Veure cistella de la compra\nBUSCA LES FOTOS\nutilitzant el filtre de les galeries\nSELECCIONA LES TEVES PREFERIDES\nutilitzant el boto de compra\nREALITZA EL PAGAMENT\nREP-LES AL TEU CORREU\ndescarregue-les al teu dispositiu\nTROBA LES TEVES FOTOS\nINSTRUCCIONS DE VISIO I COMPRA DE LES IMATGES\nEn el menú de l'esquerra trobaràs catalogades per dates, circuits i grups tots els esdeveniments dels quals hem fet fotografies. Una vegada triat el dia i hora del que vulguis veure les imatges es mostraran totes en grandària petita (galeria), per veure-les en una grandària major has de clicar damunt de qualsevol d'elles. Una vegada vegis la imatge en major grandària tens la possibilitat d'anar passant fotos cap a davant o cap a enrere amb les fletxes que apareixeran una vegada situïs el cursor sobre tots dos costats de la mateixa\n, per tornar a veure totes les imatges en petit hauràs d'utilitzar la icona\nsituat en la cantonada superior.\nUna vegada hagis vist les teves imatges, i t'hagis decidit a adquirir-les podràs fer-ho mitjançant el sistema de "cistella de la compra" del que disposem en la nostra web. És un mètode àgil i intuïtiu.\nEn la pantalla galeria veuràs totes les fotografies acompanyades de la icona\n, amb un simple clic en aquesta icona de la fotografia que desitges adquirir, inclouràs la mateixa en la cistella de la compra, el mateix per a cadascuna de les imatges que t'interessin.\nEn el lateral dret veuràs en tot moment el contingut de la teva cistella de la compra, en forma de llistat, que al seu torn també podràs clicar sobre cadascuna de les referències per veure de nou totes les fotos incloses a la cistella. Si cliques sobre la X situada al costat de cada referència, eliminaràs de la cistella la fotografia en qüestió.\nSota el llistat de la cistella, la icona et servirà per deixar-la buida; i la icona\net portarà a la pantalla per completar la teva comanda.\nAquesta nova pantalla et mostrarà en miniatura totes les imatges que hagis triat, solament quan tinguis en aquesta pantalla totes les fotografies que vulguis, hauràs de triar el format i grandària per continuar amb la compra.\nEn aquesta pantalla i següents tindràs sempre icones d'ajuda que t'aclariran qualsevol dubte que et sorgeixi sobre aquest tema.\n¿Comprar todas las fotos?\n16 / 05 / 2021 • Circuit CALAFAT\nEliminar filtro de corredor\nProteccio de Dades\nPIX MOTORR garanteix la confidencialitat de les dades de caràcter personal facilitats pels usuaris, o que es puguin obtenir en ocasió de la navegació per la Web, i el seu tractament automatitzat d'acord amb la legislació sobre protecció de dades de caràcter personal. PIX MOTORR ha adoptat els nivells de seguretat de protecció de les dades personals legalment establerts. Certs serveis prestats en la Web poden contenir condicions particulars amb previsions específiques en matèria de protecció de dades personals.\nPIX MOTORR podria utilitzar cookies quan un usuari navega pels llocs i pàgines del Web.\nEls usuaris autoritzen que, en ocasió de la consulta, sol·licitud, oferta o adquisició d'algun producte concret, PIX MOTORR pugui consultar i tractar les seves dades en qualssevol fitxers d'accés públic així com en qualssevol altres als quals estigui legitimat a accedir en funció del seu objecte i, especialment, a aquells als quals estigui adherit, així com a comunicar als anteriors les dades referents a la seva situació quan escaigui.\nTotes aquestes dades són tractades amb absoluta confidencialitat i els usuaris queden informats i presten el seu consentiment a la incorporació de les seves dades als fitxers, automatitzats o no, existents en PIX MOTORR, i al tractament automatitzat dels mateixos, així com de les dades als quals PIX MOTORR tingui accés com a conseqüència de la consulta, sol·licitud o adquisició de qualsevol producte, de qualsevol transacció o operació realitzada, la seva navegació per les pàgines Web d'Internet o sistemes de comunicació equivalents, i en les converses telefòniques, sent utilitzats per a les finalitats per a les quals han estat sol·licitats, així com per a les finalitats de comercialització de productes, d'enviament de comunicacions publicitàries o promocionals, incloses les comunicacions comercials electròniques, del manteniment de la seva relació contractual, de gestió de PIX MOTORR i a fi d'adequar les nostres ofertes comercials al seu perfil particular i de realitzar, si escau, models valoratius, tot això en el marc de la Llei Orgànica de Protecció de Dades de Caràcter Personal i altres normes jurídiques concordants. Els destinataris d'aquestes dades seran exclusivament els departaments comercials i tècnics de PIX MOTORR.\nAixí mateix, els Usuaris queden informats de la possibilitat d'exercir els drets d'accés, rectificació, cancel·lació i oposició, en els termes establerts en la legislació vigent, dirigint-se per escrit a PIX MOTORR.\nEls usuaris accepten que puguin ser cedides les seves dades, exclusivament per a les finalitats referides anteriorment, a altres entitats col·laboradores de PIX MOTORR, les activitats de les quals són la prestació de serveis relacionats amb el món del motor i autoritzen que els remetin informació sobre qualssevol productes i serveis que comercialitzin. L'acceptació dels usuaris perquè siguin tractats o cedides les seves dades en la forma establerta en aquest paràgraf té caràcter revocable sense efectes retroactius.\nQuant triguem a penjar les fotos en la nostra pàgina?\nMolt poc. Ens comprometem a publicar les fotos abans de les 48h posteriors a les finalització de la rodada o la carrera, perquè cada pilot les pugui veure des de l'ordinador de la seva casa, i seleccionar les quals més li agradin.\nCom puc obtenir la meva foto?\nDe forma senzilla i àgil. Per a veure les teves imatges has d'entrar a les GALERIES de la nostra web i buscar el dia que vas anar al circuit. Allí podràs veure totes les fotografies de les quals disposem. En aquesta pantalla podras anar seleccionant les imatges que siguin del teu agrat i afegir-les a la cistella de la compra amb un sol clic. Una vegada seleccionades i confirmades podràs formalitzar la comanda seguint les instruccions que t'apareixen en pantalla, i si et surgeix qualsevol dubte sempre pots enviar-nos un correu electrònic i t'atendrem el més ràpid possible.\nQuin és el format de les fotos?\nNosaltres t'oferim diversos formats perquè triis el qual millor s'adapti a tu. Disposem de format DIGITAL i format PAPER. També t'oferim la possibilitat de plasmar les imatges en objectes.\nFORMAT PAPER: és la impressió en paper fotogràfic de la imatge que veus en la nostra web, és la fotografia de tota la vida. Les grandàries que oferim estan expressades en centímetres.\nFORMAT DIGITAL: és un arxiu que podràs veure en el teu ordinador, imprimir en la impressora tantes vegades com vulguis i copiar en un CD o altre suport digital (llapis de memòria, *ipod, *mobil,...) per a dur on vulguis. Oferim dues grandàries, el de qualitat mitja (800x533 píxels) és suficient per a imprimir en grandària petita (fins a 15x22cm aproximadament), visualitzar en pantalla, incloure en fòrums, pujar al Facebook i altres operacions que no requereixin alta resolució, per a això disposem de la grandària d'alta qualitat (3000x2000 píxels) per a fer posters (fins 60x90cm aproximadament), muntatges, etc...\nQuant trigo a disposar de les meves fotos?\nGens. Amb el nostre mètode automatitzat tindràs les fotos a la teva casa en un breu període de temps. En el moment que el nostre sistema comprova la recepció del pagament es processa la teva comanda, i s'envien les fotografies al teu correu electrònic. En el cas que hagis decidit rebre les imatges per un mètode diferent al correu electrònic, una vegada rebut el pagament, es processa i envia la comanda en un termini no superior a 48h.\nQuin és el sistema de pagament?\nPerquè cadascú pugui realitzar el pagament de la forma que més li agradi, hem introduït tres formes de pagament segures i comodes que pots utilitzar.\nTARGETA DE CRÈDIT: a través del portal de pagaments segurs, PayPal o a través de la nostra TPV Virtual, pots realitzar un pagament ràpid i fiable de les teves compres des de la nostra web. D'aquesta manera, en el mateix moment que realitzes la comanda pots procedir a abonar l'import total sense haver de desplaçar-te. És totalment segur i PixMotoRR no té accés a les dades de la teva targeta de crèdit, ja que l'empresa PayPal o RedSys (TPV Vitual), de coneguda solvència en la gestió de transaccions de diners, gestiona el pagament i ens abona a l'import.\nTRANSFERÈNCIA BANCÀRIA: el classic mètode per al pagament, ens realitzes una transferència o directament un ingrés en finestreta al nombre de compte que t'enviem al teu correu electrònic una vegada finalitzat la comanda.\nREEMBORSAMENT: abonaràs al carter/a o en la teva oficina de Correu l'import total de la comanda i et faran lliurament de la teva comanda. Aquest mètode es nomes per comandes inferiors a 59€, i sempre i que l'adreça d'entrega sigui dins de la península ibèrica. No sent possible tampoc per a Ceuta, Melilla ni Canaries.\nEl mètode per a gaudir abans de les teves fotos és mitjançant targeta de crèdito, sempre amb la garantia que ofereix PayPal.\nPerdo qualitat al sol·licitar les fotos per correu electrònic?\nEn absolut. Són els mateixos arxius els quals s'envian per mail que els quals es copien en un CD. L'avantatge de rebre les fotos per mail és que no hi ha esperes, és instantani .\nCom rebo les fotos al meu correu electrònic?\nUna vegada realitzada la compra, si has sol·licitat l'enviament per correu electrònic, rebras un e-mail a l'adreça que ens has facilitat amb els enllaços corresponents de les imatges adquirides. AL clicar sobre cadascun dels enllaços i seleccionar l'opció "GUARDAR". Selecciona la teva carpeta preferida i ja tindràs les fotografies en el teu ordinador. Pots descarregar-te la imatge tantes vegades com vulguis o re-enviar el email amb els enllaços als teus amics perquè vegin les fotos. Els enllaços tenen una caducitat de 30 dies.\nAquest metode d'enviament fa que no es col·lapsi el teu compte de correu amb arxius adjunts .\nEn aquest apartat establim les Condicions Generals d'Ús de la nostra web. La utilització per part de l'usuari de qualsevol dels serveis del portal suposa l'adhesió i acceptació expressa a totes les Condicions Generals d'Ús en la versió publicada en el present portal en el moment que l'usuari accedeixi al mateix, així com a les Condicions Particulars que, si escau, siguin d'aplicació.\nEl titular d'aquesta web es reserva el dret a modificar les Condicions Generals d'Ús.\nModificació de la pàgina web\nEl titular d'aquesta web es reserva el dret d'efectuar sense previ avís les modificacions que consideri oportunes en la pàgina, podent modificar, suprimir o afegir els continguts de la mateixa.\nPropietat intel·lectual i industrial de la web\nTots els drets intel·lectuals i continguts de la pàgina web, així com el seu disseny, imatges i codis de font, són titularitat exclusiva del titular de la mateixa, i per tant li corresponen l'exercici exclusiu dels drets d'explotació dels mateixos.\nQueda prohibida la seva reproducció, distribució, comunicació pública i transformació, total o parcial, sense l'autorització expressa del titular.\nPreus i Productes\nL'acceptació de la mercaderia pressuposa la conformitat del comprador amb totes aquestes condicions de venda.\nEls preus de venda de la nostra web són expressats en Euros i inclouen IVA.\nEl titular d'aquesta web no es farà en cap cas responsable dels danys de qualsevol naturalesa que poguessin derivar-se d'una inadequada utilització dels seus productes, sent exclusiva responsabilitat de la persona que es faci amb ells.\nTots els productes de la nostra web estan subjectes a disponibilitat segons existències i ens reservem el dret a modificar el disseny o les característiques dels productes sense previ avís.\nEn el cas d'enllaços o hipervíncles cap a altres portals d'Internet, el titular d'aquesta web no exercirà cap tipus de control ni responsabilitat sobre aquests llocs i continguts dels mateixos.\nLa inclusió d'aquestes connexions externes no implicarà cap tipus d'associació, fusió o participació amb les entitats connectades.\nEls preus de les diferents maneres d'enviaments publicats al nostre apartat de tarifes seran només d'aplicació per a lliuraments a la península ibèrica. Per Ceuta, Melilla, Canàries, i països estrangers les tarifes seran a consultar.


Batalla de Vic - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa batalla de Vic tingué lloc als afores de la capital d'Osona el 20 de febrer de 1810, entre les tropes franceses i italianes del general Souham i les tropes del bàndol patriota, espanyoles i suïsses, comandades pel general O'Donnell.\nBatalla de Vic (Catalunya 1802-1812)\nCoord.: 41° 53′ 20″ N, 2° 14′ 9″ E / 41.88889°N,2.23583°E / 41.88889; 2.23583\n20 de febrer de 1810\n41° 55′ N, 2° 16′ E / 41.92°N,2.26°E / 41.92; 2.26\nJoseph Souham Enrique José O'Donnell\n500 morts i ferits 1.500 morts i ferits\n← Setge de Girona (1809)\n1.1 Primera fugida de la Junta Corregimental\n1.2 Segona fugida de la Junta Corregimental\n1.3 Combats del Moianès\n2.1 Primers enfrontaments a Gurb\n2.2 Atac de les tropes patriotes\n2.3 Pressió dels patriotes\n2.4 Resistència dels veterans francesos\n2.5 Victòria dels napoleònics\nDesprés de la caiguda de Girona, el 10 de desembre de 1809, el general Joseph Souham rebé l'ordre de dispersar les desmoralitzades forces patriotes en retirada i els nous contingents que havien resultat d'una lleva en massa decretada per Joaquín Blake a principis de desembre d'aquell any. Un cos de l'exèrcit napoleònic, format per uns 6.000 homes i auxiliat per un cos de l'exèrcit italià, dirigit pel general Pino, ocupà la Garrotxa, arribant a Olot la nit de Nadal i dos dies després a Sant Pau de Seguries i Camprodon, on els habitants els van rebre pacíficament, igual que a Sant Joan de les Abadesses i Ribes. En canvi, a Ripoll els veïns fugiren i llurs forges i fàbriques d'armes foren destruïdes.\nEl 29 de desembre, la Junta Corregimental de Vic, davant l'amenaça d'invasió i la passivitat de l'exèrcit espanyol, anà a Centelles, on era el quarter general del general García Conde. Els vigatans l'instaren a defensar la Plana i la ciutat de Vic.\nEl general Souham, mentrestant, tornà a Olot, i el dia 11 de gener rebé l'ordre de d'atacar el quarter general dels patriotes situat a Centelles, a pocs quilòmetres de Vic, on la intel·ligència francesa sospitava que podia haver entre vint-i-cinc mil i trenta mil combatents. El general es desembarassà de l'artilleria i el mateix dia 11, sortint en tres columnes es dirigí cap a Vic. Dues de les columnes foragitaren una força de 4.000 sometents que protegien el Grau d'Olot i la Salut i una tercera arribà a Anglès i remuntant el Ter se situà a l'esquena de les tropes patriòtiques que fugien en desbandada cap a Vic amagant-se dins l'espessa boira que hi havia.\nPrimera fugida de la Junta CorregimentalModifica\nLa Junta Corregimental de Vic es decidí a abandonar la ciutat, cosa que feu a les 5 de la matinada del dia 12, anant a cercar refugi al poble d'Alpens. A mig matí les columnes de Souham entraren a Vic sense cap resistència. La ciutat romangué ocupada entre el 12 i el 21 de gener. La Junta i les famílies amagades a Alpens volgueren assegurar-se de la partida dels francesos i no tornaren fins al dia 1 de febrer.\nSegona fugida de la Junta CorregimentalModifica\nEl dia 2 de febrer, un cos de l'exèrcit imperial d'uns 10.000 homes i 1.500 cavalls, comandat novament per Souham s'apropava novament a Vic venint des de Barcelona. A les 4 de la vesprada havien passat el Congost i deixat enrere Centelles. Els membres de la Junta aconseguiren sortir de Vic una hora abans de l'entrada dels napoleònics i, emparats pel sometent i pels miquelets del canonge Francesc Rovira, passaren la nit a Sant Bartomeu del Grau per tornar després al seu refugi d'Alpens. La fugida dels veïns, però, no fou tan massiva com el primer cop que havien arribat els imperials. Un sector dels vigatans i bona part dels regidors dirigits per Llucià Folchs restaren a la ciutat amb els napoleònics per tal de protegir la vila i evitar saquejos, però, sense prestar jurament de fidelitat a Napoleó.\nCombats del MoianèsModifica\nAssabentat Enrique O'Donnell de la nova ocupació de Vic, com a recent Capità General de Catalunya, reuní un exèrcit d'uns 8.000 homes i d'uns 1.000 cavalls i s'encaminà cap al Moianès. El quarter general dels patriotes s'havia traslladat a Esparreguera, i es creà una nova línia defensiva a Collsuspina per tal de barrar el pas dels francesos cap a Manresa.\nEl general Souham dirigí les seves forces cap aquestes noves defenses. El 12 de febrer s'iniciaren una sèrie d'escaramusses entre l'exèrcit patriota i els napoleònics per tal de poder dominar el Moianès. Encara que els imperials feren fugir a les tropes del general O'Donnell i pogueren avançar fins a Moià, ho feren a costa de moltes pèrdues. Els homes de Souham saquejaren Moià i es retiraren cap a la plana de Vic.\nAviat Souham i els 5.000 homes de què disposava, es trobaren empantanegats a Vic, mancats de comunicacions i de subsistències, bloquejats per les tropes d'O'Donnell i Francesc Rovira i aïllats de les brigades italianes a Arbúcies i Hostalric. El general  aconseguí reunir 12.000 i uns 1.200 cavalls homes a Sant Bartomeu del Grau i un 3.000 sometents del canonge Rovira, i el 20 de febrer, cap a les 7 del matí, els feu baixar al pla en quatre columnes: una primera, dirigida per Rovira i els seus sometents que havia de desallotjar la posició avançada imperial de Gurb des del Ter, i altres tres comandades pel mateix O'Donnell que atacarien en massa pel pla en direcció a Vic venint de Tona, Collsuspina i Muntanyola.\nEl general O'Donnell manava la més forta d'aquestes columnes, formada pels regiments suïssos de Kaiser i Traxler i tota la cavalleria, havia baixat per Collsuspina, per l'indret del Mas Vendrell. Una altra d'aquestes columnes, composta tan sols per infanteria, era manada pel general Porta i es dirigia vers Santa Eulàlia de Riuprimer. La tercera, la més feble, manada pel general García Conde, ocupava la serralada de ponent i devia marxar pel centre en direcció a Sentfores.\nPrimers enfrontaments a GurbModifica\nAbans de l'alba, el canonge Rovira baixà de Sant Bartomeu i atacà el batalló francès que hi era aquarterat a Gurb. Però, aquest atac fou abans del previst per O'Donnell. El soroll del combat arribà a Vic i el general Souham, tan bon punt rebé la nova de l'aparició dels patriotes i estigué segur dels seus moviments, donà l'ordre al batalló de Gurb de replegar-se cap a Vic sense oferir resistència, reuní en l'esplanada del cantó de migjorn de la ciutat de Vic les tropes que en aquell moment hi havia a la vila i feu cridar les que hi havia disperses per la plana. Mentrestant va preparar la defensa: feu sortir dos batallons per protegir l'arribada dels defensors de Gurb que fugien a la carrera perseguits pels sometents de Rovira i disposà la resta de les seves forces enfront de les columnes patriotes que avançaven per la plana. Els imperials formaren una línia defensiva entre Vic i Malla deixant lliure les comunicacions amb les brigades italianes. Souham disposava de tres canons, mentre que O'Donnell no n'havia pogut transportar cap.\nAtac de les tropes patriotesModifica\nEls suïssos de la columna comandada per O'Donnell foren els primers a creuar el foc amb francesos i italians. La cavalleria del general Porta provà d'encerclar la línia dels napoleònics, però, els dragons francesos i els dragons italians de Napoleó ho impediren. La cavalleria espanyola es retirà sota una pluja de metralla que l'artilleria imperial dirigia sobre ella produint nombrosos morts. La fugida de la cavalleria i una trinxera en el terreny trencaren la línia que formaven suïssos i espanyols.\nPressió dels patriotesModifica\nO'Donnell, que tenia el seu quarter general al Mas Vendrell, baixà cap a les 12 de migdia amb la segona columna. Amb l'arribada d'aquestes tropes es produí un contracop que esfondrà la formació dels imperials.\nResistència dels veterans francesosModifica\nEl regiment de veterans del centre francès, manat pel coronel Espert, resistí durant tres hores sense perdre terreny. O'Donnell provà de desbaratar els flancs i s'enfrontà amb el regiment del coronel Bourgeois, el qual també es mantingué impenetrable.\nEl general Souham fou ferit greu per una bala que se li encastà sota l'ull esquerre i va haver de ser traslladat a Vic. La commoció feu que l'exèrcit francès alentís el foc i hagués de retrocedir a posicions més acostades a Vic, mentre el general era transportat des del mas Pla de Malla al palau episcopal per tal de sotmetre-lo a l'extracció del projectil. El general de brigada Augereau es feu càrrec del comandament de les tropes franceses.\nVictòria dels napoleònicsModifica\nFeta la cura d'urgència, Souham volgué muntar a una de les torres per controlar el camp de batalla. Adonant-se que O'Donnell no rebia més reforços, cap a les 2 de la tarda tornà al camp de batalla i amb els dos batallons que aleshores ja havien fet fugir als miquelets de Rovira, dirigí una càrrega de cavalleria en massa que passà per sobre de les tropes patriotes que trobà en el seu camí. L'arribada de la tercera columna, la del general Porta, res no va poder fer per capgirar la batalla. O'Donnell ordenà la retirada a les muntanyes. Els francesos perseguiren als fugitius fins a Tona, des d'on els soldats espanyols cercaren refugi en els boscs de Collsuspina.\nEl general Joseph Souham, ferit, fou evacuat a França i el comandament de la divisió passà al general Augereau , nebot del mariscal. El primer rebé com a premi per la victòria obtinguda i pel valor que hi demostrà el títol de comte de l'Imperi. El nom d'aquesta batalla amb la grafia castellanitzada de VIQUE es troba inscrit a l'Arc de Triomf de París.\nDesprés de la desfeta de Vic, el general O'Donnell aconseguí reunir 15.000 homes, i envià al general Caro a Vilafranca i Manresa on derrotà els francesos, i el dia 22 d'abril sortí de Tarragona i, passant per Montblanc, es dirigí cap a Lleida, amenaçada per les forces del mariscal Suchet, sent interceptat i derrotat a la batalla de Margalef el 23 d'abril. El 13 de maig les tropes franceses ocupen la fortalesa d'Hostalric, i Lleida el 14 de maig.\n↑ Gomez de Artéche y Mora de Elexaveitia, J. Guerra de la independencia de 1808 a 1814. vol.8. 2a ed.. Imprenta del asilo de huérfanos, 1868, p. 261.\nRamisa i Verdaguer, Maties «La Batalla de Vic (1810), un episodi de la invasió napoleònica a Catalunya». Estudis, 2010, pàg. 47-55.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Batalla_de_Vic&oldid=27822560»\nDarrera modificació: 20 jul 2021 a les 18:06\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 jul 2021 a les 18:06.


Has buscat els llibres de senia | Pàgina 2 de 2 | Tresdeu.com\nDimecres 26 de setembre a les 23:45 comença una nova proposta a À Punt. La televisió pública valenciana serà testimoni del naixement d’un nou programa televisiu anomenat València Califòrnia. Una proposta original i musical en format de road-movie, la qual ens aproparà cada setmana la idiosincràsia dels diferents indrets del territori valencià. En 13 episodiscontinuar llegint\nFa cosa d’un mes va nàixer una nova Youtuber valenciana. Es tracta de la comunicadora godellenca Nerea Sanfe, que ha decidit llançar-se a aquest format «emocionada, com quan estrenes una peça de roba nova i de seguida te la vols posar». Això és el que deia al seu primer vídeo de presentació, en el qualcontinuar llegint\nJoan Fuset - 30 octubre 2019\nConeixes Marta Meneu-Borja? És una jove booktuber valenciana que té un canal a YouTube sobre literatura anomenat La Prestatgeria de Marta. En aquesta canal, Marta recomana llibres en valencià i realitza activitats amb l’únic objectiu de fomentar la lectura. Ara ella és la protagonista perquè ha publicat El senyal, una novel·la coral amb la qual,continuar llegint\nJoan Fuset - 15 abril 2019\nVicent Baydal ha publicat el llibre Del Sénia al Segura: Breu història dels valencians amb l’editorial Drassana. L’investigador i divulgador ens descobrix amb aquest llibre ple de curiositats, els protagonistes, els herois, els oblidats i oblidades del País Valencià. En definitiva, a tots els que ens han precedit i han passat pel nostre territori i constituïtcontinuar llegint\nSense adonar-nos ja tenim el Nadal ací, i ens agrade o no, és època de fer regals a la nostra gent més propera. Al llarg de les últimes setmanes vos hem fet diverses propostes que hui recopilem, per tal de donar-vos idees de possibles regals per a les festes que s’acosten. Música, espectacles, gastronomia, viatges…continuar llegint\nInternet ho està revolucionant tot. I quan es diu tot, no només parlem de la imatge i el vídeo, sinó del so, de la ràdio. Fa pocs anys va nàixer el fenomen podcasting, una paraula anglesa composta per “iPod” i “Broadcasting”, que significa “emissions”, encunyada el 2004 per un periodista britànic, Ben Hammersley. La ràdiocontinuar llegint\n“L’escola que volem”. És el lema de les Trobades 2015. L’armadura d’eixa escola forma part d’un document que l’entitat presentarà alspartits polítics en el mes de febrer per tal de potenciar una Llei educativa que recupere i millore les bases de l’educació pública. El president de l’entitat, Vicent Moreno, ho anuncia en esta remesa radiofònicacontinuar llegint\nAgraviats i Pepet i Marieta conmemoren les normes de Castelló\nPatri Sendra - 20 desembre 2013\nAgraviats i Pepet i Marieta realitzaran un concert el proper dissabte 21 de desembre. L’acte començarà a les 23:00h a la sala La Consulta del Doctor de Castelló de la Plana. El motiu d’aquest serà la commemoració del 81 aniversari de les normes de Castelló, i per això Castelló Per La Llengua ha organitzat aquestes jornadescontinuar llegint


Pintures de cotxes Catalunya - Coneix la nostra Història\n– La nostra Història –\nLa història de Pintures de cotxes Catalunya es remunta el 1981. Un taller situat al carrer Passatge de la Mercè, nº4 de Manresa. Dos amics i companys de feina Angel Azaustre i Jaume Torres.\nAmb un capital considerable i molta il·lusió va donar lloc a la creació de Taller Pintures de cotxes Catalunya.\nL’empresa va el formava en el seus inicis Angel, Jaume i 3 treballadors més. Hi les seves instal·lacions només eren 2 cabines de pintura.\nNomés es realitzaven feines de pintura i amb conseqüència cap mena de reparació mecànica. Però, encara així l’aposta va ser bona i els resultats van anar creixent. Finalment en poc temps va guanyar un racó en les empreses més importants de Manresa.\nResultat de l’experiència adquirida, la professionalitat dels seus treballadors i la confiança amb els clients.\n“Ens traslladem al nou taller”\nA causa de la nova normativa ambiental imposada el 2003, finalment el taller va tindre que canviar de local, una nau de 1.000 m², per si més no complir aquesta normativa i així poder créixer més.\nLa nau, on actualment hi som està situada al Carrer Esteve Terrades, nº10 del Polígon Industrial Bufalvent de Manresa. En conseqüència de la crescuda de volum de feina i la necessitat d’incorporar un treballador mes arriba Santiago Azaustre, Germà d’Angel Azaustre per si mes no aprendre l’ofici i posteriorment ser un dels propietaris del taller.\nUn dels requisits perquè Santiago fos propietari va ser que l’empresa fos familiar, que els amos fossin família per no perdre aquest ofici que ha anat perdurant amb el pas del temps. Que tot aquest aprenentatge perfeccionat durant els anys perduri i fos un valor afegit per al futur del taller.\n“Ja som dos socis”\nMés tard Santiago Azautre ja amb una gran experiència i una professionalitat adquirida durant un temps va prendre la decisió d’anomenar a Stiven Guerra soci del taller. Hi d’aquesta manera fer lo que en el seu moment els fondadors van demanar. Que fos una empresa familiar.\nTambé Angel Azaustre i Jaume Torres es van jubilar el 2015, i per aquest motiu es necessitava un altre soci per portar l’empresa.\nStiven Guerra va començar a l’empresa de Pintures de cotxes Catalunya des de ben jove. Un treballador més que durant els anys ha anat perfeccionant el seu treball fins que Santiago Azaustre li va proposar ser copropietari de Pintures de cotxes Catalunya.\nAvui dia aquesta familiarització de l’empresa ha anat creixent, per part del fill de Santiago Azaustre on Abel Àries és un dels treballadors.\nAixí és com la nostra empresa encara aposta per oferir el servei de pintura, xapa i mecànica pels seus clients ara i per un futur.\n“Som el resultat de l’experiència”\nEns avala més de 35 anys d'experiència en el sector.Una empresa de Present i Futur.\nSom una empresa de PRESENT I FUTUR, en la qual oferim un servei professional i de qualitat pels clients.\nLa sinceritat, la bona voluntat i una atenció directa al nostre client fa que la relació sigui clara i de confiança.\nSom el resultat de l'experiència\nEl nostre objectiu és oferir un servei professional. Comptant amb un equip tècnic amb experiència contrastada, un personal administratiu que ocupi de gestionar les visites i dubtes que tinguin els usuaris de la forma més ràpida i una direcció amb clars objectius al creixement i millora contínua.\nLes nostres instal·lacións\nEl nostre taller el tenim situat al Carrer Esteve Terrades, núm. 10 en el Polígon Industrial Bufalvent de Manresa. Disposem d’uns 1.000 m² d’instal·lacions amb les tecnologies més punteres disponibles en el sector de la Pintura i la Xapa de vehicles. Les 3 cabines de pintura de la casa Usiitalia, el model Multispeed amb una temperatura màxima de 80 °C i una potència tèrmica de kw/h. Un elevador i 3 assecador de pintura amb infrarojos.\nPintures de cotxes Catalunya disposem d’un box condicionat amb la llei 34/2007 del tractament de contaminants atmosfèrics. També disposem d’un pàrquing exclusiu pels clients i una zona d’espera per allotjar uns 6 cotxes.\nEl manteniment del taller i de les seves instal·lacions són supervisades contínuament perquè els nostres clients sàpiguen que poden dipositar la seva confiança en nosaltres. És un dels valors de l’empresa i nosaltres som responsables d’ells.\nSi tens algun dubte o encara no ens coneixes et convidem que ens facis una visita sense cap mena de compromís. T’hi esperem!\nEsteve Terrades, nº10, Pol. Industrial Bufalvent - Manresa (Barcelona)\nEsteven Tarrades, nº10\nPol. Bufalvent de Manresa\n8.00 a 13.15\n93 873 37 42\nTens alguna pregunta o dubte? Posa't en contacte amb nosaltres amb aquest formulari.


octubre « 2013 « Ets i uts…\nPaguem a terminis?\nEs pot pagar ‘al comptat’, o sigui just al moment de la compra, o bé ‘a terminis’, en petites quantitats durant un temps. El que no podem fer és pagar ‘a plaços’.\nI tant que pot pagar la rentadora a terminis, no hi ha cap problema!\nFarem l’agost amb aquest negoci?\nL’origen d’aquesta expressió és molt més antic del que ens podem pensar. La dita ‘fer l’agost’ va sorgir en l’entorn rural i fa referència a la recol·lecció de cereals, olives, raïm i altres fruits del camp durant l’època més fructífera -l’estival- i, per extensió, als beneficis que s’obtenen de la venda d’una bona collita. Quan diem que algú fa l’agost en algun negoci volem dir que hi ha guanyat molt.\nSi van a fira, hi faran el seu agost\n64. Punt volat\nEl punt de la ela geminada és un punt volat, no pas un punt com els altres (ni tampoc un guió). En el teclat dels ordinadors es troba a la tecla amb la xifra 3.\nLa til.la pot ser la solució als teus nervis\nLa til·la pot ser la solució als teus nervis\nSemblen detall s menors, però aquests detalls distingeixen un text acurat i ben acabat i un altre text menys ben fet.\nSi no utilitzeu aquesta tecla per fer el punt volat, el verificador ortogràfic us el marcarà com a error.\n‘El divendres’ vol dir ‘cada divendres’\nQuan diem ‘el/els divendres‘ o ‘el/els dijous‘ ens referim a cada divendres, cada dijous, etc.\nQuan diem ‘divendres‘, ‘dijous‘, etc. (sense article), ens referim al divendres, dijous… més proper.\nTanquem els dilluns


Els farratges arriben al mercat xinès, on per primer cop s’ha exportat un 7% de la producció – Mollerussa Televisió\nEls farratges arriben al mercat xinès, on per primer cop s’ha exportat un 7% de la producció\nLa sala d’actes de la Cooperativa d’Ivars d’Urgell ha acollit aquest divendres la setena edició de la jornada sobre conreus farratgers en la que s’ha parlat de les perspectives de futur d’aquest producte, del qual se n’exporta un 70 per cent. Tot i que els Emirats Àrabs són el destí principal dels farratges produïts arreu de l’Estat, en el darrer any s’ha començat a explorar nous mercats al continent asiàtic. Concretament, la Xina ha comprat prop de 100.000 tones del milió i mig que se’n produeixen.\nLa campanya de 2015 ha sigut positiva, sent aquest un dels conreus beneficiats per la sequera. La jornada, organitzada també pel departament d’Agricultura i Unió de Pagesos, serveix com a punt de trobada del sector productiu, industrial i comercialitzador dels farratges.


El TJUE descarta regular Airbnb com a agent immobiliari - MésEconomia\nEl TJUE descarta regular Airbnb com a agent immobiliari\nConsidera que presta un servei de la societat la informació i que no se li pot exigir una targeta professional\nEl president del TJUE Koen Lenaerts llegint sentències a Luxemburg\nAbans de llegir la sentència que restablia la immunitat a Oriol Junqueres, el Tribunal de Justícia de la Unió Europea (TJUE) en llegia una altra, ara sobre Airbnb.\nEl TJUE ha conclòs que Airbnb és un servei de la societat de la informació i no ha de regular-se per les normes que s’apliquen als agents immobiliaris. Per això, considera que França no li pot exigir a la plataforma disposar d’una targeta professional. El tribunal respon així a una consulta plantejada a la cort europea per un tribunal de París arran de la denúncia de l’Associació per a l’allotjament i turisme professional de França contra la plataforma Airbnb Ireland de lloguer temporal d’apartaments. L’advocat general ja es va pronunciar a l’abril en aquesta línia.\nLa sentència creu que el servei no pot considerar-se “accessori” d’un servei global d’allotjament i que no és “indispensable”, ja que els llogaters i propietaris disposen d’altres vies per fer-ho, “algunes des de fa “molt de temps”.\nEl TJUE ha destacat també que la informació que Airbnb “determini o limiti” l’import del lloguer sol·licitat pels propietaris que utilitzen la seva plataforma. Alhora, precisa que les altres prestacions ofertes per Airbnb Ireland “no qüestionen la conclusió” perquè són “merament accessòries del servei d’intermediació”.\nL’advocat ja es va posicionar en la mateixa línia\nL’advocat del TJUE ja va considerar a l’abril que no es pot aplicar la llei francesa sobre l’activitat dels agents immobiliaris –Llei Hoguet- “perquè es tracta d’una normativa d’un estat membre diferent de l’estat d’origen, que pot restringir els serveis de la societat de la informació”.\nAfegia que un estat membre només pot establir excepcions a la lliure circulació de serveis de la societat de la informació mitjançant “mesures adoptades cas per cas” i després que un jutge nacional consideri que les mesures en qüestió són necessàries per garantir la protecció del consumidor i no van més enllà del necessari per assolir l’objectiu que persegueix.


ArticleSphere.com polítiques de privacitat (Catalan)\nArticleSphere.com política de privacitat\nArticleSphere.com creat aquesta declaració de privadesa per tal de demostrar el seu ferm compromís de privacitat.\nSi vostè requereix més informació o té alguna pregunta sobre la nostra política de privacitat, si us plau fóssiu lliure per Contacti amb nosaltres.\nA www.articlesphere.com, la privacitat dels nostres visitants és d'extrema importància per a nosaltres. Aquest document de política de privacitat descriu els tipus d'informació personal és rebuda i recollida per la www.articlesphere.com i com s'utilitza.\nCom molts altres llocs Web, www.articlesphere.com fa ús de fitxers de registre. La informació dins dels fitxers de registre inclou internet protocol (IP), tipus de navegador, proveïdor de serveis Internet (ISP), data i hora, pàgines de referència/sortida i nombre de clics per analitzar tendències, administrar el lloc, rastrejar el moviment de l'usuari al voltant del lloc i recopilar informació demogràfica. Adreces IP i més informació no estan vinculats a cap informació que sigui personalment identificable.\nGaletes i Web Beacons\nwww.articlesphere.com no utilitza cookies.\nGaleta de DART de DoubleClick\nGoogle, com a proveïdor de tercers, utilitza cookies per publicar anuncis a www.articlesphere.com.\nUtilitza Google la galeta DART permet a servir anuncis als usuaris basats en la seva visita a www.articlesphere.com i altres llocs a Internet.\nEls usuaris poden optar per l'ús de la galeta DART visitant el Google d'anunci i política de privacitat de contingut xarxa en la següent URL - http://www.Google.com/privacy_ads.html\nAlguns dels nostres socis de publicitat pot utilitzar cookies i web beacons al nostre lloc. Nostres socis inclouen la publicitat...\nwww.articlesphere.com té cap accés ni control sobre aquestes galetes que són utilitzats pels anunciants de tercers.\nVostè ha de consultar les polítiques de privacitat corresponents d'aquests servidors de terceres parts per a informació més detallada sobre les seves pràctiques, així com per obtenir instruccions sobre com optar fora d'algunes pràctiques. política de privacitat de www.articlesphere.com no s'aplica a, i no podem controlar les activitats d'aquests anunciants o llocs web.\nSi voleu desactivar les galetes, ho pot fer a través d'opcions del seu navegador individuals. Informació més detallada sobre gestió de cookies navegadors web específica es pot trobar a llocs web de respectius dels navegadors.


L'extinent Segura: “Si els nostres fills haguessin estat a l'exèrcit, les guerres d'Iraq i d'Afganistan no haurien estat possibles” | elCugatenc\nL'extinent Segura: “Si els nostres fills haguessin estat a l'exèrcit, les guerres d'Iraq i d'Afganistan no haurien estat possibles”\nFotos: Joan Cabasés Vega\n“No hi havia cap assaig crític sobre l'exèrcit i n'hi havia d'haver un”. Així comença la presentació del seu tercer llibre a Cal Temerari Luis Gonzalo Segura, antic tinent de les Forces Armades Espanyoles. Convidat per la Universitat Internacional de la Pau, el madrileny a qui van expulsar de l'exèrcit el 2015 per denunciar la corrupció i els delictes sexuals de la cúpula militar, ha presentat El Libro Negro del Ejército Español, una “síntesi” dels draps bruts de la institució “documentada amb 1.600 referències”.\n“Hi ha més de 100 oficials amb delictes demostrats o un capità condemnat per la pròpia justícia militar per 28 agressions sexuals. Però tots ells segueixen allà. Us imagineu que passés això amb un professor?”, es pregunta Segura. L'any 2009 va començar a detectar irregularitats, factures falses i adjudicacions desorbitades. En denunciar-ho al seu superior va ser ignorat i d'aquesta frustració en va néixer Un paso al frente, una recopilació de vivències personals que narren el cantó fosc de l'exèrcit. La seva publicació li va suposar cinc mesos d'arrest sense judici, un càstig al que Segura va contestar amb una vaga de fam de 22 dies i amb Código Rojo, la seva segona novel·la. Aquesta, destacada per la denúncia de l'homofòbia imperant a l'exèrcit espanyol i per costar-li l'expulsió definitiva al dia següent del seu llançament.\n“Però hi havia un problema amb aquests dos llibres anteriors”, explica Segura, “estaven escrits en clau de ficció i generaven incredulitat”. El món mediàtic “m'acusava de faltar a la veritat”. O en el millor dels casos, “em deien que hi ha 120.000 militars i que el que jo escrivia era només la meva experiència”.\nL'investigador Pere Ortega, presentador de l'acte com a membre de la Universitat Internacional de la Pau, ha introduït El Libro Negro del Ejército Español com “una obra valenta que comportarà l'ostracisme” al seu autor. “S'hi explica la corrupció generalitzada” que hi ha al si de les Forces Armades, així com “la connivència política i una Caixa B que queda demostrada”, afegeix Ortega. Al seu torn, el qui va estar 13 anys al servei de l'exèrcit, posa noms i cognoms al despropòsit: “S'han invertit 30.000.000.000 (30 mil milions) d'euros dels quals, d'entrada, un terç han anat a les escombraries”, assegura mencionant el popular submarí que no flota, “els carros de combat emmagatzemats per falta de combustible o els helicòpters que ningú a l'exèrcit té formació per pilotar. Ens feien falta, o algú ens ha demanat que els hi compréssim?”\nSegura, a qui se'l podria veure com el major enemic públic de les Forces Armades, aclaria que “aquest no és un llibre en contra de l'exèrcit, sinó per l'exèrcit”. I malgrat admetre que va ser “objector de consciència als anys 90”, va més enllà: “Lluito per tornar-hi. Em sembla molt important no abandonar cap espai”. Del contrari, diu, la societat perd capacitat de control sobre l'exèrcit: “Des que es va eliminar el servei militar, l'exèrcit ha quedat aïllat de la societat i s'hi ha produït una involució. Si les coses no fossin així i els nostres fills n'haguessin format part, les guerres d'Iraq i d'Afganistan no haurien existit”.\nSegura, que critica l'exèrcit per no haver passat pàgina del franquisme, il·lustra la seva argumentació mirant a Alemanya: “Allà als anys 70 passava com ens passa avui aquí. Tenien un exèrcit nazi i van adonar-se que, per canviar-ho, l'exèrcit havia de formar part de la societat”. Els progressistes, sosté, han de ser presents a l'estament militar “o el dia que guanyi l'esquerra, tenir un exèrcit conservador serà un problema”. “Aznar”, afegeix, “va treure el servei militar per realitzar operacions que sabia que d'una altra manera no podria fer”.\nEl militar, que durant aquests anys ha rebut el suport de col·lectius com Militares para la Democracia, ha fet un exercici d'empatia amb l'audiència santcugatenca: “Sé que molts de vosaltres sou antimilitaristes, i m'encantaria que tinguéssim un món sense exèrcits”, deia mig somrient davant l'atenta mirada d'activistes per la pau, “però cal que tinguem un exèrcit públic fort perquè, sinó, algú agafaria la iniciativa i n'organitzaria un de privat”. “I creieu que agafaria espanyols o francesos?”, preguntava a l'aire. “No: agafaria refugiats de guerres o gent que treballa a fàbriques tèxtils. És millor matar que treballar 18 hores al dia”.\nPartidari de “transmetre antibel·licisme als militars”, recorda que aquests “han de complir sempre amb els drets humans i amb el dret internacional” i defensa que la població decideixi en referèndums “quines guerres són legítimes i quines no ho són”, ja que, segons destaca, “els exèrcits han de ser neutrals”.\nEn un altre ordre de les coses, Luis Gonzalo Segura ha interpretat breument el suposat ús polític dels cossos policials per part del govern central en el seu conflicte amb la Catalunya intervinguda pel 155. “Pels Mossos”, explica Segura, “com per qualsevol cos policial i militar, una cosa és ser expeditiu amb gent que no és del teu cercle ni forma part del teu grup, i una altra de molt diferent és haver de ser-ho contra un grup que, com a mínim, suposa la meitat del teu país”, deia en referència a l'independentisme a Catalunya. “Això”, ha afegit, “a Madrid ho tenen molt clar”.\nEl mestre de la Mina Josep Maria Monferrer guanya el Memorial Joan XXIII per la Pau 2015\nCom cada any per aquestes dates i ja en fa 49, aquest dissabte es va fer públic el veredicte del Memorial Joan XXIII per la Pau 2015, organitzat per l’Institut Víctor Seix de Polemologia i la Universitat de la Pau. El Comitè de concessió d’aquest ha acordat atorgar-lo en aquesta edició al mestre Josep Maria Monferrer.\nMaryant Fernández: “És més útil no censurar alguns tipus de continguts per iniciar un debat democràtic i crític”\nL’assessora política sènior de l’European Digital Rights parla amb elCugatenc sobre la seguretat a internet en el marc de la seva visita per participar a la Universitat Internacional de la Pau.


CURSES D’ULTRARESITÈNCIA | Atletisme Català\nInici General CURSES D’ULTRARESITÈNCIA\nManel Amor i Olga Mankó, els més ràpids a l’Emmona\nEntre el dissabte 23 i el diumenge 24 de juliol es va disputar la segona edició de l’Ultra Trail de l’Emmona (107 km i 8.000 m de desnivell positiu), quarta prova de la I Lliga Catalana de Curses d’Ultraresistència de la FEEC.\nLa cursa, organitzada per la Unió Excursionista de Sant Joan de les Abadesses, s’ha caracteritzat per la rapidesa i l’emoció. Rapidesa per l’espectacular temps del guanyador, Manel Amor (AE Diedre) amb un temps de 16:57:06 i que ha dominat la prova des dels primers quilòmetres. I emoció per la interessant lluita per la segona i tercera posició que no s’ha decidit fins als últims metres de la prova.| Durant tot el recorregut, amb sortida i arribada des de Sant Joan, Jordi Martín (AE Diedre), Juan José Oliva (AE Alcanar) i Daniel Ballesteros (AE Diedre) s’han anat intercanviant les posicions. A l’últim control Daniel Ballesteros treia uns segons a Juan José Oliva i Jordi Martin passava a gairebé 15 minuts. Uns últims quilòmetres de manual de Martin amb un últim quilòmetre d’esprint amb Oliva han posat la cirereta a una gran cursa de tots tres. Al final Jordi Martin ha entrat segon amb un temps de 17:37:43, Juan José Oliva tercer amb un temps de 17:37:58 i Daniel Ballesteros quart amb 17: 41:51. En categoria femenina Olga Mankó (CE Uecanoia) ha dominat amb autoritat tota la carrera i ha parat el rellotge amb un temps de 24:01:14. En segona posició ha entrat Núria Bermúdez (Club Centre Excta. Centelles) amb un temps de 24:18:25 i en tercera posició Berta Moreno (Club Excta. Independent de Catalunya) amb un temps de 24:53:18. Pel que fa a les xifres globals de participació, dels 185 inscrits 153 van prendre la sortida i d’aquests 109 van poder acabar la prova.


Els residents d'Alcoi no poden més i aniran a la vaga el 21 de juliol | ARA Multimèdia\n"Si no podem descansar o no tenim supervisió, l'atenció al pacient es veu molt afectada. És pel bé dels pacients".\nAlcoi compta amb vora 22 residents, la majoria en el servei d'Urgències i els centres de salut. Hi haurà concentració a les 8 hores a les portes de l'Hospital Verge dels Lliris, i a les 11 hores es traslladaran a Alacant per a participar en la manifestació. També informaran cada dia a les portes d'Urgències de l'Hospital.\nLes reivindicacions són velles i ja altres anys han reclamat millores salarials, formatives i de condicions de treball. Però amb la crisi sanitària han vist com les seues condicions s'agreugen i no hi ha intenció de millorar el sistema, per això els residents han decidit anar a la vaga el pròxim 21 de juliol. Ana Rosa Álvarez, resident i membre del comité de vaga a l'Hospital d'Alcoi, confia que finalment la conselleria de sanitat s'assente a negociar, però "si hem de fer la vaga, la farem; i s'adonaran que sense els residents els hospitals es paren".\nA Alcoi hi ha més de 20 residents, la gran majoria de família, que alternen el seu horari i guàrdies entre els centres de salut i les Urgències a l'Hospital. És especialment preocupant la situació a urgències, on els residents són la meitat de la plantilla de metges, normalment amb 2 adjunts i 2 residents per a les guàrdies. Amb el coronavirus les Urgències a Alcoi s'han desdoblat per tindre una especialitzada de la COVID-19 i s'ha donat el cas que en les Urgències generals "en algunes ocasions el resident era el responsable. Podíem cridar al facultatiu de les urgencies covid, però no hi havia ningú de cos present amb més coneixements que un resident, que en teoria hem d'estar supervisats. I érem nosaltres els que supervisàvem als nous contractes d'emergència, gent sense especialitat que damunt estava cobrant més que nosaltres".\nI tot açò sense comptar amb altres problemes arrossegats des de fa temps, com les incomprensibles guàrdies de 24 hores, quasi obligades perquè el sou d'un resident és inferior als mil euros i necessita eixes guàrdies, que es paguen entre 10 i 15 euros l'hora. En molts casos les guàrdies fetes dissabte no es lliuren, i tampoc disposen de dieta quan la fan al centre de salut, cas que afecta especialment a Alcoi on la gran majoria són residents de família. La falta de personal també suposa que els residents hagen de cobrir de vegades baixes de companys quan "som personal estructural i no hauria de ser així". Fan vora 200 hores al mes, part de les quals no cotitzen. En una professió amb tanta responsabilitat, aquesta elevada xifra d'hores de treball no s'entén. Ana Rosa reconeix que de vegades quan arriben a casa "plorem, ja no per cansament, sinó perquè penses, ho hauré fet bé?, a aquesta persona l'hauré atés bé?". En definitiva, els residents es consideren "la mà d'obra barata. Acabem pagant les deficiències del sistema, no tirem en cara res als adjunts perquè estan patint el mateix que nosaltres".\nAixí les coses han decidit convocar una vaga a partir del 21 de juliol, tot i que confien que Sanitat s'assente abans a negociar. Des del comité de vaga expliquen que esperen un alt seguiment de la vaga en Alcoi, i que compten amb el suport de la gerència de l'hospital, el cap d'urgències, els coordinadors dels centres de salut i els adjunts. Esperen també la comprensió dels usuaris, "si no podem descansar o no tenim supervisió, l'atenció al pacient es veu molt afectada. És pel bé dels pacients".


L'espai de Josep Pla | Carme Renedo i Puig | Articles | El Punt Avui\n13 gener 2012 2.00 h\nL'espai de Josep Pla\nNo tothom ha de guardar totes\ni cadascuna de les edicions de Pla, Carner, Riba\nEls darrers 15 anys, les biblioteques públiques catalanes s'han multiplicat i dotat de més espai, d'espais de més qualitat i prou més apropiats per exercir les múltiples missions encomanades. L'esforç esmerçat i els resultats aconseguits deuen ser similars i proporcionals als del sistema sanitari català.\nLa funció de conservació dels fons no ha estat mai, ni ho és ara, la funció primigènia de les biblioteques públiques. Ja el 1937, el director de la xarxa de biblioteques populars, Jordi Rubió, ordenava a la biblioteca del Vendrell que dels llibres donats de baixa, se'n fes una llista perquè “hi ha publicacions que n'hi ha prou amb que es puguin trobar a la Biblioteca de Catalunya, i en aquest cas és preferible treure-les de les Populars per a fer lloc als llibres nous”.\nLa política de col·lecció és un repte professional inquietant: l'acte d'escollir suposa sempre un descart. I es tria i es rebutja tant quan s'adquireix com quan es dóna de baixa. Sempre hi ha riscos i marge d'error. Per fortuna, les possibles pífies no són massa res comparades amb les que es poden produir en un centre d'atenció primària (equiparable a una biblioteca pública) o en un hospital de referència (que retiraria, més aviat, a la Biblioteca de Catalunya o a determinades biblioteques especialitzades o universitàries). Tot i això, el sentit de responsabilitat dels qui treballen amb diner públic atorga un sentit de transcendència gens menyspreable a aquesta parcel·la de l'activitat professional.\nArticles com el d'en Joaquim Nadal, en aquest diari mateix (17-12-2011), o comentaris quotidians, desigualment benvolents i/o esmolats, posen en qüestió la praxi professional. Els bibliotecaris, potser, no hem sabut explicar-nos prou bé en aquest sentit.\nPer l'esforç magnífic de les institucions, els darrers anys, les biblioteques han pogut adquirir fons, amb recursos moderats i amb llibertat. Aquest fet pot ser una de les claus del seu èxit: l'oferta s'ha diversificat en temàtiques i en suports i ha aconseguit un ventall ampli de nivells d'especialització. Si l'espai de les biblioteques és finit, les col·leccions no poden, emperò, créixer infinitament.\nPla és Pla, és Pla. Ahir i avui i aquí, Josep Pla mai no podrà ser un autor obsolet. Pla té un espai en totes i cadascuna de les biblioteques que no ha de ser ben bé el mateix arreu: no tothom ha de guardar totes i cadascuna de les edicions de Pla, Carner, Riba o Espriu. La jerarquia de responsabilitats distribuïdes garanteix la conservació, disponibilitat i accessibilitat de totes aquestes col·leccions.\nUn centre d'atenció primària pot diferir d'un altre (en personal, horari, d'equipament) segons la població a atendre. S'accepta també que la resposta especialitzada del sistema sanitari s'obté en determinats centres: no hi ha cambres hiperbàriques ni centres de la solvència reconeguda de les clíniques Barraquer o Dexeus a cada municipi del país. El sistema, en aquest cas un entramat publicoprivat, adreça el pacient al centre on pot rebre el tractament idoni. Ens el camp de les biblioteques es procura que no sigui el “pacient”, l'usuari, el desplaçat sinó que el llibre és mou per satisfer una necessitat (des d'una altra biblioteca o des de la Central de Préstec que gestiona el govern català).\nA molts bibliotecaris ens agraden els llibres i ens tempten el paper i les edicions acurades. No treballem, emperò, per als llibres sinó per als usuaris, per satisfer tantes necessitats de tants ciutadans com sigui possible. Els recursos amb què ens hem dotat com a país fan que abastar totes les edicions de Pla per complaure lectors com l'historiador Joaquim Nadal, no sigui pas difícil.\nHauríem d'enlairar la mirada, defugir l'anècdota, superar la biblioteca municipal per poder albirar el sistema. Com en tantes altres qüestions de la vida ciutadana, les respostes es troben en un esforç col·lectiu, de país, suma de feina quotidiana, modesta i ben feta.\nEl Punt Avui. Nacional 13-01-2012, Pàgina 24


Fenouillèdes, el país sense frontera per somiar - ::. Green Pyrenees Slow Tourism .::\nFenouillèdes, el país sense frontera per somiar\nTens ganes d’evadir-te? De descobrir una terra de misteris on l’àliga sobrevola boscos únics, on els encanteris dels vins del país es barregen amb els sabors de mel i garriga?….\nVallée de l’Agly i Fenouillèdes\nDurada: Jornadas temàtiques\nAdreçat a: En funció de les activitats; a partir de 8 anys.\nTens ganes d’evadir-te? De descobrir una terra de misteris on l’àliga sobrevola boscos únics, on els encanteris dels vins del país es barregen amb els sabors de mel i garriga? Vols sortir d’aventura per senders escarpats a la recerca de paisatges autèntics que amaguen un patrimoni mil·lenari? Benvingut a Fenouillèdes!\nQui diu “Aventures” … es troba amb una jornada d’adrenalina en espais naturals preservats: via ferrata (lliure o amb guia), senderisme, BTT o trail al matí; a la tarda, barranquisme o espeleologia al congost de Galamus per acabar a l’ermita Saint-Antoine.\nQui diu “Misteris” … es troba amb una jornada de mites i llegendes de Fenouillèdes, història i patrimoni : Capella Notre-Dame de Laval (retaule original del segle XII), Castel Fizel (torre de defensa), Castell Saint-Pierre-de-Fenouillet, entorn del Congost de Saint-Jaume i visita al barri de l’antic fortí de Caudiès-de-Fenouillèdes.\nQui diu «Trobades» … gaudeix d’una jornada de convivència amb els habitants dels pobles de Haut-Fenouillèdes : immersió en els coneixements ancestrals (treballant el cuir i la fusta), visita a explotacions i degustació en companyia de productors locals, acostar-se al Fajas d’En Baillette, arbre emblemàtic i , amb una mica de sort, trobar-se amb fauna salvatge.\nQui diu « Sensacions » … gaudeix d’una jornada en un territori ric i preservat per reinventar els sentits i despertar el caçador-recol·lector que tenim latent (conèixer les varietats del raïm, dinar amb degustació de vins), sense oblidar moments intensos a l’entorn de quatre elements: ceràmica, observació del paisatge al costat del llac, iniciació a l’ornitologia.\nDestaquem d’aquesta actvitat\nFlexibilitat total per fer un programa a mesura.\nVarietat d’activitats per a tots els públics i a totes les estacions de l’any.\nDecorat fantàstic, atmósfera màgica, paisatges autèntics.\n66220 Saint-Paul-de Fenouillet\nTelèfon: +33 468 59 07 57\nServeis específics de cada activitat indicada a la web.\nAprovar per estendre l’estància a algú dels allotjaments dels pobles “atípics” de Fenouillèdes i degustar les delícies de la gastronomia local\n( www.tourismefenouilledes.com )\nEl Train Rouge permet desplaçar-se des de l’estació de Rivesaltes (connexió amb línies TER) sotmetre / baixar a les estacions de Maury, Saint-Paul de Fenouillet i Caudiès-de-Fenouillèdes\nItineraris de senderisme, temàtics i de diferents nivells des de tots els pobles http: //www.cc-aglyfenouilledes. fr / tourisme / tourisme / principal / fenouilledes-nature / move / hike\nAutobús a 1 € LIO (líneas 500, 505 i 511) www.lio.laregion.fr\nEnllaç al producte


El canvi de cromos entre les colles punteres | RevistaCastells.cat\n13 Març, 2017\tActualitat, Portada, Portada lateral\nEl calendari del 2017 confirma una tendència ja registrada en les darreres temporades i és la proliferació d’actuacions organitzades per les colles punteres que conviden a altres del mateix nivell. Enguany, hi ha el cas destacat de la Diada de la Nova Atenes, que els Minyons organitzen l’1 d’octubre i que comptarà amb la presència de la Colla Vella i els Castellers de Vilafranca, i també la Diada del Pati de la Colla Joves, on hi seran ens verds.\nLes colles punteres han perdut la por –o les manies– de convidar-se entre si per a algunes de les actuacions que organitzen, que, de fet, són poques. Fa uns anys hagués estat impensable que els Minyons de Terrassa i els Castellers de Vilafranca pactessin actuacions conjuntes. Això és el que ha passat aquest 2017 amb la segona edició de la Diada de la Nova Atenes, que organitzen directament els Minyons. Tot i que inicialment, la intenció dels malves era repetir el cartell de fa dos anys (amb la Colla Vella i els Castellers de Sants) –i així els ho van fer saber als borinots–, finalment es va imposar l’opció que les tres colles més fortes del panorama casteller coincidissin a plaça un mes després de Sant Fèlix, amb el calendari en la seva màxima intensitat.\nLa presència dels verds a Terrassa té com a contraprestació la invitació a que els Minyons vagin a Tots Sants del 2018. Així ho han parlat els responsables de les dues colles, si bé l’acord encara no està tancat. Els vilafranquins es plantegen canviar el model de la diada de Tots Sants, que des del 2011 té un format fixe amb Castellers de Sants, Capgrossos de Mataró i Xiquets de Tarragona.\nTambé fa uns anys hagués resultat de complicada cocció un intercanvi entre els Castellers de Vilafranca i la Colla Joves, però ara s’ha gestat amb una certa facilitat. L’any passat, els del carrer Gassó van actuar a la Diada del Figarot, que els verds organitzen el cap de setmana del 15 d’agost davant del seu local. És una actuació on acostumen a anar-hi els Castellers de la Vila de Gràcia i colles petites –els vilafranquins la van crear el 2011 en no ser convidats a la Bisbal–, però l’any passat va comptar també amb la presència de la Joves, als quals els interessava per calendari. Com a contraprestació, enguany els vilafranquins actuaran a la Diada del Pati, l’actuació que organitza la Joves cada mes de juny abans de Sant Joan. El 2013, aquesta diada ja va comptar amb la presència dels Minyons, que van esdevenir la primera colla forana en fer un castell de 9 a Valls (anys enrere la Jove de Tarragona era assídua, però sense castells superiors als bàsics de 8). Ara, els verds es plantegen ser la primera de fora que fa gamma extra a la ciutat bressol dels castells.\nLa invitació dels del carrer Gassó als vilafranquins és un fet inèdit, ja que històricament la relació entre les dues colles havia estat distants (al Figarot, tradicionalment, hi havia més simpatia per la Vella que per la Joves, especialment des que els vermells van decidir no actuar als Sant Fèlix de 1991, 92 i 93 per estar en contra d’anar també a la processó). El nou ordre casteller, però, permet afavorir determinades complicitats i ara els verds tenen millor química amb la Joves, ni que sigui perquè comparteixen un mateix rival. El president de la Joves, per exemple, va assistir al sopar anual dels Castellers de Vilafranca; el de la Vella, no. Els verds conviden al seu sopar als representants de les colles que han participat en les diades organitzades per ells.\nAl Portal Nou de Valls, per contra, els resulta més fàcil entendre’s amb els Minyons de Terrassa per generar intercanvis. L’any passat, els malves van actuar a la diada de Sant Isidre, que la Vella organitza a la plaça de l’Oli el cap de setmana més proper al patró dels pagesos. El cartell d’aquesta diada acostuma a ser amb dues colles més del Camp (els Xiquets de Tarragona i els de Reus), però excepcionalment els malves van entrar-hi el 2016 (enguany, torna al format habitual). Una setmana després, la Colla Vella va actuar a la Diada del Patrimoni de Terrassa, també en plena sintonia amb els Minyons. Enguany, els rosats tornaran per tercer any consecutiu a Terrassa, en aquest cas per ser presents a la diada de la Nova Atenes. En tres anys hi hauran anat tres cops de la mà dels Minyons; en els quinze anteriors també hi havien anat tres vegades, però només una per participar en una actuació promoguda pels del carrer Teatre (2004), ja que les altres dues van ser amb els Castellers de Terrassa (2011) i la Festa Major (2008).\nFoto 1: 3de9f de la Colla Joves a la diada del Figarot de Vilafranca (2016)\nFoto 2: 3de9f de la Colla Vella a la Diada del Patrimoni de Terrassa (2016)\nFoto 3: 3de9f dels Minyons de Terrassa a la Diada de Sant Isidre de Valls (2016)


2 polzades resolució 240x320 LCD monitor industrial NMLCD-020-0219 Proveïdors i factories Xina - Llista de preus a l'engròs - PANASYS\nNMLCD-020-0219 és un mòdul TFT LCD de matriu activa en color que incorpora TFT de silici amorfo (transistor de pel·lícula prima). Es compon d'un panell TFT-LCD de color, controlador IC, FPC i una unitat de llum posterior. L'àrea de visualització del mòdul conté 240x320 píxels, segons els seus productes s'acorda amb el criteri ambiental de RoHS.\nSom un dels principals proveïdors NMLCD-020-0219 de la resolució LCD Industrial de 240 polzades de 2 polzades a Xina. Amb tecnologia avançada, podem assegurar-vos l'alta resolució i el bon rendiment dels nostres productes. Benvingut a obtenir la mostra gratuïta i la llista de preus de la nostra fàbrica.\nHot Tags: 2 polzades resolució 240x320 LCD industrial LCD NMLCD-020-0219, Xina, proveïdors, fàbrica, venda a l'engròs, llista de preus, mostra gratuïta


INTERVENCIÓ COMUNITÀRIA EN DEMÈNCIES - Fundació Uszheimer\nINTERVENCIÓ COMUNITÀRIA EN DEMÈNCIES\nÉs una proposta de treball en xarxa entre la nostra fundació, CAPs, Serveis Socials, entitats públiques i altres recursos adreçats a gent gran que busca atendre de forma efectiva i molt satisfactòria a persones malaltes i persones cuidadores dins del seu entorn proper.\nAquesta intervenció comunitària i integral busca incidir en tres actors:\n• COMUNITAT que necessita sensibilitzar-se sobre les malalties neurodegeneratives.\n• FAMÍLIA que necessita un suport i acompanyament en les fases inicials, i també en altres moments de crisi de la malaltia.\n• PERSONA que necessita un suport emocional i treballar com més aviat millor les capacitats intel·lectuals, fent així una prevenció, per alentir el curs de la malaltia.\nPer assolir els objectius es poden portar a terme diverses accions dins el mateix territori on es vol actuar:\nUnitat de memòria: Intervenció basada en l‘estimulació cognitiva adreçada a persones diagnosticades d’un DCL o en fase inicial de demència.\nPunt d’informació en demències: Servei d’informació, orientació i assessorament sobre diversos aspectes de les malalties neurodegeneratives adreçat a la població en general per part dels professionals especialitzats que es fa en cites individuals per atendre la demanda específica.\nXerrades sobre diversos aspectes relacionats amb les malalties neurodegeneratives.\nGrups de suport i d’ajuda mútua a famílies cuidadores d’Alzheimer: Es tracta d’un recurs que promou el treball en grup i que convida a la reflexió sobre l’acte de cuidar una persona amb demència per aconseguir una major competència, desenvolupar autonomia i capacitat per a prendre decisions.\nCurs de formació d’atenció especialitzada en demències per a famílies cuidadores: Amb un enfocament interdisciplinar, es vol oferir una formació especialitzada des d’un vessant teòrica i pràctica que doni eines a les persones cuidadores per a acompanyar, cuidar i treballar amb persones malaltes d’una demència dins el nucli familiar.


Els Piera de Les Corts: Restaurant Lluís de les Moles\nAvui, us presento el Restaurant Lluis de les Moles de Barcelona, un establiment basat en el model carta - menú, que permet escollir entre 10 primers, 10 segons i 4 postres. Cuina catalana de temporada amb influències mediterrànies...\nUn dels seus plats estrella és el "Timbal d'ou amb patata" que consisteix en una base de patata feta a la paella amb pebrots, botifarra negra, un ou ferrat a sobre i salsa de pernil de Jabugo. La recepta es pot trobar a TV3 al programa Cuines.\nI perquè us parlo d'aquest restaurant ? Doncs perquè el seu xef i propietari és en Lluís Piera Gabarró descendent del Salvador Piera Jané. Per cert, l'adreça de l'establiment és al Carrer... de les Moles, 25. Al centre de Barcelona, molt a prop de la plaça Catalunya. Si voleu fer reserva truqueu al 933.17.58.66\nRecomenació al diari La Vanguardia del dia 11 de gener de 2003 : "El menú más cuidado"\nArtícle "Bueno, bonito y barato" al diari La Vanguardia del dia 7 de maig de 2004.\nArticle al Periodico de Catalunya del dia 26 d'octubre de 2011.\nEntrada al bloc Entre vinos y amigos del dia 24 de desembre de 2012.\nReportatge al Programa Moments a BTV.\nPerfil del Restaurant 'Lluis de les Moles' al Facebook.


És important que l’administració pública pregunti el gènere de la gent?\nUna manifestant a la protesta per l’alliberament LGTBI / Eli Don / ACN\nL'Ajuntament incorpora la casella de no binari als formularis de subvencions municipals, per millorar en matèria d'igualtat\nEl 2022 l’Ajuntament de Barcelona ha fet una passa més cap a la igualtat i ha inclòs als formularis de subvencions municipals una casella més a l’apartat de gènere. Ara, a més d’home o dona, també s’incorpora la identitat no binària. Fins ara, la població que no s’identificava ni com a home ni com a dona no estava reconeguda per la capital catalana en aquest tipus de formularis. Ara sí.\nAquest fet suposa un reconeixement de drets que el col·lectiu LGTBI reclamava des de feia anys. No obstant això, hi ha experts que qüestionen la implementació de la mesura, que ve regida per la llei 11/2014 del Parlament de Catalunya, per garantir els drets de lesbianes, gais, bisexuals, transgènere i intersexuals i per eradicar l’homofòbia, la bifòbia i la transfòbia. “Es tracta d’una dada no necessària per al desenvolupament de la relació laboral i, en conseqüència, la persona treballadora no té en principi per què donar a la seva empresa aquesta informació que va més enllà del sexe amb què ha nascut“, assegura Pepa Burriel, professora experta en Dret Laboral de la Universitat de Barcelona.\n“No hi veig cap problema. El que no es pot és obligar a respondre. Podria comportar com a perill una mala praxi d’una empresa per com fa la pregunta, però significa que s’hauria de vigilar això, no que el formulari estigui malament“, considera Lorena Garrido, investigadora del grup Antígona de la Universitat Autònoma de Barcelona, dedicat a qüestions de dret i gènere.\nDos anys més tard de l’aprovació de la norma, la Generalitat va elaborar una Guia per la incorporació de la diversitat sexual i de gènere a les universitats. Allà es deia que un canvi a aplicar per millorar en matèria d’igualtat és la “utilització d’un llenguatge no binari en les campanyes i en la comunicació institucional”. Això es tradueix en el fet que, per exemple, en el procés de matriculació, s’incorpori la casella de persona no binària, a més de la clàssica d’home i dona.


Pràctica 1. Tincions i teixit epitelial  | Histologia (UAB) | Unybook\nPràctica 1. Tincions i teixit epitelial (2016)\nPràctica 1. Tincions i teixit epitelial\nSonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial 1. Tincions i el teixit epitelial 1.1. Tècniques histològiques bàsiques Les classifiquem en 2 grans blocs, segons…  Els processos que cal fer per tenyir la mostra.\n El tipus de tinció. Cal tenyir la majoria de teixits ja que són incolors.\nProcessat de la mostra 1) Obtenció de la mostra. .\n2) Fixació de la mostra per: a.\nImpedir la putrefacció del teixit.\nb. Mantenir l’estructura microscòpica del teixit tal com estava in vivo.\nLa fixació es fa amb fixadors. En funció de quins fem servir, preservarem un tipus de molècules o uns altres.\n3) Deshidratació. Es fa mitjançant un procés d’aclariment, es treu l’aigua del teixit amb banys d’etanol de menys concentrat a més concentrat per tal de substituir l’aigua per etanol.\nMitjançant un aclariment després de la deshidratació, canviem l’etanol per xilol (que és un dissolvent apolar) de tal manera que després es pugui incloure en parafina.\n4) Inclusió. Es banya la mostra amb parafina líquida per tal de substituir el xilol que té la mostra per parafina (el xilol es dissol en la parafina) i es deixa solidificar. El fet de fer blocs és per després obtenir seccions primes del teixit, és més fàcil tallar-les en una estructura rígida que en una tova.\n5) Tall. Es fan talls molt fins amb el micròtom o l’ultramicròtom. Les seccions tallades es pesquen en un bany d’aigua amb un portaobjectes.\n6) Abans de tenyir la mostra, cal tornar a donar-li les condicions a què estava inicialment, es treu la parafina dissolent-la en banys de xilol i es va introduint aigua començant per introduir l’etanol i acabant per aquesta amb un procés invers a l’aclariment (banys en xilol, 100% etanol, …, 20% etanol, aigua). Un cop fet, es pot passar a tenyir la mostra.\n1 Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial 1.1.2.\nTinció de la mostra En aquesta pràctica es treballaran dos tipus de tincions:  Hematoxilina-eosina. L’hematoxilina és un colorant bàsic que tenyeix estructures àcides en blau (nucli, orgànuls rics en àcids nucleics, reticle endoplasmàtic…) , i la eosina és un colorant àcid que tenyeix estructures bàsiques de color rosat vermellós (tenyeix el citoplasma de forma homogènia). La unió dels dos colorants és el que coneixem com a tinció d’hematoxilina eosina.\n Blau alcià – Roig nuclear. El blau alcià és un colorant que només tenyeix de blau mucopolisacàrids (per exemple, tenyeix les cèl·lules secretores de substàncies mucoses) .\nEl roig nuclear marca la resta d’estructures que no marca el blau alcià, és una contratinció, tenyeix més o menys la cèl·lula de manera uniforme.\n1.2. Teixit epitelial Dintre del teixit epitelial, trobem 2 grups:  Epitelis de revestiment, que recobreixen superfícies.\n Epitelis glandulars, que secreten substàncies.\nEpitelis de revestiment Els epitelis de revestiment es classifiquen en base al nombre de capes i a la morfologia de les cèl·lules. Si tenen una capa parlem de teixit epitelial simple, mentre que si en tenen més parlem de teixit epitelial estratificat. Pel que fa a la morfologia cel·lular, si les cèl·lules són allargades parlem d’un teixit pla, si són quadrades direm que el teixit és cúbic, i si són rectangulars el teixit és prismàtic.\nDintre d’aquesta classificació hi ha dos excepcions, el teixit pseudoestratificat, que té una única capa amb cèl·lules de diferent alçades i el teixit epitelial de transició o uroteli, en el qual les cèl·lules es poden estirar si apliquem pressió.\nRonyó de conill/rata Epiteli pla simple. La nostra mostra ha estat tenyida amb PAS-hematoxilina. És PAS positiva perquè s’ha tenyit de rosa, i el que ha estat tenyit és la làmina basal (matriu del teixit).\nLa càpsula de Bowman és una part del ronyó, lloc on es filtra la sang. És una mena de copa on trobem capil·lars sanguinis. Trobem dues capes de cèl·lules, la capa visceral, que és la propera als vasos sanguinis, i la capa parietal, propera a la paret de la càpsula.\n2 Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial Túbul proximal (amb microvellositats) Càpsula de Bowman Capa visceral, la paret que envolta els vasos sanguinis és d’epiteli pla simple Capa parietal, la paret que envolta la càpsula també té epiteli pla simple Túbul distal (sense microvellositats) Quan la orina es filtra a la càpsula, va a parar als túbuls contornejats al voltant dels quals trobem un epiteli cúbic simple tancat en sí mateix. En funció de la distància dels túbuls a la càpsula, podem parlar de túbuls proximals (presenten microvellositats) i de túbuls distals (no presenten microvellositats). Les microvellositats es tenyeixen d’un rosa més intents perquè hi ha més glúcids, tenen el glucocàlix molt desenvolupat i perquè és una tinció PAS positiu.\nEpiteli cúbic simple present als túbuls renals de la rata Túbuls proximals, presenten uns “pèls” roses que són les microvellositats 3 Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial En la següent imatge, veiem clarament dibuixades les parts que acabem d’observar: 1.2.1.2.\nIntestí prim d’Amphiuma A l’intestí trobem epiteli prismàtic simple. Només hi ha una capa de cèl·lules i tenen forma rectangular.\nPodem observar les cèl·lules del teixit conjuntiu (fibroblasts) així com cèl·lules caliciformes a les cèl·lules prismàtiques, són com vesícules esfèriques (cèl·lules secretores de mucinògena o mucosa). És més dens i rosat a la cara apical del teixit degut a la presència de microvellositats.\nCèl·lules caliciformes Epiteli prismàtic simple 4 Microvellositats Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial 1.2.1.3.\nLlengua de Macacus/rata En la llengua trobem epiteli pla estratificat. La mostra està tenyida amb hematoxilina eosina.\nTrobem recobriment per tots els costats. Diem que és pla estratificat perquè trobem moltes capes de cèl·lules (estratificat) i perquè la primera capa de cèl·lules és plana.\nCapa de cèl·lules superficials planes estratificades Múltiples capes de cèl·lules Teixit conjuntiu 1.2.1.4.\nTràquea de Macacus/gos(recobrint la llum del tub) Trobem epiteli pseudoestratificat. La nostra mostra ha estat tenyida amb hematoxilinaeosina, veiem nuclis blavosos. Té cilis per al transport de substàncies. També presenta cèl·lules caliciformes.\nCèl·lules pseudoestratificades 5 Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial 1.2.1.5.\nUrèter de Macacus Trobem epiteli de transició o uroteli. El trobem recobrint les vies secretores de l’organisme.\nTé dues conformacions, relaxada o estirada, nosaltres hem observat la forma relaxada ja que tenim cèl·lules epitelials inflades, com amb forma de “bolet”, a més, n’hi ha alguna que és binucleada a la part superior, aquest últim fet ens indica que és la conformació relaxada. La conformació estirada es dóna quan les cèl·lules estan totes planes degut a que s’exerceix una pressió sobre elles.\nCèl·lules inflades, relaxades 1.2.2.\nEpiteli glandular És aquell que té capacitat de secretar substàncies. Trobem dos tipus de glàndules:  Glàndules exocrines. Secreten substàncies a través del tub amb superfície o a la superfície. Aquestes substàncies fan funcions a prop de la glàndula.\n Glàndules endocrines. El producte de secreció és vessat en el torrent sanguini.\nPàncrees de Macacus El pàncrees és un òrgan on trobem els dos tipus de glàndules, tant exocrines com endocrines.\n Les glàndules endocrines són els illots de Langerhans, que són regions menys tenyides perquè sintetitzen moltes proteïnes, i el seu citoplasma està ple d’elles i per tant els acúmuls de proteïna (que són zimògens, cumulacions d’enzims digestius) fan que no es tenyeixi tant.\n6 Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial  Les glàndules exocrines són els acins serosos¸ que són bosses fetes per la dilatació del tub. Secreten substàncies per una llum estreta. Les substàncies de secreció són substàncies proteiques poc glicosilades.\nAcins serosos Illots de Langerhans 7 Sonia López Pérez Guió de pràctiques d’histologia. Pràctica 1: El teixit epitelial 1.3. Tincions realitzades Hem fet una tinció hematoxilina-eosina, i una tinció blau alcià-roig nuclear. La foto de l’esquerra és una tinció hematoxilina-eosina i la de la dreta una blau alcià-roig nuclear.\nCom es veu a la tinció ampliada, s’han tenyit de blau les estructures secretores de mucinògen, que són les cèl·lules caliciformes, secreten mucopolisacàrids.\nHistologia - 1. Teixit Epitelial (2010) Apunte\nHistologia - TEIXIT EPITELIAL (2012) Apunte\nHistologia - 1. Teixit epitelial (2017) Apunte


Casinos Groupe Tranchant entra com a soci inversor a la candidatura de Cirsa\nCirsa Gaming Corporation, un dels candidats a acollir el futur casino d'Andorra, ha tancat un acord amb Casinos Groupe Tranchant per formar part de la seva candidatura per acollir la instal·lació. Aquest nou soci s'uneix als altres promotors, Cirsa –que mantindria la majoria de capital– i Georges Kapital. El grup estarà format així per corporacions andorranes, espanyoles i franceses. A més, tal com recull la proposta de licitació, la societat oferirà fins el 10% de les accions per la subscripció popular per part de nacionals i residents al país.\nEl nou soci del projecte, Casinos Groupe Tranchant, és una empresa familiar dedicada a l'entreteniment des de 1987 i compta amb setze casinos a França i un a Suïssa. Segons els promotors d'aquest projecte, la seva experiència empresarial en el sector de l'oci aporta un profund coneixement del client francès, que representaria un dels principals visitants del nou casino.\nD'altra banda, els propietaris del terreny del clot d'Emprivat, a Escaldes-Engordany, on se situaria el casino, estan treballant el projecte del complex immobiliari amb un edifici singular i exclusiu. Aquest complex, subjecte a l'adjudicació de la llicència del casino, inclouria habitatges de luxe, un hotel de cinc estrelles i un centre comercial amb un projecte desenvolupat per l'arquitecte Norman Foster. La inversió seria de 140 milions d'euros, més 12 milions del casino. L'edifici singular on s'ubicaria el casino tindria una superfície de 2.500 metres quadrats distribuïts en tres plantes, incloent oferta de joic i un restaurant, bar i sales d'entreteniment, a les quals se sumaria una terrassa per a música en viu i altres esdeveniments socials. Comptaria amb un aparcament subterrani i espais per al personal, amb un total de 4.805 metres quadrats. L'obertura, en el cas de sortir escollida aquesta proposta, seria l'any 2020.\nLa societat promotora també ha presentat una proposta per situar el nou casino a Caldea. Les dues opcions preveuen la creació de 118 llocs de treball directes i indefinits i una estimació de prop de 100 indirectes i induïts. Addicionalment es preveuen 750 nous llocs de treball temporals per cobrir 150 esdeveniments anuals. La societat també es planteja, en el marc d'un possible conveni amb la Universitat d'Andorra, entre altres activitats de formació, la creació d'una escola de crupiers a Andorra.\nCirsa Gaming Corporation és un dels líders mundials en l'activitat del joc i l'oci, i la primera companyia espanyola del sector. Compta amb 18.000 empleats a Espanya, Itàlia i Llatinoamèrica. A més dels 155 casinos, la seva oferta està formada per més de 40.000 màquines recreatives, 68 sales de bingo, 165 salons de joc, 2.000 punts d'apostes esportives, 3.125 terminals de loteries i 2.566 terminals de videoloteries a Itàlia.\nArtículo anteriorLa Ejecutiva del PSOE se subirá el sueldo un 0,25%, como el factor de sostenibilidad de las pensiones\nArtículo siguienteFebrero de este año fue el más frío en la Tierra desde 2014


Es restableix l’entrada de vehicles al Prat per la Ronda de Llevant i Josep Anselm Clavé\nInici » Actualitat » Notícies » Es restableix l’entrada de vehicles al Prat per la Ronda de Llevant i Josep Anselm Clavé\nPer raons de seguretat el transport públic i els camions continuen utilitzant un itinerari alternatiu.\ndimarts, 25 agost, 2009 - 11:54\nAmb la finalització de les obres que s'han dut a terme durant aquest mes d’agost a l'accés al Prat a través de la Ronda de LLevant - Avinguda Josep Anselm Clavé, s’ha restablert la normalitat en la circulació pels dos carrils en la Ronda de Llevant i també la de vehicles lleugers en els dos sentits de la marxa a l'Avinguda Josep Anselm Clavé.\nPer motius de seguretat els autobusos i camions que vulguin accedir a la ciutat per Anselm Clavé han de continuar efectuant el itinerari alternatiu per Ronda de Llevant – Gaiter del Llobregat fins a la finalització total de les obres.\nTambé s’han avançat les obres d'asfaltat del carrer Lo Gaiter del Llobregat (tram comprés entre Ronda de Llevant i carrer de Les Moreres) i està previst que avui mateix es restableixi la circulació per aquesta via.\nMentre continuïn les actuacions el servei de transport públic accedirà a la població per Ronda de Llevant – Av. Verge de Montserrat – Moreres, itinerari que no comporta l’anul·lació de cap parada.


Margarida i Pere: Volta al Cadí-Pedraforca\nEl dia 19 de juliol de l’any passat vaig tenir l’oportunitat de repetir la Volta al Cadí –Pedraforca, que ja havia fet anteriorment l'any 1997 amb Btttarragona.\nEn aquell moment vam seguir la ruta que el company José francisco Carbajo havia fet i penjat en el seu web www.bttysenderismo.com; l’any passat vam fer una petita modificació, que encara va fer-la més bonica i dura: en comptes de pujar per la pista que va de Saldes al Coll del Collell passant pel costat del refugi Lluís Estasen, ho vam fer pel camí que passa per la Mare de Déu del Gresolet i que al Coll de la Balma enllaça amb la pista que puja de Bagà, la qual cosa ens va permetre veure paisatges com aquest\nEl dia abans m’havia llevat a les 5 del matí per fer la Tiana-Tordera però no em va fer gens de mandra tornar-m’hi a llevar ja que aquesta Volta al Cadí –Pedraforca és una de les sortides que s’ho valen.\nI aquesta és la crònica que vaig escriure:\nDesprés d’una bona estona de viatge, aquí estem ja a punt de sortir. El dia es presenta molt bé, amb una temperatura molt agradable\nComencem a pujar cap a la Mare de déu del Gresolet. La pujada és una mica llarga, però sense rampes massa pronunciades, la pista està en molt bon estat i fins i tot hi ha trams amb ciment\nEn Lluís ha vingut de Tarragona, com en Sisco, la Bea i l’Anscari\nA la font del Gresolet intentem reparar el fre de l’Anscari, amb no massa èxit\nEn Chus amb la seva Ibys\ni mirant com en Siscu li arregla la punxada\nM’agrada molt sortir amb Bttmania, ja que hi ha temps per tot: per fer btt, per riure, per menjar bé... i per aturar-nos per fotografiar i admirar el paisatge\nAixò és el que veiem: el Pedraforca il•luminat pel Sol del matí . Veiem la pista que el creua, amb el mirador del Gresolet, i que vam seguir l’any 1997 amb Btttarragona\nEncara hi havia aigua a la font de la Jaça. Uns mesos després, quan hi vaig passar en la pujada al Comabona amb Bttbadalona, ja no rajava. Són les coses del canvi climàtic. En Siscu, que tornava de fer la travessa als Alps, em va explicar que les vaques l’anaven a llepar en busca de la sal de la seva suor\nLa Bea i el Lluís es miren el torero improvisat\nI també el paisatge espectacular que es veu en aquest punt de la ruta\nEncara hem de pujar una mica més, fins al Coll de Torn\nDesprés d’aquesta pujada trobem un tram de pla-baixada fins al Coll de les Bassotes. Val la pena aturar-se per veure d’on venim\nAquest tram és, pel meu gust, la part més maca de la sortida. No tinc totes les fotos que voldria, ja que vaig tenir un problema a la màquina de fotografiar, però el record si que el tinc i això em permet aconsellar-vos que hi aneu i ho veieu personalment.\nDel Coll del Collell baixem per la Vall de Cerneres, un tram que recordava molt pedregós i que segurament hauran arreglat ja que estava força bé. Trobem molts excursionistes, ja que es feia una sortida que acabava a Gósol passant pel senderó pel qual vam ciclar el dia del Comabona.\nDesprés de deixar enrere Josa i els problemes de la màquina de fotografiar, pugem un altre cop per anar al Coll de Jovell, el segon port especial de la sortida\non en Trevi i en Chus fan estiraments\nen un prat entre les muntanyes\nPassem per Cornellana, la seu dels Falcons de Sabadell, i ens quedem a dinar al Molí de Fórnols, on no ens tracten massa bé i ens costarà de tornar. Ho sento, però ni van ser amables ni ens van donar de menjar com cal tot i que la Bea s’havia preocupat molt de reservar menú ciclista. Tot i això, en Chus pot fer de les seves\ni en Trevi acaba gairebé el tub de Radio Salil per fer-li un massatge\nDesprés del dinar ens toca la pujada al Coll de Port, força pedregosa i llarga, però que aquest cop és més fàcil de fer que al 1997 amb Btttarragona, on vam haver de suportar una calor intenssíssima de 37ºC.\nEn un petit descans hi tenim als bttmaniacs i al Joan Cargol, a qui vaig tenir la sort de conèixer en aquesta sortida\nI ja som al Coll de Port on ens aturem per refrescar-nos i menjar una mica. Aquí tenim en Chus arribant-hi després de la llarga pujada i en Joan, que està fortíssim fent fotos de les muntanyes i la vall de Tuixent\nEn aquest restaurant ens tracten molt bé, tot i que generem poc negoci i embrutem molt; en properes sortides ho tindrem en compte i les planificarem amb aturada aquí per dinar\nUn cop refrescats, seguim amb la ruta. Encara ens queda una altra pujada, la del Coll de Mola. Les cames ja comencen a notar la fatiga de tants quilòmetres i metres de desnivell acumulat i el mal d'esquena d'en Chus va empitjorant i fem un petit descans\nSeguim pujant i pocs quilòmetres més endavant arribem al Coll, on podem veure la vall de Gósol i el Pedraforca a l'esquerra. Llàstima de les torres elèctriques, que espatllen el preciós panorama que se'ns obre de sobte en arribar a la fi de la pujada\nI ara ja només queda baixar. Es pot fer per pista o bé pel GR, que va tallant pel dret els revolts de la pista i és força complicat en algun tram tenint en compte que les forces ja no estan com al començament de la sortida. En un d'aquests trams passem pel costat de l'església de Santa Margarida\nBaixem una mica més i passem per Gósol per agafar la carretera cap a Saldes. Aquí la Bea encara no en té prou i aprofita per passar per un camí paral•lel a la carretera\nI ja només ens queda arribar al cotxe després d'una sortida que repetiré, si Déu vol, més d'una vegada\nPublicat per Margarida i Pere a 23:39\nQuins records, Pere!!!\nGran ruta que haurem de repetir, sí, senyor. Amb companys així, ja es pot arribar a la fí del món sense deixar de somriure.\nEn quant al Molí de Fòrnols, suposo que el tuf de Radio Salil que va impregnar els lavabos haurà compensat el tracte rebut. :D\nMolta salut i molts records!!!\n4 de febrer de 2010 a les 16:23\nQuina bona pinta que fa aquesta ruta! jo la vull fer! Aviseu quan hi torneu!\n10 de febrer de 2010 a les 10:48\nHola, Ada. Aquest estiu hi tornarem, ja buscarem un dia que us vingui bé fer-la a tu i al Santi.\nBea, passarem per aquell corriol que vas descobrir i que ens evitava el tram de carretera?\nGósol-Saldes per pista?\nLa farem en sentit contrari?\nDoncs estaria molt bé, i coincidir amb la Bea i l'Ansacari també que fa molt temps que els seguim però no ens hem trobat mai!\n12 de febrer de 2010 a les 9:17


L’arbre de la memòria | mecatxis en blog\nMecatxis Sr. Mecatxis! Ja m’ha donat la dosis d’optimisme del dia!\nPerò ja saps que discrepo. No és un error. És una opció. I mai es pot saber si és la bona, si és millor que una altra i pitjor. I s’ha d’aprendre a viure amb aquest dubte.\nPq em temo que és impossible viure sense prendre cap decisió…\nComentari per Anna Abril 15, 2008 @ 6:12 pm\nEi! Que jo ho dic de manera molt optimista!\nNo podem saber si em escollit l’opció bona perquè no n’hi ha cap. No podem preveure el futur i, per això, no podem saber quins efectes tindrà a mig i llarg termini. Només podem aproximar els efectes a curt termini.\nQuan una persona decideix, per exemple, tenir un fill, ho fa amb el convenciment que és la millor opció de vida. Ho fa des d’un punt de vista personal, segurs que el nostre fill donarà sentit a tot allò que som i que hem fet.\nNo podem preveure, però, si el nostre fill serà bo o dolent. Si ajudarà al progrés de la societat o si en serà un factor de recessió. De fet, tampoc sabem si és millor el progrés que la recessió.\nNo podem escollir la opció millor perquè no hi ha cap opció bona. Qualsevol decisió que prenguem (tenir un fill o no tenir-lo, portar-lo a una escola o una altra,…) deixa enrere moltes altres opcions, sense que puguem preveure els resultats de cap d’elles més enllà dels propers dies o els propers mesos.\nPerò no oblidem que el batec de les ales d’una papallona pot tenir efectes a l’altre extrem del planeta.\nComentari per mecatxis Abril 20, 2008 @ 4:38 pm\nÉs la gràcia que té la incertesa. Si poguéssim predir totes les conseqüències dels nostres actes i les nostres decisions el món seria avorridíssim.\nComentari per avalot Abril 28, 2008 @ 7:12 pm\nHi ha una pel.licula que tracta sobre aquest tema, no la recordo massa. El personatge se li presentaven dues opcions a fer. Durant la peli es veu què hagués passat amb la primera opció i dp amb l’altre. El fet, és que depenent de l’opció hi havien personatges i fets que coincidien en els dos camins.\nComentari per Alba Mai 8, 2008 @ 7:40 am


Danny Ongais - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRetrat de Danny Ongais el 1984.\nDanny Ongais va ser un pilot de curses automobilístiques nord-americà que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.\nVa néixer el 21 de maig del 1942 a Kahului, Hawaii, Estats Units.\nDanny Ongais va debutar a la quinzena cursa de la temporada 1977 (la 28a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 2 d'octubre del 1977 el G.P. dels Estats Units al circuit de Watkins Glen.\nVa participar en un total de sis curses puntuables pel campionat de lta F1, disputades en dues temporades consecutives (1977 - 1978), aconseguint un setè lloc com millor classificació a una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.\n6 (4) 0 0 0 0 0\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a:Danny Ongais\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Danny_Ongais&oldid=18334507»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 abr 2017 a les 07:32.


Safari Lunar » Blog Archive » El penya-segat\nSeguimos recuperando textos antiguos, en este caso Febrero 2000\nEn Marcel va mirar penya-segat avall, i, avaluant mentalment la distància que el separava del terra, va experimentar tota la soledat i tota la tristesa de l’últim any concentrades en una punxada intensa i terrible al cor. Li va fer mal fins al punt on mai no havia ni tan sols intuït que pot arribar el dolor.\nNo era la primera vegada que visitava l’escenari des de la mort de la Clara, però estava convençut de què seria l’última. La visió se li va pertorbar uns instants, i el sentit de l’equilibri li flaquejà. De sobte, aquelles imatges que tants altres cops havia recordat, se li van mostrar, més clares i precises que mai. Va esbandir el cap enèrgicament, com volent lliurar–se d’aquell suplici. Però quasi no tenia forces i es deixà emportar pels records.\nTornaven a ser allà, el Marcel i la Clara, en aquell mateix penya-segat. La Clara tenia el Diari de Girona d’uns quants dies enrera a la seva mà esquerra, i amb la dreta s’apartava de la cara els cabells rebels que el vent li removia. L’escenari marítim que tenien als seus peus lluïa amb el mateix esplendor des de feia segles. Amb la mirada perduda a l’horitzó, pensava en la notícia del diari. Aquella nit, faria tres–cents anys que una jove parella d’enamorats havia decidit posar fi a la seva dolorosa existència llençant–se al buit des d’aquell mateix penya–segat on ara es trobaven ells… La Clara va pensar que l’escenari era l’ideal per morir i acomiadar–se del món i de la societat que no els havien permès dur a terme el seu amor. La història es repetia, s’havia de repetir. Estava tan absent en els seus pensaments que es va sobtar quan va notar la mà freda del Marcel sobre el seu braç. “Has vist?” li va dir ella. “Avui també és lluna plena, com fa tres segles”. El Marcel la va mirar i van abraçar–se llargament sense dir res. Tots dos ploraven. Ploraven per tot el temps que havien perdut sense poder estar junts, per les imposicions de les famílies que no els havien comprés. Però també ploraven per tot allò que guanyarien a partir d’aquell moment, l’oportunitat d’estar junts, per l’eternitat, encara que fos en la mort. S’estimaven, i no podien entendre les seves vides separades, no la volien per res, la vida, si no la podien compartir.\nEs van besar tendrament per últim cop i es van agafar de la mà, al límit del precipici, just en el lloc on pots sentir com la mort comença a transpirar pels teus porus. On et tremola el cos de manera que el teu ésser deixa de ser teu i comença a pertànyer a l’altre món. La brisa del mar els gelava la cara i els paralitzava l’expressió: un estrany gest a mig camí entre un somriure i un guiny de terror. Es van mirar i la Clara molt fluixet va comptar tres i va fer un bot per avançar el seu viatge fins a l’altre extrem de la vida, i tal com queia, el Marcel li va estirar la mà, de manera que el cos de la Clara va seguir el curs natural fins estrellar–se al capdavall del penya-segat ofegant el seu crit en les onades. El Marcel va restar a dalt, agenollat amb la mà encara aixecada sobre el mar, sense reaccionar, veient el cos de la dona que s’estimava inert a molta més distància d’ell del que li semblava.\nDe tot allò feia justament un any. De sobte va començar a tremolar, potser de fred, potser de por. Volia acabar d’una vegada per totes amb aquell malson. Volia guarir la seva traïció i la seva vergonya. Va encarar–se al precipici i va observar el panorama que ja coneixia. Va escrutar detingudament tot el territori i va tancar els ulls. Va esperar que el cor li donés l’empenta final.\nPerò el seu cor no ho va fer mai. Va girar cua per tornar cap a casa. “Tant se val. Ella no ho sabrà mai, i jo viuré per tots dos per recordar aquest amor que encara s’ensuma. De fet, avui ni tan sols és lluna plena”.\nThis entry was posted on Thursday, June 4th, 2009 at 3:59 pm\tand is filed under relatos. You can feed this entry. Responses are currently closed, but you can trackback from your own site.


Manel&Ita: Montserrat - La Panxa del Bisbe - Via del Titu - 10-11-2012\nPublicat per Manel&Ita a 19:37\nJaumegrimp 13 de novembre de 2012 a les 15:51\nEs veu potent la via, i amb l'assegurament clàssic, veig que s'hi ha d'escalar! un bon parell de vies per un matí, enhorabona.\nManel&Ita 13 de novembre de 2012 a les 22:35\nJaume, els dos primers llargs estan equipats en parabols, després la cosa canvia i nosaltres varem posar alguna cosa, marlets, i algun buri mes que varem trobar. Les reunions estan ben equipades.\nJoan Prunera 13 de novembre de 2012 a les 21:00\nLa Titus no la tinc controlada, va per l'esquerra de la Terrassa? i la "pregunta del millón"... està prou bé assegurada? i la Terrassa, com està?\nFelicitats per la via amics!!"\nManel&Ita 13 de novembre de 2012 a les 22:40\nJoan, la via està ben equipada en parabols, sobretot els dos primers llargs que son els difícils. Efectivament està a l'esquerra de la Terrassa, i al peu hi ha el nom. Sobre la Terrassa no et puc concretar res, ja que els companys només ens varen dir que estava be i que calia tibar fort.\nMingo 14 de novembre de 2012 a les 17:11\nEnhorabona, no tenia ni idea de la via del Titu\nManel&Ita 14 de novembre de 2012 a les 18:39\nMingo, ami també em va passar el mateix, fins que no vaig veure el nom a peu de via, no sabia res d'aquesta via, després vaig cercar en les guies que tinc de Sant Benet i la vaig localitzar. Està prou be i val la pena fer-la.\nEls Visas 15 de novembre de 2012 a les 14:38\nm'alegra us hagi agradat.\nEls Visas 15 de novembre de 2012 a les 14:39


Ferreruela - Villahermosa - Villaroya - Garraf en BTT\nPassa per: San Martín del Río, Báguena, Arguilay, Ferreruela de Huerva, Villahermosa del Campo, Romanos, Villaroya del Campo, Retascón, Daroca y Villanueva\nLa ruta és llarga però amb poca dificultat, es pot fer amb mitjanes superiors als 20km/h.\nAnem de la plaça del poble a Sant Martín, fins a Báguena i pugem la rambla a Anento desviant-nos cap al Arguilay, sense arribar a ell, ens anem a la dreta i fem la pujada més forta de la ruta, la que ens portarà a la carretera de Ferreruela de Huerva. Als pocs metres de carretera, ens anem a la dreta per una pista que planejant i després de passar per sota de l’autovia, ens portarà directes a Ferreruela de Huerva.\nCreuem el poble i ens anem cap al pont que passa per sobre de la via del tren, ens fiquem per una pista a mà dreta i seguim amb molta velocitat pel tipus de terreny fins a Villahermosa del Campo. Creuem el poble i seguim per pista fins a Romanos, que creuem també.\nAls pocs metres en Romanos ens anem a mà dreta, per una pista menys transitada i que inicialment hi ha molta pissarra en el paviment, baixant ràpidament fins a trobar-nos un encreuament, seguim de front per la pista menys utilitzada, és una pista ràpida que ens portarà fins a creuar el poble de Villaroya del Campo.\nCreuem Villaroya i seguim una altra pista del mateix estil que hem trobat des de Romanos, fins a Retascón, una vegada creuem el poble de Retascón comencem a baixar primer per asfalt i al poc per pista ràpidament fins a Daroca.\nAllí seguim la vora de la rambla principal fins a arribar a un polígon industrial i podem ficar-nos en la rambla una vegada passada la nau de la pastisseria de Manuel Segura. Una vegada arribem a un desviament a mà dreta, deixem la rambla i entrem al poble de Daroca per la porta alta, creuem el carrer major i ens anem direcció a Villanueva de Jiloca vorejant el rio Jiloca per la part d’a baix.\nRuta feta a l’agost del 2009. Arribem a Villanueva amb 49,9km. Jo ho he fet sense parar massa amb una mitjana de 20,9km/h i amb 2 hores 23 minuts.\nTotal distance: 49940 m\nTotal descent: -1090 m\nDownload file: Ferrereruela-Retascon.gpx\nGarraf en BTT > Altres rutes > Rutes per la vall del Jiloca > Rutes de més de 50km > Ferreruela – Villahermosa – Villaroya