Associació Atlètica Palamós-Calonge-Sant Antoni: 03/2009\nEls més petits del club apunten alt\nAquest dissabte 28 de març l'equip Aleví Masculí format per Roger Cañigueral, Said Mechaal i Ayub Ayachi va participar a la Jornada Prèvia del Campionat de Catalunya de relleus a Mollet del Vallès. Aquests tres atletes van aconseguir realitzar el relleu del 3x600 en 5.55.1, la millor marca dels 42 equips catalans inscrits. Tenint en compte aquest espectacular resultat s'espera que aquests tres corredors assoleixin un lloc a la part més alta de la classificació a la Final del Campionat de Catalunya de relleus que es realitzarà el proper dia 18 d'abril a Amposta.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 13:15 Cap comentari:\nSegona jornada de Promoció (Figueres)\nAquest cap de setmana es va disputar a les pistes municipals de Figueres la segona jornada de promoció de les comarques de Girona. L’atleta de la categoria cadet , Aleix Ferré va guanyar contundentment la prova dels 1000mll, Salvi Martí va ser novè a la mateixa cursa. En la mateixa distància però en categoria femenina Chaymae Mechaal va ser segona i Clàudia Illa tercera. Aquestes dues atletes van ser tercera als 300metres tanques i primera al salt de llargada respectivament.\nRicardo Triviño va ser segon als 1000mll en la categoria infantil masculí i en la femenina Mariona Cots va ser cinquena. En els 600m de la categoria aleví masculí els atletes de l’Associació Atlètica Palamós Calonge-Sant Antoni van ocupar les cinc primeres i la novena posició (Said Mechaal, Roger Cañigueral, Ayub Ayachi, Silver Gómez, Kaleab Baldó i Ali Bouchikhi) fet que els dóna garanties per realitzar un equip capaç d’assolir la classificació per a disputar el Campionat de Catalunya de relleus de 3x600 el pròxim cap de setmana. En la categoria benjamí i també en la prova de 600mll Eduard Illa va ser el segon, Lucas Fernandez quart i Joaquim Belmonte cinquè. En la mateixa categoria però femenina Júlia Martí va ser cinquena i Meron Baldó sisena. Cal destacar la primera posició en la prova de llançament de pes de la categoria aleví masculí de Kaleab Baldó. En aquesta mateixa disciplina Said Mechaal va ser segon, Roger Cañigueral quart, Ayub Ayachi cinquè, Ali Bouchikhi setè i Silver Gomez vuitè.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 22:18 Cap comentari:\nJornada de Promoció a Olot\nEl dissabte 14 de març es va disputar una jornada de pista a Olot. Aquestes jornades destinades a les categories inferiors tenen l'objectiu de permetre als més petits anar descobrint les diferents proves que poden disputar i quines els agraden més.\nLa majoria d'ells van disputar diverses proves. Es poden detacar diversos resultat com els tercers llocs de les cadets Clàudia Illa en els 300m i en el triple salt i Chaymae Mechaal en el seu debut als 1500m obstacles. Salvi Martí va ser quart en el triple salt de la categoria cadet masculí. Ricardo Triviño en la categoria infantil masculí també va debutar en els 1000m obstacles on va assolir una excel·lent marca essent cinquè.\nLa cursa amb més participació per part de l'Associació Atlètica Palamós Calonge - Sant Antoni va ser el 2000m.ll on Roger Cañigueral va ser primer seguit de Said Mechaal i Ayub Ayachi. També en la mateixa cursa Perdo Ruiz va ser cinquè i Kaleab Baldó setè. Aquest atletes de la categoria aleví masculí també van realitzar els relleus 3x600 en dos equips diferents i es van situar en la primera i la segona posició. Cal destacar el primer lloc en llançament de pilota de Kaleab Baldó.\nEls més petits, els benjamins també van participar en diferents proves. Tant en categoria masculina com femenina van participar en el relleu del 3x600. Les noies van aconseguir la segona posició i els nois la tercera. Cal destacar el primer lloc en llançament de pilota de Marina Dalmau. En aquesta prova van ser sisena i setena Julia Martí i Ivette Dalmau.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 14:54 Cap comentari:\nCampionat d'Espanya de Cros per Seleccions\nDesprés d'haver estat seleccionada per la Federació Catalana d'Atletisme, Elena Fonalleras va participar aquest diumenge al Campionat d'Espanya de Cros que es va disputar a Albacete. Tot i no preparar específicament la distància va assolir una destacada 28ena posició. Juntament amb les seves companyes d'equip, va assolir la quarta posició del campionat.\nMitja Marató Costa Barcelona Maresme 2009\nAquest cap de setmana quatre altetes del club han participat a la Mitja Marató Costa Barcelona Maresme. Aquesta mitja marató es tracta d'un circuit bastant pla que passa per les localitats de Calella, Pineda de Mar, Santa Susanna i Malgrat de Mar.\nAllà, Jordi Perpinyà va ser el primer atleta de l'Associació Atlètica Palamós Calonge -Sant Antoni de creuar la meta amb un registre de 1:28:22, Xavier Cugat va assolir un registre de 1:29:42, Miquel Brull un de 1:33:31 i finalment Teresa Bonet un de 1:56:29.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 14:37 Cap comentari:\nDissabte es va presentar oficialment la nova Associació Atlètica Palamós, Calonge – Sant Antoni\nAquest passat dissabte 7 de març es va presentar oficialment la nova Associació Atlètica Palamós, Calonge - Sant Antoni a l'Estadi Municipal de Palamós. La presentació va comptar amb la presència d'uns 70 atletes d'aquesta associació que neix de la unió entre l'Associació Atlètica Palamós i la nova incorporació d'atletes de Calonge i Sant Antoni. Durant l'acte de presentació també es va homenatjar el que durant 20 anys ha estat el president de l'Associació Atlètica Palamós i un dels fundadors, Isidre Verdún, que va rebre una placa commemorativa de mans del nou president de l'entitat, Xavier Cugat. També van assistir a l'acte l'alcaldessa de Palamós, Teresa Ferrés, i de l'alcalde de Calonge, Jordi Soler. D'aquesta manera l'associació atlètica eixampla l'abast geogràfic amb l'objectiu d'ampliar la base de corredors i també per economitzar costos. L'Associació Atlètica Palamós, Calonge - Sant Antoni està formada per 115 corredors d'edats compreses entre els 5 i els 70 anys.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 13:21 1 comentari:\nDesprés d’uns mesos de preparació, l’atleta veterà Pere Andreu ha participat aquest cap de setmana, 1 de març, a la multitudinària marató de Barcelona. Fins al moment, la seva marca personal era de 3h 07.10. En aquesta ocasió ha aconseguit polvoritzar l’anterior registre al creuar la línia d’arribada per sota de les 3h amb 2h 59.04.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 22:37 Cap comentari:\nJornada de promoció a Palafrugell\nAquest diumenge 1 de març a la localitat veïna de Palafrugell l’atleta cadet de l’Associació Atlètica Palamós Calonge-Sant Antoni Clàudia Illa, s’ha imposat en la prova de 600 m.ll. amb un temps de 1.48. Aquest registre aconseguit en solitari, la deixa a tan sols 4 segons de la mínima necessària per participar als Campionats d’Espanya de la seva categoria que es disputaran els propers 21 i 22 de març a Oviedo.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 22:36 Cap comentari:\nCampionat d’Espanya de Veterans de Pista Coberta\nRamona Escribano tot i ser la única participant de l’Associació Atlètica Palamós Calonge-Sant Antoni en els XX Campionats d’Espanya de veterans en pista coberta ha aconseguit uns excel·lents resultats. La primera prova que va disputar dissabte dia 28 al matí va ser el 60mt, on va guanyar amb un registre de 13.70. També el mateix dia va ser vencedora en la prova de llargada amb un salt de 3.13m i segona en la prova de 60m amb 11.12. De nou, en la darrera jornada, diumenge al matí, va assolir dues victòries més primer en el salt d’alçada quan el llistó era a 1.10m i després en el triple salt on va arribar als 7.32m.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 22:33 Cap comentari:\nCampionat d’Espanya Promes de Pista Coberta\nAquest cap de setmana Donostia ha estat la ciutat que ha acollit el XXIII Campionat d’Espanya promesa de pista coberta. Les atletes Èlia Vallès i Elena Fonalleras han participat en la prova de 400 m.ll i 1500 m respectivament. Elena Fonalleras en el seu retorn a la competició després de dos anys d’absència en la pista coberta assoleix una meritosa 12ª posició. Dissabte es van disputar les semifinals dels 400 m.ll on Èlia Vallès va aconseguir millor marca personal en pista coberta amb un temps de 57.46, marca que a més a més li va servir per passar a la final, on va aconseguir la destacada 6ª posició.\nPublicat per Associació Atlètica Palamós-Calonge-SantAntoni a 22:32 Cap comentari:\nDissabte es va presentar oficialment la nova Assoc...


Historia - De Sojo & Valero Advocats\nDedicada inicialment a l'assessoria i defensa jurídica, la signatura va diversificar la seva activitat mitjançant l'ampliació dels seus serveis, especialitzant-se en diferents departaments i proveint-se de professionals d'altres especialitats, tenint per objecte oferir una solució integral a les necessitats dels nostres clients.\nEl nostre compromís amb el client és prevenir i solucionar els seus problemes, per això creiem en una activitat professional de caràcter preventiu i transaccional com la millor manera per aconseguir millors i més ràpids resultats. No obstant això, som conscients que en altres ocasions resulta del tot imprescindible acudir a la via judicial i contenciosa, constituint llavors l'exercici de l'acció judicial, l'eina vital per a resoldre els problemes que se'ns encomanen.\nPer aconseguir aquesta fi, varem contar amb un equip professional i dinàmic, que ofereix una visió global dels assumptes a tractar, tant en els camps tradicionals del dret mercantil, civil, laboral, fiscal-comptable i penal, com en altres camps no tan tradicionals com la contractació mercantil internacional, la competència deslleial i la propietat intel·lectual i industrial. DE SOJO & VALERO es caracteritza per la dedicació amb la qual tracta els assumptes que se li encomanen, als quals es lliura amb entusiasme i sense perdre de vista que darrere d'ells sempre hi ha persones.\nAvda Francesc Macià, 44 1ª. Vilanova i la Geltrú ( 08800 ) - Barcelona\nDe Sojo & Valero Advocats 2007


De Suïssa estant: de març 2012 Estadisticas Gratis\nPublicat per Ramon Boixet a dissabte, de març 24, 2012 1 comentari:\nEn realitat, poques persones poden exhibir un historial comunicador tant extens i amb tants d'èxits com en Miquel Calçada. Les opinions contraries al seu nomenament són, principalment, pel fet de ser propietari o co-propietari del Grup Flaix i de la productora Sargantana. I també, per que no dir-ho, per la seva posició clara a favor de la independència de Catalunya.\nEl seu posicionament públic per la independència de Catalunya pot semblar a alguns un obstacle a la "neutralitat política" de TV3. En el fons, TV3 ha de ser un reflex de la Catalunya real, que no és només independentista. Peró és impossible col·locar de director de TV3 un personatge "neutral" políticament parlant perquè si els programes són aigualits, ningú se'ls mirarà.\nUna experiència personal voldria relatar de manera breu. Amb motiu de la gravació de dos programes de "Afers exteriors" dedicats a Suïssa, vaig conviure el maig del 2010 dos dies, un a Ginebra i un a Berna, amb el Miquel Calçada i el seu equip.\nApart del temps de gravació ( que com és normal va ser molt més llarg del que es va triar en la versió definitiva dels dos programes) vaig tenir temps per parlar amb el Miquel sobre molts temes com la democràcia directa de Suïssa, sobre el federalisme, sobre la neutralitat i d'altres. El Miquel Calçada sap escoltar i com a professional que és, prepara molt bé tots el temes i demostra una senzillesa humana que pocs amb la seva popularitat serien capaços de practicar.\nJo ja en tinc un de pensat...peró no tinc ni vot ni veu.\nPublicat per Ramon Boixet a dissabte, de març 17, 2012 Cap comentari:\nPublicat per Ramon Boixet a dilluns, de març 12, 2012 Cap comentari:\nPublicat per Ramon Boixet a dissabte, de març 10, 2012 Cap comentari:\nPublicat per Ramon Boixet a dissabte, de març 03, 2012 Cap comentari:


PRESTACIÓ PER CESSAMENT ACTIVITAT TRADE | Assessoria SM Gestió (Barcelona) Fiscal, laboral\nPrestació per cessament d´activitat per a Treballadors Econòmicament Dependents\nEn un blog anterior VEURE, assenyalàvem que des de l'entrada en vigor de la Llei 35/2014, de 26 de desembre, es va modificar de forma rellevant, el règim legal de la prestació per cessament d'activitat dels treballadors autònoms. La reforma va eliminar l'obligació de protegir les contingències professionals per accedir a la prestació per cessament.\nAixí, els treballadors autònoms poden, voluntàriament, millorar l'àmbit de l'acció protectora incorporant la corresponent a les contingències d'accidents de treball i malalties professionals i / o la prestació per cessament d'activitat.\nEn aquest blog, deixàvem pendent desenvolupar quina és la situació legal de cessament d'activitat per als treballadors autònoms econòmicament dependents (TRADE), la qual passem a desenvolupar a continuació.\nEls TRADE es trobaran en situació legal de desocupació, a més de per la concurrència de motius econòmics, tècnics, productius o organitzatius determinants de la inviabilitat de prosseguir l'activitat econòmica o professional, per l'extinció del contracte subscrit amb el client del que depenguin econòmicament, en els següents supòsits:\nPer la terminació de la durada convinguda en el contracte o conclusió de l'obra o servei.\nPer incompliment contractual greu del client, degudament acreditat.\nPer rescissió de la relació contractual adoptada per causa justificada pel client, d'acord amb el que estableix la Llei 20/2007, de 11 de juliol, de l'Estatut del Treball Autònom.\nPer rescissió de la relació contractual adoptada per causa injustificada pel client, d'acord amb el que estableix la Llei 20/2007, de 11 de juliol, de l'Estatut del Treball Autònom.\nPer mort, incapacitat o jubilació del client, sempre que impedeixi la continuació de l'activitat.\nNo es considera en situació legal de cessament d'activitat:\nAquells treballadors que cessin voluntàriament la seva activitat, llevat per incompliment contractual greu del client, degudament acreditat.\nAls que després de cessar la seva relació amb el client i percebre la prestació per cessament d'activitat, tornin a comptar amb el mateix client en el termini d'un any, a comptar des del moment en què es va extingir la prestació, cas en què s'han reintegrar la prestació rebuda.\nLes situacions legals de cessament d'activitat dels TRADE s'acreditarà a través dels següents mitjans:\nLa terminació de la durada convinguda en contracte o conclusió de l'obra o servei, mitjançant la seva comunicació al Servei Públic d'Ocupació.\nL'incompliment contractual greu del client, que s'acreditarà mitjançant escrit del mateix en el qual ha de constar la data en què va tenir lloc el cessament, o amb l'acta de conciliació prèvia o mitjançant resolució judicial.\nPer causa justificada del client, a través de comunicació escrita expedida pel client en un termini de deu dies des de la concurrència constant el motiu i la data del cessament. Si aquesta comunicació no s'ha produït, el treballador pot instar al client que compleixi amb el requisit i transcorreguts deu dies si el client no respon, el treballador podrà acudir a l'òrgan gestor informant de la situació i sol·licitar li sigui reconegut el dret de la protecció per cessament.\nPer causa injustificada, mitjançant comunicació del client en el termini de deu dies des de la concurrència on constarà la indemnització abonada i la data del cessament d'activitat, o mitjançant acta de conciliació prèvia o resolució judicial. En cas de no produir-se la comunicació el treballador podrà seguir el mateix procés descrit en el punt anterior.\nL'última situació és la mort, la incapacitat o la jubilació del client, mitjançant certificació de defunció del Registre Civil, o bé resolució de l'entitat gestora corresponent acreditativa del reconeixement de la pensió de jubilació o incapacitat permanent.\nTags: ASSESSORIA LABORALautònomsPRESTACIÓ PER ATUR\nAnterior L’activació de despeses d’Investigació i Desenvolupament (R+D)\nSegüent IMPOST sobre SOCIETATS en associacions i fundacions


El Govern xifra en 1.800 milions d'euros l'impacte de l'article 155 - Diari de Girona\nDestaca a l'informe dels efectes de la intervenció que els Mossos no van poder accedir als fons antiterroristes\nacn 14.11.2018 | 00:32\nEl Govern xifra en 1.800 milions d'euros l'impacte de l'article 155 Diari de Girona\nEl Govern ha xifrat en 1.800 milions d'euros l'afectació econòmica de l'aplicació de l'article 155 de la Constitució en el seu pressupost, i l'impacte directe en 130 milions. El comissionat de la Presidència per al Desplegament de l'Autogovern, Pau Villòria, va explicar l'informe sobre els efectes del 155 durant la roda de premsa al Palau de la Generalitat d'ahir al migdia, posterior al Consell Executiu, acompanyat de la portaveu del Govern, Elsa Artadi.\nEl document també apunta que els Mossos no van poder accedir als diners dels fons reservats amb els quals es finançava la lluita contra el terrorisme i el crim organitzat. L'informe recull que l'afectació econòmica del 155 en els pressupostos de la Generalitat, bé per pèrdua, bloqueig o endarreriments supera els 1.800 milions, i que l'impacte econòmic directe per als comptes de l'executiu ha estat de més de 130 milions. Així mateix, el document que va presentar Villòria subratlla que, en l'àmbit de l'ensenyament, el Ministeri d'Educació va aprofitar el 155 per renovar els concerts sense tenir en compte els criteris pactats entre JxCat, ERC i la CUP segons els quals no es renovarien amb escoles i instituts que segreguessin per qüestió de sexe.\nAltres exemples d'efectes no reversibles que destaca el document són que els alumnes amb necessitats educatives especials no van poder rebre tot el suport addicional previst per al curs 2017-2018, o que molts ajuts o beques no es podran atorgar. D'altra banda, Villòria també ha apuntat que de les 234 persones destituïdes 90 han tornat al seu càrrec.\nA la roda de premsa, Villòria va argumentar que l'aplicació del 155 va ser un «instrument perfectament planificat per suspendre l'autogovern de Catalunya», que no va respectar els «principis de necessitat ni proporcionalitat» -ja que hi havia «altres alternatives»- ni la voluntat de la «mínima ingerència», segons el comissionat.\nAixí mateix, Villòria va concloure que l'aplicació del 155 va tenir uns efectes «negatius i greus» sobre el desenvolupament del Govern i que, alhora va ser un «fracàs»: «Si el que es pretenia era resoldre el conflicte amb la imposició coactiva, l'objectiu no s'ha assolit. La negociació i el diàleg entre les dues parts en igualtat és la fórmula per a una solució».


El projecte Som Singulars, subvencionat pel Servei Públic d'Ocupació de Catalunya, cofinançat pel Fons Social Europeu en el marc de la Iniciativa d'Ocupació Juvenil i per fons provinents de la Conferència Sectorial d'Empleo y Asuntos Laborales i que rep el suport dels Ajuntaments de Palafrugell, Torroella de Montgrí, la Bisbal d’Empordà i Castell-Platja d’Aro, s’ha iniciat aquest 2019 per afavorir la inserció laboral de 80 joves de tota la comarca, dels quals una vintena són de Palafrugell.\nDurant els mesos d’abril, maig i juny Som Singulars ha realitzat quatre mòduls formatius tècnics en Atenció al Client, Ajudant de Cuina, Ajudant de Cambrer i Auxiliar de Magatzem que han esdevingut d’èxit per part dels i les participants. Concretament, a Palafrugell s’ha realitzat el mòdul d’atenció al client.\nEls mòduls formatius han consistit en una combinació de teoria i pràctica especialitzada en els sectors esmentats. Un cop finalitzats, els i les joves han pogut realitzar pràctiques en empreses, afavorint la consolidació dels coneixements adquirits i la inserció laboral.\nEn l’actualitat, dels joves que participen activament en el programa més de la meitat han estat inserits en el mercat de treball. Per tal de fomentar aquesta inserció, es porta a terme una tutorització continuada fins al desembre de 2019, amb els i les participants del programa de manera que se’ls dona suport pel manteniment de la feina i, en el cas d’aquells/es que no s’han inserit, se’ls acompanya perquè puguin tenir l’oportunitat d’entrar al mercat laboral.\nParal·lelament, s’han realitzat un total de 17 visites a empreses de la zona propiciant el coneixement del sector empresarial de cada especialitat. D’altra banda, els i les joves Singulars han col·laborat en 13 activitats socials, culturals i cíviques amb l’objectiu de promoure la sensibilització i la participació comunitària.\nLes empreses interessades en contactar persones joves formades en Atenció al Client, Ajudant de Cuina, Ajudant de Cambrer i Auxiliar de Magatzem poden posar-se en contacte amb amb el Servei d’Ocupació Municipal de Palafrugell (SOMI) o amb l’Àrea de Promoció Econòmica i Turisme del Consell Comarcal del Baix Empordà.


URGÈNCIES EN LLUITA ……… AL TAULI – Marea Blanca\nAquest dilluns l’Assemblea de Treballadors i Treballadores del Parc Taulí s’ha pronunciat sobre la situació de les urgències a aquest Hospital de Sabadell :\nPortem setmanes llegint i escoltant notícies sobre la saturació de les urgències. No només al Taulí sinó a totes les àrees d’urgències dels hospitals del nostre país.\nDes de la PATT Moviment-Taulí, volem denunciar la situació indigna i precària del sistema sanitari català. No és només qüestió d’activar el PIUC abans o després. Cal tenir en compte que el col·lapse de les urgències de molts hospitals del país no és una situació excepcional provocada pel virus de la grip, és la situació habitual que viuen des de 2010 hospitals i centres d’atenció primària pública degut a les retallades. En aquets anys s’han perdut unes 3.000 professionals de l’atenció primària i s’han tancat més de 60 serveis relacionats amb l’assistència primària.\nPer això, és important que es treballi per un canvi de model per tal de donar les respostes adequades. La solució al col·lapse de les urgències hospitalàries passa per solucionar els problemes dels serveis d’atenció continuada dotant-los de més recursos de personal i infraestructura.\nEn nom de la crisi, hem tolerat i acceptat que augmentin les llistes d’espera, que tanquin les urgències dels CAPs, que es disminueixi personal, sous, s’augmentin ràtios, hem deixat que es precaritzi la nostra sanitat.\nEns queixem, parlem, fem reunions i expliquem de bones maneres la situació que pateix la nostra sanitat, a cada reunió que fem es parla de les urgències, de la situació que es viu cada dia, de com pateixen professionals, usuaris i familiars.\nEn aquests moments crítics on els professionals es veuen obligades a dir que no poden fer-se responsables de les persones que atenen perquè estan desbordats, ens preguntem on estan els nostres directius, el nostre regidor, els nostres polítics.\nNo es pot esperar l’any 2018, no es pot treballar en aquestes condicions, no és ètic ni moral.\nEs necessari, poder drenar urgències, es necessari tenir més espai, més personal, més recursos, per poder fer la feina en condicions i atendre així dignament a les persones que venen al nostre servei. “\nLasituació el dia 10 de gener a les 18.30 hores era de 60 malalts a urgències nivell 2, boxes doblats, analítiques als passadissos i 31 malalts sense llit reservat.\nPerò no ha estat l’unic posicionament d’aquests darrers dies. El Comité d’Empresa s’ha dirigit al Conseller i als grups parlamentaris:\nGeneral CATACTauli, Pârc Taulí, pattmovimiento, Sabadell, tauli permalink\n← URGÈNCIES EN LLUITA……….. A L’HOSPITAL DEL MAR\nLA MAREA BLANCA DE CATALUNYA DÒNA SUPORT A LES VAGUES A ENSENYAMENT →


Jo formava part d'un grup de 100 estudiants d'arreu del món del Institute for Integrative Nutrition de Nova York. Vàrem ser escollits, d'entre més de 3000 aspirants, per a participar en un curs de formació especial i únic en un paratge idíl·lic a l'illa de Costa Rica. Una experiència fantàstica!!!!!\nJo compartia un preciós bungalow amb tota mena de comoditats i una dutxa espectacular a l'aire lliure, amb una noia molt trempada de New Jersey. La segona nit cap a les 4 a.m. mentre dormíem plàcidament, de sobte sento un dolor agut, fortíssim a la cuixa dreta que em desperta, em paralitza durant uns instants i gairebé no em deixa ni respirar. Intento pensar .... i em dic tranquil·la sóc metge què em passa? què pot ser això?? una isquèmia?? Faig un bot i instintivament m'aixeco i destapo el llit ....... Saps que hi vaig trobar ..... un negre i brillant escorpí!!!! Flipa!!\nPer sort, el dia abans una noia autòctona de Costa Rica, havia comentat que a vegades a la zona selvàtica on estaven hi havien escorpins, però que la seva picada no era greu ni mortal.\nAixí doncs, sabent que no moriria vaig començar a intentar respirar tranquil·lament i analitzar els meus símptomes. Tenia taquicàrdia evidentment, dolor molt fort al lloc de la picada i a mida que passava el temps notava els llavis i la boca adormits com quan vas al dentista.\nVaig despertar a la meva companya, el vam intentar matar sense èxit i llavors vam demanar ajuda al noi de manteniment de l'hotel el qual sí va acabar amb ell. El noi em va dir que la picada era molt dolorosa i que estaria amb la boca dormida unes quantes hores, que poséssim una tovallola humida sota la porta i que així no entrarien més, va buscar per l'habitació perquè va dir que molt sovint els escorpins van en parella i per últim, davant la meva perplexitat em va proposar fer-me una frega amb el cos de l'escorpí mort al lloc de la picada, ja que segons ell això ajudaria a disminuir la reacció inflamatòria. Tot i la meva tendència marcada cap als tractaments naturals ...... no vaig voler ni veure ni tornar a tocar el maleït escorpí.\nA partir d'aquell moment vaig veure clar que tenia només dues úniques opcions: o integrava de forma “natural” i positiva el que havia succeït i gaudia d'aquella experiència única, o marxava cap a casa. No volia quedar-me capficada i amb por, però el que sí tenia clar era que tampoc volia tornar a casa.\nEm vaig dutxar i vaig anar a la classe de ioga que teníem cada dia a les 7 del matí. Li vaig comentar a la profe de ioga i em va dir que cap problema, que podia fer la classe normal i que la cultura popular de Costa Rica deia que la picada d'escorpí neteja la sang i és molt beneficiosa. Flipa altre cop!!!!\nAixò ja va ser l'última empenta, vaig decidir seguir en el curs amb tota normalitat i a hores d'ara t'he de dir que aquells dies de formació han estat una de les experiències més espectaculars de la meva vida.\nAixò sí!!!!! Cada dia i cada nit revisàvem l'habitació a fons per tots els racons ja que ..... amb una única neteja de sang per picada d'escorpí ja n'hi ha prou!!!!\nTot això t'ho explico per il·lustrar la gran importància que pot tenir la teva actitud en un moment determinat davant una adversitat.\nSempre que et trobis davant un problema intenta veure-li totes les cares, pensa en altres perspectives, valora les oportunitats que s'obren en situacions de canvi o de crisis, el món és cada vegada més canviant i has d'estar preparat.\nJo en aquell moment vaig entendre que l'escorpí estava a la selva, al seu hàbitat natural, era jo la que estava ocupant el seu territori. Em trobava bé, el dolor fort va disminuir molt ràpid i l'adoloriment de la cama i la boca dormida em van durar unes 24 hores, al dia següent estava millor que mai. Tots els estudiants i els profes em preguntaven per la picada, i ...... fins i tot una noia americana va marxar a casa seva al dia següent perquè tenia por que li piqués un escorpí!! Una professora de Medicina Ayurvèdica em va dir que l'escorpí havia estat llest i havia picat a algú que va saber treure profit d'aquell incident.\nLa nostre actitud envers la vida és la clau per a la felicitat!!!\nP.D. Aprofita els últims dies del Programa Detox Primavera 2014, últimes unitats disponibles.\nEstic rebent molt bon feed back de tots els pacients que ho han fet!!!\nSi t'agrada aquest article t'animo a compartir-lo amb els teus amics i coneguts.\nEtiquetes actitud Positiva, adversitat, crisis Emocional


Com la bossa pot fer que els cabells s’aprimin - Bellesa De La Moda\npèl llarg-maleteria-danyCrèdit: Getty Images\nRecentment, vaig anar a tallar-me el cabell. M’esperava una retallada rutinària, potser una broma per haver passat tant de temps entre les cites. Però vaig acabar sortint del saló amb més d’un nou estil . Vaig aprendre un truc que m’estalviarà els cabells al costat esquerre del cap.\nAquell dia provava un nou estilista: Francis Catanese a Art and Autonomy a Nova York. Tot va començar amb normalitat; Em vaig rentar els cabells i em vaig asseure davant del mirall. Però quan Catanese va començar a pentinar-me els fils de la part posterior del cap, em va preguntar del no-res: 'Portes la bossa al costat esquerre?'\nRELACIONATS: 16 mites del cabell que cal deixar de creure\nSorprès per la pregunta, de seguida vaig començar a pensar en les raons per les quals podria demanar-me això. ... Si la meva bossa de gallina massa embotida m'hagués afectat permanentment postura (em deixo assentat més dret)? Com podria saber que la meva bossa està a la meva espatlla no dominant?\nellen i bruce jenner\n'Si, per què?'\n—Puc dir-ho perquè tens els cabells més prim per aquest costat ', va dir Catanese. 'Ho he vist molt pitjor, però definitivament hi ha una diferència'.\nEstava en xoc. Alguna cosa que faig cada dia podria ser lentament arruïnant el meu cabell?\nLa resposta és sí. Algunes persones només pensen que tenen menys cabells per un costat. Però, de fet, el desgast d'una corretja de moneder que tira dels fils afebleix els fol·licles i pot causar trencaments, va explicar Catanese, o fins i tot treure el cabell completament.\nRELACIONATS: 21 raons per les quals et perds el cabell\nAquesta petita llavor d’informació ha canviat la manera de distribuir les meves coses. Sempre estic molt agraït; les lloades mans emoji]. Però quan necessitava un bossa més gran , Sóc més conscient dels cabells que es colen sota la corretja.\nM'asseguro de treure els cabells del camí o de retallar-los abans de llançar la maleta per sobre l'espatlla. Per fer-ho més fàcil, deseu un clip com el Scunci Sense clip de mandíbula ($ 5; target.com ) a la bossa. Es mantindrà el cabell amb seguretat sense arruïnar el seu estil. Quan deixeu la bossa, traieu el clip i sacseu els panys saludables.\nAquesta història va aparèixer originalment Salut\nbar de busseig a Dahlonega\njamie dornan buzz cut\ndeborah ann woll xicot\narribant a amèrica halloween\nquan és temporada de llamàntol


50 anys | Comunitat de Jesús\nEstimats amics i amigues, el 16 de setembre de 2018 va fer 50 anys del primer compromís de germans i germanes de la Comunitat de Jesús. L’acte tingué lloc a l’ermita de la Santa Creu de Montserrat; era el 29 de setembre de 1968 i prenem aquesta data com la de la nostra fundació pel laic Pere Vilaplana que traspassà fa trenta-set anys\nEn aquesta trobada i dinar, quests 50 anys de vida intensa acompanyats per tots vosaltres, familiars i amics. Aquell inici a montserrat tenia raó de ser pels lligams de comunió i amistat amb diversos monjos d’aquella abadia. Especialment amb el monjo ermità Pare Estanislau Llopart, que presidí aquella celebració i que per a nosaltres fou mestre en espiritualitat i conseller en el creixement personal i en el de la jove comunitat.\nFeia tres anys que s’havia clausurat el Concili Vaticà II i els seus aires de renovació eren palpables a l’Església. Molts laics ens sentíem cridats a viure més compromesos amb l’Evangeli en la nostra realitat de treballadors, d’estudiants, d’homes i dones joves que ens anàvem obrint camí en la vida. Era un moment social políticament marcat per una llarga dictadura hereva de la guerra fratricida de dolorosa memòria. Però, culturalment i socialment s’albiraven canvis amb moviments estudiantils, sindicals, culturals i espirituals. Amb uns Pirineus més permeables que permetien mirar més enllà, sobretot cap a França, vam conèixer moviments de renovació espiritual ben atraients. Així, ens va arribar l’espiritualitat de Carles de Foucauld i d’Albert Peyriguère. El missatge que ens va atreure era viure Natzaret, ser cristians enmig del Món. Contemplatius i actius a la vegada. Un objectiu potser massa ambiciós, vist al pas dels anys, però que, certament, ens ha acompanyat fins el dia d’avui.\nHem viscut tot aquest temps, com bé sabeu fills, pares, amics, germans en la fe i veïns de Tarrés, amb molta intensitat. Amb etapes evidentment diferents, vinculades a l’edat i les circumstàncies familiars i laborals. Hem arribat fins aquí pel do de Déu evidenciat a través de bons consellers, de la vostra estimació, i, ben especialment, gràcies a la contribució de tots els germans i germanes que al llarg d’aquests anys han passat per la Comunitat de Jesús i hi han deixat una part important de la seva vida. Hem passat moments dolorosos, de crisis, de trencaments, inevitables i vinculats a la nostra fràgil naturalesa humana. Però, també hem tingut moments molt joiosos, de recerca sincera, de risc, de gratuïtat en el compromís, de creixement i maduració.\naplec 50è Tarrés\nÉs un do de Déu la Comunitat. És un do de Déu viure l’Evangeli en Comunitat. L’Amistat, carisma que ens identifica, ens ha nuat, ens ha lligat per sostenir-nos en aquest seguiment del projecte de Déu, revelat en Jesús, i que no és altre que el de l’Amor. L’Amistat viscuda amb un sentit evangèlic ha arrelat en l’exemple de la relació de Jesús amb els seus deixebles: exigent i respectuosa a la vegada, sempre amorosa. Abans d’acabar, volem ressaltar alguns agraïments concrets. No els podem encabir tots, com comprendreu, perquè el camí ha tingut un llarg recorregut. En primer lloc al Pare Claretià Antoni Andrés que tot aquest temps ens ha acompanyat amb discreció, defugint protagonisme, però sempre al costat. Ha estat i és un exemple valuosíssim a qui ens hi vincula una íntima estimació. Estem molt agraïts als diversos monjos de l’abadia benedictina de Montserrat, estres i amics, malauradament tots ells ja traspassats. Molt especialment no oblidem el Pare Abat Cassià Just, el Pare Estanislau Llopart, el Pare Vilanova, el Pare Oriol Diví i, darrerament, el Pare Joan Carles Elvira. El seu record ens acompanyarà sempre. També volem agrair la comprensió i el suport al llarg d’aquests anys dels bisbes diocesans de Barcelona, Tarragona, Lleida, València i Jaca, així com de sacerdots i religiosos i religioses d’aquestes i d’altres diòcesis. Si cal destacar-ne algun, els reunim a tots en la figura del Cardenal Narcís Jubany que va creure en el nostre projecte comun


Fletcher Hotel-Restaurant Jan van Scorel Bergen Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHeereweg 89, Schoorl met Bregtdorp, Bergen, Països Baixos, 1871 ED - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Fletcher Hotel-Restaurant Jan van Scorel?\nMés informació sobre Fletcher Hotel-Restaurant Jan van Scorel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Fletcher Hotel-Restaurant Jan van Scorel està situat idealment a Schoorl met Bregtdorp; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Bergen. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions.\nEntri en una de les 85 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, escriptori. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com sauna, piscina coberta, esplai, jardí. Fletcher Hotel-Restaurant Jan van Scorel és una elecció inteligents per a viatgers a Bergen, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nComentaris d'Agoda (2)Comentaris de Booking.com (1415)\nDescompte a Fletcher Hotel-Restaurant Jan van Scorel


L'economia catalana va créixer un 2,6% el 2018, una dcima més que en el conjunt d'Espanya\nPublicat 20/03/2019 12:02CET\nL'economia catalana va créixer un 2,6% en l'exercici del 2018 i el PIB catal va arribar als 242.313 milions d'euros, ha informat aquest dimecres la Conselleria d'Economia de la Generalitat sobre la base de dades de l'Idescat.\nSegons destaca, aquest creixement és inferior al que es va registrar els darrers tres anys --3,4% el 2016, un 3,3% el 2017 i el 2,6% del 2018-- si bé subratlla que és una dcima superior al PIB espanyol (2,5% avan anual) i set dcimes per sobre de la mitjana de la UE-28 (1,9%).\nLa demanda interna va mantenir un creixement del 2,5% --quatre dcimes menys que l'any passat--, mentre que l'evolució del sector exterior registra una desacceleració de l'activitat exportadora: 5,1% el 2017 i un 2% el 2018.\nLa Conselleria assenyala que aquesta evolució a la baixa de les exportacions és general a la Unió Europea i coherent amb la tendncia del comer en l'mbit mundial.\nPer sectors, la construcció va liderar el creixement econmic del 2018 a Catalunya, amb un 4,7%, si bé el canvi més significatiu el va registrar la indústria, que va passar d'una taxa de creixement del 4,8% el 2017 a una de l'1,1% el 2018.\nEls serveis van augmentar la seva activitat un 2,9%, tres dcimes més que l'any anterior, i a causa del seu important pes en l'economia --161.755 milions d'euros-- van ser els principals responsables de l'evolució.\nL'evolució trimestral va registrar una desacceleració del PIB catal interanual, que va ser del 3,3% del primer trimestre fins a l'1,8% del quatre trimestre.


Fes la compra online de material esportiu sense haver de sortir de casa. Amb dressinn ja és possible! És la teva botiga online especialitzada en material de moda . Volem que gaudeixis del teu temps lliure d’una manera única, per això t’oferim una gran varietat de Samarretes de la marca Tommy hilfiger. Dóna un cop d’ull a tots els productes de moda que t’oferim en catàleg, com per exemple Tommy hilfiger Essential. Dissenyat per donar-te el màxim confort i seguretat mentre estàs practicant el teu esport favorit o les teves activitats diàries.


Llorens: “Per mi, Catalunya és Lleida” : Partit Popular de la Província de Lleida\nHome / Política local / Llorens: “Per mi, Catalunya és Lleida”\nLlorens: “Per mi, Catalunya és Lleida”\n“Malauradament, he de dir que sento els meus adversaris polítics parlar massa de Catalunya i massa poc de Lleida i això no m’agrada gens. Jo entenc la política a la manera britànica i entenc que els diputats hem de servir abans de res al territori al qual hi viu la gent que ens ha triat. Per això sempre dic que, per mi, Catalunya és Lleida”. Són les paraules del candidat al Congrés del Partit Popular per Lleida José Ignacio Llorens, qui avui ha viatjat fins Barcelona per gravar el debat de caps de llista lleidatans de TV3 i aquesta tarda farà campanya a la plaça Ricard Viñes, on el Partit Popular ha instal·lat una carpa. “Avui hem estat a Barcelona gravant el debat i convido tothom a veure’l demà a TV3 a partir de les 10.45 i he de dir que sempre que visito Barcelona penso el mateix: a Lleida, si algú no li tracta com caldria, és el Govern de la Generalitat, que no està pagant en temps i forma els pagesos i tampoc, per ficar un exemple, ha actuat com caldria amb les farmàcies. És ben normal, perquè des de fa bastants anys els governs del senyor Artur Mas estan més preocupats en destinar diners a promoure determinades filosofies polítiques que separen que en fer la feina que ha de fer un govern”. Per Llorens, i així ho indica, el desgavell al qual es refereix “ve de molt més enllà”: “És curiós que ara diguin al seu eslògan que tenen solucions quan ells van ser qui va crear el problema, però no cal parlar més: la gent aquí Lleida és intel·ligent i sabrà situar el dia 20 a cadascú allà on li pertoca. Que la gent miri demà el debat i faci les seves comparatives”, ha indicat Llorens avui.\nEl candidat del Partit Popular a Lleida ha volgut comentar avui també els sondeigs tot assenyalant que, si alguna cosa aconsegueixen, és esperonar-lo més encara: “jo ja ho he dit moltes vegades: Lleida necessita una veu al congrés i des de fa molts anys, jo he estat aquesta veu. I estic segur que ho tornaré a ser. Els meus avals són els que són: les grans inversions desenvolupades aquí Lleida durant els darrers anys porten totes el segell dels governs del Partit Popular. El porta el Canal Segarra-Garrigues, el porta l’autovia Lleida-Barcelona i el porta la línia de AVE Lleida- Madrid. Si a Lleida tenim una estació d’Alta Velocitat al bell mig de la ciutat és gràcies que un servidor va actuar en el seu moment i va impedir allò que volien alguns i que no era res més que construir una nova estació a Rufea per probablement, donar resposta a obscurs interessos”. Llorens ha avançat també quines seran les seves prioritats si revalida l’acta de diputat i el Partit Popular governa: “les enquestes ho diuen. Sembla clara que el Partit Popular serà la força més votada i això, considero, significa que el Partit Popular haurà de governar. Com a diputat per Lleida, i recupero el que abans deia dels diputats de districte britànics, la meva prioritat seran la millora de les condicions de vida, de les infraestructures i de la competitivitat de Lleida: es farà el desdoblament de la N-240, es culminaran modernitzacions de regs pendents com ara Bolós-Fenollet i es completarà també l’A-14. A Lleida, durant aquests darrers quatre anys, l’Estat ha invertit més de 440 milions d’euros en carreteres, infraestructures hidràuliques, patrimoni i projectes culturals. Per mi Catalunya és Lleida. Parlem de Lleida, primer: és el que cal als lleidatans i ningú no ho fa”.\nMarisa Xandri Joan Pujal Josep Llovet Dolors López Aguilar Gemma Batalla Salvador Puy Simeó Abad Inma Manso Ferrándiz Jaume Izcara Joan Simeón Pau Pintó Manel Carques Josep Ignasi Llorens María José Horcajada Joan Vilella NNGG Ana Cava Joan Bonvehí Òscar Guardiola


2 julio-9:00 - 30 julio-14:00\nDIRIGIT A A totes aquelles persones treballadores en actiu ja sigui per compte propi (Autònoms) o per compte aliè. Les persones d'empreses públiques només tenen accés als cursos Transversals i amb places limitades. INICI 02/07/2022- Tardes. OBJECTIU Ser capaç de desenvolupar habilitats i destreses que permetin resoldre situacions conflictives amb la màxima eficàcia possible. […]\n7 julio-18:00 - 28 julio-21:00\nDIRIGIT A A totes aquelles persones treballadores en actiu ja sigui per compte propi (Autònoms) o per compte aliè. Les persones d'empreses públiques només tenen accés als cursos Transversals i amb places limitades. INICI Consultar - 2 Tardes Setmana OBJECTIUS Revisar la visió sobre les pèrdues i de la mort en les diferents cultures. […]\nDIRIGIT A A totes aquelles persones treballadores en actiu ja sigui per compte propi (Autònoms) o per compte aliè. Les persones d'empreses públiques només tenen accés als cursos Transversals i amb places limitades. INICI Consultar - 2 Tardes Setmana OBJECTIUS Identificar els diferents tipus d’estrès Identificar els signes d’alarma d’estrès. Detectar les diferents causes de […]\nDIRIGIT A A totes aquelles persones treballadores en actiu ja sigui per compte propi (Autònoms) o per compte aliè. Les persones d'empreses públiques només tenen accés als cursos Transversals i amb places limitades. INICI Consultar - 2 Tardes Setmana OBJECTIUS Millorar la capacitació professional per poder utilitzar la intel·ligència emocional en el treball. Aprendre […]\nDIRIGIT A A totes aquelles persones treballadores en actiu ja sigui per compte propi (Autònoms) o per compte aliè. Les persones d'empreses públiques només tenen accés als cursos Transversals i amb places limitades. INICI Consultar - 2 Tardes Setmana OBJECTIUS Incorporar aprenentatges de noves formes d'ésser. Produir un canvi en la forma d'observar situacions […]\nDIRIGIT A A totes aquelles persones treballadores en actiu ja sigui per compte propi (Autònoms) o per compte aliè. Les persones d'empreses públiques només tenen accés als cursos Transversals i amb places limitades. INICI Consultar - 2 Tardes Setmana OBJECTIUS Conèixer els passos a seguir davant d’una emergència: adquirir els coneixements i conèixer els […]


Seguretat Social: El Sistema de Prestacions davant les Noves Realitats Socials -\nData d'inici: 09/01/2023\nData darrera sessió presencial: 06/03/2023\nData de finalització: 06/03/2023\n3 ECTS / 15 hores de videoconferència\ndilluns de 17.30 a 20.30 h, cada dues setmanes, aproximadament\nLes noves necessitats socials derivades de la crisi econòmica, justifica conèixer les eines jurídiques idònies per poder cobrir les necessitats socials.\nAnàlisi de les prestacions que més poden ajudar a persones en situació de risc per pèrdua de feina, ja siguin assalariats, ja siguin autònoms.\nLes noves necessitats socials derivades de la crisi econòmica fan necessari conèixer les eines del sistema de la Seguretat Social que donen cobertura a les persones en situació de necessitat.\nEstudi del marc legal del sistema del Sistema de la Seguretat Social i de les principals institucions. Estudi de l’estructura i els requisits d’accés.\nEstudi del marc legal i actualització sobre incapacitat temporal i incapacitat permanent. Ser capaç d´interpretar de forma crítica l’objectiu de les diferents prestacions.\nEstudi del marc legal i actualització sobre la jubilació. Ser capaç d´interpretar des del punt de vista crític i legal les diferents modalitats de jubilació.\nEstudi del marc legal i actualització sobre la Seguretat Social pel que fa el treballador autònom. Ser capaç d'interpretar des del punt de vista legal la introducció de noves cobertures que protegeixen els riscos socials d’aquest col·lectiu.\nEstudi del marc legal i actualització de l´assistència social i les ajudes econòmiques.\nComprendre i analitzar la problemàtica vinculada a la sostenibilitat del sistema i reflexionar sobre la necessitat de possibles reformes.\nCurs d'Especialització en Seguretat Social: El Sistema de Prestacions davant les Noves Realitats Socials per la Fundació UdG: Innovació i Formació\nEn cada sessió s´entregarà un document powerPoint o document corresponent al tema tractat així com un cas pràctic que es resoldrà en videoconferencia.


2014 0910. Violació de la democràcia - Gironès per la independència\n2014 0910. Violació de la democràcia\nViolació de la democràcia\n10/09/14 02:00\t- HÈCTOR LÓPEZ BOFILL\nUna de les grans ingenuïtats és confiar\nen la democràcia com a element determinant per al reconeixement de la nova estatalitat\n27/08/2014\tAbans de la batalla\n13/08/2014\tEstat i coacció\nLa suspensió declarada pel Tribunal Constitucional espanyol de la consulta sobre la independència prevista pel 9 de novembre de 2014 no representarà una violació de la democràcia per a la comunitat internacional. Aquesta és, al meu parer, una de les baules més febles del procés i el que aconsella celebrar la consulta malgrat el sistema constitucional espanyol perquè una mesura repressora contra una crida a l'electorat ben organitzada per la Generalitat, amb totes les garanties i amb observadors sí que podria tenir un cert impacte en alguns actors exteriors. Que ningú no esperi cap mena d'empara en alguna jurisdicció supraestatal si s'acata el veto del TC. De fet, una consulta d'una certa dimensió sobiranista i la seva suspensió ja s'ha produït a l'Estat espanyol, fou l'anomenat segon pla Ibarretxe i no va passar res més que la retirada del lehendakari i la pèrdua del govern per part del PNB durant una legislatura. Ni a Europa ni al món no en van fer cap mena de cas.\nUna de les gran ingenuïtats de la base social que impulsa la secessió i també del lideratge polític consisteix a confiar excessivament en la democràcia com a element determinant per al reconeixement de la nova estatalitat. Aquesta circumstància, com fa mesos que comprovem, no afecta la sensibilitat dels governs d'algunes potències europees els quals es comporten més com a estats que com a democràcies. Si aquests dèficits es detecten en realitats com ara França o la República Federal Alemanya podem imaginar la nul·la repercussió que pot tenir la reivindicació sobre el “volem votar” per a un règim comunista de partit únic (la República Popular Xinesa) o per a una democràcia de molt baixa qualitat que voreja l'autoritarisme (la Federació Russa). Val a dir que aquests darrers casos, a més de trobar-se involucrats en greus problemes territorials dins les seves fronteres, gaudeixen d'un vot determinant al Consell de Seguretat de Nacions Unides en el procediment d'admissió de nous membres en aquesta organització.\nRecordo, així mateix, que en dret internacional continua predominant el principi d'efectivitat pel qual l'existència d'un nou estat depèn de la presència d'un aparell de govern que tingui un control efectiu sobre el territori i la població de la nova entitat. En aquestes condicions, els altres membres de la comunitat internacional, això és, els altres estats, siguin democràcies o no, passen a verificar l'existència real de l'estat emergit a través del reconeixement, que és l'acte que dóna plena entrada en el sistema de relacions exteriors.\nUna altra situació seria que més enllà de la prohibició d'una consulta sobiranista en aplicació del marc constitucional vigent es produïssin violacions greus de drets fonamentals, inclosos els drets vinculats a la participació política com el sufragi en unes eleccions regulars, el dret d'associació o la llibertat d'expressió. Parlem d'atemptats a les llibertats d'un determinat col·lectiu que, en un altre sentit, sí que podrien adobar el terreny per a la invocació del dret a l'autodeterminació dels pobles en una de les excepcions que s'allunyen dels procediments de descolonització. En un escenari així, la indiferència d'estats com ara Rússia o la Xina probablement persistiria, ja que els seus governs practiquen la mateixa repressió (tot i que una estratègia diplomàtica catalana que oferís esquers d'influència econòmica i geopolítica a aquestes potències podria impulsar un gir en la seva posició). Les democràcies occidentals, en el moment de la constatació dels abusos, sí que, en canvi, probablement serien més proclius a sancionar l'Estat espanyol i, en el millor dels casos, a acomboiar un procés de reconeixement d'una entitat sobirana catalana. Com dic, el bloqueig del 9-N per les institucions espanyoles seria diferent d'un context de prohibició d'unes eleccions autonòmiques, o de suspensió de l'autonomia, o de prohibició de partits o de processos per delictes d'opinió. En síntesi, que per cridar l'atenció del món, els catalans encara hem de patir més.\nDarrera actualització ( Dimecres, 10 de setembre del 2014 02:00 )


Per Montse Milan Moliné\nActualitzada 17/08/2019 a les 10:08\nDes que s’havia separat, na Mercè passava els diumenges com aquell entre el llit i el sofà del pis que, tot i ser petit, ara se li feia gran. En Narcís, el seu company des de la universitat, feia nou mesos que havia marxat. S’havia enamorat d’una altra noia més jove que ella. A na Mercè li havia costat entendre el motiu de l’edat. Els dies en què hi pensava, s’observava amb deteniment al mirall del lavabo. Tenia trenta-vuit anys, però conservava un aspecte jovenívol, amb una cabellera llisa fins a les espatlles, de castany fosc, sense gairebé cap cana. Al voltant dels ulls, tot just se li apreciava l’inici d’alguna arruga fina. Encara tenia els pits rodons i poc caiguts i, si bé feia una mica de panxa i cuixa, ho compensava amb la seva alçada.\nTot i ser principis de setembre, el sol enlluernava tant com a ple estiu. Va aixecar-se del sofà per córrer la cortina i es va quedar embadalida un instant amb el vaivé de la gent que deambulava pel carrer. Típic passeig de diumenge, va pensar. Des del segon pis encara podia distingir qui era de l’illa i qui era turista. Cada vegada hi havia més estrangers que visitaven Mallorca, i cada vegada més exigents i mal educats.\nHavia estat un estiu esgotador. Na Mercè donava classes de ceràmica en un taller i, juliol i agost, també oferien cursos per a turistes. Per sort, ara tenia tot un mes per descansar, escarxofar-se a casa i atipar-se de sèries televisives.\nAbans de tornar a estirar-se al sofà, va advertir la minicadena al costat del televisor. Va engegar-la sense comprovar si tenia algun CD a dins. La veu intensa de na Maria del Mar Bonet va impregnar el menjador. Na Mercè va escoltar la primera cançó plantada davant l’aparell. Es va adonar que feia mesos que no el feia servir.\nEmbolcallada per la càlida veu, va asseure’s a poc a poc al sofà. Va escoltar les cançons següents amb atenció. Anava recordant la lletra i la taral·lejava. L’última cançó, però, la va agafar per sorpresa. Quan la soledat és l’únic amic… i quan la tristesa aixopluga el jardí… Salònica sempre l’havia fet somiar. Tot i la calor de l’estança, un calfred li va recórrer el cos. A ella li hauria agradat viatjar per la Mediterrània, però en Narcís era de viatjar poc i només per la península.\nEs va quedar asseguda al sofà durant una bona estona més. El silenci del menjador només es trencava per la remor sorda que arribava del carrer a batzegades. De cop, na Mercè es va tornar a aixecar i va prémer els botons de la minicadena fins que va trobar l’última cançó. Va escollir el mode repetició, va apujar el volum i la música va surar per tot el pis. Na Mercè va descórrer la cortina i va obrir la finestra de bat a bat. Va tancar els ulls i va inspirar profund. L’olor de la sal en l’ambient i la barreja d’aromes, menjar i fum dels vehicles va despertar-li els sentits. Estava cansada de trobar-se decaiguda tant de temps. D’estar trista i sense ganes de fer res. Tenia un mes de vacances al davant i la cançó li havia donat energia.\nVa deixar la finestra oberta i va començar a obrir armaris i calaixos. En menys d’una hora, s’havia preparat una motxilla gran amb algunes mudes, unes vambes i un necesser. Va remenar la bossa de mà i va comprovar que tingués el moneder, les ulleres de sol i les claus de casa. A la tauleta de nit tenia el passaport. El va obrir. Encara estava per estrenar. El va posar dins de la bossa de mà. Va agafar el mòbil, carregador i auriculars, va tancar la finestra i va apagar la minicadena. Va tancar la clau del gas i va marxar del pis.\nFeia temps que no navegava. L’endemà d’arribar a Menorca, després del viatge, na Mercè va conèixer una família que tenia un llaüt petit ben conservat. L’home sortia sovint a la mar. Aquell matí, va acompanyar-lo.\nVa asseure’s a popa. Va posar-se els auriculars i va apujar el volum del mòbil. La veu càlida de na Maria del Mar Bonet va començar a cantar. Quan la soledat és l’únic amic… Na Mercè va tancar els ulls i va recordar la buidor que havia sentit des que en Narcís havia marxat… I el meu somni vola a Alexandria…\nHavia agafat sola un avió i havia volat cap a Alexandria. Volia complir el seu somni, però la por i la sensació d’abandó no van ser bones companyes. S’hi havia trobat insegura. No es refiava de passejar tranquil·la, de gaudir de la platja. Va estar-se uns dies a l’habitació de l’hotel una altra vegada ensopida.\n…Si a Nicòsia m’adorna el corall… Havia marxat cap a Xipre amb el regust de derrota. Però encara tenia estalvis i la idea que trobaria la felicitat en aquella illa. Es va enamorar dels colors dels mercats i de la barreja de llengües, però Nicòsia no tenia mar i na Mercè se sentia atrapada.\n…a Menorca m’acaricia la brisa… Na Mercè va percebre el ventijol que li feia voleiar els cabells i li tapaven la cara. Va obrir els ulls. Davant seu, Mallorca s’aixecava poderosa. Na Mercè va somriure. Havia viatjat per la Mediterrània buscant alguna cosa que l’omplís, que la retornés a aquella Mercè que havia estat temps enrere. Volia sentir-se forta i lliure. I ara, amb la mirada clavada a la seva illa, na Mercè va comprendre que, com deia la cançó, viu a Mallorca la veu del meu cant. Aquella tarda, na Mercè va agafar un ferri de retorn a casa. Va arribar-hi que ja era fosc. Va obrir les finestres perquè corregués una mica d’aire i va engegar la minicadena. Va treure el CD que havia escoltat abans de marxar i el va desar a la seva funda. Va posar-ne un altre. La veu mallorquina que l’havia acompanyat durant el viatge va tornar a impregnar l’estança.\nNa Mercè va despullar-se per fer-se una dutxa. Al lavabo, davant el mirall, va repassar el seu cos. La pell li havia agafat un color torrat i els cabells se li havien aclarit. Va comptar cinc canes que es deixaven veure desordenades i va tocar-se amb el tou del dit el contorn dels ulls. La primera arruga ja se li marcava més. Ara se sentia viva.


Calling Marmot Youth Hostel Gannan Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.15 Ga Village ,Labrang Town, 747100 Xiahe, China, Xiahe, Gannan, Xina, 747100\nTibetan-style Double Room\nMés informació sobre Calling Marmot Youth Hostel\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hujiao Hanta Youth Hostel està situat idealment a Gannan; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hujiao Hanta Youth Hostel asseguren una estada plaentera als seus clients. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa, lloguer de cotxes.\nL'ambient de Hujiao Hanta Youth Hostel es reflexa en cada habitació. escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), assecador de cabell, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Hujiao Hanta Youth Hostel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Gannan.


Llom amb poma | Omplet de vida\nEt confesso que quan era petita i la meva mare preparava carn amb fruites pensava que era quelcom màgic i meravellós que sabia fer la meva mare única i exclusivament. Records d´infància 🙂\nMalgrat després he sapigut que són recurrents aquest tipus de preparacions i contrastos a la cuina em quedo amb el record i l´aprenentatge de veure a la meva mare entre fogons preparant el pollastre amb pinya o taronja o el llom amb poma.\nAvui em ve de gust compartir aquesta recepta de Llom amb poma, segur que gaudiràs d´allò més amb el contrast de la carn i la dolçor de la poma. T´animes?\n1 tall rodó de porc (llom de dos colors)\nPrepara una cassola amb una cdeta d´OOVE i quan aquest estigui calent posa-hi el llom, ja salpebrat. Afegeix la fulla de llorer, la ceba tallada en juliana i sofregeix tot uns minuts.\nQuan la ceba estigui transparent afegeix les pomes, pelades i tallades a daus, i ves remenant. Deixa coure fins que les pomes estiguin cuites. Afegeix una mica de vi ranci (és opcional) i deixa al foc durant 20-25´a poc suau i amb la tapa posada.\nJa tindràs a punt el Llom amb poma. Pots reservar el llom i passar la resta d´ingredients pel braç elèctric (tots menys la fulla de llorer) o servir tal qual amb la ceba i la poma visibles.\nTu quina opció tries?


ELECCIONS CATALANES 27S: El bloc independentista s’uneix | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEl bloc independentista s’uneix\nTirar la pilota endavant fins a la tardor dóna vuit mesos més de coll a la presidència de Mas\n14 GEN 2015 - 22:44\tCET\nAl caire de l’abisme, els dos partits del bloc independentista català han sentit aquestes darreres setmanes el vertigen del fracàs assegurat si trencaven l’aliança i la unitat d’acció que havien mantingut durant la primera meitat de la legislatura. Aquest dimecres, el president Artur Mas ha fet un pas enrere, ha renunciat definitivament a la llista sobiranista única que havia proposat el 25 de novembre. A canvi, Oriol Junqueras renuncia a fer caure el Govern de Mas immediatament, accepta garantir-li mig any més d’estabilitat parlamentària i es compromet a concórrer amb un programa comú amb CiU a les eleccions del Parlament del 27 de setembre.\nSi el llenguatge corporal diu alguna cosa, el d’Artur Mas en anunciar l’avançament electoral per al setembre no expressava entusiasme. Tan poc entusiasme, per exemple, com el que va produir en el líder d’ERC, Oriol Junqueras, la proposta de llista sobiranista única formulada per Mas fa un mes.\nPot semblar un empat, però més que un empat és un retrocés en l’aplicació del full de ruta dissenyat pel Consell Assessor per a la Transició Nacional, que Mas havia fet seu. El cinquè punt d’aquest full de ruta proposava convertir en plebiscitàries les eleccions al Parlament si resultava impossible fer un referèndum, i el millor instrument per aconseguir-ho era una candidatura única independentista. La proposta de Mas era la manera de fer-ho. No hi ha hagut referèndum i les eleccions al Parlament seran més difícilment plebiscitàries del que potser ho haurien estat si el bloc independentista hi hagués anat en una sola candidatura (llevat de l’extrema esquerra sobiranista).\nPot semblar un empat, però més que un empat és un retrocés en l’aplicació del full de ruta dissenyat pel Consell Assessor per a la Transició Nacional\nTothom sap que els bons acords entre partits són aquells que no deixen ningú del tot satisfet. Les eleccions per al mes de març que reclamaven ERC i l’ANC representaven, en realitat, un intent de descavalcar Mas de la presidència de la Generalitat, i el consegüent canvi en el lideratge de la campanya independentista. Era impossible d’acceptar per Mas, encara més si es té en compte que les enquestes preelectorals no auguren ara mateix una gran majoria independentista. Era l’anunci de la fi de l’intent independentista.\nTirar la pilota endavant fins a la tardor dóna vuit mesos més de coll a la presidència d’Artur Mas. Permet intensificar la campanya sobiranista, obliga ERC a garantir a CiU l’estabilitat parlamentària, inclosos els Pressupostos de la Generalitat per al 2015, i compromet ambdues forces a plantejar sense divisió les eleccions municipals del 24 de maig. D’aquests comicis, però, en pot sortir un mapa molt diferent de l’actual i a hores d’ara no es pot saber si afavorirà l’aposta de convertir les autonòmiques del setembre en un plebiscit o no. En qualsevol cas, però, el programa comú de CiU i ERC crea un bloc electoral independentista que, per primer cop des del 1980, anirà a unes eleccions proposant explícitament la creació immediata d’un Estat català independent. Serà una novetat històrica. Ara falta veure quines reaccions provoca en els altres partits.


CaixaForum Madrid celebra aquest divendres 'Al caer la noche. Una velada vampírica de poesía, pasión y risa', un esdeveniment dedicat a el mite del vampir que comptarà amb literatura, poesia, cinema de sèrie B i música, a més d'una col·lecta de sang.\nLa iniciativa neix en paral·lel a la nova exposició 'Vampirs. L'evolució del mite 'inaugurada el 14 de febrer al centre cultural, i es tracta d'una nova cita de la Noche Found!\nLa vetllada, que començarà a les 19.30 hores i s'allargarà fins a la mitjanit, inclourà la lectura musicada de l'últim capítol de la novel·la Dràcula de Bram Stoker, interpretada per l'artista Roberta Marrero; el recital poètic de Javier Corcobado 'Fingir lágrimas de sangre'; la projecció 'Spanish Vampire Show', que reuneix fragments de les pel·lícules espanyoles sobre vampirs del gènere fantaterror, comentada pels divulgadors i crítics culturals José Viruete i Mery Cuesta; i el recital musical vampíric de l'artista Evripidis and His Tragedies.\nDe 17 a 21 hores tindrà lloc una campanya de donació de sang en col·laboració amb Creu Roja destinada a Centre de Transfusió de la Comunitat de Madrid. Tots els donants rebran un detall "vampíric", així com l'entrada gratuïta a centre per gaudir de la Noche Found! i les seves activitats.\nPer al públic més familiar (a partir de 12 anys), CaixaForum Madrid convida a formar part de Vamp Club, on entre altres activitats es podrà compondre amb elements gràfics un pòster de pel·lícula, un cartell d'un congrés vampíric, un paisatge i el menú de restaurant. A l'espai hi haurà uns miralls en el qual si ja es forma part de club, la persona que estigui davant no es veurà reflectida.\nLa nova exposició 'Vampirs. L'evolució del mite 'que acull CaixaForum Madrid està coorganitzada per "la Caixa" i La Cinémathèque française i proposa una mirada interdisciplinària, centrada en els vampirs cinematogràfics, però també en la literatura, el còmic, la televisió i les arts visuals, per fer un recorregut transversal per la història i la figura d'aquest mite, popularitzada pel cinema.\nS'hi mostren més de 360 obres d'una trentena de museus i col·leccions privades, entre fotografies, dibuixos, vestuari de pel·lícules, manuscrits, llibres, còmics, cartells, pintures, gravats, documents i objectes diversos.\nEntre les obres exposades s'inclouen peces tan destacades com el guió de Bram Stoker per a la primera adaptació de Dràcula a el teatre; el vestuari per a les pel·lícules Dràcula de Francis Ford Coppola i Entrevista amb el vampir de Neil Jordan; gravats de Goya, obres d'Andy Warhol i Jean-Michel Basquiat o la màscara i altres objectes que va portar Klaus Kinski en el rodatge del Nosferatu de Werner Herzog.\nEl visitant que s'apropi a centre cultural podrà gaudir de l'exposició a més de les visites guiades i comentades per a tots els públics i les activitats paral·leles, des del 14 de febrer a el 7 de juny d'aquest any.\nLa Noche Found! és l'aposta de "la Caixa" per unir en una sola jornada part de la programació de CaixaForum Found!, creada per atraure un públic interessat en la cultura contemporània.


Poemes i lletres: la novel·la Tomàs Serra (14)\nAmb data de 7 de novembre de 1956, a primera hora del matí vaig rebre al taller una carta segellada a Orleans, la qual havíem estat esperant amb molt d’anhel des de feia unes setmanes. L’escrit que anava signat pel pare d’en Josep era bastant extens, quatre pàgines i mitja. La lletra no gaire bona, cosa que dificultava la compressió i accelerava el neguit. La informació que portava era molt valuosa per a nosaltres. Vaig posar-me d’immediat a llegir-la molt lentament. Cada paraula que hi havia redactada m’interessava moltíssim. No volia perdre’m ni un detall. Els Soldevilla ens digueren que no sabien exactament on residia el seu fill, atès que des de la seua estada a Campredó no tenia una adreça permanent. Però no creien que hagués abandonat el territori d’administració francesa, com ell l’anomenava. Les darreres notícies el situaven per la regió propera a Perpinyà, on treballava la terra, prenent part en la campanya de la verema i la recol·lecció d’altres fruites estacionals. Podíem estar segurs que estava viu. No havia estat assassinat per la guàrdia civil juntament amb altres maquis, tal com s’havia passat la veu pel poble anys enrera, tot i que havia vist la mort de ben prop. No l’havien vist des de feia exactament 15 mesos, ni tampoc no es posava en contacte epistolar o telefònic amb ells amb tota la freqüència que desitjarien (això ho canvia tot, vaig dir-me a mi mateix boig d’alegria).\nHavia estat malalt. Els pulmons li causaven uns delicats problemes respiratoris. Estaven preocupats – mira si li toca realitzar alguna feina laboral dura, quan ell ja no està per gaires aventures físiques! -. Afegiren amb to de lament que s’havia passat massa nits dormint a l’aire lliure, en campaments i coves, i òbviament se’n ressentia. Haurien volgut que s’hagués quedat a viure definitivament prop d’ells, però en Josep era cul de mal seient i no li agradava romandre al mateix lloc per massa estona. Entretant, tenia altres afers personals importants, dels quals no ens en varen donar cap mena de detalls. Ens varen prometre, però, que tan prompte com es posés en comunicació amb ells, li farien saber el nostre interès a retrobar-lo. Estaria molt content de saber que la Mariona, a qui els l’havia descrita com el gran amor de la seua vida, estava vivint al país pirinenc, malgrat que hagueren de reconèixer que aquest possible contacte no es produiria d’una manera ràpida.\nEn Josep continuava essent aquell noi independent, de vida obscura, de qui mai no es podia endevinar quin seria el proper pas. Amable en el tracte, excel·lent company, amorós amb la família i els més vells quan convenia, aspre i solitari quan era conscient del que volia, valent alhora d’afrontar les adversitats, obsessionat permanentment en les seues cabòries, motivat en el combat contra les injustícies. Un meló abans d’obrir, el gust del qual és tot un enigma.\nNo podia continuar la feina de la jornada. El dia s’aturà al meu voltant. A fi i efecte de reunir totes les sensacions que m’envaïen, em vaig posar a mirar el paisatge des de la finestra del despatx. El sol s’aixecava. El vent fred de les altes muntanyes començava a bufar a ràfegues mitjanament fortes. No volia plorar ni cridar. Havia d’assimilar amb calma tot el que m’havien comunicat. Com si estigués dins mateix de les muntanyes, jo sentia els bufecs del vent dins del meu cap. Portava un missatge. Què em deia? Tenia la necessitat de tocar cada cosa i cada ésser. El vent s’infiltra per tot. No es fa mai enrera. Empeny i arrossega els destins fins indrets indeterminats. Pensava en els pobles i ciutats que havia visitat, en la gent que havia après a conèixer, a comprendre i a estimar. Vaig sentir renàixer l’esperança. El dia se’m féu una eternitat. No vaig parlar amb gaire gent per gaire estona, endinsat en els meus somnis.\nAl vespre vaig passar pel pis de la Mariona. Ella havia estat enfeinada tot el dia. Estava segur que em renyaria per no haver-la visitat abans. Però m’havia dedicat el dia a mi mateix per tal d’anar recopilant històries. Passada la sorpresa, tots dos entusiasmats vàrem rellegir la carta diverses vegades. Vàrem fer molts plans i enarborar les il·lusions sobre la possibilitat de retrobar-lo prompte. Aquesta epístola ens portava la bona nova. En Josep vivia i no gaire lluny.\nJo, de cap manera, no esperava que aquella nit la Mariona volgués fer l’amor amb mi. Si he de ser sincer, m’agradava la idea de poder veure’ns alguna vegada sense acabar, com fèiem habitualment, al mateix lloc, perquè semblava que a tots dos només ens interessés l’assumpte de la carn. Però no, a pesar d’haver esbrinat que l’home a qui més havia estimat en la seua vida i que encara continuava estimant estava viu, immediatament, havent sopat, se n’anà a la seua cambra i tornà tota nua, tal com a mi m’agradava veure-la i tantes vegades li havia demanat que ho fes. A mi m’excitava molt el moviment de les seues natges nues i la bellesa del seu cos tal com Eva anava pel paradís. Es va dirigir cap a mi, que estava assegut al sofà mentre escoltava les notícies de les 11 de la nit a la Pirenaica, i lentament es va prendre el temps per anar-me traient cada peça de roba que portava. Es va posar damunt meu i em va cardar. Tot ho féu ella, jo em vaig deixar. Aquesta fou la manera tan especial amb la qual va celebrar la seua i meua felicitat.\nEls Soldevilla ens facilitaren el número de telèfon d’uns veïns seus a Orleans, que curiosament provenien de la vila marinera de Vinaròs, per tal de mantenir el contacte i ens varen convidar a visitar-los quan ho creguéssim oportú. Tenien ganes de conèixer-nos. En persona ens podrien explicar moltes més coses. Acceptàrem la invitació de bon gust. El cap de setmana següent, plens d’il3lusió, agafàrem el tren que ens havia de portar fins a la històrica ciutat.\nAmb una bona marxa ens anàvem endinsant en l’enigmàtica terra occitana. El cant dels trobadors era present i els misteris càtars prenien vida. Els castells reflectien la grandiositat d’altres temps més pròspers quan la cultura era la reina del territori. Havíem deixat enrera tots els túnels i el tren pareixia que accelerava com si tingués pressa per arribar; xiulant joiós. Vaig notar amb estranyesa que en moltes estacions de viles amb renom no s’aturava, les passava de llarg a la mateixa velocitat. A les andanes d’aquestes estacions no hi havia cap moviment, algun empleat, a qui se’l reconeixia per la gorra, dues o tres persones i algun noiet que miraven aquest espectacle, sempre nou, de veure passar el ferrocarril, mirant fixament les finestretes, darrera dels vidres de les quals es veien rostres desconeguts. És curiós el món. Pareix que necessitem veure’ns els uns als altres, tot i que no ens coneixem i no tenim cap vincle. Després, en canvi, no ens satisfem. Ens fem nosa.\nVaig començar a pensar massa jove, però no tinc dubtes sobre mi mateix. Dalt del tren també rumiava. Em semblava que havia trobat la llum, el sol, tots els astres. Tot i això l’ambient d’un tren no acompanya. Els interiors sempre m’han afigurat tenebrosos, per la seua poca llum. Amb les fustes de color fosc, amb el sacseig, amb els cotxes de tercera amb què ens toca viatjar a la poca roba, amb seients durs i incòmodes, suportant la companyia de gent que parla de tot, que ho critiquen tot, que ho saben tot i que no saben res. Al meu costat hi havia un matrimoni amb un fill, un jove d’uns 17 anys que estava assegut al costat de la finestreta. El noi va badallar, va berenar, es va posar a contemplar el paisatge i després a llegir una novel·la. Em satisfà tostemps veure gent que llegeix. Els seus pares xerraven poc, solament el marit de tant en tant consultava el rellotge. La darrera vegada va dir: - porta mitja hora d’endarreriment, no arribarem a París fins ben entrat el matí. L’accent els delatava. Eren fills de la Provença Oriental. Davant teníem quatre persones, un home que semblava un caçador sense escopeta, mut com una tàpia; un capellà jove d’aspecte molt humil que portava lents, a estones mirava a l’exterior, altres llegia un Breviari; quedava una senyoreta de gestos elegants, molt espigada, morena, amb els dits plens d’anells i unes pulseres d’argent que li poblaven els canells; i la seua mare, cinquantena, molt empolvada, vestida amb certa elegància i presumpció, tenia un cabell molt negre i ben cuidat. El nostre espai tenia l’olor de perfum de colònia.\nAnalitzant els gestos i els vocables de la gent, el temps va voler. Orleans ens deia Bonjour. La família ens va rebre amb tota la cordialitat. Ens prepararen dues habituacions una al costat de l’altra. Durant l’estada, la mare d’en Josep ens va cuinar molt bona teca. La casa era acollidora. Donava la benvinguda amb un jardí impecable, fruit del treball del pare, professional de la jardineria. Les roses aportaven l’aire càlid, tan típic de les llars de la nostra gent mediterrània, tan allunyat de la tradicional fredor francesa. Es feien totes les menjades a l’hora que pertocava. Mai no feia falta un estri damunt la taula. Es canviaven els llençols dia sí dia no. Es tenia tot a disposició a la sala de bany. Era la casa d’una família tal com s’entén al país aquesta paraula. Nosaltres vàrem poder gaudir d’aquesta joiosa manera de viure durant uns quants dies.\nParlàrem llargament sobre en Josep, d’allò que l’havia portat a Campredó i del que l’havia fet fugir temps després. També sobre la figura quasi demoníaca d’en Palomares, de les malifetes i crims que havia fet durant la guerra civil i després de la seua actitud caciquil al poble i de les moltes desgràcies que havia causat. Sobretot, vaig escoltar molt atentament quan en Pere Soldevilla em va parlar de les experiències del seu fill amb els guerrillers a la serra del Maestrat, la manera com va ser ferit i miraculosament aconseguí fugir dels setges de la guàrdia civil i totes les estratègies que va usar per alliberar-se i fer cap a Cervelló, i més tard dirigir-se a la frontera francesa.\nEn Josep havia dormit en la que ara estava sent la meua habitació de convidat. Allí els seus pares l’havien cuidat els mesos que durà la convalescència, però quan es va trobar amb força i salut suficient els va tornar a deixar. Son pare insinuà, sense gaire entusiasme, que el fill tornava a estar embolicat en algun afer polític i que possiblement tindria problemes greus novament.\n-Es dedica a voler solucionar els problemes de la societat. S’enfronta amb els poderosos i aquest no accepten ningú que pensi diferent a ells. Creu en un món d’il·lusió. De vegades, crec que no ha baixat encara de la lluna. Sobre ell mateix, en canvi, no s’adona ni que té una tos molt lletja o que el cos li bull de febre.\nDurant aquests dies també tinguérem la Mariona i jo temps suficient per intimar. Vàrem fer les nostres incursions nocturnes. Més d’una nit la passàrem junts a la mateixa habitació, sense que ningú se n’assabentés (almenys així ho volem creure). La tranquil·litat ens feia incrementar el deler. En la intimitat aconseguíem alliberar totes les ànsies. Ens sentíem amb plenitud, disposats a conquerir els plaers més reconfortants. Executàvem els nostres desigs. Em trobava a gust amb ella i no només perquè em satisfeia sexualment, sinó per què la veia com una noia íntegra i que sabia en tot moment el que volia fer i allà on volia anar.\nPels carrers d’Orleans enraonàvem entre nosaltres en francès. Creàvem una situació curiosa. Se sentia còmoda amb aquest idioma, car podia corregir-me. M’havia prohibit parlar de temes polítics, en francès no hi havia lloc per als arguments catalanistes. A la tauleta de nit em deixà une roman, una novel·la: “La fille aux yeux d’or” d’en Balzac. Un altre clàssic. Em vaig endinsar dins d’aquella refinadíssima prosa que ens va deixar l’Honorat. No em cansaré d’aconsellar el plaer que porta la lectura: Cette ville ne peut donc pas être plus morale, ni plus cordiale, ni plus propre que ne l’est la chaudière motrice de ces magnifiques pyroscaphes que vous admirez pendant les ondes! Paris n’est-il pas un sublime vaisseau chargé d’intelligence? Oui, ses armes sont un de ces oracles que se permet quelquefois la fatalité. La Ville de Paris a son grand mât tout de bronze, sculpté de victoires, et pour vigie Napoleon.\nDesprés de dues setmanes d’estada amb els Soldevilla, haguérem de retornar a Andorra, on la intensa feina al taller i a la ràdio ens demanaven. Vàrem partir molt satisfets de tot el que havíem aconseguit saber. Però encara havíem de planejar exhaustivament com prosseguir la recerca d’en Josep per un territori proper, el Rosselló, on parlaven igual que natros i on residien molts exiliats catalans i no ens havia de ser difícil de trobar-li la pista. La fe pot moure muntanyes, diu el proverbi. Ara era cosa només d’una muntanya que ens separava. El destí podria apropar-nos novament. Els moviments d’en Josep no podien ser molt diferents als meus.\nMilers d’idees van començar a inundar-me la ment. Vaig imaginar la vida d’en Josep i endevinar els seus passos. El meu jo revolucionari va començar a emmagatzemar il·lusions. De sobte, un raig de desesperança. Vaig sentir nostàlgia. Els meus iaios tornaven a ser presents, i en Black, i els meus jocs d’infantesa. La vida tranquil·la del poble i el seu humanisme. La penúria i la calma. Els partits de futbol i les novel·les de la ràdio. Jo estava per sempre més mesclat amb tranquil·litat i grandeses, i un esperit de revolta que complicava les coses.


El Departament de Cultura impulsa el Culthun... - Govern.cat\nEl Departament de Cultura impulsa el Culthunting Day, una jornada dedicada a la cultura com a motor d'innovació a l'empresa\nquery_builder 20 novembre 2012 12:03\nS’hi presentaran casos d'empreses que han apostat per la cultura com a estratègia corporativa i diàlegs inspiradors entre artistes i emprenedors\nLa sessió tindrà lloc el proper 23 de novembre a l’Arts Santa Mònica\nAquesta iniciativa s’emmarca dins del projecte “Llotja de la Cultura” del Departament de Cultura, que té com a objectiu principal definir un nou model de promoció i cooperació cultural més competitiu i autònom\nEl Departament de Cultura impulsa divendres 23 de novembre el Culthunting Day, una jornada orientada a directius d’empresa (àrees de comunicació, recursos humans, innovació, màrqueting, etc.) per donar conèixer les possibilitats que ofereix la cultura com a motor d’innovació. La jornada tindrà lloc a l’Arts Santa Mònica.\nEn un programa concentrat en un matí, s’hi presentaran casos d'empreses –Moritz i Margaret Astor– que han apostat per la cultura com a estratègia corporativa, diàlegs inspiradors entre artistes i emprenedors, a més de 20 idees d’artistes pensades per donar solucions a l’empresa.\nAquesta iniciativa s’emmarca dins del projecte “Llotja de la Cultura” del Departament de Cultura, que té com a objectiu principal definir un nou model de promoció i cooperació cultural més competitiu i autònom, identificant vies de col·laboració entre els agents culturals i el món empresarial. Aquest nou marc no només suposa un canvi en el model de finançament de les iniciatives culturals, sinó que treballa per a l’assoliment de tres fites: la capacitació dels agents culturals, l’aproximació de la cultura al món empresarial incorporant-la en la seva cadena de valor i la creació d’una xarxa permanent de relació entre la cultura i el sector empresarial.\nEntre els ponents a la jornada hi haurà: Carles Vilarrubí, vicepresident del Futbol Club Barcelona; Àlex Ollé, director artístic de La Fura dels Baus; Rosa Tous, vicepresidenta corporativa de Tous; Cesc Gelabert, director artístic de la companyia Gelabert-Azzopardi; Estíbaliz Vicente, responsable de Comunicació interna de Coty Astor; Albert Castellón, director general de Moritz; Josep SantaCreu, conseller Delegat de DKV i Xavier Verdaguer, fundador d’ImagineCreativityCenter.\nMés informació i programa: http://www.culthunting.com/\nJornada Culthunting Day


Ajuntament de Sant Andreu de Llavaneres - Les voreres són per als vianants\nNotícies | PUBLICAT 12.02.2021\nLes voreres són per als vianants\nLes sancions per estacionar el vehicle a la vorera són de 90 euros i durant el gener la Policia n'ha interposat una dotzena\nLa Policia Local té en marxa una campanya informativa per recordar als veïns que estacionar damunt de la vorera és una infracció de trànsit i que, per tant, pot ser sancionat amb multes a partir de 90 euros. Les queixes per estacionaments de vehicles a les voreres va ser una de les més repetides en les assemblees de Gent del Barri del mes de novembre, i el consistori s'ha proposat donar una resposta a la ciutadania i recordar que 'les voreres són per als vianants'.\nAquesta infracció està força estesa, sobretot en algunes zones de Llavaneres, i generen moltes molèsties als veïns. Els cotxes estacionats damunt la vorera no permeten que els vianants s'hi puguin desplaçar amb seguretat: posen en perill les persones. És per això que els agents han intensificat les accions per posar-hi remei.\nDurant el mes de gener, la Policia Local de Llavaneres va denunciar dotze cotxes estacionats damunt de voreres de diferents carrers de la vila. Les sancions per aquesta falta són, en aquests moments, de 90 euros.\nAra, des del consistori, engeguem una campanya informativa per conscienciar els conductors que les seves faltes tenen conseqüència, sobretot per a les persones amb mobilitat reduïda i que, per tant, representen un perill públic.\nEl següent pas, a més de la sanció, serà la retirada del vehicle per part de la grua municipal.


L’OBC fa 70 anys i ho celebra amb el públic | teknecultura.com\nL’OBC fa 70 anys i ho celebra amb el públic\nEl passat dilluns 14 d’abril L’Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya (@OrquestraOBC) va difondre aquest vídeo en commemoració del seu 70è aniversari:\nEl vídeo va començar a rebre innumerables elogis (entre ells el nostre 😉 ) i a expandir-se viralment:\nEn unes hores, els mitjans de comunicació tradicionals es van fer ressò:\nPossiblement, l’aniversari en sí mateix hauria estat noticia, però l’original campanya i la seva viralitat van fer que la notícia aparegués ràpidament a tots els mitjans i de forma destacada, contribuint a la seva expansió, ampliant l’abast.\nLes interaccions a les xarxes es van dispara exponencialment. 24 hores després de penjar-se el vídeo, el mateix tenia 4.551 visites al Youtube. En una setmana ja superava les 82.000 visites i in crescendo!\nEstem davant d’una campanya viral d’èxit. Quant hauria costat, amb una campanya tradicional de comunicació, transmetre a (com a mínim) centenars de milers de persones que l’OBC estava d’aniversari?\nUna de les claus de l’èxit és, segur, el seu encertat contingut emocional, un ingredient essencial de la viralitat segons diversos anàlisis com el d’aquest article.\nPerò no només això. L’OBC té un missatge nítid, coherent amb un relat, des d’un posicionament relacional que situa al públic en el centre de tot. Aquesta clara definició estratègica és imprescindible per a que apareguin les bones idees i poder sumar col·laboracions brillants com la de @VimemaFilms (especialitzats en campanyes de vídeo virals, imaginatives i divertides).\nInvertir en continguts originals és, cada cop més, una obligació. El contingut original és el que millor i més connectarà amb la nostra comunitat. Sembla lògic, doncs, ampliar les partides pressupostàries a aquests temes en detriments d’altres, si es necessari. I sense por! Només amb assaig/error aprendrem a millorar resultats i a optimitzar la nostra estratègia de continguts. Caldrà imaginació i assumpció de riscos en la innovació de continguts. D’altra manera, difícilment desenvoluparem una estratègia de continguts brillant.\nI no parlem només de continguts virals, tot i el seu atractiu i espectacularitat. Aquests continguts no són els únics que ens han d’interessar, no ens hem d’enlluernar per les seves xifres i el seu poder quantitatiu. Després de captar l’atenció necessitarem nous objectius de retenció, relació, cocreació… el que farà necessari altres continguts on l’abast serà una mètrica d’avaluació menys adequada que la interacció, la conversació o les conversions que generin.\nAixí doncs, felicitats a l’OBC (i al seu equip humà), per arribar al seu 70è aniversari plena de vitalitat i de capacitat d’innovació!