David Chatelain: «L'equip de govern ha adoptat una política de despesa expansiva que farà agreujar els problemes» - Revista Cambrils\nDavid Chatelain: «L'equip de govern ha adoptat una política de despesa expansiva que farà agreujar els problemes»\nAl ple del passat dilluns es va donar compte de l'informe de morositat corresponent al quart trimestre de 2019. Els pagaments realitzats per l'Ajuntament va ser a 67,61 dies\nPublicat el Dimecres, 26 de febrer de 2020 11:08h\nEl regidor del PP, David Chatelain –en primer terme–, en la sessió plenària del passat dilluns | Lluís Rovira i Barenys\nA la sessió plenària del passat dilluns es van tractar diferents punts econòmics. Un dels més destacats i que va generar un important intercanvi dialèctic entre el regidor d'Hisenda –Jaume Gila– i el portaveu del PP –David Chatelain– va ser el punt sobre donar compte de l'informe de morositat corresponent al quart trimestre de 2019. Segons va exposar el regidor d'Hisenda –Jaume Gila–, el període de morositat del quart trimestre de 2019 va ser el següent: pagaments realitzats de l'Ajuntament a 67,61 dies i pendents de pagament a 56,96 dies; pagaments realitzats del Patronat de Turisme a 42,95 dies i pendents de pagament a 30,55 dies; pagaments realitzats del Patronat de Música a 50,60 dies i pendents de pagament a 18,66 dies; pagaments realitzats del Museu d'Història a 27,17 dies i pendents de pagament a 30,11 dies; pagaments realitzats de l'Epel Ingesòl a 66,37 dies i pendents de pagament a 24,09 dies i pagaments realitzats d'Aparcam a 32,85 dies i pendents de pagament a 8,85 dies.\nDavid Chatelain: "S'ha passat d'un termini de 37 dies al primer trimestre als 67 del quart trimestre, per sobre del límit legal dels 60 dies"\nDavant d'aquestes xifres, el portaveu del PP va explicar que: “darrerament ja he anat advertint que cada vegada més es paga més tard als proveïdors i finalment, en aquest plenari es posa negre sobre blanc del que ja sospitàvem: les xifres són inapel·lables. S'ha passat d'un termini de 37 dies al primer trimestre a uns 67 dies al quart trimestre, per sobre del límit legal dels 60 dies. Aquesta tendència també s'observa als pagaments pendents, si bé al primer trimestre es liquidaven en 45 dies, en el quart es fan en gairebé 57. Tot i l'estricte control que estableixen les normatives, l'equip de govern ha adoptat una política de despesa expansiva que farà agreujar els problemes i que comportarà l'aplicació de mesures per tal de corregir aquesta situació. Per dir-ho d'una forma clara: quan es gasta molt s'ha d'ingressar molt i, les administracions quan volen ingressar acostumen a incrementar la fiscalitat: pugen els impostos”.\n"Els cambrilencs no es mereixen el desgavell de gestió que estan patint"\nEl regidor popular es va mostrar molt crític en les seves paraules afirmant que, “de cara a la galeria pretenen vendre una cosa, però quan s'analitza es pot veure que s'arrossega una manca total de lideratge i de coordinació que comporta que ni tant sols s'executin les inversions previstes en terminis raonables, eternitzant els procediments de contractació o deixant que caduquin els encàrrecs de gestió, no només a l'ajuntament sinó també als organismes autònoms. El propi informe fa l'advertiment de la implementació de mesures correctores. El regidor no ho ha explicat. Aquesta setmana hem sabut que han caducat diferents encàrrecs de gestió, alguns de l'any 2018. I, després parlen de gestió? Aquest govern parla molt, però treballa poc. Fan una política de parsimònia i de deixar-ho tot per a més tard; una desídia que està portant a aquesta casa a funcionar d'una manera cada vegada més lenta i ineficaç. No afecta només a les àrees econòmiques sinó que està contaminant altres serveis. Els cambrilencs no es mereixen el desgavell de gestió que estan patint”.\nJaume Gila, regidor d'Hisenda: "És veritat que s'ha endarrerit, però hi estem molt al damunt perquè ho volem corregir"\nDavant les contundents crítiques del regidor del PP, el regidor d'Hisenda –Jaume Gila– va reconèixer que no havia esmentat les mesures correctives, “perquè ja s'hi està treballant”. Segons va apuntar Gila: “des de que vam detectar aquest increment de dies en els pagaments, ja es van prendre mesures des del departament d'Hisenda en el registre de factures. A dia d'avui, ja s'hi ha posat personal per posar-les al dia. El passat dijous o divendres potser només hi havia 30 o 40 factures per comptabilitzar. Aquesta mesura ja l'hem fet i és de les més importants. Hi ha d'altres mesures que s'estan analitzant des d'intervenció per poder agilitzar i recuperar els endarreriments amb les factures. És veritat que s'ha endarrerit, però hi estem molt al damunt perquè ho volem corregir. En els propers trimestres quedarà solucionat. Quant a la morositat és veritat que s'han endarrerit els pagaments, però cal remarcar que dins del període legal, l'Ajuntament ha pagat 3,1 milions d'euros, mentre que fora del període de pagament s'han pagat 2,1 milions d'euros”.\nDavid Chatelain: "Per què han deixat caducar els encàrrecs de gestió que estan portant problemes de pagaments amb empreses que estan fent la seva feina en aquest municipi?"\nEn aquest punt, Chatelain va recordar la progressió en el tema de la morositat. Segons va apuntar, el període de pagaments de l'Ajuntament del primer trimestre de 2019 va ser de 37 dies i els pagaments pendents a 45 dies; en el segon trimestre va ser de 43 i de 45 els pendents; el tercer trimestre va ser de 59 i de 58 els pendents i, el quart trimestre va ser de 67 dies i de 56 dies els pagaments pendents. El regidor popular va afirmar que, “això no és una cosa que s'hagi detectat ara, portem tot l'any així. Això demostra una falta de control de la regidoria, perquè ja hauria d'haver estat detectat i les mesures correctores sobre la taula. S'ha endarrerit un any la presa de mesures. És una consolidació de despesa expansiva que a la llarga comportarà problemes. Per què han deixat caducar els encàrrecs de gestió que estan portant problemes de pagaments amb empreses que estan fent la seva feina en aquest municipi?”.\nEl regidor d'Hisenda va replicar que del tercer al quart trimestre ja s'havia produït una disminució passant dels 58 als 56 dies i que ja s'estaven aplicant les mesures.


Un centenar de persones de bars i restaurants es manifesten davant del Govern d'Andorra - La Valira\nUn centenar de persones de bars i restaurants es manifesten davant del Govern d’Andorra\nUn centenar de persones vinculades al sector de la restauració a Andorra s’han concentrat aquest divendres davant l’edifici administratiu del Govern, al carrer Prat de la Creu, per protestar contra el tancament dels establiments implementat per l’executiu per pal·liar els efectes del coronavirus.\nEls responsables d’establiments, treballadors i proveïdors han demanat poder treballar i han fet sonar les claus dels locals com a reclam. La concentració s’ha dut a terme a la vorera més allunyada de l’edifici governamental, ja que les portes del davant de l’equipament estaven custodiades per agents policials.\nEls manifestants asseguren que els ajuts als lloguers no són suficients per a la qual cosa necessiten reprendre l’activitat i argumenten que la seva situació és complicada i molts es troben al límit del tancament definitiu.\nLa mobilització no ha comptat amb el suport de la Unió Hotelera i la Unió de Bars en defensar que la millor manera de resoldre la situació per la qual travessa el sector és continuar negociant amb les institucions.


Empresa i iniciativa emprenedora | Escola Arrels\nLa iniciativa emprenedora és motor d’activitat, innovació i ocupació. Per aquest motiu cal estimular la iniciativa emprenedora i facilitar les eines que permetin transformar les idees de negoci en empreses reals i amb sentit de futur. És per aquest motiu, que a l’Escola Arrels, treballem en diferents projectes relacionats amb aquest àmbit i afavorim que els alumnes siguin partícips de les activitats que s’organitzen per a tal fi.\nEn aquesta ocasió, els alumnes dels cicles formatius d’Administració i Finances i els de Sistemes microinformàtics de l’escola, han participat en el taller Emprèn i evoluciona les idees en clau de model de negoci, organitzat pel Centre Tecnològic Forestal de Catalunya.\nEn Jordi Puigdellívol, formador i guia del taller, presentà el model de negoci SCOPE, a través del qual es dóna als alumnes, emprenedors en aquest cas, una visió molt més global, alhora que sintetitzada, de la seva idea de negoci, esdevenint així una eina complementària i transcendental en el disseny i desenvolupament de les seves idees de negoci.\nL’escola Arrels ha volgut emmarcar aquest taller dins les matèries que, de forma transversal, impliquen els diferents cicles formatius en l’àmbit de l’emprenedoria i la iniciativa empresarial: Empresa i iniciativa emprenedora, contextualitzant així, els coneixements adquirits en els diferents cicles formatius cap a una realitat social i laboral cada cop més demandant de professionals, però sobretot d’iniciatives i innovació en el món empresarial.\nTag:administració i finances, cicles formatius, emprenedoria, Empresa i iniciativa emprenedora, Escola Arrels, model d'empresa


e-colònies.cat : Preparats per a les colònies\nPreparats per a les colònies\nMoltes entitats i instal·lacions juvenils deuen estar preparant a hores d’ara les colònies d’estiu. Aquí us proposem un recull de materials que us poden ser útils per organitzar-les o bé als grups que acolliu a l'estiu.\nLa Direcció General de Joventut edita la guia Anem preparats (i versió senzilla per a imprimir) amb les informacions i les recomanacions necessàries per garantir un bon nivell qualitatiu en totes les activitats d’educació en el lleure i per vetllar tant per la seguretat i la integritat física dels participants com pel respecte al medi natural que les acull. Així, en aquesta guia s’han recopilat les principals normatives que regulen aquestes activitats, recomanacions per al desenvolupament de les mateixes amb les màximes condicions de seguretat, sanitat i higiene i telèfons i adreces d’interès.\nNo obstant això, el seu contingut no pot substituir, en cap moment, les orientacions en qüestions de salut i de seguretat que facin directament les persones degudament acreditades ni es pot considerar, en cap cas, un text normatiu. En els casos d’emergència, cal fer cas de les indicacions dels agents rurals, dels mossos d’esquadra, dels agents de protecció civil, del personal sanitari, dels bombers o d’altres agents de l’autoritat.\nTambé us pot ser útil la següent documentació:\nDocument que recull les principals indicacions del Decret 137/2003 que regula les activitats que realitzen per a menors de 18 anys sobre diferents temes com: les activitats esportives, els premonitors, l'assegurança i altres.\nGuia de notificació d’activitats\nInformació que explica com notificar les activitats de lleure amb infants i joves regulades pel Decret 137/2003. La notificació d'aquestes activitats és obligatòria per vetllar per la seguretat de les persones assistents.\nGuia sobre salut alimentària a les activitats d'estiu\nDossier temàtic: Activitats d'estiu\nNormes sanitàries aplicables a les piscines d'ús públic segons els drecrets vigents\nCal recordar que s'ha de complir amb els actuals decrets, tant estatal com autonòmic, que es pot consultar a l'apartat de documentació del web de l'ACCAC. També regula la vigilància de les piscines en funció de la superfície. Cal recordar també que totes les instal·lacions que només funcionen en temporada d'estiu cal que comuniquin a l'ajuntament la data d'obertura segons l'article 33 del Decret 95/2000.\nconsellsjoventutDirecció Genreral de Joventutanem preparatsplanificacióseguretatorganitzaciólleurecolònies


Així tornarà la cultura als teatres municipals de Sabadell, amb el teló baixat des de març\nSabadell reprèn a finals d’aquest mes la programació cultural de tardor al teatre La Faràndula i el Teatre Principal amb activitats de teatre, música, òpera, dansa i per a públic familiar, seguint estrictament les mesures adoptades arran de la situació provocada per la Covid-19.\nLa programació arrencarà el divendres 25 de setembre, al Teatre La Faràndula, amb el concert simfònic protagonitzat per l’Orquestra Simfònica del Vallès (OSV), Carmina Burana. Aquesta cantata escènica de Carl Orff comptarà amb la participació de la soprano Alicia Amo, del tenor Beñat Egiarte i del baríton Toni Marsol.\nEl 3 d’octubre arribarà al Teatre Principal el concert de Las Migas, que celebren els 15 anys de la formació i a Sabadell presentaran el nou treball, titulat Empatía. El mateix dia 3 el Teatre La Faràndula acollirà la 15a edició del Certamen Coreogràfic de Sabadell.\nEl 9 d’octubre, Els Brugarol arribaran al Principal. Després de Coses nostres, Ignots, Perduts i Adossats, aquest és el darrer text teatral del dramaturg sabadellenc Ramon Madaula. Una comèdia que tracta amb humor els temes de la família i la tradició, sota la direcció de Mònica Bofill.\nL’OSV presentarà al Teatre Principal el concert Mozart a Praga, que es va haver de suspendre la temporada passada per la pandèmia, serà el dia 11 d’octubre. El 16 d’octubre serà el torn de la música de cambra al Teatre Principal, amb un concert del Quartet Calders, que oferiran obres de Haydn i Brahms.\nEl 18 d’octubre, l’escenari del Principal acollirà T’estimo si he begut, una coproducció de Dagoll Dagom, T de Teatre i La Brutal, que estava prevista per la programació d’aquesta primavera-estiu. Un espectacle que adapta els contes d’Empar Moliner sobre l’apassionant món de la parella. Dirigit per David Selvas, amb música original d’Andreu Gallent, l’interpreten Mamen Duch, Marta Pérez, Carme Pla i Àgata Roca, acompanyades de David Bagés, Ernest Villegas i la sabadellenca Mercè Martínez.\nEls Amics de l’Òpera de Sabadell comencen la temporada operística amb La flauta màgica de Mozart els dies 21, 23 i 25 d’octubre i per tancar el mes d’octubre, el dia 30, els sabadellencs Ovella Xao ompliran l’escenari de La Faràndula de festa, un concert que servirà al grup local per acomiadar-se del públic sabadellenc, tancant una etapa de sis anys i de tres discos editats.\nSeguint les instruccions del Procicat, la capacitat dels teatres La Faràndula i Principal serà sensiblement inferior del que és habitual, fins als 2/3 de capacitat i els assistents podran seure junts per grups de convivència, però estaran separats dels altres grups per butaques buides.\nEl Consistori demana al públic que arribi al teatre una estona abans de començar l’espectacle. L’ús de la mascareta serà indispensable durant tota la funció, serà obligatori l’ús dels dispensadors de gel hidroalcohòlic a l’entrada i s’haurà d’entrar individualment als serveis. Per norma general, no hi haurà entreactes i, si n’hi hagués, es demanaria al públic de romandre a la butaca tret del cas d’haver d’anar als serveis. No hi haurà servei de guarda-roba ni de bar. La sortida de l’equipament es farà de forma esglaonada.\nL’Ajuntament encoratja la ciutadania a adquirir les entrades en línia, de manera que l’entrada es pot descarregar al telèfon mòbil sense necessitat de manipular paper i s’eviten cues a la taquilla. Si no és possible, a partir del dimecres 16 de setembre hi haurà oberta la taquilla del Teatre Principal en horari habitual, on es recomana de fer el pagament amb targeta de crèdit. En tots els casos les persones que comprin entrades s’hauran de registrar, per tal de poder-les localitzar en cas de necessitat. Pel que fa als espectacles que no es van poder dur a terme la temporada passada i que s’han tornat a programar, cal comprar l’entrada de nou.\nVenta d’entrades per fases\nAquesta temporada, la venda de les entrades es farà per fases, a partir del dimecres 16 de setembre ja es podran adquirir les localitats per a tots els espectacles del mes d’octubre; el 7 d’octubre es posaran a la venda els espectacles de novembre i 4 de desembre s’obrirà tota la programació de desembre, incloses les sessions d’Els pastorets, que tindran una darrera sessió el 10 de gener de l’any que ve. L’Ajuntament encoratja la ciutadania a adquirir les entrades en línia, de manera que l’entrada es pot descarregar al telèfon mòbil sense necessitat de manipular paper i s’eviten cues a la taquilla. Si no és possible, a partir del dimecres 16 de setembre hi haurà oberta la taquilla del Teatre Principal en horari habitual, on es recomana de fer el pagament amb targeta de crèdit. En tots els casos les persones que comprin entrades s’hauran de registrar, per tal de poder-les localitzar en cas de necessitat. Pel que fa als espectacles que no es van poder dur a terme la temporada passada i que s’han tornat a programar, cal comprar l’entrada de nou.\nFoto portada: Els Ovella Xao s’acomiadaran des de Sabadell.


Mas acceptaria formar part d’una llista unitària a les eleccions | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nMas acceptaria formar part d’una llista unitària a les eleccions\nL’expresident creu que serà complicat que ERC accepti concórrer conjuntament i descarta ser candidat de CDC\nBarcelona 29 ABR 2016 - 10:16\tCEST\nL'expresident Artur Mas. Efe\nL'expresident de la Generalitat Artur Mas ha assegurat aquest dijous que s'implicaria en les eleccions generals que previsiblement se celebraran el 26 de juny, si és necessari com a candidat, en el cas que CDC i ERC configuressin una llista única sobiranista a l'estil de Junts pel Sí. "L'únic sentit que tindria participar en alguna cosa així seria ajudar els partits sobiranistes a fer pinya i anar junts" en una sola llista, tot i que això no es produirà perquè ERC no vol, ha destacat Mas en una entrevista a 8TV recollida per Europa Press.\nPerò si fos possible forjar una candidatura unitària, Mas faria "un acte de servei al país" i s'hi implicaria completament, si fos necessari com a cap de llista, sempre que que l'hi demanessin CDC i ERC. "Si revaliden la llista i em demanen que la reforci, que la tanqui o el que sigui, estaria disposat", ha respost en ser preguntat per si encapçalaria una llista unitària que també defensa el líder de Democràcia i Llibertat, Francesc Homs.\nSegons el parer de Mas, el sobiranisme "ha d'anar sempre unit fins que no s'aconsegueixi un Estat" per a Catalunya i els partits han d'aprofitar totes les conteses electorals per demostrar la màxima fortalesa possible. "No hem d'anar a les eleccions a marcar-nos, a driblar-nos, sinó a sumar esforços" per donar un missatge clar al món que el sobiranisme està unit.\nCDC ho intenta\n"Però encara que CDC ho ha intentat, no ho hem aconseguit ni en les europees ni en les anteriors generals", tot i que ara s'obre una nova oportunitat per aconseguir una llista única com la que es va fer per a les últimes autonòmiques sota el paraigua de Junts pel Sí. CDC i ERC han d'anar "junts, de la mà, sense mirar-se de reüll per mesurar qui queda primera força", i donar una imatge clara que el sobiranisme sempre estarà unit cada vegada que es posin les urnes.\nHa recordat que gràcies a JxSí els partits sobiranistes han aconseguit una representació "històrica" al Parlament, amb una alta participació i una majoria absoluta de diputats independentista.\nMas respecta que ERC sigui "clarament contrària a aquesta idea", però creu que no és el que toca en aquest moment excepcional en el qual Catalunya treballa per aconseguir un Estat propi. En cas que finalment CDC concorri en solitari a les eleccions generals, Mas ha descartat per complet ser el candidat: "No m'hi presentaré. Hi ha persones que m'ho aconsellen, que fins i tot m'ho demanen i jo responc que no".\nHo fa perquè sap que la llista unitària és molt difícil d'aconseguir i perquè vol "tenir l'opinió lliure, sense estar sotmès a la pressió electoral", que coneix de prop després d'haver estat candidat de CDC a la presidència de la Generalitat en cinc ocasions.


Un bastió del Maestrat\nAres permet vistes paisatgístiques tan àmplies que Cavanilles es va detindre “aquí un tanto para varias observaciones”, a partir de les quals li van brollar “grandes ideas” sobre la natura i l’art d’aquests entorns. Aquest observatori valuós per a atalaiar els deserts del Maestrat se situa en un esglaó pronunciat que també és un límit natural. Vist des de baix, des del fons de la vall, l’àmplia solana d’Ares –a cobert de les elevades moles del Vilar i d’Ares que dominen el coll o port d’Ares–, sembla la graderia d’un amfiteatre abrupte de plasticitat austera: la superposició d’estrats rocosos horitzontals durs i tous, alternants entre franges de masses vegetals i rocoses, dóna una regularitat veritable a les tonalitats verdes i terroses de la solana.\n“Lo áspero y lo destemplado de aquellas alturas no convida á establecerse, y la poca sustancia de los campos… apenas produce el pan que necesitan los vecinos de Ares” (A. J. Cavanilles). El criteri dominant en l’organització d’aquest territori no va ser el productiu, sinó el defensiu. Igual que Morella, Culla i altres castells del nord valencià, grans moles rocoses “de coronamiento romo y achatado”, atorguen a Ares la condició de bastió i talaia. Durant les guerres aquesta solana ha sigut un escenari disputat. Però, alhora, el gran amfiteatre ha sigut i és un espai rural habitat i explotat amb criteris productius. S’hi visualitza l’abast de la construcció de bancals, l’ordenació d’espais agropastorils o el traçat i manteniment de camins. Des de la talaia, la mirada arriba a masies, graderies conreades, vies ramaderes, diversitat de nínxols ecològics i aprofitaments rurals. Com en tants espais mediterranis, la terra d’Ares ha sigut i és polifuncional, una característica confirmada per la mescla de tants elements naturals i construïts en els seus mosaics paisatgístics variats.\nDes del contrafort rocós, el bastió d’Ares domina els camps, els prats i la muntanya; protegeix les masies de les quatre partides (denes); vigila l’antic camí de València a Morella (pel Barranc de l’Empriu) i, sobretot, el d’Aragó (pel port d’Ares). El lloc, estructurat al voltant d’una mola menuda o tossal testimoni, comprén el castell, la vila medieval (de la qual es conserva la casa municipal amb la presó i la llotja; el campanar, etc.) i els ravals. Les reparacions posteriors a la guerra de Successió van renovar la vila (església nova, cases noves, etc.) i els ravals (plaça Major). Al llarg dels segles xviii i xix, es va duplicar l’extensió del nucli urbà, una expansió que va suposar la remodelació de la bassa, les antigues eres i els corrals. El castell d’Ares va ser molt disputat durant les guerres carlines. També al maig del 1938 la població va ser bombardejada per la Legió Cóndor.\nEl nucli urbà, al seu torn, està a l’abric de la mola d’Ares (1318 m), una estructura tabular excel·lent limitada per penya-segats calcaris verticals (cingles) i talussos margocalcaris aguts. “La llanura o esplanada de la muela está toda inculta, y se reserva para el pasto de las caballerías de los vecinos… Es rico en vegetales este monte. Sobre la muela crecen muchos arbustos como el texo, el acebo, el espino albar, el viburno comun, el cornillo y el mostellar; se halla con freqüencia el ramno humilde pegado siempre á las peñas, los tomillos comun y piperela, la algedrea de monte…” (A. J. Cavanilles). A la mola mateixa s’eleva el vèrtex geodèsic, denominat Molló dels Soldats perquè es va utilitzar en la campanya de triangulació, dirigida primer per Mechain i després per Aragó, durant els treballs de mesurament del meridià de París.\nA la solana d’Ares, flueixen surgències intermitents (ullals) i permanents (font dels Regatxols, font reformada de la bassa urbana, etc.), vinculades a la descàrrega subterrània de la mola. A l’est de la vila, aquests fluxos –estancats i canalitzats– permetien el funcionament de cinc molins hidràulics en cadena al llarg del Barranc dels Molins de la capçalera de la Rambla Carbonera. També els molins i les instal·lacions complementàries es van construir en el segle xviii. Ara el conjunt hidràulic és un Bé d’Interés Cultural (BIC) en la categoria d’espai etnològic que també inclou el seu entorn paisatgístic (barranc, vessants, terrasses, camins, etc.).\nEn síntesi, el paisatge d’Ares –vist des del fons de la vall o des del cim de la mola– és un amfiteatre grandiós on es fonen amb destresa el potencial ecològic i la transformació col·lectiva de la natura. Un paisatge aspre, petri, carregat d’herències patrimonials i expressiu de la gran crisi d’un model agropecuari secular que no va trobar reemplaçament quan calia per un altre que assegurara la regeneració socioeconòmica d’Ares. Però, actualment, Ares intenta aprofitar les noves tendències socials i econòmiques, entre les quals hi ha les lligades a l’activitat turística i de serveis, per a eixir d’un llarg abandonament amb la posada en valor dels recursos valuosos. Per això, la protecció de les qualitats del paisatge d’aquest espectacular bastió del Maestrat constitueix una aposta de futur ferma.\nJ. Fuster (1962). El Pais Valenciano, 301.


El president en funcions espanyol diu que el marc de la negociació és 'la seguretat jurídica i el respecte a les lleis que tenim'\nEl president en funcions del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha recuperat avui un concepte clau de la Declaració de Pedralbes, el text que van acordar el govern català i l’espanyol el desembre de l’any passat en la cimera que van mantenir a Barcelona. Sánchez ha recuperat el concepte de ‘seguretat jurídica’, amb què aleshores es va esquivar la referència directa a la constitució. I ara, també, perquè Sánchez, després d’unes setmanes i mesos d’haver parlat de la constitució com a límit i de qualificar de problema de convivència el conflicte entre Catalunya i Espanya, ara ja parla utilitzant uns altres termes.\nEn la conferència de premsa posterior a la reunió del Consell Europeu, a Brussel·les, ha parlat de la negociació entre ERC i el PSOE. I ho ha fet a propòsit d’unes declaracions d’Oriol Junqueras a La Razón on deia que votarien no a la investidura si no hi havia una mesa de negociació entre governs. Sánchez ha respost: ‘Jo crec que el diàleg ha de ser el mètode per a resoldre conflictes polítics com el que es viu ara mateix. I el marc ha de ser la seguretat jurídica que emana de les lleis democràtiques que tenim. Per tant, diàleg i seguretat jurídica en el marc de les lleis democràtiques que tenim. Aquest serà el plantejament que fem a ERC’.\nLa declaració de Pedralbes s’ha plantejat en més d’una ocasió com una referència en aquesta negociació. Aleshores, aquella declaració d’intencions va acabar en no res perquè la Moncloa va trencar les converses arran de la polèmica desfermada per la dreta espanyola per la proposta que hi hagués un relator extern en la negociació.\nLa declaració de Pedralbes deia això:\n«Comunicat conjunt dels governs català i espanyol després de la reunió de Pedralbes:\nDesprés de la reunió d’avui entre el president del govern espanyol i el president de la Generalitat de Catalunya i membres d’ambdós governs, s’assenyala que:\nCoincideixen en l’existència d’un conflicte sobre el futur de Catalunya. Malgrat que mantenen diferències notòries sobre l’origen, la naturalesa i les vies de resolució, comparteixen, per sobre de tot, la defensa d’un diàleg efectiu que vehiculi una proposta política que compti amb un suport ampli en la societat catalana.\nPer això, i amb l’objectiu de garantir-ne una solució, s’han de continuar potenciant els espais de diàleg que permetin d’atendre les necessitats de la societat i avançar en una resposta democràtica a les demandes de la ciutadania de Catalunya, en el marc de la seguretat jurídica.\nLa via del diàleg requerirà l’esforç de totes les institucions, dels actors polítics i dels ciutadans. Tots dos governs es comprometen a treballar per fer-ho possible.»


Doctoralia es fusiona amb DocPlanner i creen la major plataforma de salut ‘online’ del món | Biocat\nHome > Actualitat > Notícies > Doctoralia es fusiona amb DocPlanner i creen la major plataforma de salut ‘online’ del món\nDoctoralia es fusiona amb DocPlanner i creen la major plataforma de salut ‘online’ del món\nLes dues empreses estaran present a 25 països i juntes tindran la major base de dades de professionals de la salut a nivell global\nLa plataforma digital per posar en contacte metges i pacients líder a Espanya i Amèrica Llatina Doctoralia, fundada a Barcelona, s’ha fusionat amb la seva homònima a nivell europeu DocPlanner per crear la major plataforma de salut online del món. Gràcies a aquesta fusió, el gegant estarà present en 25 països i gestionarà unes 200.000 cites al mes.\nDoctoralia s’ha establert amb forta presència en els seus principals mercats i ara compta amb 9 milions d’usuaris únics al mes. Per la seva banda, DocPlanner té 8 milions d’usuaris únics mensuals, el 90% dels quals es troben a Europa. Arran de la fusió, ara registraran 17 milions d’usuaris únics al mes, prestaran servei a 3 milions d’usuaris registrats i tindran la major base de dades de professionals de la salut a nivell global, uns 5 milions d'especialistes, segons dades publicades per Doctoralia.\nLa notícia dóna ales al sector de la eHealth, que a partir d’ara tindrà un referent en marketplaces de salud a nivell mundial. Doctoralia passarà a estar controlada majoritàriament pels accionistes de DocPlanner, però els fundadors de la firma barcelonina tindran una participació significativa a l’accionariat i s’uniran a l’equip directiu per poder continuar potenciant la presència a Espanya i Amèrica Llatina.\nDoctoralia i DocPlanner estan especialitzades en connectar professionals de la salut i pacients a través d’una plataforma digital i alhora ofereixen un software per la gestió dels professionals sanitaris privats. Els professionals que es donen d’alta a la plataforma poden donar cita a pacients, seguir i respondre opinions que han deixat els mateixos pacients i millorar la gestió diària de la seva consulta. Els usuaris també veuen avantatges, ja que poden trobar els professionals més afins a les seves necessitats i la seva gestió de la salut guanya autonomia.\nLa fusió d‘ambdues empreses ha arribat després que DocPlanner, amb seu a Polònia, hagi aixecat una ronda de finançament amb nous inversors de 20 milions de dòlars liderada per Target Group.\nDavid Díaz, Albert Armengol i Frederic Llordachs són els fundadors de la plataforma en línia Doctoralia - Foto: © La Vanguardia.


Els Socialistes de Gandia impugnaran els Pressupostos de l’Ajuntament per primera vegada en democràcia | Socialistes / Socialistas de Gandia. PSPV-PSOE\nEls Socialistes de Gandia impugnaran els Pressupostos de l’Ajuntament per primera vegada en democràcia\nHomeNotíciesEls Socialistes de Gandia impugnaran els Pressupostos de l’Ajuntament per primera vegada en democràcia\nEl PSPV-PSOE de Gandia impugnarà per primera vegada en democràcia els pressupostos municipals, en considerar que incomplixen el que estableix la Llei d’Hisendes locals. Més en concret, els Socialistes de la ciutat denuncien que els Pressupostos no preveuen cap partida per complir amb les obligacions creditícies que l’Ajuntament té contretes amb els bancs, no preveuen tampoc cap partida destinada a les empreses públiques i unflen la partida destinada a gratificacions a funcionaris i personal de confiança.\nEl regidor del PSPV-PSOE en l’Ajuntament de Gandia, Vicent Mascarell, ha assegurat que els Pressupostos municipals “venen rebent informes negatius del propi Interventor de l’Ajuntament de Gandia, el funcionari que més sap d’estos temes”, i que “la impugnació no ve motivada per arguments polítics, sinó legals”.\nEn concret, Mascarell assegura que el primer que sorprén dels pressupostos presentats pel govern del PP és que no incorporen les obligacions creditícies de l’Ajuntament amb els bancs, en no destinar cap partida per fer front a les amortitzacions de capital dels prèstecs contrets. A més de no pagar els bancs, en el document no s’inclouen els programes anuals de l’empresa Iniciatives Públiques, una obligació que té l’Ajuntament en virtut de l’article 166.1.b del Reial Decret Leg. 2/2004.\nPer si fora poc, el document unfla les partides destinades a gratificacions per a funcionaris del consistori i personal de confiança, més enllà del límit que contempla la llei per a estos casos.\nAmb tot, el regidor socialista Vicent Mascarell ha assegurat que l’Alcalde de la ciutat, Arturo Torró, “importa a la vida pública les seues pràctiques privades com a empresari que no paga a ningú”. Mascarell ha afirmat, a més, que si el Conseller d’Hisenda, el gandià Juan Carlos Moragues, fora regidor de l’Ajuntament de Gandia “també impugnaria estos Pressupostos municipals”. Mascarell ha recordat que el Conseller, en una conferència ahir davant el món empresarial i social de la ciutat, va assegurar que era obligació de les administracions municipals “pagar a bancs abans que posar fanals, tot el contrari al que fan Torró i el PP en Gandia”.


Barcelona World Games | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » Barcelona World Games\nXAVI COLOMINA/TECNOLOGÍA. La passada setmana es va celebrar al recinte firal de Montjuïc a Barcelona, la BWG (Barcelona World Games), un esdeveniment sobre el món dels videojocs que per primer cop venia a la capital catalana després de passar molts anys celebrant-se a Madrid.\nEn aquesta fira es podia trobar de tot relacionat amb els videojocs, des de les últimes novetats i presentacions de videojocs, passant per la celebritat de la VR (realitat virtual), també podíem trobar els petits desenvolupadors del país com la companyia Lunatic Pixels de Barcelona amb el seu joc anomenat Alchemic Joust per a PS4 i per a ordinador (mitjançant la plataforma STEAM), una gran varietat d’estants destinats a components d’ordinadors “Gaming” (ordinadors especialment dissenyats i construïts per jugar amb les màximes prestacions) i com a esdeveniments especials, la Retro Barcelona i les finals de la divisió d’honor espanyola del joc League of Legends organitzats per la LVP (Lliga de Videojocs Professional).\nNomés arribar abans de les 10 del matí (hora d’obertura) ja es podia veure un ambient increïble als afores del recinte, per començar una cua\nllarguíssima, però realment era l’excusa perfecte per parlar sobre els videojocs, que s’esperava trobar allà dintre i també especulacions típiques – un conegut que va venir ahir em va dir que hi ha això-, gent disfressada del seu personatge preferit i, sobretot, unes ganes d’entrar impressionats.\nJa una vegada dintre, podies sentir l’ambient digital: tot ple de pantalles, videoconsoles, llums amb colors cridaners, música i de cop un simulador de ral·li enorme on perfectament i entraven més de 10 persones. Més endavant estava l’estand del joc més venut al país, la FIFA, en aquest recinte estaven jugant una partida 11 jugadors Vs. 11 jugadors, com en un partit de futbol real incloent expulsions i comentaristes en directe, just al costat hi eren la gent de Microsoft amb el seu nou video-joc exclusiu, el Gears of War 4, el Farm Simulator (un simulador agrari), i el súper-vendes del Minecraft, entre altres de la companyia.\nEn el següent pavelló ens vàrem trobar a totes aquelles empreses del territori català que començaven i ja tenien el seu primer video-joc, entre ells un joc inspirat en la web-sèrie KOFI!, i un dels que més curiositat ha despertat a part d’estar disponible per a la consola de Sony, l’Aragami.\nJust al costat en trobem amb l’apartat de desenvolupadors de la PS4 on també trobem videojocs en català i fets\naquí com el que hem anomenat fa una estona l’Alchemisc Joust, que ens van avançar que el seu joc i els altres dels desenvolupadors de PS4, es podrien adquirir de forma física a les tendes GAME (per un preu inferior a 20 €), tota una proesa en el món dels videojocs.\nMentre caminàvem ens vàrem trobar el cap d’una criatura curiosa, era ni més ni menys que el protagonista del video-joc The Last Guardian que porta prop de 10 anys en desenvolupament i que promet molt. I a pocs metres podíem trobar la companyia japonesa Bandai Namco presentant els seus jocs de simulació de motociclisme, el de l’anime ONE Piece, també el joc de Bola de Drac i en mig del recinte un ring amb diferents ordinadors per jugar al Tekken 7.\nJa en el Pavelló del costat estava Nintendo presentant les seves novetats per a la seva consola portàtil, la Nintendo 3Ds i la 2Ds, però cap rastre del nou Pokèmon que ha de veure la llum el pròxim 23 de Novembre. I just al costat, una de les coses més increïbles que es podrien imaginar: un simulador de conducció totalment mòbil; aquest simulador consistia en una base que mitjançant pistons representaven el moviment del cotxe a través de la pista.\nI en el mateix pavelló, però a la planta superior, ens trobem la Retro Barcelona, que es una exposició ambtot tipus de consoles antigues, des de les primeres amb el Pong, passant per les Commodore i les Spectrum, la famosa Atari, les Sega, les Nintendo Famicon i així pujant fins a l’anomenada First Gen; és a dir, a partir de les primeres versions de les consoles que tenim actualment: la Play Station, la X-box, la Nintendo 64 i la Gamecube. A part en aquesta planta també hi havia un munt de màquines de pin ball on s’organitzava el primer torneig de pin ball Barcelona i com a cirereta del pastís, una representació exacte del KITT original.\nI en aquesta fira també s’hi realitzaven torneigs, com el torneig del video-joc Battlefield 1 inspirat en la primera guerra mundial en el que s’enfrontaven Youtubers contra altres Youtubers amb els seus corresponents fans. I per descomptat, un tornegi de batalles Pokémon que tenia el seu propi palau, un altre era el torneig sobre el video-joc de Cartes Hearth Stone de la companyia Blizzard creadora del video-joc WoW; també de la mateixa companya teníem el torneig d’Overwatch que és el seu joc més recent i que està tenint una gran entrada en el món dels esports electrònics. I per finalitzar, un dels esdeveniments més importants, les clasificatòries per poder entra al campionat Europeu del League of Legends, en el qual se sentia com una veritable final de la Champions o encara més, sense cap dubte, tot un espectacle d’estratègia.\nArribats a aquest punt, és hora que parlem de la VR; únicament hi havien dues zones destinats a la VR, una era de les ulleres de VR de Play Station estrenades el passat dia 13 d’octubre, però per poder provar-les havies de tenir cita prèvia i les altres eren les HTC VIVE, unes ulleres que acompanyades amb uns sensors i comandaments especials, podem jugar com si estiguéssim dintre el mateix joc.\nAlchemic Joust Barcelona World Games Blizzard BWG Champions FIFA HTC VIVE KOFI League of Legends Liga de Videojocs Profesional Lunatic Pixels LVP Microsoft Minecraft Nintendo 3Ds Overwatch Pokemon PS4 realitat virtual recinte firal Montjuïc STEAM Tekken 7 The last guardian videojocs VR WoW\t2016-10-18


Podem, sobre les paraules del rei: Pedro Sánchez ha demostrat que no vol pactar amb Unides Podem i que prefereix Cs\nPublicat 5/8/2019 14:22:27 +02:00CET\nLa portaveu d'Unides Podem a l'Assemblea de Madrid, Isabel Serra, ha lamentat aquest dilluns que el president del Govern espanyol en funcions, Pedro Sánchez, "no es vulgui posar d'acord amb Unides Podem" i que "estigui demanant suport a la dreta de Ciutadans".\nEn ser preguntada sobre que el rei Felip VI hagi dit que espera que els partits puguin trobar una "solució" a la situació política espanyola abans d'anar a unes altres eleccions, ha indicat que el que han de fer tots els grups és posar-se d'acord, però que Sánchez ha demostrat que "no es vol posar d'acord amb Unides Podem sinó amb la dreta de Cs".\n"Sánchez no vol un govern amb Podem i nosaltres entenem que per arribar a un acord cal cedir i, quan van demanar que es retirés Pablo Iglesias d'aquest govern, així ho vam assumir però per poder engegar polítiques en aquest país cal donar competències a tots dos per poder-les dur a terme", ha sostingut.\nPerò ha lamentat que, quan volen engegar polítiques en matèria de transició ecològica, se'ls diu per part del PSOE que "poden enfadar les empreses elèctriques". "Es posa en evidència que Sánchez no vol engegar les polítiques d'aquest país", ha conclòs.


La paradoxa de Schrödinger | Obrir un Llibre\nEn Maties acaba de sortir de classe d’un taller d’escriptura a Ciutadella. Quan es dirigeix a Maó, on viu i l’espera la mare, conduint per la carretera amb Fletxa —que és com anomena al seu cotxe—, anirà pensant amb el proper relat que li ronda per al cap quan de sobte es trobarà amb una misteriosa noia força atractiva i es pararà per recollir-la. Aquí començarà una aventura plena d’ensurts i on Matíes se sentirà força atret per la noia sense saber molt bé el per què encara que la Tània, que és com es diu, és molt bella.\nEl títol La paradoxa de Schrödinger, fa referència a l’observador —que en aquest cas seria el lector del llibre—, que podrà interpretar el nou relat de Josep Masanés de forma lliure i independent i ens vindrà a dir que cada lectura pot ser dispar segons el tipus de lector. I això ens és el que ens passarà amb el La paradoxa de Schrödinger, on després del recorregut de Maties amb la Tània, res serà el que prevèiem i cadascú podrà treure una reflexió diferent.\nLa narració està composta per escasses 60 pàgines més que ben aprofitades, ja que es llegirà d’una atacada a causa de la mateixa acció del relat: aventurer, actual i enigmàtic. L’èpica serà contundent i molt fluida, amb alguns girs imprevistos que ens farà remoure les idees intentant esbrinar quin serà el final de l’aventura.\nMaties Miralles, gegantí i prim, d’espatlles mal girbades, vestit amb uns texans i un jersei blavós, de pell clara, els cabells una mica llargs i amb grans d’acne a la cara, va engegar el cotxe i va anar a fer un canvi de sentit endinsant-se pels estrets carrerons de la Ciutadella vella.\nPocs personatges, una carretera, un cotxe, i la foscor de Menorca en una nit negra com una mina de carbó abandonada. La paradoxa de Schrödinger, un llibre molt amè, molt ben escrit i una misteriosa trobada que ens farà ballar el cap. No es pot demanar més.\nEntrada anteriorSetmana de la Poesia Barcelona 2016Següent entradaVLC NEGRA. El festival de gènere de la ciutat de València\n2 pensaments a “La paradoxa de Schrödinger”\n4 de maig de 2016 a les 8:00\nMoltes gràcies, Cristina! :)\nobrirunllibre ha dit:\n4 de maig de 2016 a les 9:15\nA tu sempre!


Beques / Pràctiques - Facultat d'Educació - Facultats i escoles - Estructura - La UIB - Universitat de les Illes Balears\n» Inici » La UIB » Estructura » Facultats i escoles » Facultat d'Educació » Beques / Pràctiques\nSeccions: Beques / Pràctiques\nAlumnat: Beques i pràctiques\nAl Servei de Relacions Internacionals de la UIB podeu trobar informació actualitzada de les noves convocatories de programes d'intercanvi.\nTambé, la Facultat d'Educació té a disposició de l'alumnat informació de mobilitat pròpia dels estudis d'educació, fruit del Projecte d'Internacionalització que du a terme.\nLa Universitat de les Illes Balears convoca anualment places d'alumnes col·laboradors. N'hi ha de dos tipus:\nTipus A (col·laboració en tasques d'investigació, lligat a facultats i escoles)\nTipus B (col·laboració en tasques d’investigació i pràctiques, lligada a serveis).\nEls alumnes col·laboradors, en acabar la col·laboració, reben una borsa d'ajut i obtenen un certificat de la condició d'alumne col·laborador, que constarà, igualment, a l'expedient acadèmic. Normativa que regula els alumnes col·laboradors.\nL'imprès de sol·licitud i les bases de la convocatòria es troben disponibles als serveis administratius dels centres, al Servei d'Informació i a la següent adreça. El termini de sol·licitud coincideix aproximadament amb l'inici del curs acadèmic.\nTambé es convoquen places d'alumnes col·laboradors per al Servei de Biblioteca i Documentació, al Consell d'Estudiants, a les aules d'informàtica, a la Residència d'estudiants, a l'Oficina de Convergència i Harmonització Europea...\nPer tenir més informació sobre aquestes places i altres beques disponibles, podeu consultar la Borsa de Beques de la UIB.\nPodeu trobar informació de les convocatòries de voluntariat a l'Oficina de Cooperació al Desenvolupament i Solidaritat.\nEn el cas de ser estudiant/a d'una carrera universitària de la UIB la Facultat d'Educació convalida algunes de les activitats de voluntariat per crèdits de lliure configuració sempre que es compleixin els criteris establerts. Veure normativa pròpia.\nTant si sou estudiant/a d'una carrera universitària de la UIB, com estudiant /a d'un curs de postgrau de la UIB o titulat/ada universitari/ària recent podeu realitzar pràctiques formatives en una empresa/entitat. Per a més informació sobre les ofertes disponibles podeu accedir al portal de la FUEIB.\nEn el cas de ser estudiant/a d'una carrera universitària de la UIB la Facultat d'Educació convalida aquestes pràctiques per crèdits de lliure configuració sempre que es compleixin els criteris establerts. Veure normativa pròpia.


XAREL·10: 320.- Omple els espais en blanc\nA veure, m'estreno. No sé si ho hauré entès bé:\nLa xifra 0 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 1 apareix 7 vegada/es,\nla xifra 2 apareix 3 vegada/es,\nla xifra 3 apareix 2 vegada/es,\nla xifra 4 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 5 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 6 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 7 apareix 2 vegada/es,\nla xifra 8 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 9 apareix 1 vegada/es”.\nPerò... on apareixen?... hahaha admeto que no he entès res de res... i, al·lucino amb la resposta d'en Jordi :-))\nHem dona el mateix que al Jordi. Arribo tard :) Aquesta vegada provant, sense fórmules.\nAlgú pot explicar de què va aquest enigma? Profeeeeeeee que no entenc la preguntaaaaaaa!!\nASSUMPTA: L'enigma va exactament d'això que ha fet en JORDI, és a dir, s'ha d'agafar tot el text com una frase i posar als espais en blanc els números que la facin veritat.\nPer exemple, en la solució que dóna en JORDI diu que la xifra 7 apareix 2 vegades perquè quan has acabat d'omplir tots els espais en blanc hi ha dos "7" repartits per tot el paràgraf i així successivament.\nAprofito per dir que la resposta d'en JORDI és correcta però no és la única, així que podeu continuar fent proves a veure si en trobeu una altra. :-))\nPerò jo només veig una vegada cada xifra... aaaaaaah!!, clar!! però si jo poso... la xifra 0 apareix 1 vegada, acabo de posar un altre 1 i, llavors ja "afecta" a que he de posar la xifra 1 apareix 2 vegades... tot i que, després, potser ho hauré de retocar si, més endavant... clar, clar :-DD\nGràcies, MAC!! :-D :-D\nASSUMPTA: Exactament, ho has entès a la perfecció (com no podia ser d'altra manera, d'altra banda) :-D.\nI ara que ja saps com va, a veure si trobes una altra solució possible. :-))\nMcAbeu, si et sembla em quedaré amb la meva solució, que prous maldecaps em va portar!! ;-)\nÉs que saps què passa? I no és cap excusa, ni ganes de fer una gràcia :-) és la pura veritat, em pots creure... és que quan jo ho llegia, ho feia així:\nLa xifra 0 apareix una vegada, la xifra 1 apareix una vegada, la xifra 2 apareix una vegada, la xifra 3 apareix una vegada, la xifra 4 apareix una vegada... i és que jo mai ho escriuria en números... sempre ho escric en lletres. I, clar, jo no posava més "xifres", jo posava "paraules"... Quan tu m'ho has explicat he entès "el joc", però el meu cap segueix essent de lletres :-)\nJORDI: I tant que t'has de quedar amb la teva solució, és completament correcta i això ja et garanteix el rètol vermell al teu nom. :-)\nPerò un dia que puc allargar un enigma, deixa'm que doni més feina als altres cracks que venen per aquí. ;-D\nASSUMPTA: Has de reconèixer que fent-ho així, la cosa en tenia poc d'enigma. :-))\nClar, per això no ho entenia :-))\nA veure aquesta opció:\nla xifra 1 apareix 11 vegada/es,\nla xifra 2 apareix 2 vegada/es,\nla xifra 3 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 7 apareix 1 vegada/es,\nla xifra 9 apareix 1 vegada/es\nDoncs aquesta és l'altra solució que buscàvem, NINONA. Moltes Felicitats!!


Diari Casteller | Estrenes i castells de 8 a la diada de Sant Jordi de Tarragona\nEstrenes i castells de 8 a la diada de Sant Jordi de Tarragona\nLes quatre formacions locals es troben per primer cop aquesta temporada en una diada a contrarellotge\nper Arnau Curto 21/04/2017\nDe les quatre colles, els Castellers de Sant Pere i Sant Pau són els únics que arriben a la diada sense cap castell per estrenar | Arnau Curto\nTres quarts d’hora, quatre colles, i tres rondes de castells simultanis. Aquest és el format que, com cada any, presenta la diada de Sant Jordi de Tarragona. Una actuació que reunirà les colles tarragonines per primer cop a la temporada i que se celebrarà aquest diumenge a les vuit del vespre a la Rambla Nova. La diada preveu estrenes i castells de 8.\nEls Xiquets de Tarragona arriben a l’actuació amb la idea d’estrenar nous castells, tot i que segons el seu cap de colla, Sergi Feijoo, «encara hem de decidir quins». La voluntat del dirigent matalasser és fer-hi la clàssica de 8, però Feijoo ha remarcat que «si veiem que no els podem fer, no els portarem a plaça» . Aquesta és la dinàmica que els matalassers s’han posat entre cella i cella aquesta temporada. «No volem caure ni arriscar en fer castells que no tenim segurs» afirmava el cap de colla Xiquets a la primera diada de la temporada.\nPel que fa la Jove de Tarragona, els del Cós del Bou també tenen en ment la clàssica de 8. A diferència dels matalassers, els de la camisa lila ja han estrenat els 8 pisos aquesta temporada en forma de 3 de 8. No obstant, el 4 de 8 i el 2 de 7 són construccions que encara no han sortit del pati d’assaig. Aleix Bordas, cap de colla de la Jove, assegura que «hem avançat molta feina al local amb aquests castells», i afegeix que «aquest serà el programa si no hi ha cap imprevist».\nEls Xiquets del Serrallo, que no han tingut l’inici de temporada que haguessin desitjat, arriben a la diada amb la intenció de continuar rodant el 2 de 6, i d’assolir un 3 de 7 que enguany han hagut de desmuntar dos cops. Segons Xavier Bailach, cap de colla dels del barri mariner, «el 2 anirà a primera ronda amb la mirada posada en un futur 2 de 7». Bailach assegura que després del 3 de 7, i en funció de com vagi la diada, el tercer castell oscil·laria «entre el 3 de 6 amb l’agulla o el 3 de 7 amb el pilar».\nFinalment, els Castellers de Sant Pere i Sant Pau es plantegen la diada com una actuació de rodatge. Els de la camisa verda van protagonitzar un inici de temporada molt potent, on hi van descarregar el 5 de 7 i el 3 i 4 de 7 amb l’agulla. De cara a Sant Jordi, el cap de colla dels del barri tarragoní, David Lobo, assegura que «predomina la idea de no abandonar els castells de bàsics de 7», però admet que «tot dependrà de l’assaig de divendres». Així doncs, els de la camisa verda optarien per una actuació amb els dos castells de bàsics de 7, i un castell de la gamma alta de 7.\nEl Concurs de Castells només valorarà un castell carregat per actuació\nLa portada de 'El Jueves', un «castell» solidari contra el terrorisme\nEl sorteig de la diada de Sant Fèlix es farà aquest divendres\nSuspès el sorteig de l'ordre d'actuació de Sant Fèlix


À Punt - La "cúpula" de la monarquia britànica debat el futur d'Enric i Meghan\nLa "cúpula" de la monarquia britànica debat el futur d'Enric i Meghan\nNotícies Món | 13/01/2020 12:13\nPremsa britànica en defensa de la monarquia\nLa reina Isabel II encapçala aquest dilluns una reunió amb els principals membres de la família reial britànica a la residència de Sandringham (Anglaterra), per a abordar el futur paper en la monarquia dels ducs de Sussex, Enric i Meghan.\nA més d'Enric, participaran en aquesta històrica trobada el seu germà, el príncep Guillem (segon en la línia de successió) i el seu pare, Carles, l'hereu al tron. Alguns mitjans apunten que Meghan hi podria participar telefònicament des del Canadà.\nL'objectiu de la reunió és analitzar els pròxims passos que es prendran en relació amb els ducs, que la setmana passada van avançar que desitjaven distanciar-se de les seues funcions dins de la monarquia britànica i dividir el seu temps, a partir d'ara, entre el Regne Unit i el Canadà, país on Meghan ja ha residit.\nL'inesperat anunci ha obert una crisi institucional al Regne Unit i ha causat malestar en la resta de membres de la monarquia. Enric, sisé en la línia successòria, i Meghan asseguren que volen treballar per a ser "financerament independents". A hores d'ara hi ha molts dubtes sobre quines seran les fonts de finançament dels ducs en el futur.\nAleksandr Lukaixenko, reelegit president de Bielorússia amb quasi el 80% dels sufragis\nL'oposició l'acusa d'haver comés frau amb el vot avançat i una multitud de persones ha eixit als carrers de Minsk per a protestar.


Efectius del consorci participen en un gran simulacre de terratrèmol – LA VEU D'ALGEMESÍ\nEfectius del consorci participen en un gran simulacre de terratrèmol\nHome/Actualitat/Efectius del consorci participen en un gran simulacre de terratrèmol\nUn total de 23 efectius del Consorci Provincial de Bombers de València estan participant en el #GranSimulacre2018 que celebra durant tota la jornada de hui a Torrevieja i Algemesí de forma simultània.\nEls efectius del Consorci intervenen en la recreació de l’ensulsiada a Algemesí d’un barri habitat amb persones atrapades i soterrades sota els enderrocs.\nJunt a ells, participen 23 voluntaris de l’ONG IAE i 4 gossos, gràcies al protocol de col·laboració entre l’ONG i el Consorci.\n“S’estableixen tres zones de treball. En una primera fase, els equips trauen a les víctimes semi enterrades. Es realitza una localització visual amb una primera atenció sanitària i triatge per a evacuar-les”, ha explicat el president del Consorci, Josep Bort.\nDesprés, en una segona fase, es realitzen els rescats més complexos que poden durar hores i en els quals cal perforar per a arribar a les persones atrapades.\n“En aquestes actuacions cal tallar i trencar ferros i formigó i crear un mínim espai possible per al rescat”, ha concretat Bort. Per a açò utilitzen eines específiques com càmeres de localització de víctimes, detectors electrònics de persones i eines per a tallar formigó.\nEl #GranSimulacre2018, organitzat per la Generalitat, a través de l’Agència Valenciana de Seguretat i Resposta a les Emergències (AVSRE), persegueix dos objectius. Per una part, posar en funcionament de forma coordinada a tots els mitjans que intervenen en una emergència d’aquesta magnitud dins del Pla Especial enfront del Risc Sísmic a la Comunitat Valenciana.\nL’altre gran objectiu és la preparació i la composició d’un futur equip MUSAR de la Generalitat, liderat pel grup UREC del Consorci, junt al Consorci d’Alacant i Bombers de l’Ajuntament de València. Aquesta pràctica servirà com a certificat d’acreditació amb vista a la futura homologació com a equip USAR (equips internacionals de Cerca i Rescat Urbà) per a poder actuar en catàstrofes internacionals.


Estiula Aventura Montgrony\nCatalunya és ple de bons racons per visitar i sens dubte un d'ells és el Santuari de Santa Maria de Montgrony, situat al municipi de Gombrèn, en la comarca del Ripollès i a tant sols 25 min del parc d'Aventura Estiula Aventura.\nL'edifici d'arquitectura medieval, té un significatiu passat històric, lligat als mateixos orígens de Catalunya, en temps de reconquestes medievals i niu de llegendes de personatges mítics com el Comte Arnau o d'Otger Cataló.\nEl més especial del Santuari, potser és el seu enclavament, ubicat en un paratge de gran bellesa amb unes magnífiques vistes de gran part de Catalunya, ja que es troba a 1400 m d'alçada i encastat en les parets de roca calcària de la Serra de Sant Pere, en la Serra de Montgrony del Pre-Pirineu català.\nActualment el Santuari és també un hostal i restaurant molt recomanable que ofereix un cuina tradicional catalana i casolana ( http://www.montgrony.cat/ )\nAquest indret tant especial és visitat per tot tipus de públic, ja sigui a fer tant sols una visita i/o fer un aperitiu en la terrassa del restaurant, observant les fantàstiques vistes, on se'n observa el Montseny, Montserrat i el Pedraforca entre altres cims. Com també per anar a fer alguna escalada en les nombroses parets de roca, fer una ruta amb bicicleta, una excursió o punt de sortida per fer el cims de la Serra de Montgrony.\nA continuació us proposem una excursió pels voltants del Santuari, on veurem cingles, avencs, prats i bells boscos madurs, on segur que en sortirem gaudint amb un recull de la fauna i flora d'aquest racó tant especial que en veurem.\nRuta circular que surt del Santuari i on nosaltres vàrem fer la variant més curta.\nLa durada és aproximadament d' 1h 30 min, desde la sortida a l' arribada al Santuari.\nLa dificultat és baixa tot i que cal tenir nocions de muntanyisme per no perdre's, valorar i vigilar els perills que puguin haver degut al clima o condicions del terreny.\nRecomanable en primavera o tardor per la verdor o colors dels boscos.\nCal portar calçat i roba adequada segons l'època i portar beguda, mapa, mòbil i haver consultat la previsió meteorològica.\nCal anar en compte en algun moment del camí i en especial si volem visitar l'avenc del Forat de Sant Ou, on just a l'arribada hi ha un tram a vigilar de no relliscar si el terreny és moll i al forat hi ha tanca però cal vigilar els més petits.\nA continuació una descripció de la ruta amb les fotografies i descripcions a peu de foto.\nEntrada al Santuari de Montgrony, desde on arribarem en cotxe.\nEscales cap a Capella de la Mare de Déu de Montgrony i l'Ermita romànica de Sant Pere.\nLa Mare de Déu de Montgrony.\nVistes de la Capella de la Mare de Déu de Montgrony.\nÉsglésia Romànica de Sant Pere amb els cingles de Sant Pere al darrere.\nVistes dels cims del Port del Comte, Pedraforca i Tossa d'Alp entre altres.\nCamí cap al Mal Pas.\nPassant el Mal Pas.\nFaig centenàri, al fons el Refugi de les Planelles.\nCartell indicatiu que ens trobem en un Espai Natural Protegit i que cal preservar.\nCamí cap al Forat de Sant Ou.\nBoix grèvol, espècie protegida.\nForat de Sant Ou, un avenc molt profund i impressionant, on va haver-hi uns anys que es pensava que era la cavitat més profunda del Pirineu català.\nAccés al forat de Sant Ou on cal vigilar de no relliscar cap a la pendent!, sobretot si està moll, ull!!\nCruïlla on nosaltres varem agafar la variant de tornada.\nBoscos madurs de faigs.\nCal ser curosos en observar les fites de pedres.\nEl camí en aquest tram és poc senyalitzat i on s'ha d'anar buscant les fites o alguna marca de color per no perdre's.\nAprofitem per ensenyar als més petits les fites de pedres, senyalització més rústega dels camins, que s'ha de conservar i anar restaurant (posant bé les pedres caigudes) i així ser solidaris pels pròxims que vindran per aquest camí i que es trobin les fites i no es perdin.\nVistes de Gombrèn i al fons el Montseny.\nArribada al Punt de sortida i finalització de l'excursió amb el Pedraforca al fons.\nPer més informació podeu consultar nombrosos tracks del wikiloc de la zona com documentació en la web o llibres.\nPer oferir algun exemple:\n#SantuariMontgrony #Montgrony #estiulaventura #excursionsenfamília #plàdelcapdesetmana #Ripollès #sortirambnens #aventura #natura #parcaventura #catalunyaexperience #Campdevànol #Gombrèn #Ripoll #activitatsfamiliars #activitatsRipollès


Foc Fred: “Una fita assolida és haver començat amb la música i veure que m’agrada” – Lestonnac TGN Report\nFoc Fred comença a fer-se lloc en el panorama musical de Tarragona. (Font de la imatge: Foc Fred)\nPer roser cabre\nArrenquem les entrevistes del Lestonnac Report amb una conversa entre adolescents. Parlem amb un noi de 15 anys, de Tarragona, anomenat Naïm, però que és més conegut com a Foc Fred. Té un gran talent per a compondre cançons. I ja podem trobar alguns dels seus temes a diferents plataformes digitals com Spotify o YouTube. Tenim la sort de poder parlar amb ell i preguntar-li algunes qüestions sobre el seu present i el seu prometedor futur.\nHola, Naïm. Com et sents ara mateix?\nHola! En general, em trobo prou bé.\nDes de sempre has volgut compondre cançons i treure-les?\nBuf… Des de fa temps. No et sabria dir exactament quan, però des de ben petit escoltava música i pensava que jo en algun moment voldria fer això.\nCom t’inspires per a escriure les cançons?\nEn general m’inspiro vivint la meva vida diària i el que em passa. Sense més. Quan em passa algo i em genera qualsevol tipus de sentiment intento escriure-ho i valorar-ho per si em pot sortir alguna cançó d’això.\nDes que t’inspires en una cançó fins que surt publicada, hi ha un llarg procés?\nSí, hi ha un gran procés. Treure una cançó és més complicat del que la gent es pensa. Tot aquest procés l’he après jo sol amb el temps i amb l’ajuda d’algun tutorial de YouTube. Però poc més.\nDediques cada dia algun moment a escriure cançons?\nIntento que sí, però amb l’institut i el conservatori se’m fa difícil.\nQuantes cançons has tret des que vas començar?\nDe moment en tinc set penjades a YouTube, de les quals cinc estan penjades a d’altres plataformes digitals com ara Instagram, Spotify, Apple Music…\nPer si perdo els papers és el primer tema publicat a YouTube de Foc Fred. (Font: Canal de YT de Foc Fred)\nTens alguns temes preparats per a publicar?\nSí, dos o tres.\nAlguna vegada li has dedicat alguna de les teves cançons a algú?\nSí, encara que n’hi ha alguna de la qual me’n penedeixo.\nQuè n’opina la teva família de tot plegat, de que vagis creixent amb el que t’agrada?\nDe moment la meva família està contenta perquè veu que gaudeixo amb el que faig.\nPer finalitzar, et pensaves que arribaries fins a on has arribat? Estàs orgullós de tu mateix?\nTampoc he arribat tan lluny. Però m’agrada creure que podré fer-ho millor i arribar a complir els meus objectius. Però sí, una fita que crec que ja he complert és haver començat i tenir clar que m’agrada tot aquest món. I en general, sí, estic orgullós de mi mateix, perquè amb els recursos que tinc estic fent-ho el millor possible i espero millorar i arribar molt lluny.


Gestos petits ~ Ciutat Nova\nper Lluís Moregó | 23 abr., 2020 | Paraules | 0 comentaris\nUna trucada al mòbil de la feina fora d’horari, fora de plantilla. I no te la esperes. Tampoc el missatge de les deu, ni el de les vint-i-una trenta-sis. Però hi notes un apreci real, un to de veu honest. Unes emoticones que no tindrien perquè ser-hi. Són gestos petits, que t’obren el cor. El seu somriure i la dessuadora blava de muntanya, fent veure que entén el que diuen a la videotrucada. Que tingués maldecap i hi fos igual. El life soulmate firmat al final, ell que no era d’expressar. Que mai no havia escollit aquestes paraules. Una coreografia, un ball amb figurants de capçalera que comencen a ser personatges amb nom i cognoms. Un vídeo editat i bromes enginyoses que et fan riure en veu alta, perquè cony, perquè són divertits de la hòstia.\nTambé són gestos petits els que canvien el color dels titulars. De vegades els trenquen. I bones notícies es tornen talls fins de paper que sagnen. Que et capgiren l’humor i et fan estar estrany, fora de lloc. Que et deixen amb mal cos perquè ups, aquí hi ha alguna cosa que no… Que no. Pendent de resoldre. I sap greu perquè a vegades et fereixen les persones que més t’estimen. I tu saps que no volien, i que tampoc… com podien evitar-ho? Però auch.\nSi el cop és reiterat, produeix rebuig. Els culpes sense que s’ho mereixin, però estàs girat i et ve de gust estar amb altres persones que no tinguin aquestes inèrcies. Hi ha moltes persones al món, i molts gestos petits que venen sense preu a pagar.\nEl de totes les persones fantàstiques que encara no et coneixen, i comencen a fer-ho i hi ha sintonia. I tots plegats anem més amb compte. Hi ha una consciència, una cura especial, en els vincles tendres encara?\nDesprés ve la seva nota i te n’adones que no. Que el preu també el pagues si no aprofundeixes, si no causes i et causen dolor per demanar-vos perdó després, i entendre quins són els límits de cadascú. I estimar-vos dins el ring, mentre va engrandint-se el tatami, l’espai per jugar.\nEls aniversaris són excuses. Per pensar-nos i dir-nos tot el que no sembla justificat la resta de dies de l’any. Per notar l’escalf de totes les persones que has anat coneixent xup-xup i què ep, aquest any es confirma que hi són. Que sembla que es queden. O que han tornat. I què bé que hi siguin.\nPer recollir-nos al centre del camp i observar 360 graus, tot lo enllà que hem avançat a l’horitzó des que… Des que vam fer la mateixa pausa, des que vam adonar-nos de (), des que ens vam conèixer. Des de l’última fotografia, caminant d’esquenes.\nUn gest petit, com un dia d’un mes d’un any, d’un calendari que tenim marcat i que llançarem el trenta-u del dotze. Però que és, o que pot ser, la porta a.\nAquest article es va publicar a algunsaprenentatges


À Punt - Cremà i renaixement a la Fonteta (69-64)\nCremà i renaixement a la Fonteta (69-64)\nEsports Bàsquet | 19/03/2019 22:30\nGuillem Vives fa una cistella davant de l'Unics Kazan / Miguel Ángel Polo (Efe)\nDivendres, a Rússia, el València Basket pot assegurar la seua presència a la final de l'Eurocup, després de començar amb triomf la sèrie que suposa la seua vuitena participació en les semifinals de l'Eurocup.\nTot el partit a remolc\nEl partit a la Fonteta semblà la metàfora d'una cremà. Durant els minuts previs, el dispositiu de foc d'artifici es preparava en forma d'animació especial a la graderia. D'altra banda, durant els tres primers quarts del partit es va veure un València Basket que patia i es cremava davant un Unics Kazan que va semblar superior fins als últims deu minuts. L'arbitratge va semblar desconcertant i activà el públic en forma de xiulits, com un espectacle pirotècnic que es retarda.\nInsospitat plàcid final\nLa nostàlgia de veure un equip amb somnis truncats, inferior, cremant-se, es tornà de sobte en renaixement i il·lusió renovada quan Will Thomas entrà en escena al minut 35 per a posar per davant l'equip de Ponsarnau per primera vegada en el partit. I així fins a un insospitat plàcid final. D'igual manera que en els cicles fallers, el club treballa en el projecte de l'any que ve. El somni és l'Eurolliga i el bitllet passa per guanyar l'Eurocup.\nLes defenses decideixen\nSan Emeterio i Tobey van ser els màxims anotadors del València Basket, amb 14 punts, seguits de Matt Thomas, amb 13, en un partit que va destacar pel baix tanteig (69-64) i per les moltes errades i pèrdues en atac. Les defenses van decidir un duel prel·ludi de la cremà fallera i, sobretot, de la possible quarta Eurocup de la història del club de la Fonteta.


Descriuen un mecanisme inflamatori en el teixit adipós de persones obeses\nIdentificar els processos que regulen la inflamació al teixit adipós de les persones obeses és imprescindible per avançar en la recerca dels mecanismes conduents a malalties metabòliques. Investigadors del CIBER de Diabetis i Malalties Metabòliques Associades (CIBERDEM) i l’Institut de Recerca Sanitària Pere Virgili (IISPV) han identificat un nou procés pel qual un metabòlit que participa en la regulació de l’ús de l’energia en cèl·lules adiposes, el succinat, també és capaç de regular la inflamació al teixit adipós.\nPublicat a la revista Nature Immunology, el treball liderat pel Dr. Joan Vendrell i la Dra. Sonia Fernández-Veledo analitza el paper del succinat, un metabòlit conegut per les seves funcions energètiques a la mitocòndria, capaç també d’actuar fora de la cèl·lula a través d’un receptor específic, modificant el metabolisme energètic i el comportament dels macròfags.\nPublicat a la revista Nature Immunology, el treball liderat pel Dr. Joan Vendrell i la Dra. Sonia Fernández-Veledo analitza el paper del succinat, un metabòlit conegut per les seves funcions energètiques a la mitocòndria, capaç també d’actuar fora de la cèl•lula a través d’un receptor específic, modificant el metabolisme energètic i el comportament dels mac


El cap de la Policia Nacional l'1-O sosté que van haver de substituir els Mossos davant la seua inacció - À Punt\nEl cap de la Policia Nacional l'1-O sosté que van haver de substituir els Mossos davant la seua inacció\nTrapote ha denunciat la violència d'alguns concentrats, perquè estaven "cabrejats i enrabiats".\nEl comissari Sebastián Trapote, en la seua declaració en el judici pel 'procés' en el Tribunal Suprem / Efe\n07 de març 2019 - 15:05\nEl màxim responsable de la Policia Nacional a Catalunya l'1-O, el comissari Sebastián Trapote, ha destacat en la seua declaració en el judici pel 'procés' independentista en el Tribunal Suprem que en la jornada del referèndum van haver de posar en marxa "el pla B" que havien previst, davant la falta d'actuació dels Mossos d'Esquadra, consistent a substituir la policia autonòmica. D'aquesta manera, confirma el relat dels seus superiors.\nTrapote ha qualificat "d'utopia" que dos o tres mossos per col·legi foren suficients per a complir el mandat del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) d'evitar les votacions i requisar el material. Així, ha qualificat de "passiva" l'actuació dels mossos perquè "els centres estaven oberts" i no creu que la labor dels agents autonòmics fora eficaç.\nEl cap de la Policia Nacional a Catalunya el dia del referèndum ha denunciat la violència d'alguns concentrats, que van formar "cadenes humanes" i van agredir agents per a impedir la seua entrada als punts de votació. A més, diu que encara eren més agressius a la seua eixida perquè estaven "cabrejats i enrabiats". Davant aquesta reacció violenta dels concentrats, les unitats policials van haver de fer-hi front "d'una manera no contundent, però sí més forta que en l'entrada, per a poder-se replegar", ja que no podien "consentir" que els envoltaren, els bloquejaren i no els deixaren eixir.\nSegons Trapote, malgrat que en alguns col·legis hi havia també xiquets i ancians, els concentrats eren principalment individus amb una "alta virulència, perfectament organitzats" per a intentar boicotejar que la Policia complira l'orde judicial d'impedir el referèndum. La Policia Nacional va haver de desistir, fins i tot, d'intervindre en alguns punts de votació de l'1-O, com en un col·legi del barri d'Horta de Barcelona, segons ha dit, perquè la "virulència era tal" per part dels concentrats que van preferir no actuar.


Ajuntament de Nàquera | Regidories › Notícies › Educació, cultura i joventut › Marihuana sintètica, artificial i perillosa\nMarihuana sintètica, artificial i perillosa\nEl lema del mes d'abril està dedicat a una de les drogues sintètiques que està provocant més urgències hospitalàries\nQuè és la marihuana sintètica o ‘herba falsa’?\nReben el nom de cannabinoides perquè són similars a les substàncies químiques que es troben en la planta de marihuana. A vegades es comercialitzen com a alternatives legals i innòcues de la marihuana, però els efectes reals poden ser impredictibles i, en alguns casos, molt més perillosos que els provocats per la marihuana. De fet, aquestes substàncies, que formen part d’un grup de drogues anomenades ‘noves substàncies psicoactivas’, poden arribar a posar en perill la vida d’una persona.\nLa Campanya 12 lemes és una de les accions que des de fa ja més d’un any s’està duent a terme per la Unitat de Prevenció Comunitària de Conductes Addictives (UPCCA) de la Mancomunitat Camp de Túria, en el marc del Pla Comarcal de Drogodependències i altres Conductes Addictives. L’objectiu d’aquesta iniciativa és la prevenció del consum de drogues, tabac, alcohol, i també de la dependència de les noves tecnologies i Internet.\nFont: Institut Nacional sobre l’Abús de Drogues; Instituts Nacionals de la Salut; Departament de Salut i Serveis Humans dels Estats Units.


El mortífer col•lapse del pont d'Angers - Sant Cugat Informa!\nInici » Seccions » Articles i estudis » El mortífer col•lapse del pont d’Angers\n20 Juliol 2017 a 18:00\nEl mortífer col•lapse del pont d’Angers\nLes grans infraestructures humanes, vistes pel comú dels mortals, acostumen a ser un focus de fascinació i, per què no dir-ho, orgull dels països que els acullen. Grans edificis, molls inversemblants, preses que semblen desafiar les lleis de la física… són una potent targeta de visita per a propis i estranys, en què la comunitat que els construeix expressa el seu poder econòmic i avanç tecnològic. Els ponts, en aquesta absurda cursa del “i jo més”, no són una excepció, i com si fos una festa de solters borratxos, tots els països competeixen per veure qui els té més grans i més llargs. No obstant, com obres humanes que són, i per molt que les propagandes oficials els venguin com el “súmmum” de la tecnologia, de vegades no són tan segurs com poden semblar (veure Niça 1979, la història d’un tsunami). O si no, simplement cal veure l’exemple del pont de la Basse-Chaîne, a Angers (França), la caiguda del qual va suposar la mort de més de 200 soldats quan l’estaven creuant. Déu n’hi do.\nEls ponts, per definició, són infraestructures que estan pensades per salvar obstacles geogràfics a una certa certa distància. Això implica que s’utilitzin en rius i valls, per assegurar una comunicació contínua de carreteres, vies de tren o altres infraestructures. Però clar, una cosa és fer un pont per salvar un rierol i una altra un riu de més de 100 metres d’ample, de manera que la tecnologia a utilitzar ha de ser, per força, diferent i adaptada al pressupost i moda del moment. Així les coses, el 1838, l’arquitecte Joseph Chaley i l’enginyer Théodore Bordillon estrenaven un pont que salvava les dues ribes del riu Maine, al seu pas per Angers. La novetat era que aquest era un pont penjant.\nEl pont, que es va construir entre 1836 i 1838, consistia en una calçada en acer de 102 metres de llarg per 7,20 m d’ample que se subjectava mitjançant cables d’acer ancorats en cadascuna de les ribes i elevats per sengles columnes de ferro colat de 10,85 metres d’alt, proporcionant tot això una gran estabilitat i resistència al pont, a més d’una agradable imatge de modernitat. No obstant això totes les novetats tècniques, si hi ha alguna cosa que és l’enemic número un dels ponts és la intempèrie. I a Angers no anava a ser l’excepció.\nEl matí del dia 16 d’abril de 1850 s’havia aixecat cobert i amb un autèntic huracà que bufava canalitzat per la vall del Maine. No obstant, això no era obstacle per al 3r Batalló del 11è Regiment d’Infanteria Lleugera de l’Exèrcit Francès el qual, comandat pel Tinent Coronel Simonet, havia d’anar a passar revista a la Place de l’Académie, a l’altra riba. L’únic inconvenient era que Angers no estava a partir un pinyó amb l’Exèrcit, de manera que, en comptes de creuar el riu per un altre pont aigües amunt (el de Haute-Chaîne) i travessar pel mig la ciutat amb les tropes formades (el qual no els hagués fet guanyar moltes amistats), Simonet va decidir passar pel suspés, que passava pels afores.\nA les 11.30 del matí, el batalló, format per unes 750 persones, es va dividir en seccions i, trencant el pas per evitar ressonàncies que posessin en perill el pont en marxar en formació, van procedir a travessar el pont. Un pont que, a causa de la força del vent oscil·lava d’esquerra a dreta d’una manera patent (veure Tacoma Narrows, el pont que el vent es va emportar… de soca-rel). Amb tot, els valents soldats francesos, amb les seves baionetes a l’esquena van procedir a creuar-lo.\nEl mal temps continuava, igual que l’oscil·lació del pont, la qual es va fer més forta quan es va començar a carregar de gent. Els soldats, en trànsit per sobre d’ell, difícilment es mantenien dempeus (els testimonis van dir que semblaven borratxos) però quan ja havien creuat uns 200 es va produir una forta explosió: un de cables havia rebentat dels seus ancoratges.\nEn aquest moment, la plataforma es va desplomar de la riba dreta (a l’esquena) i, en forma de sinistre tobogan, va fer que 483 soldats que encara no havien arribat a l’altra riba es precipitessin al riu, morint molts per ofegament. La mala sort va fer que, a més de caure a l’aigua de forma desordenada des d’uns 6 metres d’altura, al portar les baionetes calades, aquestes actuessin com autèntiques piques dels soldats que anaven caient, morint enfilats pels fusells dels seus companys. Però no va ser la fi de les desgràcies.\nEl vendaval, en xocar contra l’estructura del pont emetia una forta xiulada que va fer que els soldats, en anar l’un darrere de l’altre, no s’assabentessin del que passava davant. Això va provocar que les tropes que anaven per darrere no sentissin les ordres d’alt dels comandaments i acabessin per empènyer al riu als soldats que, per sort, havien quedat en el tall. Sort que els va acabar d’abandonar quan el pes de l’estructura que encara quedava va partir les columnes de ferro colat del suport de la riba dreta i els van caure a sobre, aixafant-los. Els cronistes van explicar que el Maine es va tenyir de vermell amb la sang dels soldats estimbats. Una catàstrofe.\nMalgrat que els serveis de salvament van actuar de seguida, i els soldats il·lesos es van llançar al rescat, les barques dels pescadors que pescaven als voltants van ser claus per salvar els accidentats. Tot i això, uns 222 soldats van morir (un més, un menys, segons les fonts) i d’altres 261 van ser ferits de diversa consideració, sent un dels accidents per col·lapse de pont més sagnants i amb més víctimes de la Història. Però… com va poder passar semblant desastre?\nLes investigacions van arribar a la conclusió que, si bé la combinació del vent i del pes dels soldats van significar un pes extraordinari (els soldats pesaven unes 195 tones, transformats en 322 tones per la força del vent), la solidesa de la infraestructura era capaç de suportar fins a 598 tones, de manera que, a priori, el pont havia d’haver aguantat. No obstant això, els ancoratges estaven enterrats en terra i amagaven problemes de corrosió que no eren patents des de l’exterior i que, sumat a la ressonància produïda pels soldats en voler mantenir la verticalitat, va ser el que va provocar la debilitació dels cables i el trencament del pont amb les funestes conseqüències abans comentades.\nEn definitiva que, tot i que l’ésser humà sigui capaç de crear extraordinàries meravelles desafiant tot perill aparent, hem de tenir en compte que, com tot a la vida, per arribar al cim, abans hem hagut de passar per infinitat de dolorosíssimes derrotes. Unes derrotes que, per impactants, si no les oblidem i aprenem d’elles, ens portaran, amb esforç i afany, cada vegada més lluny.\nLlàstima que aquesta societat sigui cega, sorda i amnèsica.\n#Basse-Chaîne #ireneuc #pont angers


L'Esbart Egarenc d'El Social celebra 60 anys de vida amb una desena d'activitats - Canal Terrassa\nL’Esbart Egarenc d’El Social celebra 60 anys de vida amb una desena d’activitats\nEl pròxim divendres l’Esbart Egarenc inaugura amb una exposició fotogràfica, els actes commemoratius del 60è aniversari de l’entitat. Les millors fotografies de l’Esbart de El Social de les últimes 6 dècades, en una mostra que junt amb l’acte institucional, encetarà les activitats de celebració que es faran durant tot l’any.\nL’acte central, d’entre més d’una desena d’activitats previstes, es farà el 21 d’abril al Teatre Principal, amb la participació dels dansaires més veterans que durant els últims 60 anys han format part, en algun moment, del cos de ball de l’Esbart. L’Esbart Egarenc ha guanyat recentment el Premi Ateneus 2005 pel seu espectacle Trama, i el Premi de Danses Catalanes al Roselló 2016. A més, la seva col•laboració amb el Ballet Nacional de Catalunya en el Trencanous, i el bon moment que viuen les seccions infantil i juvenil, auguren un bon futur per l’entitat.\nAl mes de març, l’Esbart organitza una nova trobada d’esbarts infantils i juvenils, amb els agrupacions de Sant Cugat, Olesa i Sant Joan Despí. També hi haurà el festival de fí de temporada el mes de juny. Les participacions especials a la Festa Major i a la Fira Modernista, o en l’entrega dels premis Terrassenc de l’Any completen els actes previstos per celebrar els 60 anys de l’Esbart Egarenc, de El Social. El logotip de l’entitat també s’ha redissenyat amb motiu de l’aniversari.\nTags: 60 aniversariactivitatsEsbart Egarenc El Socialexposiciótrobada infantil ijuvenil\nEl Terrassa FC perd 2 a 0 contra el Prat i cau fins a la sisena posició


Sant Cugat del Racó - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nCtra. Navars-Serrateix, km 3,3 trencall mà esquerra. Navars (Bages)\n41° 53′ 51″ N, 1° 48′ 47″ E / 41.897487°N,1.812933°E / 41.897487; 1.812933Coord.: 41° 53′ 51″ N, 1° 48′ 47″ E / 41.897487°N,1.812933°E / 41.897487; 1.812933\nSant Cugat del Racó és una església romànica del municipi de Navàs (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Sant Cugat de Salou o del Racó es troba en un planell elevat acompanyada d'una masia i del clos del cementiri que es troba a poca distància. És una església dedicada a Cugat màrtir i un dels monuments més destacats del municipi.\nS'hi accedeix per una desviació de la carretera C-16, l'Eix del Llobregat, que cal prendre immediatament abans d'entrar al nucli de Navars. Cal anar en direcció El Mujal (Navars) i continuar en direcció cap a Sant Cugat del Racó per una pista asfaltada d'uns 7 km. És un petit nucli rural del municipi de Navars que està ubicat als altiplans que hi ha entre les Esglésies i Castelladral. En aquest indret hi va haver un important assentament iberoromà, que s'ubicà al Pla de Sant Pere. Sant Cugat del Racó consta d'un petit nucli on hi trobem l'església del mateix nom i algunes cases, però majoritàriament està constituït per nombrosos masos dispersos com l'Alsina, el Soler, Les Esglésies, Ca l'Estruch, L'Espinalt, La Sala, Cal Mateu, Les Planes, L'Alou, Cal Soldat, Can Passols, La Rectoria, els Cellers, la Casa Nova del Pla i Taurons.\nDe l'edifici preromànic que anteriorment havia estat aixecat en aquest mateix lloc solament en resten els fonaments de la capçalera, el tenant de l'altar i dos capitells que ara es troben al Museu Comarcal de Manresa. L'església presenta una planta de creu grega, amb dues naus creuades, al centre de les quals s'alça una cúpula sobre trompes que a l'exterior acaba amb un cimbori cilíndric. Les naus són gairebé totes de la mateixa alçada i estan cobertes amb voltes de canó. La capçalera, actualment, solament conserva l'absis central i l'absidiola de tramuntana, ja que la de migdia fou suprimida en edificar-se la sagristia. Totes les finestres són de mig punt, adovellades i de doble esqueixada. Exteriorment presenta una decoració típicament llombarda, que quasi ocupa tots els murs. La capçalera i els murs frontals de les naus són decorats amb arcuacions cegues i lesenes. La porta, a migdia, és d'estil gòtic tardà (XVI), en substitució de la romànica.\nEn el punt de dels braços de la creu grega s'alça, exteriorment, un cimbori cilíndric, únic a Catalunya, ja que els cimboris d'altres esglésies d'aquesta època són prismàtics. El cimbori és de poca alçada, i presenta una decoració amb finestres cegues. Aquestes estan situades sota el ràfec de la teulada i donen la volta a tot el tambor circular. En aquest mateix punt, a l'interior, s'eleva una cúpula, que passa del quadrat a l'octògon mitjançant trompes. Està coberta amb mitja esfera i revestida amb argamassa, encara que a l'acabament queda una part de l'aparell descobert, que permet veure la disposició dels petits carreus en espiral. Al frontis de ponent s'alça el campanar d'espadanya de dues obertures.\nEl lloc apareix documentat el 925 quan el comte Miró de Cerdanya feu testament, i cedí, entre altres deixes, al monestir de Sta. Mª de Ripoll el seu alou que diuen Ecclesias Clavatas. Malgrat que en l'alou no consta que tingui cap església, es creu que la tenia, perquè el 938 és esmentada en el precepte que el rei Lluís Ultramarí concedí al monestir de Ripoll. Depengué d'aquest monestir fins a la desamortització eclesiàstica (1835) i passà a dependre de l'autoritat episcopal. Molt aviat adquirí la categoria de parròquia que perdé a l'unir-se a la de Castelladral.\nEl 1040 el topònim s'havia canviat pel de Sant Cugat de Castelladral, el 1293 s'anomenava com Sant Cugat de l'Alou, i el 1689 es coneixia amb el nom de Sant Cugat del Racó.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 «Sant Cugat del Racó». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sant Cugat del Racó\nhttp://www.santcugatdelraco.cat Arxivat 2015-01-10 a Wayback Machine.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sant_Cugat_del_Racó&oldid=27914804»\nEsglésies de Navars


Set de cada deu estudiants catalans entren a la seva primera opció de grau universitari\nPublicat 12/7/2019 13:57:17 +02:00CET\nGairebé set de cada deu estudiants catalans, un 68,28% dels preinscrits a les universitats públiques catalanes i la Universitat de Vic-Central de Catalunya (Uvic-UCC), han aconseguit l'assignació de la plaça en l'opció que havien triat de primera preferència.\nS'han preinscrit un total de 47.559 estudiants, 42.041 dels quals --el 88,40%-- tenen assignada una plaça, i 28.705 --un 68,28%-- tenen assignada la seva primera opció, han explicat en roda de premsa el secretari general del Consell Interuniversitari de Catalunya (CIC), Lluís Baulenas, el cap de l'Oficina d'Accés a la Universitat, Jesús Maria Prujà, i la coordinadora de les Proves d'Accés a la Universitat, Pilar Gómez.\nL'assignació d'alumnes a la universitat està liderada per la Universitat de Barcelona (UB), amb 10.698, seguida de l'Autònoma de Barcelona (UAB), amb 8.260; la Politècnica de Catalunya, amb 5.455, i la Pompeu Fabra, amb 3.630.\nTot i que entre els assignats hi ha més dones que homes, continua la desigualtat en les carreres d'enginyeria i arquitectura, amb només una quarta part de dones: 2.199 dones i 6.083 homes.\nDel total de 47.559 preinscrits, 42.083 procedeixen de les Proves d'Accés a la Universitat (PAU) i cicles formatius de grau superior, 3.482 procedeixen de les PAU i cicles amb estudis universitaris començats, 1.113 titulats universitaris i 881 estudiants que han superat la prova per a persones més grans de 25 i 45 anys.\nUn total de 10.222 estudiants que han sol·licitat una plaça a les universitats catalanes venen de fora de Catalunya, un 21,49%: 6.354 provenen de la resta d'Espanya --l'any anterior en van ser 6.813-- i 3.868 són de nacionalitat estrangera --el curs anterior en van ser 3.169--.\nDESENVOLUPAMENT DE LA SELECTIVITAT\nBaulenas ha afirmat que les PAU es van desenvolupar amb total normalitat en un sistema que ha remarcat que està "estabilitzat", i ha defensat que són les més competencials de l'Estat, i que van aprovar el 96,6% dels que es van presentar a la fase general.\nPreguntat sobre si es plantegen canvis en la selectivitat com ha proposat la Fundació Jaume Bofill, ha recordat que les PAU es fan tenint en compte el currículum de Batxillerat, i que només pot haver-hi canvis si es modifica aquest currículum.\nTambé preguntat per si s'han plantejat avançar la selectivitat de setembre al juliol com s'ha fet amb els exàmens de l'ESO, ha sostingut que escurçar els terminis és "en aquests moments d'una complexitat brutal".\nEls alumnes assignats en primera preferència s'hauran de matricular del 15 al 18 de juliol a les universitats corresponents, el 24 de juliol es farà la segona assignació de places, que es matricularan entre el 25 i el 29 de juliol.\nLes PAU de setembre se celebraran entre el 3 i el 5 de setembre, i la preinscripció universitària de setembre es farà entre el 19 i 20 de setembre.


El secretari general de l'Esport presideix demà la presentació de la XIII cursa "Mulla't i corre per l'esclerosi múltiple" del Circuit de Catalunya\nquery_builder 22 maig 2013 14:08\nEl secretari general de l’Esport, Ivan Tibau, presidirà demà, al Museu i Centre d’Estudis de l’Esport Dr. Melcior Colet, de Barcelona, la presentació de la XIII edició de la campanya “Mulla’t i corre per l’esclerosi múltiple”, un acte esportiu que tindrà lloc el diumenge 2 de juny al Circuit de Catalunya per donar suport a la lluita contra l’esclerosi múltiple.\nAcompanyaran el secretari general en l’acte l’alcalde de Montmeló, Antoni Guil; el president de la Federació Catalana d’Atletisme, Joan Villuendas; la presidenta de la Fundació Esclerosi Múltiple (FEM), Rosamaria Estrany; el director del Circuit de Catalunya, Salvador Servià; el vicepresident de l’Associació Mitja Marató de Terrassa, Josep Mota, i Minu Rovirosa, afectat d’esclerosi múltiple que l’any 2012 va aconseguir fer 12 Maratons.\nTambé hi seran presents els padrins de la campanya Audie Norris (exjugador del FC Barcelona de bàsquet), Silvia Abril (actriu), Bernat Soler (periodista de TV3), Nacho Caceres (atleta olímpic) i Txell Calduch (atleta).\nLa campanya “Mulla’t i corre” és una competició popular d’atletisme de caire solidari que utilitza com a pista el Circuit de Montmeló i que col·labora amb la Fundació Esclerosi Múltiple cedint l’import de les inscripcions. L’acte està organitzat per l’Associació Esportiva Mitja Marató de Terrassa, la Fundació Esclerosi Múltiple i l’Ajuntament de Montmeló i compta amb el suport del Circuit de Catalunya, la Federació Catalana d’Atletisme, la Federació Catalana de Patinatge i el diari Sport.\n12:00|Presentació de la cursa 'Mulla't i Corre per l'esclerosi múltiple' al Circuit de Catalunya.Museu i Centre d'Estudis de l'Esport Dr. Melcior Colet (c. Buenos Aires, 56-58)|Barcelona (Barcelonès)\nEl secretari general de l'Esport, Ivan Tibau, presidirà la presentació de la cursa "Mulla’t i Corre per l’esclerosi múltiple" al Circuit de Catalunya.


Forns | Ajuntament de Massanes\nForn de Cal Ferrer\nAntic forn de rajols.\nDurant el segle XIX i principis de segle XX Massanes tenia en funcionament diversos forns de rajols com el Forn d’en Soler (Rajoleria de Dalt), Mas Martí (Rajoleria de Baix), Forn d’en Marquès, Can Torreies i el Forn del Rieral. Aquests subministraven teules i rajols als constructors de la comarca.\nAl forn hi ha escrit un any, el 1860: aquest és un any important en la història de Massanes. La parròquia de Massanes formava part del districte municipal de Sant Feliu de Buixalleu, juntament amb les parròquies de Grions i Gaserans. A partir de l’1 de gener de 1860, Massanes pot separar-se de Sant Feliu de Buixalleu i formar un ajuntament propi. Aquest any la població de Massanes arriba al seu punt culminant, amb 1005 habitants.\nForn de Can Thos\nAntic forn de rajols situat al barri del Rieral.\nEl forn va ser construït aprofitant el pendent del terreny al qual està adossat. Actualment es conserven les dues boques del forn, amb els arcs escarsers fets de dues fileres de maons disposats en sardinell. Les cambres de cocció estan plenes de terra. La part superior del forn va ensorrar-se.\n(© Vista general del forn, 2006, V. Esteras/A. Tubert)\nForn d’en Soler\nAntic forn de rajols situat a prop de Can Gabriel.\nEs troba en una estructura de planta baixa amb coberta de teula àrab a dues vessants desiguals. Fa poc temps va ser ampliat. Té dues obertures en arc pla, una molt petita i una porta de garatge, amb llinda i brancals de maó vist. L’edificació està feta amb maons arrebossats.\nDurant la Guerra Civil el forn va mantenir-se en funcionament.\n(© Vista del forn, 2006, V. Esteras/ A. Tubert)\n© Alguna de la informació publicada ha estat extreta de l’Inventari de Patrimoni Arquitectònic de la Generalitat de Catalunya. Podeu consultar més informació d’altres espais de Massanes al web.


MÉS per Palma presentarà recurs contra l'Estudi de Detall que autoritza 5 plantes a hotel de Cort - MÉS per Mallorca\nMÉS per Palma presentarà recurs contra l’Estudi de Detall que autoritza 5 plantes a hotel de (...)\nMÉS per Palma presentarà recurs contra l’Estudi de Detall que autoritza 5 plantes a hotel de Cort\nAntoni Verger: "Rebutjam completament la justificació de la compensació. La promotora mai ha tengut llicència per a construir un aparcament soterrani i, per tant, no tenia cap dret consolidat a construir-lo que s’hagi de compensar".\n“Amb l’estudi de detall s’autoritzen 5 plantes, una més de les que permet el Pla General a la Plaça Peixateria. El Tribunal Suprem ja ha establert amb claredat que un estudi de detall no pot contravenir les alçades establertes al Pla General. Presentarem un recurs”, ha manifestat el portaveu de MÉS per Palma.\nEl portaveu de MÉS per Palma, Antoni Verger, ha anunciat avui que el seu grup presentarà recurs contra l’Estudi de Detall que autoritza 5 plantes a hotel de Cort . “El PP demostra un cop més que no sap què és l’interès general. Simplement, gestiona a favor d’interessos privats, fent urbanisme a la carta”, ha manifestat el portaveu.\nVerger es mostra preocupat davant l’actuació del regidor Valls que ha aprovat l’estudi de detall permetent 5 plantes a l’hotel a la façana de la Plaça Peixateria quan el PGOU només n’autoritza 4. "Augmentar les alçades al centre és una qüestió delicada i amb un potencial desfigurador del caràcter històric de Palma molt important. A més, el Tribunal Suprem, al cas de l’edifici de la Calatrava on Bauzá té un pis, ja ha deixat molt clar que un Estudi de Detall no és l’instrument adequat per fer-ho. Ara Valls torna reincidir en l’errada. Presentarem un recurs administratiu contra l’aprovació definitiva", afirma Verger.\nMÉS per Palma afirma que Valls permet 5 plantes en alçada justificant una necessitat de compensar els promotors per no poder fer l’aparcament soterrani que estava previst, per mor d’unes troballes arqueològiques al subsòl que s’hauran de conservar (uns aljubs de l’època islàmica). “El promotor no té cap dret consolidat, no ha obtingut mai la llicència de construcció, per tant no existeix cap obligació legal de compensar-lo. És una concessió que fa el PP en favor d’un particular i en contra de l’interès general de preservar la tipologia, l’estètica i el caràcter del Centre Històric”, afegeix Verger.


Cristiano deixa el Madrid per la Juventus per 112 milions\nActualitzada 11/07/2018 a les 08:45\nHi ha estat nou temporades, amb 49 títols entre individuals i col·lectius\nCristiano Ronaldo ja no és jugador del Reial Madrid. La Juventus de Torí va fitxar ahir el màxim golejador històric del club blanc i el converteix en el traspàs més car de tots els temps al Santiago Bernabéu. 112 milions d’euros tenen la culpa que el lusità canviï la samarreta madridista per la bianconera, després de nou temporades al Santiago Bernabéu, 451 gols i 16 títols. Amb la Vecchia Signora firmarà per les pròximes quatre temporades, fins als 37 anys.\nDesprés de la decisió, ja presa i assumida entre les dos parts, només quedava per llegir la confirmació oficial de la sortida de Cristiano Ronaldo del Reial Madrid, que es va produir ahir, liquidant la disputa oberta entre jugador i club sobre com informar de la seua marxa.\nDe moment només hi ha una cara nova que és el brasiler Arthur, que serà presentat demà\nEl Reial Madrid ha facilitat la sortida de Cristiano Ronaldo obviant la clàusula de rescissió de 1.000 milions d’euros en el cas que arribés, com ha sigut el cas, una oferta de 112 milions. Fins i tot va oferir un document al jugador en què es posava per escrit l’acord, una cosa que va molestar el davanter portuguès, que va entendre que aquella baixa xifra significava que el club no volia que seguís.


La Línia P o Línia Gutiérrez | Web oficial de l'Ajuntament de Biure\nLa Línia P és un conjunt de búnquers defensius (fortificacions militars capaços de resistir i repel·lir el foc enemic) realitzat en secret principalment durant el mandat de dictador Francisco Franco. La part situada a Catalunya és coneguda com “la Línia Gutiérrez”. Es va construir des de 1939 fins a 1948 i va estar principalment destinada a impedir una possible invasió d’Espanya per part dels Aliats. Aprofitant la barrera natural de 500 km formada per Els Pirineus, es va arribar a construir la impressionant xifra de 5.000 búnquers (un cada 100 metres!) Dels 10.000 previstos inicialment.\nLa línia està composta de búnquers semisoterrats fets de formigó armat i de vegades units entre si per túnels (emplaçaments d’artilleria, llocs d’observació, refugis de tropes). Els búnquers s’agrupaven en els anomenats “Centres de Resistència”, que al seu torn estaven classificats segons el seu nivell de risc. Encara que mai va arribar a ser armada, la línia estava preparada per rebre metralladores pesades i lleugeres, canons d’infanteria i antitancs, defenses antiaèries i morters. Ella va ser protegit pitjor que altres construccions de l’època i era fins obsoleta (les parets dels blockhaus alemanys solien tenir fins a 2 metres de gruix). Fins a la mort de Franco el 1975, era un secret militar: si algú parlava massa de l’assumpte, aquest algú tindria problemes. Definitivament es va abandonar en els anys 80. Després d’un període de desclassificació, els arxius militars han tornat a ser de difícil accés. Avui dia es creu que són aproximadament 2.000 búnquers els que segueixen en peu.\nAl Mont-roig es poden contemplar fortificacions pertanyents a la instrucció C-15 (1945), la majoria, i a la D-1 (l’espectacular búnquer observatori de divisió O-1), que, per les seves característiques correspondria a la tipologia més antiga (1940).\nUn total de 70 búnquers de diferents tipologies, que finalment es varen acabar construint tots. En general, la majoria d’elements visitats presenten bon estat. No obstant això, en alguns llocs la mateixa vegetació, les filtracions de l’aigua i l’acció de l’home han deixat força malmeses algunes de les construccions.