Aquesta taxa, que serà de 633 euros per habitatge desocupat, s’emmarca, segons el Govern municipal, en la Llei de l’Habitatge de Catalunya, que descriu com “una anomalia” el fet que un habitatge estigui desocupat durant un període superior a 2 anys sense causa justificada. El que es recapti amb la taxa haurà de servir per cobrir els costos d’inspecció i d’obertura dels expedients sancionadors dels qui no compleixin aquesta normativa.\nD’altra banda, en paral·lel a la cessió de pisos buits per grans tenidors i particulars, l’Ajuntament ha començat a treballar per construir nous habitatges de lloguer protegit, tot i que és un procés lent que a curt termini no pot donar una resposta a la situació d’emergència habitacional. L’objectiu és que en els propers anys es construeixin uns 2.000 pisos de lloguer protegit. compartir en Facebook


No-violència Archives - Pàgina 6 de 9 - Pressenza\nTribulacions a Catalunya: l’imperi contraataca\nEl govern espanyol no ens deixa tranquils. Un dia que no volem manifestar-nos i, zasca!, fiquen presos a dos líders civils dels independentistes. A aquest ritme la independència catalana arribarà abans dels torrons de finalització d'any, Rajoy mitjançant. »\nCatalunya: de la repressió policial a la persecució política\nEn les seves actuacions contra Catalunya, el regne d’Espanya fa palès un comportament similar al d’una dictadura, sense cap capacitat per rebaixar la tensió i atenuar el conflicte, que, en aquests moments, es presenta desbocat. El Ministeri de l’Interior, en el seu desplegament militar per tractar d’impedir el referèndum del… »\nIV Trobada d’Espiritualitat i No-violència, 2017\nLa IV edició de la Trobada d’Espiritualitat i No-violència es va celebrar ahir dissabte a l’Espai Veïnal Calàbria66. En diverses intervencions es va fer al·lusió al moment psicosocial que viu Catalunya, posant èmfasi en l’observació d’aquells comportaments que debel·len una actitud no violenta i una nova espiritualitat creixents. L’acte va… »\nCatalunya: legalitat, legitimitat i piromania\nL'encaix de Catalunya a Espanya és un problema polític; Rajoy i el rei Felipe VI s'escuden en allò que és legal per evitar parlar d'allò que és legítim. »\nDavant la incapacitat provada dels polítics, responsables d’aquest atzucac al que ens han portat, i enfront de les postures, que eleven a cada moment més la tensió, sense mesurar les conseqüències de les seves accions per a tota la població, un grup de joves han llançat una proposta de diàleg… »\n#CatalanReferendum: porres i paperetes\nSi aquest cap de setmana s'han posat les primeres pedres del futur Estat català, crec que és una excel·lent condició d'origen per construir una república tolerant, alegre i pacífica. »\nManifestació #3Oct / Barcelona “Contra la repressió i per la defensa de les llibertats” Imatges: Roger Setien … »\nUna altra jornada històrica a Catalunya\nMilers de paperetes llançades davant la seu del PP a Barcelona. Resumenlatinoamericano.org Vaga general massiva i gegantines concentracions populars Treballadors… »\nConcentració a la seu del PP a Barcelona. El matí de vaga general ha estat protagonitzat per protestes massives davant la seu del Partit Popular a Catalunya, la prefectura de la Policia Nacional espanyola a la Via Laietana i també davant el Parlament al parc de la Ciutadella. Les concentracions… »\n#CatalanReferendum: Catalunya protesta amb una aturada contra la violència policial\nAvui 3 d'octubre s'ha convocat una “aturada general” en tot Catalunya. No es tracta només d'una vaga convocada per sindicats, sinó d'una aturada general de tota l'activitat convocada també pel govern català i diverses organitzacions. El motiu és protestar contra la violència repressiva desplegada per l'Estat espanyol en la jornada de referèndum de l'1 d'octubre. »


Calia fer muixerangues amb persones. Les Muixerangues deurien ser conegudes per tot el país i més enllà. La Nova anava a portar a Algemesí manifestacions culturals veïnes nostres desconegudes per a molts. La Colla participaria en les iniciatives per a protegir el territori, campanyes contra la pobresa o situació d’exclusió, deuria ser un grup unit i agitador cultural.. en definitiva, La Nova és i serà poble.\nDissabte a la Capella\nVint anys després, com sempre, tornem al Carrer Organista Cabanilles.\nLa commemoració de la jornada de hui es va fer dissabte. Com sempre amb un assaig al carreró de la Capella de la Trobada i ja amb un quadre que representa La Nova Muixeranga d’Algemesí. Aquesta vegada desenes de persones van acudir a l’assaig.\nLa celebració es va fer, també com sempre, amb les mans dels muixeranguers i les muixerangueres. Es va guarnir la seu amb fotografies, i es va preparar un espai per a la xicalla.\nA primera hora de la vesprada, els xiquets i les xiquetes debateren sobre el futur i el passat de la Nova amb el primer mestre, Raül Sanxis, la primera presidenta Cristina Martínez , l’actual mestra Ester Ferrer i l’actual presidenta Maria Esplugues.\nTot seguit es va fer l’assaig a la Capella. A les nou de la nit, la seu, la casa de l’esport i el carrer Nou ja estaven enllestits per a la festa. Un sopar popular, moltes fotos d’alegria i un vídeo exclusiu “Ballem per la Nova” van aconseguir arrodonir la nit.\nAre bé, el millor moment va ser la incorporació de dos nous muixeranguers: Ahlem Mohammedi i el seu germà, Salah Mohammedi.\nTot l’any celebrant-ho\nPer a recordar que tot això deu seguir amb il·lusió vint anys més, la colla està celebrant l’aniversari des què va clarejar el primer de gener d’enguany. Amb un concurs de logotips commemoratius en què van guanyar dos grans dècades en roig i verd, una gran foguera de Sant Antoni on ens van visitar els botargues de la llum, un Carnestoltes ple de somnis per als pròxims vint anys, o la nostra presència en les dos grans cites de suport a la dona, a Algemesí i a València.\nLa següent cita serà per a presentar una edició de vi commemoratiu, una exposició vers la nostra història, una nova edició de la setmana cultural “Muixerola-2017”, molta música, llibres, muixerangues i una “Figuereta” per a poder reviure cada moment i cada somriure.\nDes de la Nova, però, se sap que tot encara està per fer i per això, l’agraïment al poble per la seua estima no s’acabarà mai.\nActa fundacional de la Nova Muixeranga. La Nova comença amb un centenar de persones. Han passat mil persones fins ara per la Nova i en actiu es comptabilitzen 354 muixeranguers i muixerangueres.\nReproduïm les paraules de la presidenta Maria Esplugues a la colla amb motiu del vinté aniversari\nSi ací hi sou pocs del que començareu aquest gran projecte, segur que açò us ressonarà:\n“ Es farà el primer assaig de la\nVingau tots i totes\nEl proper dijous 13 (del 1997)\nA les 9:30 de la nit\nAl costat de la Capella de la TROBALLA\nI avui, 20 anys després tornem a veure’ns, amb altra crida:\nEstimats muixeranguers i muixerangueres,\nEl proper dissabte 11 de març celebrarem el 2?0? Aniversari!!! de la Nova Muixeranga com cal, per això s’han preparat diferents activitats:\n1. Farem assaig a la Capella de la Trobada, ARA JA AMB UN retaule de la Nova a les 18.00hr, hem d’acudir tots amb ROBA D’ASSAIG,\nQui anava a pensar que açò seria possible, puix ho és. Gràcies, al treball, esforç, compromís, il•lusions, per ser valencians, per ser la gent de la Nova els que Som, per la constància, per assajar dissabte rere dissabte, per ser totalment altruistes, per creure en els valors de la igualtat, Llibertat, Solidaritat, Tolerància…\nI com que em semblen aquestes paraules un resum del que som, les vull recordar perquè ressonen als nostres cors, i que no hem d’oblidar:\nCada poble ha de recordar i tindre present quines coses formen part de la seua cultura, qui representa de la millor manera, en paraules del poeta, la consciència de ser poble , com s’identifica de cara al món , per la qual cosa , qui millor que\nPrevious PostESPERANT LA FESTA\nNext PostL’Encontre, el vi del XX Aniversari de la Nova Muixeranga en edició limitada\nMaria 13 març 2017 Respon\nEm senc orgullosa de ser Muixeranguera, i que gràcies a les conviccions d’algunes persones,, avui podem gaudir del caliu de la resta dels integrants de la Nova.


Protocolo Municipal: organización acte elecció de fill predilecte\nActe de reconeixement.\nRelació de convidats del fill predilecte.\nMedalla, obsequi, placa, etc. que rebrà el fill predilecte.\nText de l'acord de nomenament de fill predilecte pel Ple de l'Ajuntament.\nAssignació dels llocs preferents per a la família.\nCol-locació de la presidència a la taula (vegeu el RD. 2099/1983 i l'apartat "Precedències", pàg. 14).\n- lectura de l'acord de nomenament de fill predilecte,\n- dansa, música o algun tipus d'espectacle,\n- paraules d'agraïment del fill predilecte,\n- refrigeri o àpat restringit,\n- signatura al llibre d'honor.\nL'alcalde acompanyarà la persona que ha estat nomenada fins a la porta d'entrada. La resta de membres del consistori del municipi amfitrió donaran comiat als convidats al mateix lloc de l'acte.\nEnviament de fotografies de l'acte al fill predilecte.\nEnviament de recull de premsa.\nPublicado 19/07/2012 09:23:00 CET\nModificado 15/10/2019 12:36:35 CET\nID Contenido 008356