La mort de Lenin, un misteri per als metges\nEncara avui, la causa per la qual Lenin va morir continua sent un misteri. Podria haver estat enverinat, però no se li va fer cap prova. No es pot descartar que tingués el colesterol alt.\nGINA KOLATA THE NEW YORK TIMES Actualitzada el 27/05/2012 00:00\n260x366 La mort de Lenin, un misteri per als metges La mort de Lenin, un misteri per als metges\nEl pacient va fundar un estat totalitari famós pel terror despietat que hi regnava, diu la doctora Victoria Giffi davant un públic extasiat de metges i estudiants de medicina. Va morir de manera sobtada a les 6.50 h del 21 de gener del 1924, uns mesos abans de fer els 54 anys. La causa de la mort: ictus cerebral. Les artèries cerebrals de l'home estaven "tan calcificades que sonaven com una pedra quan hi picaves una mica amb les pinces".\nEl pacient en qüestió és Vladímir Ilitx Uliànov Lenin, i l'entorn en què s'analitza la seva mort és un congrés de patologia clínica, una reunió de facultats de medicina als Estats Units, a la Universitat de Maryland, on es presenta a un públic de metges i estudiants un cas mèdic misteriós. Al final, un patòleg resol el misteri amb el seu diagnòstic. Han estudiat els historials mèdics de Florence Nightingale, Alexandre el Gran, Mozart, Beethoven i Edgar Allan Poe.\nDades del cadàver\nDos especialistes s'han encarregat de resoldre el misteri de la mort de Lenin: Harry Vinters, catedràtic de neurologia i neuropatologia a la Universitat de Califòrnia, i Lev Lurié, especialista en història russa a Sant Petersburg. Vinters coneix detalls de l'historial mèdic de Lenin i de la seva història familiar. De petit, Lenin tenia el cap tan gran que queia tot sovint. Picava a terra tantes vegades que la seva mare va arribar a témer que patís alguna deficiència mental. De gran, va tenir malalties habituals en l'època: febre tifoide, mal de queixal, grip i una dolorosa infecció de la pell anomenada erisipela. Estava sotmès a un estrès molt intens, cosa que li provocava insomni, migranya i dolors abdominals. Als 48 anys, va rebre dos trets quan el van intentar assassinar. Una bala li va perforar el pulmó i se li va allotjar a la clavícula. Una altra se li va incrustar a la base del coll. Totes dues van restar al seu cos fins a la fi de la seva vida.\nEl pare del dictador també va morir jove, als 54 anys, per una hemorràgia cerebral, encara que també va tenir una malaltia que potser era febre tifoide. La majoria dels seus set germans i germanes també van morir joves; dos, en la infància. Un germà va ser executat als 21 anys acusat de planejar l'assassinat del tsar Alexandre III i l'altre va morir als 19 anys de febre tifoide. Els tres que van superar els primers anys de l'edat adulta van morir per malalties cardiovasculars.\nDos anys abans de morir, Lenin va patir tres ictus que el van debilitar. Eminents metges europeus van proposar diverses causes, com ara esgotament nerviós, intoxicació crònica per plom per les dues bales allotjades al seu cos i arteriosclerosi cerebral. Es va sospitar que fos la sífilis, però la prova, segons es va dir, va ser negativa. De tota manera, el van tractar amb injeccions d'una dissolució amb arsènic, el remei contra la sífilis que se solia fer servir aleshores. En els seus últims dies, Lenin va tenir diversos atacs. L'autòpsia va revelar una obstrucció gairebé total de les artèries que conduïen al cervell, algunes de les quals s'havien reduït fins a esdevenir petites obertures.\nPerò Lenin no tenia alguns dels factors de risc habituals per als ictus. No tenia una pressió alta sense tractament (si el problema hagués sigut aquest, la part esquerra del seu cor hauria estat inflamada). No fumava i no permetia que ningú ho fes en la seva presència. Bevia només ocasionalment i feia exercici amb regularitat. Així, doncs, què va causar l'ictus que va matar Lenin?\nLes pistes es troben en la història de la família de Lenin, va dir Vinters. Vinters va afirmar que possiblement Lenin havia heretat la tendència a desenvolupar un colesterol molt alt, cosa que li va causar una obstrucció greu dels vasos sanguinis i li va provocar l'ictus. Lenin també estava sotmès a un fort estrès, cosa que pot provocar un ictus en algú amb els vasos sanguinis obstruïts.\nPerò el fet que Lenin tingués diversos atacs abans de morir obren la porta a interrogants. Són "un fet força infreqüent en els pacients d'ictus, però hi ha molts verins que poden causar-los", diu Vinters.\nL'altre metge del congrés, Lurié, atribueix al verí la causa immediata de la mort de Lenin, relacionada amb la seva rivalitat amb Stalin i les intrigues per desfer-se'n. Lenin feia un temps que no es trobava bé, i Stalin, que n'estava al corrent, va enviar una nota confidencial al politburó el 1923 en què afirmava que el mateix Lenin havia demanat que l'alliberessin dels patiments. La nota deia: "El dissabte 17 de març la camarada Krúpskaia em va parlar en el més estricte secret d'allò que «Vladímir Ilitx demanava a Stalin», concretament, demanava que jo, Stalin, prengués la responsabilitat de buscar i administrar a Lenin una forta dosi de cianur de potassi". Quan va morir, hi va haver una ordre que no es fes cap estudi toxicològic amb els teixits de Lenin. El dubte sobre si va morir pel colesterol o el verí continua.


Aquest cop hem convidat el seu alter ego, en Víctor Bocanegra, que ha vingut acompanyat de “Sacrilegis. Poemes musicats de clàssics catalans”, llibre disc que ara fa res, l’abril de 2017, publicà Godall Edicions. El compositor, explica el músic i poeta, «volia demostrar-se a si mateix que era possible convertir en cançons poemes bons de totes les èpoques, vells coneguts o velles coneixences.» | Aparador de poesia\n← Montserrat Gallart i Sanfeliu, poeta barcelonina que ha publicat tres poemaris i en té un quart en camí, acceptà de venir al programa. Conformen, al nostre parer, una mirada única. «Visc i entenc la poesia ―confessa amb un cert to ribià― com a fotografia o instantània d’un moment que volem fixar sobre el paper; com a emoció i sentiment, però també com a elaboració i voluntat de pervivència; com activitat humanitzadora, però igualment com a refugi íntim i com a eina de creació d’un món somniat, evocat o paral·lel, canal d’expressió, de vegades, d’allò que és inefable. »\nXavier Zambrano aquest cop ha pogut acceptar. Ha vingut al programa per a presentar ‘Va durar’, llibre que meresqué el 2016 el Premi Josep Maria López-Picó de la Vila de Vallirana i que gràcies a Viena Edicions es va acabar d’imprimir un dels primers dies de la primavera de 2017. A la web de l’editorial llegim que el poemari «(…) és un intent de convertir els poemes en aixoplucs, encara que siguin hotels de mala mort sota la pluja del temps.» Ha merescut la lloança d’un dels grans, Lluís Calvo. Segons el poeta, «aquesta és la seva obra més rodona. Poemes que oscil·len entre la recreació d’ambients, on la composició imaginativa, gairebé cinematogràfica, és essencial, i també poemes curts, incisius, ben travats.» →\nAvui, dimecres dia 31 de maig de 2017, hem fet el dos cents vint-i-novè programa, el trenta-unè de la sisena temporada. L’hem emès en directe, com sempre.\nVíctor Obiols i Llandrich vingué al món el 26 de maig de 1960 cap a les sis de la tarda. Era Corpus Christi, i ho féu al passeig de Sant Joan de Barcelona. Es llicencià en Filologia Grega a la Universitat de Barcelona i es doctorà en Literatura Comparada a la University of Southampton i es féu musicoterapeuta per tal «conèixer millor els efectes benefactors de la música.» En el món de la música se’l coneix pel sobrenom de Bocanegra. El músic devia néixer el 1940, just en l’instant que el seu futur pare feia de professor de piano de la seva futura mare a l’Acadèmia Vié de Sant Adrià del Besòs i ambdós festejaven entre partitures. Músic, i també poeta. Pel so arribà a la música, “que neix de dins i ve de fora”. Pel sentit “ha construït habitacles de mots on aixoplugar-se (…) de la realitat.”, explica. Això d’escriure li ve de lluny. Als catorze anys publicà Opus zero. Però en farà més, de poemaris. Guanya el 1983, per Carrer d’hivern el Premi Miquel de Palol i el 1997 per Versos i contracants el Premi Màrius Torres. Publicà el 1999 El croc de l’esfera, sobre la música i la persona del pianista de jazz Cecil Taylor, el 2009 Nòtules de misericòrdia per les criatures del goig, proses escrites en ocasió de l’enregistrament i publicació de Fonografies, i el 2014 D’un juny dur. El 2015 obté el Premi Carles Riba per Dret al miracle, que Edicions Proa publicà tot seguit, el febrer de 2016. «Un llibre seriós, amb molta substància», segons l’autor. «Obiols sedueix el lector perquè l’acompanyi a l’univers irracional», va escriure Anna Carreras el juny al TimeOut Barcelona. «Un llibre ple de trampes que són sorpreses», llegim a la solapa. Trenta poemes, un per cada dia de juny, i un afegitó per a ‘Un any i poc després’. El gener de 2015 ha publicat Sol de lluna ple, que aplega la poesia escrita entre 1974 i 1999. També és traductor. “Tradueix clàssics per gust i contemporanis per fer bullir l’olla”, així va la cosa. Ha traduït Oscar Wilde, Walt Whitman, Walter de la Mare, Stéphane Mallarmé, Wallace Stevens i William Shakespeare. Entre el 2004 i el 2009 dirigí el Festival Internacional de Poesia de Barcelona i, actualment, és professor d’un taller de poesia de l’Ateneu barceloní. Ara sí, ara no, fa de professor universitari i periodisme cultural. Ha exercit la docència a les Universitats de Bristol i de Vic. Féu Estudis de piano i de cant. També estudià música a l’Escola de Música de Vallvidrera, futura Aula de Jazz d’Enric Herrera, dirigida per Lluís Claret, i a l’Estudi de Maria Anglada del carrer Avinyó. El 1978 guanya el concurs de cantautors Atticus. Toca durant quinze anys amb el grup Barucs, o Baruques. L’any 1981 entra en el grup de Pau Riba. El 1982 funda la seva pròpia banda, on interpreta íntegrament repertori propi, cançons en català amb influència del rock i del blues. L’any 1984 funda el grup Bocanegra amb Pepe Sales. Enregistren el 1986 Bocanegra U, que reediten un any després. El grup actua al Festival del Grec, a les Festes de la Mercè i arreu de Catalunya. Quatre anys més tard, el 1988, el grup es dissol, i Víctor Obiols se’n va a fer món, primer a Holanda i, després d’un any, a Anglaterra. El 1992 el grup Bocanegra fa una reaparició efímera, després de la qual Pepe Sales, poeta compositor i pintor, inicia una carrera en solitari fins a la seva mort, als quaranta, per culpa de la sida. El gener del 2003 reapareix en solitari Víctor Bocanegra, l’alter ego de Víctor Obiols, a la sala Harlem de Barcelona per retre homenatge a Pepe Sales, l’artista desaparegut, i l’abril del mateix any surt el disc Bloc de lírica dura, amb lletres de Sales i música de Víctor Obiols i Coque Vàzquez. En el disc hi col·laboren músics com Joan Vinyals, David Xirgu, Hernán Flores, entre d’altres. El disc s’obre camí per indrets emblemàtics, com el Mercat de Música Viva de Vic. Som al 2008: grava l’àlbum Fonografies. El setembre de 2011 Víctor Obiols, ara director d’escena, va presentar l’espectacle Villon (les Balades), amb la musicació dels poemes de Bocanegra, al Teatre del Raval de Barcelona, amb els actors Pepa Arenós i Jaume Comas. Gràcies a un Verkami el novembre del 2012 es comença a gravar l’àlbum Cançons d’Akídelara, que apareix a inicis de març, «quan despunta la primavera, tímida encara », diu el poeta. Actualment va pel món recitant Llibre d’amic i Cants d’Abelone, amb motiu de l’any Vinyoli, acompanyat de l’arpa d’Olga Benito. El 20 de febrer de 2015, amb el títol Pom de petits hits, féu al Casino de Granollers un concert antològic de cançons acompanyat per un elenc de grans músics.


Notícies - Cugat Mèdia engega el 13è Concurs de Microrelats, una edició especial i solidària a causa del coronavirus\nEnguany els textos es faran arribar als malalts i als sanitaris\nEl coronavirus no aturarà la creativitat literària / Foto: Cugat Mèdia\nel 25/mar/20 Sílvia Ferrer Cultura PDF\nCugat Mèdia posa en marxa la 13a edició del Concurs de Microrelats. El mitjà multimèdia vol portar a terme aquesta iniciativa en una edició especial i solidària dedicada als malalts ingressats per coronavirus, així com al personal sanitari que està treballant en aquests moments excepcionals.\nDavant la petició dels malalts ingressats als hospitals que la ciutadania enviï cartes, ja que passen moltes estones sols a les UCI, Cugat Mèdia posa en marxa aquest concurs per tal de poder fer arribar els textos tant als malalts ingressats a l'Hospital Universitari General de Catalunya (HUGC) i a l'Hospital Universitari Mútua de Terrassa com als sanitaris d'aquests centres i dels CAP de Sant Cugat, que també estan passant moments molt durs.\nLa directora de Cugat Mèdia, Mònica Lablanca, destaca el vessant solidari que adopta aquesta nova edició i la voluntat del mitjà de contribuir a fer menys feixuga l'estada dels malalts i dels sanitaris en els hospitals de referència de Sant Cugat.\nLa dinàmica del concurs serà la mateixa de les anteriors edicions. La ciutadania pot participar en les diferents categories enviant un text de màxim 10 línies de temàtica lliure. La novetat d'enguany és el caràcter solidari de la proposta, i és per això que Cugat Mèdia fa una crida a la participació de la ciutadania perquè se sumi a la iniciativa, que té un objectiu doble: fomentar la lectura i l'escriptura entre joves i adults, especialment en aquests moments de confinament, i donar suport a aquelles persones afectades pel coronavirus que passen per moments complicats.\nEls textos es publicaran al web blogs.cugat.cat/santjordi i també es convida als participants a enregistrar el text en un missatge de veu per tal de facilitar els relats als destinataris.\nJa que les circumstàncies són excepcionals, els terminis del concurs de microrelats també s'adaptaran a l'estat d'alarma. El termini per lliurar els textos comença aquest dimecres i s'allargarà tants dies com duri el confinament de la ciutadania.\nLa 13a edició del concurs de microrelats compta amb la col·laboració de les llibreries locals Alexandria, Celler de llibres, Paideia i Pati de llibres, així com d'Edicions Xandri, l'Associació Gabriel Ferrater, Sprint Idiomes i l'Ajuntament de Sant Cugat, als quals el mitjà multimèdia vol agrair especialment la seva participació en aquests moments.\nEl jurat està format per Pablo Giménez, llibreter del Celler de Llibres; Joan Artigas, de l'Associació Gabriel Ferrater; Manel Turon, tècnic de l'Ajuntament de Sant Cugat: Mar Oñate, responsables del Servei Local de Català de Sant Cugat; Daniel-Ruiz-Trillo, escriptor; Jordi Van Campen, Sprint Idiomes i Sílvia Ferrer, Cugat Mèdia.\nPer participar-hi, cal viure, treballar o estudiar a Sant Cugat.\nJoves A (12 a 14 anys)\nJoves B (15 a 17 anys)\n- Castellà (categoria única, a partir de 12 anys en endavant)\n- Anglès (categoria única, a partir de 12 anys en endavant)\n- Francès (categoria única, a partir de 12 anys en endavant)\nRecepció de continguts\nCal enviar el microrelat de màxim 10 línies en Arial, cos 12, amb un títol, un pseudònim i les dades de contacte a l'adreça de correu santjordi@cugat.cat. El text ha de ser un document .doc o .rtf.\nDes de Cugat Mèdia volem fer aquesta crida per escriure microrelats, adreçats als malalts i als sanitaris, per fer menys feixuga la situació.\nLa música catalana i familiar envaeix Sant Cugat durant 10 dies amb els Petits Camaleons\nTorna el Sant Cugat Fantàstic als Cinemes de Sant Cugat amb una desena de sessions


L'Escola de Pastors, en perill per falta d'ajuts | Lleida.com NOTÍCIES\nL'Escola de Pastors, en perill per falta d'ajuts\nLes retallades en les subvencions han posat en perill la viabilitat de l'Escola de Pastors del Pallars, que aquest any té en marxa la sisena edició. Els responsables van assegurar ahir a aquest diari que aquest any han rebut un 50% menys d'ajuts públics que en ocasions anteriors i que només disposen de finançament (una edició compta amb un pressupost de 60.000 euros) fins al pròxim mes de juny, per la qual cosa no està garantit que pugui acabar l'actual curs, que acull 13 aprenents.\nEn la majoria d'ocasions, els ajuts públics els han rebut de la Generalitat, encara que també de l'Estat. Des de l'Escola de Pastors van ressaltar els bons resultats que han aconseguit des de l'inici amb un pressupost baix, ja que per les seues instal·lacions hi han passat 103 alumnes, dels quals 90 han finalitzat les pràctiques i més de la meitat d'aquests, mig centenar, es dediquen actualment al sector agrícola o ramader.\nBuscar finançament privat serà ara l'objectiu dels responsables de l'Escola de Pastors per poder seguir endavant amb la seua tasca, per la qual cosa fan una crida al sector privat per col·laborar amb el seu projecte.


El parc arqueològic de Guissona, finalista dels premis AADIPA\nEl 13 de juny de 2013 es va lliurar el primer Premi Europeu AADIPA (Agrupació d’Arquitectes per a la Defensa i la Intervenció en el Patrimoni Arquitectònic) d’intervenció en el Patrimoni Arquitectònic.\nL’adequació del Parc Arqueològic de la ciutat romana de Iesso (Guissona), de l’arquitecte Toni Gironès, va ser una de les obres finalistes.\nActe del lliurement dels premis aquest 2013. Recull la distinció en nom del Parc Arqueològic de Guissona l’arquitecte Toni Gironès (segon per la dreta). Foto: AADIPA.\nEl Premi Europeu AADIPA, coorganitzant amb el COAC (Col·legi d’Arquitectes de Catalunya), té l’objectiu de reivindicar i destacar el valor del patrimoni arquitectònic, de l’arquitectura heretada, apostant així per la intervenció en el patrimoni edificat existent com a camí de futur.\nEls organitzadors del premi van rebre 199 candidatures. La intervenció al parc arqueològic de Guissona estava inscrita en la categoria B, sobre “Espais exteriors: adreçada a totes aquelles intervencions que tractin i proposin solucions per a l’espai públic històric, entès com a espai dinamitzador de les relacions socials i econòmiques que existeixen en els centres històrics.”\nAquest projecte va ser distingit entre els tres finalistes de la categoria B. El premi el van rebre les obres de remodelació “Tres places a Oliana”, dels arquitectes Joaquín Pérez Sánchez i Eva Girona Cabré. L’altra obra era “Projecte d’intervencions exteriors al recinte de Scala Dei”, de Jordi Sardà, Jordi Bergadà i Oriol Llauradó.\nDues imatges de la intervenció del jaciment de Iesso.\nAquest reconeixement se suma a altres distincions que el recinte ja ha rebut, com el de finalista en els premis FAD d’arquitectura i interiorisme, en la categoria “Ciutat i paisatge” de l’any 2012 i el de l’àmbit cultural expedit per el Consell Comarcal de la Segarra, a més del Premi Auriga 2012, com a millor exposició permanent de l’any 2012.\n« Curs d’estiu a Conca sobre el llegat de Roma a Hispània\nPresentat el projecte de rehabilitació de la pedrera romana del Mèdol »


Els Pets obren el macroconcert de les Decennals\nDissabte, 05 Febrer 2022 18:56\nEls Pets s'han encarregat d'obrir el concert central de les Decennals de Valls. És la quarta vegada que els de Constantí pugen a l'escenari en aquestes festes patrimonials que se celebren cada deu anys.\nDecennals 2021+1: Mapping "Candela'm"\nDissabte, 05 Febrer 2022 12:01\nTAC12 t’apropa fins al sofà de casa, “Candela’m”. Des del pàrquing del Barri Antic de Valls, es cobrirà de llum la façana lateral de l’Església de Sant Joan de Valls.\nUE Valls - Igualada (3-2)\nDissabte, 05 Febrer 2022 10:58\nManel Cazorla guanya després de dues derrotes consecutives, recupera l'olfacte golejador i comença amb força la segona volta de la Primera Catalana.\nCB Valls - SESE (71-76)\nDissabte, 05 Febrer 2022 10:52\nL'orgullós CB Valls planta cara tot i les absències i els problemes físics, però perd contra el SESE de dos vells coneguts del Joana Ballart com són Jordi Balaguer i Josep Solé. La part alta de…\nEls tallers Kids' Lab de BASF acosten l'hidrogen a les Decennals\nDivendres, 04 Febrer 2022 10:16\nL'objectiu del taller és fabricar un cotxe que funcioni amb hidrogen per tal de divulgar sobre la Vall de l'Hidrogen Verd de Catalunya i fomentar l'interès científic dels més joves.\nValls s'emociona amb el mapping 'Candela'm'\nDivendres, 04 Febrer 2022 10:13\nL’aparcament del Barri Antic es va quedar petit en l’estrena del Mapping Candela’m.\nL'adaptació local de 'La Flauta Màgica' omple el Centre Cultural per Decennals\nDivendres, 04 Febrer 2022 10:12\nValls va viure una de les estrenes esperades d'aquestes festes. Una òpera produïda per la Fundació de les Decennals amb la participació de cors del territori al costat de solistes professionals: 'La flauta màgica'.\nL'escola Adagi estrena l'espectacle 'La boda'\nDivendres, 04 Febrer 2022 09:22\nEn el marc de les Decennals, l’escola de dansa Adagi ha presentat una peça contemporània inspirada en la sarsuela 'La boda de Luis Alonso'.\nLa Pegatina i Macaco omplen la Vela Principal\nDivendres, 04 Febrer 2022 08:33\nL'espai per a grans concerts de les Decennals es va tonrar a omplir amb el mestissatge de Macaco i la rumba energètica de La Pegatina.\nDescans dolç del CB Valls\nDivendres, 04 Febrer 2022 03:19\nEl CB Valls de Copa Catalunya desconnecta després d'aixecar el vol gràcies a la victòria a casa contra el TGN Bàsquet. L'equip creu que serà positiva una aturada que coincideix amb les Decennals.\nEl CB Valls busca tancar bé les Decennals contra un SESE de vells coneguts\nDivendres, 04 Febrer 2022 03:03\nLa Lliga EBA torna a Valls un mes i mig després i ho fa en una setmana de logística complicada i en què l'extècnic local, Jordi Balaguer, vol sorprendre amb noves armes respecte a l'anada.\nL'anterior UE Valls - Igualada\nDivendres, 04 Febrer 2022 01:44\nDos vells coneguts de la desapareguda Tercera Divisió es veuen les cares un altre cop al Municipal del Vilar. Es tracta de l'Igualada, que tampoc ha rendit al nivell esperat d'un equip acabat de descendir.\nValls estrena el Ball de la Rosaura\nDijous, 03 Febrer 2022 10:16\nEls components del Ball de la Rosaura ja escenifiquen aquesta història tràgica pels carrers de Valls. Documentat el segle XIX, s’ha recuperat de forma excepcional per aquestes Decennals. S’ha adaptat i traduït el text al català.\nCançons vinculades a Valls, al repertori de Roger Mas\nDijous, 03 Febrer 2022 09:23\nEn el seu concert de les Decennals, Roger Mas va incorporar a l’espectacle que comparteix amb la cobla Sant Jordi peces relacionades amb Valls. Es va acompanyar també del cornamusaire local Francesc Sans.\nCazorla gira el timó\nDijous, 03 Febrer 2022 02:15\nEl tècnic augura canvis a la UE Valls, tants com siguin necessaris per redreçar el rumb d'un equip irremeiablement despenjat de la part alta de Primera Catalana i que ha d'assegurar-se la permanència tan aviat com…\nLa Mare de Déu de la Candela llueix amb tots els honors\nDimecres, 02 Febrer 2022 22:00\nLa processó de la Mare de Déu de la Candela marca el punt àlgid de les Decennals 2021+1. Hi han participat unes 1.500 persones i ho hem retransmès en directe a TAC12.


traducció – Pàgina 2 – Diari per a Tècnics Lingüístics\nAjudes per a empreses i per a la traducció i l’edició literàries\nEl docv publica hui la informació següent:\nOrde 5/2010, de 15 de febrer, de la Conselleria d’Educació, per la qual es convoquen ajudes econòmiques per a les empreses, comerços i indústries, radicades a la Comunitat Valenciana, per a la realització d’activitats de promoció de l’ús del valencià en 2010. [2010/2076] [pdf]\nOrde 6/2010, de 15 de febrer, de la Conselleria d’Educació, per la qual es convoquen ajudes a la traducció i l’edició d’obres literàries al valencià i del valencià a altres idiomes per a 2010. [2010/2078] [pdf]\nPosted in Edició, Empreses, General, SubvencionsTagged ajudes, traduccióLeave a comment\nPlans d’estudis de la Universitat Jaume I\nResolució de 2 de febrer de 2010, de la Universitat Jaume I de Castelló, per la qual es publiquen els següents plans d’estudis que ja han sigut verificats pel Consell d’Universitats i autoritzats per la comunitat autònoma valenciana: graduat/da en Relacions Laborals i Recursos Humans, graduat/da en Turisme, graduat/da en Química, graduat/da en Enginyeria d’Edificació, graduat/da en Estudis Anglesos, graduat/da en Traducció i Interpretació, graduat/da en Comunicació Audiovisual, Graduat/da en Publicitat i Relacions Públiques, graduat/da en Periodisme. [2010/1456] (docv núm. 6.210, de 19.02.2010)\nPosted in Ensenyament, FormacióTagged traducció, Universitat Jaume I, UniversitatsLeave a comment\nNova versió de la memòria de traducció de Sofcatalà\nSoftcatalà oferix la nova versió de la seva memòria de traducció\nLa versió que es publica conté les traduccions dels principals programes que Softcatalà ha traduït, s’hi inclouen l’OpenOffice.org 3.0, el Gnome 2.26, el Mozilla, el Firefox i Thunderbird, l’Abiword, i les eines de configuració i instal·lació de les distribucions de Fedora i parcialment Ubuntu.\nLa memòria de traducció s’ofereix en format PO seguint els estàndards de GNU Gettext i en format TMX, un format que facilita l’intercanvi de memòries de traducció entre sistemes de traducció assistida.\nTeniu tota la informació sobre com utilitzar aquesta memòria de traducció i d’on baixar-la a memòria de traducció de Softcatalà.\nFent públic aquest corpus amb més de 180.000 frases traduïdes esperem posar la nostra experiència a l’abast de tothom que vulgui traduir programes en català, o que, simplement, tingui curiositat per aquest món de confluència entre la llengua i la informàtica.\nSoftcatalà és una associació sense afany de lucre que treballa per la normalització de la llengua catalana en el sector informàtic, relacionat amb Internet i les noves tecnologies, a partir de la traducció de programari lliure i de distribució gratuïta. Per a més informació sobre els programes que aquesta associació ha traduït al català, podeu consultar el seu lloc web a http://www.softcatala.org\nPosted in Empreses, General, Lexicografia, Serveis Lingüístics, TerminologiaTagged traduccióLeave a comment\nPosted in GeneralTagged traduccióLeave a comment\nFlaixos de traducció i interpretació i de base de dades jurídica\nEls Flaixos d’Actualitat (núm. 35, 03.06.2009) ens envien, entre altres, la informació següent:\nConvocatòria de proves per a l’habilitació professional per a la traducció i la interpretació jurades 2009\nEl dogc 5.391, del 2 de juny de 2009, publica la resolució de convocatòria de les proves per a l’habilitació professional per a la traducció i la interpretació juradesd’altres llengües al català i viceversa per a l’any 2009.\nEnguany les llengües objecte d’examen són:\n— Anglès (prova de traducció i prova d’interpretació)\nLa sol·licituds s’han de presentar del 3 al 15 de juny a la Secretaria de Política Lingüística a Barcelona (C. de Mallorca, 272, 1r); Girona (Gran Via de Jaume I,9, 1r pis); Lleida (C. de Lluís Companys, 1); Tarragona (C. de Sant Francesc, 3) o Tortosa (C. de Montcada, 23).\nPer a més informació: http://www.gencat.cat/llengua/tij\nLlengües i legislació. Base de dades jurídica\nLa base de dades de dret i legislació lingüístics és fruit d’un conveni de col·laboració entre la Secretaria de Política Lingüítica i el ciemen (Centre Internacional Escarré per a les Minories Ètniques i les Nacions), responsable del programa Mercator: dret i legislació lingüístics. L’objectiu és reunir les bases de dades d’aquestes dues organitzacions i posar-les a disposició dels estudiosos i la ciutadania en general a través d’Internet. Té gairebé 30.000 entrades, de les quals unes 21.000 han estat aportades per la Secretaria de Política Lingüística.\nEs pot consultar a: http://www.gencat.cat/llengua/bdjuridica\nPosted in Documentació, Dret, General, Jurisprudència, LaboralTagged flaixos d'actualitat, legislació, traduccióLeave a comment\nOrde de 5 de març de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual es convoquen ajudes a la traducció i l’edició d’obres literàries al valencià i del valencià a altres idiomes per a 2009. [2009/3090] (docv núm. 5.978, de 20.03.2009)\nOrde de 5 de març de 2009, de la Conselleria d’Educació, per la qual es convoquen ajudes econòmiques per a la promoció de l’ús del valencià en les produccions teatrals a la Comunitat Valenciana per a 2009. [2009/3091] (docv núm. 5.978, de 20.03.2009)\nResolució de 10 de març de 2009, de la Secretaria Autonòmica d’Educació, per la qual es convoquen les proves per a l’obtenció dels certificats oficials administratius de coneixements de valencià i es nomenen les comissions examinadores. [2009/3043] (docv núm. 5.978, de 20.03.2009)\nPosted in General, JQCV, Planificació, SubvencionsTagged ajudes, teatre, traduccióLeave a comment\nEl diari El País (dt. 17.02.2009) incloïa un article «El contador se ha parado para los freelance» que mostrava alguns efectes de la crisi econòmica en el sector relacionat amb la traducció, la correcció i l’edició —si és que realment són efectes de la crisi actual—. A més, contenia un quadre comparatiu sobre la remuneració dels traductors en Europa que també resulta especialment interessant.\nPosted in Comunicació, Empreses, General, LaboralTagged editorials, traduccióLeave a comment\nRESOLUCIÓ de 10 de juny de 2008, de la Conselleria d’Educació, per la qual es concedixen ajudes a la traducció i l’edició d’obres literàries al valencià i del valencià a altres idiomes. [2008/7542] (docv núm. 5.787, de 18.06.2008)\nPosted in General, SubvencionsTagged traduccióLeave a comment\nTres propostes de traducció i docència\nUna mica de colp ens han arribat tres propostes interessants:\nDe Marta Torres Vilatarsana (InfoZèfir, 13.06.2008):\nUna companya que col·labora en la preparació del seminari sobre la traducció de Vilanova (març 2009) busca traductors especialitzats en l’àmbit de la traducció de publicitat. La llengua d’origen pot ser qualsevol; la d’arribada, preferentment català.\nLes persones que estiguin interessades a participar-hi li poden escriure directament a l’adreça eva.espasa@uvic.cat.\nFont: Ariadna Martín\nDe Xavier Rull (InfoZèfir, 13.06.2008):\nHa sortit la convocatòria per a la selecció de professorat de català a les universitats de fora del domini lingüístic de la llengua catalana per al curs 2008-2009.\nEs pot llegir a: [pdf]\nAmb aquesta convocatòria s’’inicia el procés de selecció dels futurs professors de català a les universitats en què la plaça ha quedat vacant. El termini de presentació de sol·licituds és del 14 al 28 de juny. Caldrà que les persones aspirants emplenin el formulari en línia que trobaran al web de l’Institut Ramon Llull i adjuntin la documentació requerida.\nI de Magdalena Ramon (InfoZèfir, 13.06.2008):\nEl Consorci per al Foment de la Llengua Catalana i la Projecció Exterior de la Cultura de les Illes Balears obre un termini perquè les persones interessades a formar part de la borsa de treball per cobrir, temporalment, les necessitats específiques del Servei d’Ensenyament i Dinamització Lingüística, o que vulguin actualitzar el seu expedient, puguin presentar la sol·licitud i la documentació.\nVegeu la Resolució del president del Consorci per al Foment de la Llengua Catalana i la Projecció Exterior de la Cultura de les Illes Balears de dia 27 de juliol de 2006, publicada al BOIB núm. 111, de 8 d’agost de 2006.\nEl període per presentar la sol·licitud i la documentació és del 13 al 30 de juny de 2008.\nPodeu descarregar d’Internet la resolució i el model de sol·licitud per a aquesta convocatòria.\nServei d’Ensenyament i Dinamització Lingüística\nConsorci per al Foment de la Llengua Catalana\ni la Projecció Exterior de la Cultura de les Illes Balears\nTel.: 971 17 63 55\nPosted in Ensenyament, General, Laboral, Serveis LingüísticsTagged docència, Illes Balears, traduccióLeave a comment\nDes del català cap a altres llengües\nLa comunitat de blocs en català Bloctum ha creat una eina que permet la traducció automàtica del web o del bloc a l’anglés, al castellà i al francés. Els codis dels enllaços que generen les pàgines amb la traducció són els següents:\n\n\n\nAixó dóna lloc a les icones d’enllaç següents (que podeu polsar i comprovar si fucionen):\nPosted in Comunicació, General, InformàticaTagged HTML, traduccióLeave a comment


Badalona: esclaus xinesos alliberats de taller il.legal - Indymedia Barcelona\nBadalona: esclaus xinesos alliberats de taller il.legal\nper Jung Txeng\t 12 oct 2008\nEls detinguts, de 21 i 34 anys i de nacionalitat xinesa, van reconèixer que el local no tenia llicència d'activitat i que els treballadors no estaven contractats. El jutge ha decretat llibertat provisional per a tots dos.\nTal com s'explicava a la carta que van rebre els Mossos d'Esquadra el passat 3 d'octubre, els dos detinguts havien portat les víctimes a Catalunya a canvi de 8.000 euros.\nPerò en arribar els van fer lliurar els passaports sota la falsa promesa de retornar-los part dels diners que havien pagat.\nA partir d'aleshores, els van tancar contra la seva voluntat en un taller de confecció tèxtil il·legal, sense llicència d'activitat i que no reunia les condicions higièniques ni sanitàries mínimes exigides.\nSegons els treballadors, feien jornades de 15 hores diàries i els havien promès que cobrarien en funció de la feina feta, tot i que de moment no havien rebut cap sou, només manutenció i allotjament.\nQuan els Mossos van arribar a l'adreça que indicava l'anònim, van descobrir el taller de 60 metres quadrats amb 13 màquines de cosir, una planxadora industrial i una gran quantitat de peces de roba. L'espai també comptava amb una cuina, un bany i habitacions amb lliteres.\nQuan van entrar al local, els Mossos hi van trobar nou persones cosint i els dos responsables del negoci clandestí, que van passar a disposició judicial com a presumptes autors d'un delicte contra els drets dels treballadors.\ni els i les treballadores??!!\nper internacionalista\t 13 oct 2008\ni què passa amb la gent esclavitzada? Expulsió?!\nNo envieu cartes a la policia, acudiu a un sindicat!\nRe: Badalona: esclaus xinesos alliberats de taller il.legal\nper Jung Txeng\t 13 oct 2008\nEl jutge ha decretat "llibertat provisional" per a tots dos xinesos que van esclavitzar-los.\nQuè faria un sindicat? Dir que es mereixen ser acollits aqui com a victimes?\nAra la Xina és una potència econòmica i fins i tot militar, si te diners per gastar-los en míssils que se'ls gasti també en els xinesos retornats al seu pais.


El sistema d'avaluació de l'assignatura DR1004-Dret Romà es compon de dues activitats: la realització de la Prova Final i l'execució de Treballs Acadèmics. Totes dues activitats són de lliurament / realització obligatòria.\nPer superar l'assignatura, tant a la primera convocatòria ordinària (gener), com a la segona (juny), cal superar la Prova Final. A cada curs acadèmic i per a cadascuna de les convocatòries, els criteris de superació de la Prova Final s'incorporaran i s'especificaran a l'enunciat d'aquesta Prova.\nLa realització / execució de l'activitat de Treballs Acadèmics està prevista per al primer semestre del corresponent curs, és a dir, es desenvoluparà durant el període lectiu de l'assignatura. Els resultats obtinguts en els Treballs Acadèmics realitzats es conserven durant tot el curs, és a dir, s'incorporaran a la qualificació que, si escau, obtindria l'estudiant que realitzés les Proves Finals en la segona convocatòria ordinària.\nPer a cada curs acadèmic, el professorat de l'assignatura perfilarà a l'Aula Virtual en què consistiran els Treballs Acadèmics.\nEs considera que un estudiant no s'ha presentat a la corresponent convocatòria de l'assignatura quan:\n1.- Havent realitzat els Treballs Acadèmics, no es presenti a la Prova Final.\n2.- Presentant a la Prova Final, no realitza els Treballs Acadèmics.\n3.- No realitza els Treballs Acadèmics ni es presenta a la Prova Final.


Willa Architekt Karpacz Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nWilla Architektul. Podlesna 3, Bierutowice, Karpacz, Polònia, 58-540 - Veure al mapaNotable8,0Basada en33comentarisWilla ArchitektVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,8Veure al mapa8,8UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxesinstal.lacions de barbacoa\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Willa Architekt està situat dalt d'un turó, a la localitat de Karpacz Górny, a tocar del parc nacional de Karkonosze. Ofereix habitacions amb WiFi gratuïta i TV amb canals per satèl·lit.\nLes habitacions de l'Architekt, que són lluminoses, presenten una decoració clàssica i tenen terres de moqueta. Totes les habitacions disposen d'escriptori, zona d'estar i bany privat amb dutxa.\nHi ha una sala d'estar compartida, una zona de cuina i una zona de menjador, que podreu utilitzar. Si ho desitgeu, també podreu jugar a ping-pong.\nEl remuntador més proper, el remuntador de Michałek, és a menys de 150 metres de l'establiment. El temple de Wang es troba a 600 metres de l'Architekt i l'estació d'esquí de Sniezka, a 6 minuts a peu.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Coses a fer, maneres de relaxar-seesquíping pong Àpats, begudes i refrigeriinstal.lacions de barbacoa Serveis i comoditatszona de fumadors Per als nenshabitació familiarParc Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionscalefaccióescriptorisala d'estarempolles d'aigua de cortesiaplat de dutxaTV satèl•lit/cableMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar el pagament d'un dipòsit mitjançant transferència bancària. El personal de l'establiment us proporcionarà la informació necessària per fer el pagament.


Cassà de la Selva aposta per la Cultura Segura - Actualitat - Àncora\nCassà de la Selva aposta per la Cultura Segura\nTEMAS cultura per cassa aposta\nCassà aposta per la #CulturaSegura\n23/07/2020 13:10 h.\nTornar a programar Cultura, en cap moment és un risc. Des de l’Àrea de Cultura de l’Ajuntament de Cassà ho creiem fermament, i la millor forma de demostrar-ho és mantenint l’activitat amb les mesures de seguretat requerides en cada moment. La nova programació cultural s’ha traslladat a llocs a l’aire lliure, s’han reduït els aforaments, es mantenen les distàncies de seguretat entre les persones (encara que siguin del mateix entorn de convivència), i se segueixen tots els protocols establerts, amb la venda d’entrades, ús de gel hidroalcohòlic i les mascaretes de protecció.\nCassà programa Cultura\nDesprés del confinament, Cassà ha estat un dels primers municipis que ha reprès la seva activitat cultural de forma presencial. Va començar amb les tres sessions del cafè teatre de les Nits de la Coma que s’havien suspès i ha continuat amb l’activitat cultural prevista amb els canvis que corresponen en el control de l’aforament, noves ubicacions…\nEls contes infantils dels dilluns, el cinema a la fresca dels dimecres, el cicle Solfejant dels dijous, Les Nits de la Coma i els Balcons Sonats dels divendres en són una prova que podem i hem de seguir programant activitats culturals.\nAposta ferma per la Cultura\nEls darrers anys s’ha anat treballant per configurar una programació àmplia i estable. Aquestes propostes són treballades per l’Àrea de Cultura Entitats i Festes, el Centre Cultural Sala Galà, i amb col·laboracions amb les entitats locals i l’Acadèmia de Cinema Català. Aquesta línia de treball ha servit per posar Cassà de la Selva en el mapa cultural del territori més proper i de Catalunya.\nDurant el confinament, ja es va comprovar que no baixaríem el nivell cultural. Es van mantenir algunes presentacions virtuals a causa de la pandèmia, vam veure néixer noves activitats adaptades als moments actuals i es va celebrar la Festa Major confinada. Durant aquest temps es va treballar per fer la realització necessària i emetre les gales i festes en directe a través d’un canal propi d’streaming.\nEns agradaria que aquest missatge de #CulturaSegura arribes arreu, i entre tots ens adonem que l’activitat cultural és molt més amplia del que ens pensem. No és tracte només d’una obra de teatre o d’una actuació musical, la cultura ens acompanya en el nostre dia a dia, ens forma i ens educa com a persones.


El grup Bertelsmann completa l'adquisició de Penguin Random House\nEl grup Bertelsmann completa la compra de Penguin Random House per 675 milions d'euros\nEl consorci alemany compra les accions del seu soci, Pearson, i aconsegueix el 100% de participació\nBarcelona - Dimecres, 18/12/2019 - 19:04\nEl consorci alemany Bertelsmann, empresa de comunicació, serveis i educació, ha anunciat l’adquisició total del grup editorial Penguin Random House, que va néixer el 2013 de la fusió dels seus grups editorials Bertelsmann i Pearson, al comprar el 25% de les accions al seu soci fins al moment. El nom unificat de les activitats editorials de Bertelsmann procedeix de l’editorial nord-americana Random House, adquirida el 1998, i sota aquesta denominació ha actuat així a tot el món. El britànic Pearson, al seu torn, era propietari de l’editorial Penguin.\nEl preu de l’actual operació ha sigut de 675 milions d’euros i converteix Bertelsmann en la propietària única del grup editorial més gran del món, que, a més, opera a 50 països. El conseller delegat de Bertelsmann, Thomas Rabe, ha qualificat l’operació de fita en la història de la companyia i a més ha fet un especial recalcament en el mercat del llibre en espanyol. «El grup editorial ha continuat ampliant la seva presència global en mercats importants amb altres adquisicions, com ara Alfaguara i Salamandra a Llatinoamèrica i Espanya. Passarem a ser propietaris únics del grup editorial més gran del món, tota una referència per la seva diversitat creativa, el seu poder de màrqueting global i la seva força econòmica», ha dit, i ha afegit que aquesta transacció podrà augmentar en uns 70 milions anuals els 3.400 milions d’euros de la seva facturació total el 2018.\nEl 2018, Penguim Random House va col·locar 481 títols en les llistes dels més venuts de ‘The New York Times’, 69 d’aquests, en el primer lloc. Respecte al grup Bertelsmann, que l’engloba, la seva corporació inclou, a més, el grup de televisió RTL, l’editorial de revistes Gruner + Jahr, l’empresa de música BMG, el proveïdor de serveis Arvato, Bertelsmann Printing, Bertelsmann Education i la xarxa internacional de capital de risc Bertelsmann Investiments, amb un volum total de negoci de 17.700 milions d’euros.


7 anys de foment de la lectura en catal� amb el programa �NO ESTIGUIS ORSAI, LLEGEIX� de l�Ajuntament d�Alc�dia\nANL Ajuntament d'Alc�dia 7-Jun-2017\nEl 2011 va ser el primer any que va funcionar el Programa �No estiguis orsai, llegeix� de l��rea de Normalitzaci� Ling��stica mitjan�ant el qual l�any 2017 es posa a l�abast dels alcudiencs 94 exemplars de revistes en catal� i dos exemplars de l�Ara Balears. Els 5 centres on hi ha els revisters s�n l�Auditori d�Alc�dia, els dos centres de salut d�Alc�dia i del Moll, la piscina municipal i la biblioteca del Moll. Aquesta darrera ha estat el darrer centre incorporat al programa. En aquests anys de funcionament aquest ha anat evolucionant, fins l�any 2015 hi va haver revister als dos instituts, el 2016 es varen substituir els instituts per la piscina municipal, i finalment el 2017 la biblioteca del Moll ha entrat dins el programa.\nTamb� han anat canviat la premsa que s�oferia sempre amb el criteri d�oferir les revistes que podien tenir un inter�s m�s massiu. Han anat apareixent i desapareixent revistes, i conseg�entment s�han anat donant d�alta i de baixa, i amb el temps s�ha fet una selecci� en funci� del centre, no a tots hi ha exactament la mateixa oferta. Coincidim amb la Biblioteca Can Torr� en moltes de les revistes que s�ofereixen.\nTots aquests anys hem tengut la col�laboraci� de l�Associaci� de Premsa Peri�dica en Catal� (APPEC) www.lesrevistes.cat i ha anat fluctuant el suport del Govern de les Illes Balears. L�any passat v�rem comptar amb el finan�ament de la recuperada Direcci� General de Pol�tica Ling��stica del Govern de les Illes Balears.\nEvoluci� del programa 2011-2017\nany centres revistes exemplars\n2011\t5\t18\t74\n2012\t5\t20\t78\n2013\t5\t21\t84\n2014\t5\t21\t75\n2015\t5\t23\t84\n2016\t4\t21\t71\n2017\t5\t26\t96\nTenim una bona oferta de premsa en catal� i variada. Aquestes s�n les revistes que es poden consultar a cada centre.\n(vegeu la taula adjunta)\nNOVETATS DELS CONTINGUTS\n-25 anys de la revista Sa Pla�a\n-El Pla de Mallorca a la revista Descobrir\n-Decret de Nova Planta de Catalunya a la revista Sapiens\nDia 2 de juny es col�locaren als centres del Programa �No estiguis orsai, llegeix� diferents exemplars de revistes que s�n novetat.\nD�una banda hi ha els exemplars del n�mero 322 de la revista Sa Pla�a que estan de celebraci� pel seu 25 aniversari a sa Pobla, hi trobareu l�agenda d�actes d�aquest aniversari que comen�a el proper 9 de juny i dura fins el 24 de juliol, inclou la inauguraci�, dia 15 de juliol al Museu de Can Planes, de l�exposici� de l�artista alcudienc Jaume Poma. Dediquen la portada d�aquest n�mero a �Llub� ret homenatge al capell� Jeroni� i Alc�dia surt amb dues not�cies �Noves distincions despr�s de 25 anys d�ecoturisme� i �Armengol firma el conveni de l�escola nova�. Des de l�ANL els enviam una salutaci� i els desitjam molts d��xits.\nD�altra banda hi trobareu els exemplars del n�mero 232 de la revista Descobrir, que dedica la portada i 35 p�gines d�un monogr�fic al Pla de Mallorca �Pla de Mallorca, un viatge als racons m�s rurals i aut�ntics de l�illa�; t� les col�laboracions de Guillem Frontera, Cristina Ros, Joana Abrines, Pamela Mart�nez i Marga Font, i el reportatge fotogr�fic �s de Tolo Balaguer.\nFinalment �s destacable la revista Sapiens que en el n�mero 182 dedica la portada als �300 anys de Nova Planta, Totes les claus del decret amb qu� Felip V va voler sotmetre Catalunya� i du com a suplement la reproducci� d�aquest decret (no �s el mateix que el de Mallorca per� igualment ofensiu, cadascun esbuca l�estructura institucional del respectiu territori i hi imposa per primera vegada el castell� �Las causas en la Real Audi�ncia, se substanciar�n en lengua Castellana�).\nSi us interessa tenir aquestes revistes, o altres en catal�, les podeu aconseguir als diferents quioscs d�Alc�dia. Una novetat de fa poc �s la distribuci� de la revista juvenil Reporter Doc, del grup Bayard, que dedica la portada del n�mero de maig a �La hist�ria incre�ble de la Malala, Premi Nobel de la Pau�.\nA la taula seg�ent hi ha la relaci� de revistes i diaris en catal� que podeu trobar als diferents quioscs d�Alc�dia. N�hi ha que no tenen distribuci� als quioscs.\nVegeu a la taula adjunta 'Diaris i revistes en catal� als estancs i papereries d'Alc�dia'


Volkswagen començarà a reparar tots els cotxes trucats a partir del gener - Diari de Girona\nVolkswagen començarà a reparar tots els cotxes trucats a partir del gener\nLa UGT qualifica Mariano Rajoy, de "covard" per tenir "el desvergonyiment de no donar la cara quan hi ha problemes"\nbarcelona | agències/ddg 08.10.2015 | 14:55\nLínia de producció de la planta de Seat a Martorell. bloomberg\nVolkswagen començarà a reparar els vehicles manipulats al gener, segons ha explicat el nou president del grup, Matthias Müller, en una entrevista que publicava ahir el diari alemany Frankfurter Allgemeine Zeitung. Segons les seves previsions, les reparacions acabaran a finals del 2016 i els clients no hauran de pagar res pels arranjament. En la mateixa entrevista, Müller rebaixa d'11 a 9,5 milions els vehicles afectats de les cinc marques del grup: Volkswagen, Seat, Audi, Skoda i Volkswagen Vehicles Comercials.\nMüller no va aventurar xifres sobre el cost d'aquesta reparació a gran escala, encara que teòricament el consorci ha reservat 6.500 milions d'euros per a aquesta operació -"som prudents, cada dia ens aporta major claredat sobre aquest tema", va afirmar-.\nTampoc es va pronunciar respecte a la sanció de fins a 18.000 milions d'euros que, segons els mitjans, haurà de pagar a la justícia dels EUA; "només conec aquesta suma per la premsa", va assenyalar.\nL'objectiu principal del consorci és recuperar la confiança de la seva clientela i dels inversors, van indicar tant Müller, en l'entrevista, com Pötsch, en la seva breu compareixença després de la seva elecció.\nMentrestant el Govern espanyol està a l'espera de conèixer com afectarà l'anunci de la nova direcció del Grup Volkswagen que revisarà totes les inversions que té previstes, entre les quals destaquen 4.200 milions les plantes de Seat de a Martorell i de Volkswagen a Landaben (Navarra).\nEl ministre d'Indústria, José Manuel Soria, va assegurar que desconeix quin impacte tindrà l'anunci fet ahir pel nou conseller delegat (CEO) del Grup alemany, Matthias Müller, que les analitzarà i "cancel·larà o ajornarà les que no siguin estrictament necessàries".\nEl Grup Volkswagen va anunciar el passat 8 de maig 4.200 milions per a les plantes espanyoles, de les quals el 8 de setembre es van concretar 3.300 milions per a Martorell. Soria va insistir que el Govern treballarà perquè es mantinguin aquestes inversions i va destacar que, "a dia d'avui", el que s'ha comunicat a Espanya és que estan garantides.\nEls secretaris generals de CCOO i UGT, Ignacio Fernández Toxo i Cándido Méndez, respectivament, van expressar la seva preocupació per la situació i han advertit el Grup que si paralitza les seves inversions podria agreujar la seva crisi.\nMés contundents es van mostrar a Barcelona, els sindicats UGT i CCOO de Catalunya, on van celebrar una protesta i van exigir al Govern que doni la cara en aquest conflicte.\nEl secretari general de la UGT a Catalunya, Josep María Álvarez, va qualificar el president del Govern, Mariano Rajoy, de "covard" per "haver vingut fa quatre dies a Seat a apuntar-se les inversions i tenir el desvergonyiment de no donar la cara quan hi ha problemes".\nPer al secretari general de CCOO a Catalunya, Joan Carles Gallego, després de l'anunci de Volkswagen pot estar la intenció de centralitzar la producció a Alemanya i evitar així que els treballadors del seu país tinguin problemes. Sobre el cas del Grup Volkswagen també e va pronunciar la presidenta del Govern foral, Uxue Barkos, que va assegurar que els contactes que manté el seu gabinet amb el consorci automobilístic alemany són "tranquil·litzadors" per a Navarra.\nEn l'àmbit legal, la Unió de Consumidors de Catalunya (UCC) prepara una demanda col·lectiva contra Volkswagen, motiu pel qual ha iniciat una campanya per buscar els afectats.\nA Alemanya, el Consell de supervisió del grup automobilístic ha elegit avui com a president el seu responsable de Finances, Hans-Dieter Pötsch. El passat 25 de setembre, el Consell va elegir Matthias Müller conseller delegat (CEO) del grup, en substitució Martin Winterkorn, que va dimitir per l'escàndol dels dièsel.


Educació i les TIC: educació musical\nEs mostren els missatges amb l'etiqueta de comentaris educació musical. Mostrar tots els missatges\nBlocs i webs sobre educació musical: classificant espais musicals\nDes de la xarxa social Twitter, concretament de l'usuari @alsalirdelcole, he descobert un projecte que de ben segur ens serà de molta utilitat. Així doncs, consisteix en un recull de blocs i webs sobre educació musical classificats en les diferents comunitats autònomes reflectint, d'aquesta manera, les peculiaritats culturals i educatives de cada regió. Aquest és un treball incomplet, ja que és impossible abarcar tots els blocs que ens ofereix la xarxa, en aquest aspecte se'ns convida a formar-hi part (deixeu un comentari amb l'adreça del vostre bloc i/o web musical en aquest enllaç).\nTal i com ens explica Maria Jesús Camino, la seva autora, (...) Cada vez que encuentro un blog nuevo me maravillo porque todos son distintos, todos ofrecen algo interesante, todos aportan cultura y, desde luego, todos ellos educan. Hay blogs que animan y motivan, blogs que te hacen reflexionar, blogs que muestran las costumbres y tradiciones de un pueblo, blogs que dan pie al debate, blogs críticos y reivindicativos, blogs llenos de recursos, etc. y todos con el objetivo común de mejorar la educación. Esto lo vais a comprobar cuando entréis en el mapa, en cada comunidad autónoma los blogs reflejan sus peculiaridades culturales y educativas. I no és fantàstic? Trobo meravellós que mica en mica ens puguem enriquir del treball dels altres, aquest compartir, col·laborar, interaccionar, comparar, opinar,... Gràcies, Maria Jesús, la veritat és que aquest tipus de publicacions ens ajuden a seguir treballant. Molt bona feina!\nEtiquetes de comentaris: Educació Infantil, educació musical, Llocs web, Maria Jesús Camino, Per a tots, Primària, recull blocs, Recursos TIC, Secundària\nMp3Skull: "baixant" arxius mp3\nDes del bloc Osona Web 2.0 he descobert Mp3Skull, un espai web magnífic per a descarregar-nos música mp3. A més d'això, abans d'iniciar la descarrega, podrem escoltar l'àudio i decidir si realment volem baixar l'arxiu o no. Aquest lloc web, també ens oferirà la possibilitat d'utilitzar el codi embed per escoltar i mostrar la nostra música a qualsevol altre espai web. Si voleu fer aquest últim pas al vostre bloc, només heu de copiar aquest codi i enganxar-lo a Modifica l'HTML, a continuació en teniu l'exemple de com us quedarà:\nKeith_Jarrett - My_Song\nMp3Skull és un bon recurs TIC per a cercar música i descarregar-nos-la. Trobo que és una molt bona eina TIC, sobretot, per als professors de música, car a vegades tenim tanta música gravada en cd's que no sabem ni a on la tenim, així doncs, aquest espai web ens facilitarà poder accedir i menester d'aquella música que no trobem. D'altra banda, ens permetrà conèixer altres grups i estils de música, un aspecte fonamental per apropar-nos als infants, als seus coneixements, a les seves aficions, ...\nEtiquetes de comentaris: cercar música, descarregar música, educació musical, Llocs web, mp3, Mp3Skull, Per a tots, Recursos TIC\nMUSIquem: un wiki de música\nSeguint amb la música, avui us presento Musiquem, un espai web ple de recursos musicals creat per facilitar les classes de música de l'escola Ausiàs March. Tal i com se'ns explica també vol ser un espai de trobada per als nois i noies del Cicle Superior de l'escola. Així doncs, Musiquem permetrà que els infants aprenguin a composar partitures per a flauta a fer presentacions sobre la història de la música, a més de conèixer els grups de música que els agraden.\nMusiquem és un espai destinat als alumnes de cicle superior, així doncs el seu accés és molt senzill i intuïtiu. Els continguts que se'ns presenten estan classificats pels cicles esmentats i subcategoritzat amb treballs que estan realitzant en aquesta escola. A més, i d'això els docents en podem treure molt de suc, se'ns faciliten una gran quantitat d'enllaços de recursos tic (si cliqueu damunt de qualsevol link se us obrirà una nova finestra amb més enllaços categoritzats segons el nivell educatiu dels alumnes).\nCom haureu pugut observar, accedir a les aplicacions d'aquest lloc és totalment gratuït, ja que es tracta d'un Site de Google, un espai que ens ofereix Google per a crear la nostra pàgina web a partir de plantilles predissenyades. Val la pena que si no el coneixeu en feu una visita i n'exploreu les seves possibilitats. Si cliqueu en aquest enllaç accedireu al meu Site personal.\nEtiquetes de comentaris: Ausiàs March, cicle superior, Educació Infantil, educació musical, Llocs web, MUSIquem, Per a tots, Primària, Recursos TIC, Secundària, sites google, Wiki\nLyrics n Music: un cercador musical\nUs presento Lyrics n Music, un lloc web que ens permetrà cercar lletres, música i imatges de cançons. És totalment gratuït i no ens cap mena de registre per a poder fer servir aquesta aplicació. Així doncs, és un recurs online que ens anirà molt bé per a trobar ràpidament la informació que necessitem, en aquest aspecte ens estalviarem aquella feixuga tasca de posar al cercador de Google aquell concepte que estem buscant i començar a clicar damunt de tots els enllaços sense saber si realment arribarem als continguts que desitgem.\nDes del mateix espai web Lyrics n Music podrem fer búsquedes a llocs web com el Youtube, Wikipedia, Google, LastFm (ràdio online) o Tablature. A més, podrem compartir tot allò que vulguem mitjançant les xarxes socials: Facebook, Twitter, Google + i/o StumbleUpon. Un bon recurs per a trobar informació musical, una eina eficaç per a tots aquells professors, especialment els de música, que necessitin cercar continguts.\nEtiquetes de comentaris: Cercadors, Educació Infantil, educació musical, Google, imatges de cançons, lletres, Llocs web, lyrics, Lyrics n Music, Per a tots, Primària, Recursos TIC, Secundària, Youtube\nDidacmus i altres blocs musicals\nAvui us presento Didacmus, un bloc dedicat exclusivament a l'Educació Musical. Tal i com l'autora, Enriqueta Barniol, ens defineix: Aquest espai està dedicat a difondre el treball pedagògic de l’autora en l’àmbit de la Didàctica de la Música així com a crear un espai de recursos, activitats, afinitats, reflexió, discussió, divulgació, coneixement… sobre el valor educatiu/formatiu de la música i la praxis del seu ensenyament.\nPel que fa els continguts hi podem trobar notícies, experiències, articles d'opinió, informació, ... És un espai que val la pena conèixer i tenir en compte, sobretot per als professors de música i/o per a totes aquelles persones interessades en l'educació musical. No hi ha dubte que l'autora té una gran sensibilitat i vocació musical, ja que queda palès a les seves publicacions i, sobretot, a la manera de presentar-nos els continguts exposats.\nEducació musical - Analia Bas\nBloc musical de l'escola CEIP Esteve Barrachina\nEl bloc de música del Pérez Sala\nVa de music\nEtiquetes de comentaris: Blocs de música, Didacmus, educació musical, Llocs web, Per a tots


Una nova aventura emprenedora d'uns quants consultors d'Estratègia Local: idesuku | ESTRATÈGIA LOCAL\nUna nova aventura emprenedora d'uns quants consultors d'Estratègia Local: idesuku\nEn Jordi Oliveres, en Joan Queraltó i n’Albert Calderó, consultors d’Estratègia Local, han creat amb en Gerard Edo, expert en tecnologies de la informació i e-commerce, una startup que pot fer història: idesuku\nidesuku és una app per augmentar l'eficàcia de les reunions presencials, per fer reunions virtuals i per teletreballar en equip.\nAmb idesuku un grup de persones pot posar en comú informacions, dades u opinions, pot definir prioritats i prendre decisions col·lectivament, en poc temps i sense cost, utilitzant els seus smartphones, en el marc d'una reunió presencial o des dels quatre extrems del món.\nÉs una app que permet a qualsevol equip directiu, grup professional o social fer un salt en intercanvi d'informació, en capacitat de brainstorming col·lectiu i en capacitat de presa de decisions.\nidesuku fa possible un lideratge eficaç, basat en la participació efectiva i equitativa de grups molt amplis de persones, posant en comú informació, fent reflexió col·lectiva, consensuant prioritzacions i prenent decisions ràpides.\nidesuku serà una eina fonamental per donar un gran salt en els mètodes de participació ciutadana i de treball en equip.\nidesuku ha iniciat ja la seva presència a les xarxes socials; només a Twitter, ja ha aconseguit més de 26.000 seguidors als comptes @idesuku , @idesuku_fr , @idesuku_es i @idesuku_cat .\nEl llançament de l’app està previst properament.


Els Greatest Hits d’Oriol Broggi | Oriol Puig Taulé\nEls Greatest Hits d’Oriol Broggi\nA casa som molt fans del Ferran Monegal, i entre les seves ensenyances ens agrada especialment aquella que diu que les crítiques sempre han d’anar cap als poderosos. S’ha de mossegar els de dalt, els que remenen les cireres. Quan vaig al Maldà o a l’Atrium i no m’agrada allò que he vist, puc decidir no fer-ne crítica. No cal, prou pena tenen. Però la inauguració del festival Grec amb un muntatge d’Oriol Broggi és la representació de l’establishment teatral. Del poder, pagat amb diners públics. És a dir, pagat per vostè i per mi mateix. Som-hi.\n‘El poema de Guilgamesh, rei d’Uruk’ ha inagurat el Grec 2018. Fotografia de Bito Cels.\nEl poema de Guilgamesh, rei d’Uruk ha sigut l’espectacle inaugural del Grec 2018. Aquesta coproducció del Grec i La Perla 29 sembla, d’entrada, un autohomenatge que Oriol Broggi ha volgut fer a la seva companyia. Un Greatest Hits. En molts moments una paròdia, segurament involuntària, del seu propi llenguatge. D’ençà que vam veure la segona temporada de la sèrie El Crac, on Borja Espinosa interpretava el director teatral Àlex Gnocchi (una mescla evident del look d’Àlex Rigola i l’estil de les posades en escena d’Oriol Broggi) que no deixem de veure episodis d’El Crac per tot arreu. El retrat de la professió teatral escrit per Joel Joan i Hèctor Claramunt ens sembla cada dia més encertat. Egos desmesurats, punyalades per l’esquena i abusos de poder dels directors, especialment dirigits a les actrius més joves. Divendres parlarem del post que ha escrit Andrea Ros (exactriu de la Kompanyia Lliure) sobre Lluís Pasqual, no pateixin.\nL’estrena d’aquest Grec ha semblat un capítol d’El Crac. Un esforçat quintet protagonista (Màrcia Cisteró, Toni Gomila, Sergi Torrecilla, David Vert i Ernest Villegas) es parteixen el paper del narrador que explica la vida de Guilgamesh, aquest home o semidéu que va néixer entre el Tigris i l’Eufrates, i que protagonitza un dels texts més antics de la Humanitat. El poema, escrit fa uns 4.700 anys, és una epopeia que ha influenciat tant l’Antic Testament com l’Odissea d’Homer o el Mahabharata indi. La història de Guilgamesh és la de la seva amistat amb Enkidu (Ernest Villegas), i les peripècies que passaran junts aquests germans de fang (acudit). Com ha de ser en la literatura èpica, una veu narra els fets de forma distanciada. El text és preciós –per algun motiu és un dels bressols de la literatura occidental–, però sembla que l’única premissa que Broggi ha donat als seus actors sigui “parleu molt a poc a poc”. I també “moveu-vos molt a poc a poc”. La coreografia de Marina Mascarell dona una mica de moviment a la posada en escena, però ens trobem davant d’actors, no pas ballarins, o sigui que el nivell de tot plegat no passa de l’aprovat justet.\nErnest Villegas, al centre, a ‘El poema de Guilgamesh, rei d’Uruk’. Fotografia de Bito Cels.\nA Oriol Broggi li agrada molt Peter Brook, ja ho sabem. Però ni l’espai escènic (bàsicament sorra, canyes i algun element d’utillatge), signat pel mateix Broggi, ni el vestuari de Daphna Munz aconsegueixen la màgia que creava Brook en els seus bons temps. És més, els pobres intèrprets que fan de poble, en alguna escena semblen més aviat infermers d’un hospital. Entre aquesta massa hi trobem actors habituals de La Perla 29, tan desaprofitats com Marissa Josa, Pau Roca, Babou Cham o Clara de Ramon, i d’altres amb breus (o brevíssimes) intervencions, com ara Clara Segura, Marta Marco o Marc Rius. Moments àlgids de vergonya aliena del muntatge (no ho dic només jo, les rialles dels espectadors ho corroboren): el bosc fet amb quatre canyes de bambú (senyor Broggi, som a un teatre deu vegades més gran que la Biblioteca de Catalunya); el monstre Humbaba, interpretat per Sergi Torrecilla amb la veu distorsionada (als que vam néixer als anys vuitanta ens va recordar el Megazero del Club Súper 3); i, sobretot, el moment “tempesta de sorra”, que provoca que les primeres fileres d’espectadors rebin una pluja de pols a la cara.\nLes dues hores passen de forma lentíssima, amb algunes desercions incloses (unes quantes d’elles causades per les micropartícules de sorra), i la cosa s’arregla una mica quan apareix Lluís Soler. L’actor de Manlleu interpreta a Uta-Napixtim, una mena de Noè avant la lettre, que suposa una alenada d’aire fresc a la peça. Més que res, perquè sembla que Soler estigui fent un altre espectacle. A servidor li va fer pensar en l’àvia d’Els Pastorets, que a la primera escena explica la història de l’adveniment de l’infant Jesús al Lluquet i el Rovelló. La literalitat de Broggi com a director arriba a cotes exasperants quan Soler parla d’un colom, i veiem projectat a la paret del fons un colom volador. Gràcies, Oriol.\nUna escena del muntatge ‘El poema de Guilgamesh, rei d’Uruk’. Fotografia de Bito Cels.\nPerò encara no ha arribat el pitjor. Falta el final. Després de tenir durant gairebé tota l’obra el músic grec Yannis Papaioannou relegat al paper de mer fil musical, apareix Joan Garriga i el seu acordió i canta un himne gitano a l’estil d’Emir Kusturica. Però falta la cirereta del pastís. Entra en escena Montse Vellvehí muntant el cavall negre de Bodas de sangre i fa un parell de voltes per l’escenari. Les celles dels espectadors aixecant-se crec que van arribar fins al setè cel. Traca final: la companyia en ple cantant ‘Ederlezi’. Ja ho diuen Las Glorias Cabareteras: tot director sap que, si acaba el seu espectacle amb una cançó, fa oblidar als espectadors tot allò que han vist abans.\nA la copa de després (desenganyem-nos, la part més important de la nit) sembla que la sensació general bascula entre el desconcert, la incredulitat i la ràbia. El Grec Ciutat ha començat amb muntatges tan encertats com Una gossa en un descampat, Falsestuff o Audiència i Vernissatge. La maledicció de l’espectacle inaugural del Grec ha tornat a fer el seu efecte. Una amiga em regalava el títol Bodas de Guilgamesh per a aquesta crítica. Una altra em deia que l’any que ve hauríem de convidar a Nao Albet i Marcel Borràs a fer el que els doni la gana, com a espectacle inaugural. D’altres es preguntaven quant havia costat aquest muntatge. La vetllada va acabar als jardins del Grec, entre rialles, comentaris en veu baixa i molts petons. Les camises, estampades. Els vestits, florals. I els gintònics, boníssims.\nPostdata: les entrades per a les tres funcions ja estan exhaurides.\nGrec 2018 Guilgamesh La Perla 29 Oriol Broggi Teatre Grec\nRous el 3 juliol 2018 a les 12:08 ha dit:\nCrítica divertidament àcida, amb referències al Crac teatrero, que em va fer riure com mai davant una tv. Però gracies pels spoilers, home (sí, tinc entrades a primeres files per demà).\nMarc el 3 juliol 2018 a les 16:42 ha dit:\nÉs una llàstima que les crítiques de dos dels diaris culturals de referència de Catallunya s’assemblin tant, fins al punt que no hi ha cap matís entre l’una i l’altra (https://www.elnacional.cat/lallanca/ca/critica/poema-guilgamesh-broggi-grec_284286_102.html). Potser caldria evitar converses entre crítics després de l’obra, amb gintònics o sense.\nMireia el 4 juliol 2018 a les 8:58 ha dit:\nMolt bona crítica! Ja n’hi ha prou de tapar les vergonyes de l’establishment teatral.\nJGG el 5 juliol 2018 a les 10:27 ha dit:\nJo la trobo massa gratuïta, aquesta crítica, i s’hi veu alguna cosa “personal”, a banda de la coincidència excessiva i sovint literal amb la d’Aida Pallarès a El nacional: ja ho diu un altre comentarista i té raó, massa i tot. Que en la representació hi ha un estil i unes maneres que identifiquen la manera de fer habitual del director, és clar i això és habitual en tots els directors. És dolent? De fet, només és “dolent” per al seguidor habitual de La Perla29 o de Broggi: qui no ho sigui, s’hi troba per primer cop i restarà fascinat per la proposta. Ah, que només han de pensar en els crítics que, pobres, han vist tantes coses que només poden apreciar allò que sigui diferent? Mira, Broggi, com que habitualment treballes en un lloc petit i per a un públic “fidel”, ara que tens l’oportunitat de mostrar-te en un altre lloc i a un públic més “nou”, has de canviar del tot l’estil i fer una cosa totalment al marge del que fas normalment: deu ser una premisa tan lògica… I sobre ella es basa tota la crítica, en considerar negatiu el que, habitualment, s’ha considerat positiu; en criticar ara allò que s’ha lloat fins ara, potser perquè ja no és només patrimoni dels entesos i que, amb el Grec, és posa a l’abast de les masses: com que ja no és “elitista”, ja és repetitiu i vulgar. Com diu vostè: “bravo, Oriol”.\nNegar que en aquestes representacions hi ha moments de força i bellesa extraordinaris no és just. Criticar que un director treballi amb el personal habitual de la seva companyia és injustificable (no deuen haver cobrat més perquè s’incorpori aquest cor on el director es mostra agraït amb els que han treballat amb ell des que eren uns desconeguts: també això és dolent, ara?); criticar que un gran actor faci un paper petit no té sentit: potser és dolent que ho faci? Un paper petit, només el poden fer actors poc coneguts? Va en contra del que vol veure el públic, majoritàriament? Potser ho fan malament, encara que sigui un paper petit? No. Llavors, quin sentit té aquest continu run-run d’ “amiguets”, “ja hi som tots”, etc.? Que té enveja que no el facin sortir a vostè, potser?Perquè acaba semblant això, que sigui un greuge respecte d’altres que aquests papers els facin grans actors.\nI l’altre gran argument crític: hom no pot ser literal? Estem fins al gorro de metàfores visuals i alteracions en el contingut de les propostes teatral, sovint sense cap altre sentit que la provocació però que no es critiquen perquè “fan modern”. Ara, que hom vegi l’ombra d’un colom quan s’esmenta un colom (projecció, per cert, d’una gran bellesa i un efecte, en sortir del dit del personatge, molt poètic) resulta poc menys que patètic i ofensiu, tant per al senyor Puig com per a la senyora Pallarès. Com deuen fruir amb aquelles posades en escena que ens canvien tota l’obra original, que ningú no entèn, però que, per quedar bé, hem de dir que és el non plus ultra… La mort d’Humbuba és un moment preciós, també, aquest que vostè diu “de vergonya”: la projecció de les ombres, la sorra com a sang, són troballes d’un gran efecte, tant dramàtic com visual, a més d’ésser elegant. Ah, que no són els primers que les fan? No, ni vostè és el primer que fa crítiques així i no per això anirem pel món dient que és un crític vergonyós. El bosc, aquelles “quatre canyes” en què també coincideixen, tampoc no fa tanta vergonya: són bastants més de quatre i, ¿no hem quedat que l’obvietat s’ha de castigar? Si tenim un colom, malament, però si tenim una “metàfora de bosc”, pitjor, que el crític, tan enemic de les literalitats, reclama ara el bosc de Birnam al complet. No ha vist que som al mig d’un bosc, tot plegat? Que mirant cap amunt té tota la verdor de Montjuïc? Necessita més que les trenta o quaranta canyes que hi ha (no quatre)? No se li ha acudit parlar de moments màgics com la platja, la cova o les il·luminacions sobre la roca, amb alguns dels efectes visuals millor aconseguits en anys en aquest escenari? Ah, no, que la qüestió és anar en aquella direcció… La coreografia que tan poc li agrada és un dels elements més lloats per altres crítics que deuen tenir tanta autoritat com vostès dos (o no, és clar, que aquests no deuen tenir prou visió per a no adonar-se de les obvietats que fa Broggi). L’únic on pot tenir alguna raó és en el cavall, innecessari i superflu: no aporta res, com tampoc el càntic final. I que algun passatge podria ser menys lent, encara que el to general s’adiu molt amb la recitació èpica: també podria pensar, tant parlar de Brook i el Mahabaratha, que no es tracta d’un text dramàtic, sinó de la dramatizació d’un poema èpic on gairebé no hi ha diàlegs i la versió del qual ha sabut extreure’n moltes coses ben interessants. I un text que, efectivament, té molt de rondalla: és dolent també? Què vol, que l’obra primigènia de la literatura universal presenti una estructura dramàtica de Shakespeare? Justament, s’ha volgut remarcar aquest valor de conte primordial i, en l’escena de Soler, està plenament aconseguit. Ara, això tampoc no ens agrada, que ja som grans i volem una altra cosa.\nPerò, no… Vostè no ha vist l’obra que volia perquè en escena hi ha una altra obra i no ha sabut entendre-la ni copsar-ne el que té de bo. No tot és perfecte i haurien de polir-se coses, també, com el mateix ritme en alguns moments, però amb aquesta fatxenderia seva trasmet una percepció tan diferent a la que, en general, viu el públic… Perquè ni en la sensació general es podien copsar aquests sentiments que diu; jo vaig anar en un dia “normal”, no com vostès que van el primer dia i en saben tant i tenen tants comptes a ajustar amb el Broggi, pel que sembla. Potser llavors, la recepció del públic és diferent de quan el públic paga els seus euros per l’entrada i que, ahir, pel que sentia mentre pujava les escales, era bastant satisfactòria. I, per cert, què té a veure que l’espectacle es pagui o no amb diners públics? Això fa que la solució tingui més o menys qualitat? Oculta amb aquesta ironia que diuen alguns comentaris, jo veig més aviat una certa mala fe, una segona intenció que deu respondre a factors ben diferents als que han de guiar una crítica equànim.\nTatiana el 5 juliol 2018 a les 11:21 ha dit:\nNo estic gaire d’acord amb la crítica, plena de prejudicis vers el director. A més crec que cau en el pecat que critica, l’autoreferència. Però vaja, entenc que cadascú té la seva opinió.\nEl que sí que crec és que hauria de ser més prudent, i no valorar allò que no coneix. Quan diu: “i canta un himne gitano a l’estil d’Emir Kusturica” s’hauria d’haver informat una mica més: es tracta de la cançó “Sto Perigiali” de Mikis Theodorakis , un dels grans músics grecs del s.XX reconegut arreu. Compte, doncs, a fer carnassa d’allò que no es coneix!\nRamon Vila el 18 juliol 2018 a les 11:55 ha dit:\nTotalment d’acord amb el comentari de “Tatiana”. Anava a escriure el mateix.\nHi afegeixo que de fer de crític també se’n va aprenent amb el temps. No tot està perdut.


Declaració de l’OIH sobre la crisi del Covid19 | Observatori de la infància de L’Hospitalet\nDeclaració de l’OIH sobre la crisi del Covid19\nLa crisi del Covid19 està causant un impacte social molt sever. En primer lloc, estem patint la dolorosa pèrdua de vides humanes, que a més, te un impacte emocional molt directe en les famílies afectades. En segon lloc, estem vivint un confinament que fins i tot en les millors condicions d’habitatge, comunicacions i recursos de la família, resulta molt dur, especialment per als infants. I en tercer lloc, hi ha un impacte econòmic de dimensions encara desconegudes, però que serà greu i incidirà de forma més dramàtica sobre les famílies en una situació més vulnerable.\nImpacte sobre infants i adolescents de L’Hospitalet\nA la ciutat de L’Hospitalet hi ha més de 45.000 infants i adolescents entre 0 i 17 anys. El nombre de llars de parelles amb fills és aproximadament de 34.000 i hi ha unes 12.000 llars monoparentals.\nPer als infants i adolescents, aquesta crisi te un impacte directe per les mesures i condicions del confinament i també un impacte indirecte per la forma com afecta els seus pares i mares, a nivell laboral i econòmic, a nivell de salut i en el pla de la convivència.\nLa interrupció de l’assistència als centres educatius, a les activitats de lleure i d’esport, a les colònies de primavera i la reducció de la mobilitat, està causant malestar i risc de trastorns en la infància. La no assistència a l’escola ha provocat un increment de les desigualtats. Hi ha alumnes que no disposen de dispositius tecnològics ni connexió i, a més, hi ha pares i mares que no poden ajudar-los, en alguns casos perquè fins i tot no coneixen prou les nostres llengües.\nPel que fa a l’habitatge, en molts barris hi ha pisos de petites dimensions on conviuen famílies que han de passar el confinament en unes condicions molt incòmodes i amb la dificultat de cuidar emocionalment i entretenir nens i nenes que porten setmanes de reclusió. El 41% de les llars familiars de la ciutat no passen de 60 metres quadrats.\nDiferents estudis i veus expertes alerten sobre trastorns com ara increment de l’agressivitat, regressions de conducta, pors i patiment emocional. Altres dades posen de relleu la precarietat de moltes famílies en les necessitats bàsiques d’alimentació i habitatge. Des de les administracions públiques i amb l’ajuda de diverses fundacions s’han distribuït més de 7.500 targes moneder i altres ajudes a les famílies que tenien beca per al menjador escolar i que amb l’escola tancada no podien garantir els àpats als seus fills. Hi ha hagut un increment significatiu de peticions d’ajuda a parròquies, esplais, associacions de veïns i xarxes d’ajuda als barris. La Creu Roja local ha intensificat el repartiment d’aliments i el suport a persones.\nQuè ens preocupa especialment\nL’impacte en els infants i adolescents és molt important, genera situacions de patiment i tindrà efectes en el seu desenvolupament. Els infants necessiten activitat física, aire lliure i socialització amb altres infants i adolescents. El confinament i el distanciament social, inclús quan les condicions familiars i d’habitatge són bones, no cobreixen aquests requisits per al desenvolupament personal.\nLa iniciativa ciutadana i els projectes socials són un suport imprescindible, molt eficient i amb gran agilitat per mobilitzar-se en les situacions de crisi, però cal que les Administracions públiques actuïn amb rapidesa i en col·laboració amb els altres sectors.\nEncara que la corba de contagis baixi i es controli la pandèmia, els efectes econòmics seguiran durant molt de temps i afectarà a moltes famílies que ja venien d’una situació precària i a d’altres que entraran en una situació de reducció dràstica d’ingressos. Calen mesures excepcionals de protecció a les famílies per evitar situacions dramàtiques i per protegir els drets de la infància.\nDes de l’OIH instem a les administracions públiques a:\nPosar per davant les polítiques públiques per protegir les persones i les condicions de vida dignes per tothom, amb especial atenció a les famílies amb fills. Fer-ho amb la col·laboració de totes les administracions públiques.\nHabilitar mesures per l’acollida de les famílies nouvingudes abans de la crisi, que ja patien una situació d’exclusió que sens dubte s’ha agreujat i que dificultarà encara més la seva inclusió.\nImpulsar la col·laboració entre administracions, sector privat i sector social per definir i portar a terme projectes de protecció a la infància. Compartir informació sobre els plans d’acció.\nRevisar el Pla d’Infància de la ciutat, de forma àgil, per activar de forma urgent aquelles mesures que en aquest moment contribueixin a compensar les pèrdues que infants i adolescents estan patint durant aquesta crisi.\nRevisar el Pacte Educatiu de Ciutat per identificar les mesures que siguin de més urgent aplicació per garantir una educació de qualitat per a tothom. Activar les mesures que compensin la desigualtat de recursos tecnològics i de connectivitat per estudiar des de casa i per garantir un retorn a les aules no discriminatori.\nGarantir l’accés de tots els infants i adolescents a activitats de lleure, esportives i culturals durant els propers mesos, i molt especialment a l’estiu.\nPreveure l’acolliment que caldrà fer en el retorn a les aules, i la forma de compensar les desigualtats que durant el confinament s’hauran agreujat.\nPosar en marxa un Pla de Ciutat contra la pobresa infantil que contempli de forma transversal mesures en el pla de la salut, l’habitatge, l’educació i la participació, l’esport, la cultura i el lleure.\nL’Hospitalet, 23 d’abril de 2020\nCreu Roja de L’Hospitalet


Cultura compra una taula gòtica de Lluís Borrassà i una renaixentista del Mestre d'Argelers per 83.000 euros - Diari de Girona\nCultura compra una taula gòtica de Lluís Borrassà i una renaixentista del Mestre d'Argelers per 83.000 euros\nLa taula renaixentista serà dipositada al fons del Museu d'Art de Girona · L'acció s'emmarca en el pla de rescat del sector cultural davant la crisi de la covid-19\nacn barcelona 29.06.2020 | 11:43\nTaula renaixentista atribuïda al Mestre d'Argelers que representa un Davallament, comprada pel Departament de Cultura i que serà dipositada al fons del Museu d'Art de Girona ACN\nTaula renaixentista atribuïda al Mestre d'Argelers que representa un Davallament, comprada pel Departament de Cultura i que serà dipositada al fons del Museu d'Art de Girona\nEl Departament de Cultura ha comprat dues taules en subhasta, a través del dret a tempteig, per 83.000 euros. La primera és una taula del pintor gironí Lluís Borrassà, per valor de 70.000 euros, i que representa la decapitació dels familiars de sant Hipòlit. Procedeix del retaule de sant Llorenç, sant Hipòlit i sant Tomàs d'Aquino de la capella de Sant Llorenç de la catedral de Barcelona, un retaule paral·lel a la taula inèdita del mateix artista gòtic adquirida el mes de febrer per la Generalitat. La taula serà dipositada al MNAC. L'altra taula representa un 'Davallament' i s'ha atribuït, arran de la subhasta, al Mestre de la predel·la d'Argelers. L'acció s'emmarca en el pla de rescat del sector cultural davant la crisi de la covid-19.\nTotes dues taules es troben en un bon estat de conservació. Aquesta acció s'emmarca en el pla de rescat del sector cultural del Departament de Cultura davant la crisi de la covid-19, en concret en el pla d'adquisicions a galeries d'art i artistes vius.\nComprada per 70.000 euros a la Sala Balclis de Barcelona, representa la decapitació dels familiars de sant Hipòlit. La taula procedeix del retaule de sant Llorenç, sant Hipòlit i sant Tomàs d'Aquino de la capella de Sant Llorenç de la catedral de Barcelona, un retaule paral·lel a la taula inèdita adquirida el mes de febrer passat pel Departament de Cultura per 75.000 euros. També era de Borrassà, i procedent del retaule de santa Marta, sant Domènec i sant Pere Màrtir de la capella de santa Marta.\nLa taula serà dipositada al Museu Nacional d'art de Catalunya (MNAC) per complementar la resta d'obra de Borrassà procedent de la Catedral de Barcelona que es conserva al museu. Se'n conserva, entre diversos documents, el contracte que informa que la seva realització va ser pactada l'any 1419 amb el canonge Ferrer Despujol, que el seu cost era de 85 lliures barcelonines i que l'obra havia d'estar llesta per a la Pasqua de l'any següent.\nEl Mestre d'Argelers va estar actiu al Rosselló a principis del segle XVI. La peça, comprada per 13.000 euros a La Suite Subastas – Galería de Barcelona, ajuda a compondre el panorama artístic d'aquesta època a Catalunya, i serà dipositada al fons del Museu d'Art de Girona. Segons informa el Departament de Cultura aquest dilluns, l'obra reforçarà el discurs del museu sobre la pintura de l'època del Renaixement i permetrà aprofundir en la importància de la ciutat de Girona com un dels focus més importants de penetració del llenguatge renaixentista a Catalunya.\nSegons el Departament de Cultura, l'adquisició d'obres del Renaixement és "prioritari" en la política d'adquisicions de la Generalitat "en tant que ha estat poc reconegut i estudiat" i, per tant, encara "escassament representat a les col·leccions públiques catalanes".\nLa taula, del segle XVI, havia estat mal atribuïda a un mestre d'escola aragonesa. Historiadors de l'art de la Universitat de Girona l'han atribuït al Mestre d'Argelers, un pintor mestre actiu al Rosselló al primer quart del segle XVI les característiques estilístiques del qual l'acosten a les del Mestre de Llupià, també actiu en aquesta mateixa zona geogràfica de la Catalunya Nord.


Innocent o culpable? - Diari de Girona\ndiumenge EL ROVELL CATALÀ\nxavi rius 16.11.2008 | 01:00\nEntre els meus escassos mèrits professionals hi ha haver estat, a mitjan anys 90, el primer a escriure a Catalunya sobre el que després seria l'anomenat cas Treball com reconeixen fins i tot dues autoritats en la matèria com Josep Callol i Eduard Cid al seu llibre La negra mancha de CiU. Crec que a l'exconseller de Treball li hauria de caure tot el pes de la llei, però com deia Antonio Galeote -llavors el meu redactor en cap- en un article a e-notícies: si a Farreres li cau un any de presó per 46.000 euros en informes falsos que haurem de fer amb els que han encarregat informes sobre la cloïssa brillant (27.956 euros) o el del conreu de la xufla (11.965)?\nNo sé que ès pitjor que The Economist pixi fora de test en el seu reportatge sobre Catalunya o que ni Montilla, ni Carod ni Saura facin un forat a la seva agenda per rebre Michael Reid, l'autor del reportatge. N'hi havia prou amb dades del darrer Informe de Política Lingüística per desmentir les seves tesis sobre el "dogmatisme lingüístic". Potser a Catalunya es pràctica la immersió lingüísitca, però el castellà és majoritari en molts altres sectors: des de les televisions a la justícia. Jo sempre poso com a exemple que el principal diari de Catalunya, La Vanguardia, és en castellà.\nPer cert, estic d'acord amb el diputat de CiU Carles Campuzano. De vegades The Economist explica "algunes veritats com un temple". En el d'aquesta setmana, per exemple, no he trobat enlloc la carta del nostre "ambaixador" a Londres, Xavier Solano, però sí que creuen un "error" que Obama injecti calés públics a la indústria de l'automòbil de Detroit, la primera errada del nou president electe. Els calés públics, en efecte, no han de servir per eixugar les pèrdues per mala gestió. La indirecta és extensible a subvencions, avals de l'ICF, etc.\nEl silenci de Carretero\nHe esperat amb candeletes durant tota la setmana que l'exconseller de Governació, Joan Carretero, desmentís la informació publicada per El Mundo segons la qual cobrava d'un hospital inexistent de la Cerdanya. No sé si el silenci és per la seva aversió congènita als mitjans de comunicació -ho dic per experiència pròpia- o perquè, com em temo, la informació va missa. En aquest cas em sap greu perquè, fins ara, tenia fama d'auster.\nDimecres passat, durant la manifestació de Nissan, el Parlament semblava l'exterior d'una escena de Blade Runner envoltat amb els antiavalots dels Mossos d'Esquadra. Mentre el comitè d'empresa va aconseguir reunir-se amb tots els diputats a la planta baixa del noble edifici, el president de la Generlaitat, José Montilla, petava la xerrada amb periodistes a la primera planta de l'edifici: en vaig ser testimoni. Recordo una altra manifestació, en aquest cas contra Tura, en la qual la conseller es va colar fins i tot a dintre de la protesta per a desesperació dels seus escortes.\nDilluns passat vaig anar fins a Esade amb l'esperança -finalment frustrada- que la consellera de Salut, Marina Geli, apostés decididament pel copagament. Després de gairebé una hora de confiança va deixar anar que era un "debat d'estat", però que aquest no és la qüestió. Em van venir ganes de preguntar si la consellera és usuària de la sanitat pública -on et passes moltes hores d'espera- o forma part del 22% de catalans subscrits a una mútua.\nLa TDT del grup Godó\nAra que Rac-1 arribaran a tot arreu -fins i tot a la Seu d'Urgell, d'on és el director de La Vanguardia-, el Grupo Godó ja només té l'assignatura pendent de revifar Td8. Fins ara tots els intents han acabat en fracàs encara que li han canviat el nom i tot perquè abans es deia City. També hauríem de parlar un dia dels favors de CiU com regalar-li un multiplex de la TDT que no saben com omplir. Per això ara s'alien amb Filmax o el Barça.


Saber més respecte al cognom Piazzoli és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Piazzoli sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Piazzoli.\nEl cognom Piazzoli en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Piazzoli, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Piazzoli és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Piazzoli\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Piazzoli en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Piazzoli, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Piazzoli que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Piazzoli, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Piazzoli. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Piazzoli és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Piazzoli del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Piazzoli en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Piazzoli poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Piazzoli és un cognom més freqüent, i en quins països Piazzoli és un cognom insòlit o inexistent.\nNom de Famille Piazzoli


GrèCia by blogsoller 1439 views\nAntiga grecia by rroquer27 568 views\n1 h.l’hèlade by jesus gutierrez 730 views\nArt grec eso by lbaezad 904 views\nTema 1: El món clàssic grècia i roma by MROSAL4 1654 views\nèpoca grega by esc_vicenteferrer 2226 views\n1. GRÈCIASilvia, Montse, Neus iMaría.\n2. QUÈ ÉS? La civilització grega es va crear cap al segle VIII a.de C., en les costes de les mars Egea i Jònica. Grècia es dividia en quatre etapes històriques: etapafosca, arcaica, clàssica i helenística. Grècia es caracteritza perque allí van sorgir perprimera vegada els jocs olímpics i les esculturesamb moviment. Les dos ciutats més importans de Grècia erenAtenes i Esparta.\n3. L’ ESPORT A LA GRÈCIA ANTIGA A la Grècia clàssica a partir dels dotze anys, almenys en lesfamílies benestants, el noi era confiat a un preparador quel’instruïa en el gimnàs o la palestra, un espai cobert de sorra al’aire lliure, quadrat i envoltat de vestidors, banys i altres sales. Els que practicaven esports anaven despullats i abans decomençar, s’untaven amb oli i es cobrien el cos amb sorra o polsper protegir el cos de la intempèrie. Cada ciutat celebrava competicions esportives als pricipalsfestivals que dedicaven als seus déus, com a les panateneesd’Atenes. Se celebraven periodicament en les diferents ciutatsgregues, en cadasquna d’ aquestes ciutats s’ anomenava d’unaforma. Els més importans i que per ara perduren són els JocsOlímpics a Olímpia.\n4. ELS JOCS OLÍMPICS Olímpia, situada prop de la ciutatde Pisa era un santuari consagratals déus de l’ Olimp. La ciutat teniadiversos temples, un estadi, ungimnàs, una palestra i un hipòdrom,en eixos llocs es celebraven elsjocs. L’ origen dels Jocs Olímpics esperd en la foscor del temps delsherois. Però hi ha un mite quetracta d’ un amor prohibit en la qualPèlops volia la filla del rei i perconseguir-la va haver de guanyaral rei en una carrera de quàdrigues,en la qual va vèncer el jove i el reiva morir. Així el jove va crear elsJocs Olímpics en honor al rei. Un poc més tard els jocs es vanpedre i un altre heroi els varefundar.\n5. L’ ART A GRÈCIA L’ art de Grècia és caracteritza per la “bellesa ideal” mitjansant laimaginació de la natura. L’ art de Grècia és divideix en quatreperiodes : Geomètric: (segles lX i Vll a.de C.) Arcaic: ( segles IX i VII a. de C.) Clàssic: S’ inicia als segles V i IV a. de C. Hel·linístic: (Finals als segles IV i segles III i II a. de C.). Pintura: Els grecs van treballar en general amb plafons de fusta.Avuí no queda casi cap peça de pintura grega, excepte restes depintures a les parets de tombes.\n6.  Escultures:Els principals materials utilitzatsvan ser el marbre, la pedracalcària, el broze, laterracota, la fusta i lacombinació d’or i ivori.Els grecs van considerar que larepresentació del cos humàera el més important per a l’escultura. Una de les mésconegudes és l’estàtuapolicromada de terracota “Zeus i Ganimedes” del 470 a.de C.\n7.  Arquitectura:Del segle Xll a de c fins al segle Vll a de c. el temple era la mésconeguda de les arquitectures gregues. Són les úniquesconstruccions que van sobreviure.Acropolis d’ Atenes, temple d’ Hefest.Teatre de Bionis (era el més antic) amb forma de semicercle i teniafileres de grades, és construÏa fora de la ciutat.Hi havia dos estils a l‘ arquitectura grega: el Dòric i el Jònic.\n8. LA RELIGIÓ GREGA Deus:Els grecs eren politeistes. En la religió grega existien déus olímpicsaixí anomenats perquè creien que vivien en el pic del mont Olimp,al nord de Grècia. Van ser fins a 17 però mai es van adorar a lavegada a més de 12.- Principals Deus:Zeus: Cap i amo del tro i del temps.Hera: Esposa de Zeus i reina del cel i les estreles, deessa delmatrimoni.Atenea: Patrona d’ Atenes on té un temple, deessa de la saviduria,arts, bellesa interior, eduació i guerra.-Personatges fabulosos: Hercules semideu fill de Zeus i una muller,tenía força i habilitat.\n9. L’ ACRÓPOLIS D’ ATENES Pot considerar-se la més representativade les acrópolis gregues. L’acrópolis era,literalment, la ciutat alta i estava presenten la majoría de les ciutats gregues, ambuna doble funció: defensiva i com els delsprincipals llocs de culte. La d’Atenes estàsituada sobre una cima, que s’alça 156metres sobre el nivell del mar. També esconsidera com Cecropia en honor delllegendari home-serp, Cécrope, el primerrei atenense. La majoria dels grans temples forenreconstruits baix el liderat de Periclesdurant l’ edat Dorada d’ Atenes(460-430 a.de C.). Durant el segle V a. de C., l’Acrópolis adoptà la seva forma definitiva.\n10. BIBLIOGRAFIA http://www.xtec.cat/~sgiralt/labyrinthus/zeus/olympia1.htmhttp://ca.wikipedia.org/wiki/Acr%C3%B2poli_d%27Ateneshttp://www.google.com/images?http://ca.wikipedia.org/wiki/Art_de_l%27antiga_Gr%C3%A8cia


Els preus del lloguer van créixer un 6% a Barcelona / ACN\nNou Barris, Sant Andreu i Ciutat Vella són els districtes de Barcelona on més va créixer el preu de lloguer el 2018, segons les dades que ha publica la Cambra de la Propietat Urbana de Barcelona. A la ciutat, el preu mitjà va arribar als 929,57 euros, gairebé un 6% més que l’any anterior. Les dades de la cambra es basen en més de 53.500 contractes de lloguer registrats durant el 2018.\nSegons l’entitat, l’exercici del 2018 ha estat el pitjor des del 2007 perquè només s’han incorporat 3.285 pisos nous al parc d’habitatges de lloguer, informa l’ACN. Pel que fa al preu mitjà per metre quadrat, s’ha mantingut estable en 13,42 euros perquè la superfície mitjana del pisos llogats va ser de 72 metres quadrats, lleugerament per sobre del 70 metres quadrats de l’any anterior.\nPer districtes, el lloguer mitjà més elevat es troba a Sarrià-Sant Gervasi, mentre que el més econòmic és el de Nou Barris. La variació de preus ha estat més significativa a Ciutat Vella (10,28%), Sant Andreu (8,08%) i Nou Barris (7,85%) i el més estable és el de Sarrià-Sant Gervasi (3,34%).\nUn estudi de Hostmaker indica que l'ocupació arribarà al 90% durant els dies del congrés\nOcupen la seu del PSC per reclamar un nou decret que reguli el preu del lloguer\nEl Sindicat de Llogaters i la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca (PAH) volen pressionar el govern contra el decret que es votarà demà


Albercoc Galta Vermella - Comenaranjas\nL'albercoc de la varietat Galta Vermella presenta uns fruits dolços més gran que altres espècies. Destaca per la seva suculència i deliciós sabor.\nL'albercoc Galta Vermella és tambè conegut com "valencià" i és possiblement la varietat més estesa a la península ibèrica. La seva pell és meitat groga o taronja i meitat rogenca, és dolça i de polpa ataronjada. És una de les varietats més apreciades per la seva sucosa carn i excel·lent sabor.\nL'albercoc té un sabor diferent a qualsevol altra fruita i agafat directament de l'arbre en fresc és una fruita de sabor exquisit.\nA Espanya destaquen com a majors províncies productores del Galta Vermella Múrcia, València i Albacete i en context mundial Turquia és el major productor seguit de l'Iran i l'Uzbekistan.\nHistòria i origen de l'albercoc\nTé origen a la zona compresa entre el mar Negre i la zona nord-oest de la Xina, és a dir, a Àsia central. El seu cultiu es remunta a l'any 3.000 a. C a la Xina.\nArmènia té una àmplia tradició en el cultiu donant lloc al nom científic de l'espècie.\nEls grecs el van introduir a Europa al segle V a. C. encara que alguns citen a Alexandre el Gran com el que va introduir aquest fruit a Grècia. Al voltant de l'any 70 a. C els romans van estendre el seu cultiu cap al sud d'Europa. El general Luci Licini Lucul·le va exportar diversos arbres d'albercocs al costat d'altres fruites des d'Armènia a Europa.\nEs creu que els àrabs van introduir l'albercoc a Espanya i al nord d'Àfrica després de conèixer a Grècia.\nHi ha la creença que l'albercoc Galta Vermella va arribar a les primeres colònies americanes i la zona del Golf en forma de llavor per a cultiu per exploradors francesos en la dècada de 1700 i que els exploradors i missioners espanyols el van introduir a l'est dels Estats Units i en monestirs de Califòrnia.\nPropietats i beneficis de l'albercoc Galta Vermella\nL'albercoc és una de les fruites més saludables i alhora deliciosos al paladar i entre els seus beneficis per al nostre organisme destaquem els següents:\nÉs un aliment ric en sucres naturals, vitamines i minerals.\nEn contenir cel·lulosa i pectina promou els moviments intestinals i evita problemes com el restrenyiment o la retenció de líquids, també gràcies al seu elevat contingut en aigua.\nEl seu contingut en ferro i coure ajuda a prevenir malalties com l'anèmia.\nÉs molt digestiu gràcies a la reacció alcalina que neutralitza els àcids.\nÉs un excel·lent laxant natural.\nEl seu elevat contingut en fibra ajuda a millorar el trànsit intestinal.\nEl seu contingut en provitamina A té acció antioxidant.\nÉs una fruita diürètica gràcies al seu contingut en potassi.