TarragonaSuites crea una ruta d’establiments recomanats | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nTarragonaSuites crea una ruta d’establiments recomanats\nL’empresa tarragonina d’apartaments turístics estableix sinergies amb restauradors, comerços i centres d’oci\nPer Òliver Márquez. Actualitzat el 07/06/2017\nNova iniciativa empresarial adreçada a convertir la ciutat de Tarragona en destinació turística els 365 dies de l’any. L’empresa d’apartaments turístics TarragonaSuites, filial del Grupo Rosell que gestiona més de 70 allotjaments a la capital tarragonina, ha creat una xarxa d’establiments recomanats per tal que els turistes que visitin la ciutat gaudeixin al màxim de la seva estada, l’allarguin diversos dies i tinguin al seu abast les millors opcions gastronòmiques, comercials i d’oci. L’acció du com a nom TarragonaSuites Recommended i s’hi han adherit uns 36 establiments de la ciutat dels sectors de la restauració, el comerç, l’oci i l’entreteniment, la cultura i l’esport. Tot plegat conforma una oferta integral per al turista que, segons el Grupo Rosell, contribuirà a potenciar la marca Tarragona.\nAquest estiu els turistes que s’allotgin a qualsevol dels apartaments de TarragonaSuites gaudiran d’un seguit d’avantatges a una quarantena d’establiments de la ciutat de Tarragona. En el moment d’arribar, els hostes de l’empresa d’apartaments turístics reben un mapa amb la ubicació dels «recommended», així com una targeta acreditativa que els permetrà gaudir d’un tracte especial en aquells restaurants, comerços i serveis d’oci adherits a aquesta iniciativa innovadora a la capital tarragonina. Entre els establiments que conformen aquesta xarxa hi ha reconeguts restaurants i cafeteries, botigues i establiments d’oci, cultura i entreteniment. Aquests establiments oferiran un tracte diferencial als clients que vinguin per recomanació de TarragonaSuites, sempre buscant que l’experiència del turista sigui positiva al llarg de tota l’estada a la capital tarragonina.\nEn els primers dos anys de funcionament de TarragonaSuites han passat pels seus apartaments unes 10.000 persones d’una seixantena de nacionalitats d’arreu del món. L’objectiu amb aquesta iniciativa de treball en xarxa és que, de mica en mica, Tarragona consolidi els seus atractius com a ciutat.\nSALVADOR LLAURADÓ | Director de TARRAGONA SUITES\n«Volem que el turista gaudeixi d’una experiència completa a la ciutat de Tarragona»\nSalvador Llauradó fa 8 anys que forma part de l’equip directiu del Grupo Rosell i, juntament amb tot l’equip, és el primer responsable d’impulsar la línia d’apartaments turístics TarragonaSuites, posada en marxa ara fa un parell d’anys. L’empresa està en expansió i gestiona ja més de 70 allotjaments a la capital tarragonina, amb nivells d’ocupació cada vegada més alts al llarg de tot l’any. Aquest estiu a més posen en marxa aquesta iniciativa Recommended en col·laboració amb altres empresaris del comerç, la cultura i la restauració de la ciutat.\nQuè es busca amb aquesta xarxa de recomanats?\nPrimer que res, volem que el nostre client, el turista, gaudeixi al màxim de la seva estada a la ciutat. Que tingui bones experiències i s’emporti un bon record cap a casa seva. Tarragona és una ciutat que ofereix molt més que sol i platja i, si tots els sectors unim esforços, podem fer-la més atractiva i aprofitar al màxim el nostre potencial com a destinació. Pensem que accions com aquesta contribueixen a cosir el sector serveis i ajuden a potenciar la marca Tarragona.\nQuin criteri s’ha seguit a l’hora d’escollir els establiments?\nPrimer hem valorat la seva qualitat. Una bona geladeria, una botiga de qualitat, un bon restaurant de peix, un bon restaurant de carn… Hem intentat crear una xarxa d’establiments que es complementen entre ells per tal que el turista visqui una successió continuada d’experiències positives mentre estigui a la nostra ciutat. En aquest sentit, cal destacar la predisposició i la voluntat dels establiments adherits a treballar plegats i a aplicar una manera de funcionar que ens beneficia a tots. Pensem que, a llarg termini, en sortirem guanyant tots establiments, i la ciutat també.\nNomés a Tarragona ciutat?\nLa nostra visió és potenciar la ciutat de Tarragona com a destinació que va més enllà de l’oferta de sol i platja que ofereixen altres municipis de la Costa Daurada. Creiem en el potencial de la ciutat i en la gent emprenedora. Tarragona, per la seva àmplia oferta, ha de liderar la desestacionalització del turisme al territori.


Bloc de notes de Josep Romeu: Compte amb el patriotisme\nCompte amb el patriotisme\n(Article publicat a El Bloc Grna del Sobiranisme)\nPer més que hi hagi proclames en favor de la unitat dels sobiranistes, enfocada aquesta unitat en el sentit de confluir en una mateixa candidatura de cara a les properes eleccions, és evident que això no serà possible. Amb tots els respectes per l’amic Enric Canela o per l’Agustí Soler, em sembla un esforç inútil, i fins i tot contraproduent, el que s’està fent des de Suma Independència o des del PRC fent crides i proclames públiques per una única candidatura sobiranista; i sobretot fent-ho com una apel·lació al patriotisme.\nÉs evident que CiU i ERC no s’avindrien mai a renunciar a les seves sigles, i tampoc cal que ho facin perquè responen a projectes diferents encara que tinguin la defensa de Catalunya com a interès comú; i probablement, aquests dos partits ja no entren en els plans de SI ni del PRC. Però també és evident que Reagrupament tampoc renunciarà al seu projecte ni a les seves sigles, a no ser que sigui per formar una candidatura conjunta amb Joan Laporta, el qual en un determinat moment va arribar a afirmar que no veuria malament que Carretero se sumés al seu partit. Aleshores, quan des d’aquestes plataformes o d’altres petits grups es fa una proclama per una candidatura unitària, en realitat, a què es refereixen? Es tractaria d’una altra candidatura que els aplegués a ells, conjuntament amb Catalunya Acció o algun altre petit moviment, o bé que Carretero els fes un lloc en el seu projecte.\nQuan dues persones, que poden comunicar-se directament quan vulguin, han de recórrer a les proclames i declaracions públiques és perquè ja no hi ha voluntat de diàleg per alguna de les parts o perquè ja saben que no obtindran una resposta positiva. Jo sóc partidari que, en la mesura que sigui possible, s’eviti la fragmentació de les opcions electorals sobiranistes i que per tant es treballi per aglutinar el màxim els diferents moviments i grups existents. Però això s’ha de fer de forma seriosa, amb propostes concretes a les persones o als òrgans de direcció de les diferents organitzacions, sense crear falses expectatives ni plantejar-ho com un requisit indispensable per a continuar essent considerat patriota.\nI aquest és l’aspecte que voldria remarcar: hem començat a sentir, i provinent de més d’una força política, aquell argument tan fal·laç com absurd que “per patriotisme” hauríem de fer pinya entorn de no sé qui, o que algú hauria de renunciar a presentar-se, o que determinades candidatures poden ser perjudicials perquè resten vots a les altres... Cadascú pot creure que la seva és la millor opció, però no oblidem que el panorama polític del país el conformen tots els grups, inclosos els no parlamentaris, i que, per tant, tots hi fan el seu paper i poden exercir-hi la seva influència. La victòria del sobiranisme no serà la victòria de cap força en solitari, sinó del seu conjunt. Per patriotisme, n’hi haurà que votarem opcions diferents; podem procurar el màxim de confluències abans de les eleccions, però sobretot hauríem de procurar que després de les eleccions aquesta confluència de les diferents forces sobiranistes es fes efectiva en la unitat d’acció en allò que és essencial.


Avui fa un any: jornada màgica pels aspirants al títol - CF Alella\nJuvenil ‘B’ i Cadet ‘A’ guanyen a rivals directes i es posicionen com a clars aspirants a l’ascens. El Primer Equip va vèncer amb deu homes\nEl temporal que aquesta setmana ha arribat a Catalunya en forma de perillosos vents, va passar abans pel Municipal d’Alella en forma de bon joc i victòries crucials. El Juvenil ‘B’ i el Cadet ‘A’ van derrotar els seus rivals directes pel títol, mentre que el Primer Equip va vèncer a domicili malgrat jugar la darrera mitja hora amb un home menys. A continuació repassem els grans moments de la jornada.\nComençarem per la victòria més clara: l’assolida pel Juvenil ‘B’ a casa contra el fins ara líder: el Vilassar de Mar ‘C’ (4-0). Els blanc-i-vermells aterraven al nostre camp com a primers, empatats a 28 punts amb el bloc d’Ángel Bonilla. I en van sortir golejats i amb la moral debilitada.\nAitor Carrera marcava el seu onzè gol en 11 partits per obrir la llauna (26’), tot i que no seria fins al segon temps quan les coses es van posar del tot de cara. Només començar la segona meitat, Eric Villar feia el 2 a 0 (48’) i, poc després, Bertri (55’) i Pol (57’) sentenciaven a un Vilassar que per segon cop aquesta temporada es quedava sense marcar. El Juvenil ‘B’ ja és el nou líder en solitari amb 31 punts, 2 més que el Premià de Dalt ‘B’.\nÈpica fora de casa\nQui també va donar un cop sobre la taula va ser el Cadet ‘A’, el qual es va recuperar de l’última derrota patida contra el Masnou per tornar a agafar distància al capdavant de la taula. L’Alella, ara líder amb 31 punts i 6 d’avantatge, visitava el camp d’un Mollet que, fins ara, era segon (2-3).\nJuvenil ‘B’ i Cadet ‘A’ guanyen a rivals directes i es posicionen com a clars aspirants a l’ascens.\nEls nostres van protagonitzar una primera meitat ideal, deixant-se el duel de cara amb gols de Gerard Morano (16’) i dos d’Alan Torres (31’ i 36’). Però en la represa, la capacitat competitiva del Mollet ‘D’ va obligar els nostres a suar. L’avantatge es va reduir fins al 2 a 3 amb encara 30 minuts per jugar i només la gran tasca col·lectiva de tots els jugadors va assegurar un triomf titànic i de campió.\nDe la mateixa manera, el Primer Equip també va demostrar un fort caràcter, guanyant fora de casa al filial de l’Argentona (3-5) malgrat jugar l’última mitja hora amb deu homes. La plantilla de Carlos Cuevas, sisena amb 22 punts, encadena dos triomfs abans del derbi contra la Unió.\nA Argentona, els locals ens van arribar el marcador en tres ocasions. Cada vegada que l’Alella marcava per mitjà de Jesús Rodríguez (32’) i Adri (44’ i 58’), els verds aconseguien reaccionar, situant el 1-1, 2-2 i 3-3. Al 54’, a més, Germán va ser expulsat, quan el partit estava totalment obert.\nPer sort, mancant 15 minuts, Rafa va marcar el 3 a 4 i ja a les acaballes Lucas Cucurella sentenciava amb el 3 a 5 definitiu. Gran victòria d’ànima d’un Primer Equip que recupera moral. Felicitats!\nEls Veterans, però, haurien pogut sumar un triomf més ampli, ja que durant el matx arribarien a enviar dues rematades al pal. Després de dues jornades, el CF Alella suma 3 punts i afronta la pròxima jornada de descans amb els deures fets.


Embotits: guia per triar bé i encertar\nUna fusta d'embotits | Piqsels\nEls embotits formen part de la nostra tradició culinària\nTot i que el terme embotit en realitat hauria d’utilitzar-se només per a aquells que s'”emboteixen” dins d’un budell, a l’estat espanyol s’utilitza aquesta denominació per a referir-se a qualsevol mena de derivat carni. El pernil curat, en les seves diferents varietats, el pernil cuit, el gall dindi, les salsitxes i el xoriço són els més consumits: en total cada any es consumeixen més de 400.000 tones d’aquests productes.\nDiferents tipus d’embotits\nD’entrada cal diferenciar als embotits en funció de la seva elaboració: hi ha alguns que no s’han tractat amb calor, i altres que sí han rebut un tractament tèrmic. Això determina les seves propietats i, sobretot la seva data de caducitat o consum preferent.\n– Productes curats i madurats. Són productes sotmesos a un procés de salaó i posterior curat. En aquest grup es troben pernils, cecina, xoriços, salsitxons, llom, cansalada viada salada o sobrassades, entre altres. Es conserven en ambients frescos i secs. Si són trossejats i envasats se solen trobar a la secció de refrigerats. Tenen dates de consum de mesos.\n– Embotits marinats. Són productes sotmesos a un procés de marinat o adobat amb espècies, pebre roig, etc. Aquí trobem el llom adobat o les broquetes morunes. Tenen dates de consum curtes, encara que una mica majors que els seus equivalents sense marinar.\nProductes sotmesos a tractament tèrmic\n– Productes sense tractament tèrmic complet. Són productes que requereixen un cuinat abans del seu consum, entre ells botifarres, salsitxes fresques, o cansalada viada entre altres. Es troben a la zona refrigerada. Tenen una data de consum de dies.\n– Productes pasteuritzats. Dins d’aquest grup es troba la majoria dels embotits que podem trobar en els lineals dels supermercats. Són productes que requereixen fred per a la seva conservació. Les seves dates de consum són de setmanes.\n– Productes esterilitzats. Com els pernils en conserva o les salsitxes en pot, són productes que no requereixen conservació en fred, i tenen dates de consum d’anys.\nAixí són els embotits\nHi ha gran varietat d’embotits. Tot i que n’hi ha que estan elaborats amb carns d’ocell, boví, etc., la majoria procedeixen del porc, ja sigui porc blanc, o ibèric, la raça de major qualitat, tal i com recull l’OCU.\nSón peces senceres que es curen amb sal. Els pernils són les potes posteriors, i la paletes les davanteres.\nPoden procedir de diferents tipus de porcs: blancs o de raça ibèrica (de major qualitat). Si procedeixen de porcs ibèrics en l’etiqueta ha d’aparèixer al costat de la denominació d'”Ibèric”, el seu % i el tipus d’alimentació.\nEls pernils curats també poden incloure referències al període de curat.\nAquest embotit, un dels més estimats, s’elabora amb la peça del llom de l’animal, que se sotmet a un procés de salaó i posterior curat.\nTambé es pot denominar canya de llom, o simplement llom. Com en el cas del pernil, hi ha llom ibèric o llom de porc blanc.\nEl xoriço s’elabora a partir de trossos de carn i grassa, habitualment de porc, que se sotmeten a un procés de picat, i barrejat amb condiments i espècies com el pebre roig. Aquesta carn s’emboteix en budells naturals o artificials i se sotmet a un procés de salaó i posterior curat.\nDins d’aquest grup es troba el xoriço, la llonganissa, o la xistorra. Els xoriços elaborats sense pebre roig es denominen “xoriços blancs”.\nLa denominació del producte seguit de la paraula “extra” determina aquells xoriços de major qualitat comercial.\nXoriço | OCU\nDe manera similar al xoriço, s’elabora a partir de trossos de carn i grassa, habitualment de porc, que se sotmeten a un procés de picat, i barrejat amb condiments i espècies com el pebre. S’emboteix en budells naturals o artificials i se sotmet a un procés de salaó i posterior curat.\nA més del salsitxó, en aquest grup es troba el salami, i si el calibre és inferior als 40 mm se li pot dir fuet. La denominació del producte seguit de la paraula “extra” determina aquells salsitxons de major qualitat comercial.\nLa cecina acostuma a ser habitualment de vaca, en cas de ser d’altres espècies (cérvol, poltre…) haurà d’indicar-ho a l’etiqueta, amb el terme “cecina de…”.\nS’elabora amb peces senceres procedents dels quarts posteriors o davanters, que se sotmeten a un procés de salaó i posterior curat. A vegades se sotmet també a un procés de fumat.\nPernil o paleta cuits\nEl pernil cuit s’elabora a partir de peces senceres o els seus trossos (no picades) que se sotmeten a una salmorra, per a posteriorment modelar-lo i coure’l. La paleta (pota davantera) cuita sol ser més sucosa que el pernil (pota posterior).\nHi ha diverses categories comercials. La denominació del producte seguit de la paraula “extra” determina aquells pernils de major qualitat comercial. Quan afegeixin midó al producte (per a substituir part de la carn i augmentar la retenció d’aigua), es denomina fiambre, que són la qualitat comercial més baixa. Atenció a aquelles denominacions comercials que intenten confondre al consumidor amb paraules com “Maxi york”, “sucosos”, etc., normalment fan referència a productes de menor qualitat.\nAquest és un embotitclàssic: es tracta d’una pasta fina de carn de porc barrejada amb trossos de cansalada i espècies i, que s’envasa i se sotmet a una cocció. A vegades es barreja amb altres ingredients, com ara pebrots, olives, tòfona…\nÉs una pasta fina de carn de porc i altres espècies, amb trossos visibles de magre. S’envasa i se sotmet a cocció.\nPit de Gall dindi (o pollastre)\nS’elaboren a partir de peces senceres o els seus trossos (no picades) de pollastre o gall dindi, que se sotmeten a una salmorra, per a posteriorment modelar-lo i coure’l.\nQuan afegeixin midó al producte (per a substituir part de la carn i augmentar la retenció d’aigua), es denomina fiambre, que són la qualitat comercial més baixa.\nTenen molt èxit entre persones que volen prendre menor quantitat de greix.


La Mercè 2008\nSubmitted by toniher on dm, 23/09/2008 - 10:11pm\nTot i que a nivell d'implicació del teixit social potser no es poden comparar amb les festes de barri, i ja no parlem de municipis com ara Vilafranca del Penedès, les festes de la Mercè de Barcelona són una gran oportunitat per a gaudir d'actes culturals i entreteniments de gran qualitat.\nRead more about La Mercè 2008\nCom xatejar des del navegador\nSubmitted by toniher on dl, 22/09/2008 - 5:00pm\nPer a comunicar-me al moment amb gent propera, tant amistats com família o companys de treball, normalment empro XMPP com a protocol de missatgeria instantània (especialment si són xerrades amb un únic interlocutor) i IRC per a discussions a canals/sales on hi ha més persones que s'hi acosten, i que normalment ho fan perquè hi comparteixen un projecte o una afició.\nRead more about Com xatejar des del navegador\nEl teu GNOME à la Mac OS X\nSubmitted by toniher on dg, 21/09/2008 - 5:43pm\nJa fa força un temps que tenia pendent provar al meu GNOME l'Avant Window Navigator.\nRead more about El teu GNOME à la Mac OS X\nBicing tota la nit!\nSubmitted by toniher on dv, 19/09/2008 - 2:01am\nAvui sopant després de la reunió de pencaires de Softcatalà lamentava no disposar d'un Bicing que funcionés durant tota la nit (apart dels divendres i dissabtes) i així no patir i córrer com una Ventafocs abans que fos mitjanit.\nRead more about Bicing tota la nit!\nSubmitted by toniher on dm, 16/09/2008 - 10:37pm\nDia si i dia també acabes parlant amb algú sobre la crisi… Tot i que sembla a vegades que ens referim a quelcom eteri, a l'entorn sempre hi trobes senyals que fan adquirir al concepte una forma ferma i definida.\nRead more about 17-S: Crisi\nLa diada de l'Onze de setembre bull per un estat propi\nSubmitted by toniher on dc, 10/09/2008 - 6:02pm\nCrec que no recordo cap Diada de l'11 de setembre amb tants actes de rellevància preparats. I no pot ser de cap altra manera en el centenari de l'estelada, la bandera de lluita catalana, que ha aconseguit aplegar ja a més de 100 ajuntaments que coronaren aquesta ensenya a llurs façanes.\nRead more about La diada de l'Onze de setembre bull per un estat propi\n3 d'octubre, celebració dels 10 anys de Softcatalà\nSubmitted by toniher on dc, 10/09/2008 - 12:33pm\nCom passa el temps… De ben segur que els menys joves us recordeu del clàssic Navegador, la versió catalanitzada del Netscape Communicator. Doncs, si fa no fa, Softcatalà va començar a existir presentant la traducció d'aquesta aplicació fa 10 anys.\nRead more about 3 d'octubre, celebració dels 10 anys de Softcatalà\nFirefox i Google Chrome cara a cara\nSubmitted by toniher on dm, 09/09/2008 - 5:28pm\nAquests dies s'ha parlat molt del Google Chrome i de les novetats que aporta al panorama dels navegadors.\nRead more about Firefox i Google Chrome cara a cara\nEstatPropi.Cat es presenta al Masnou\nSubmitted by toniher on dj, 04/09/2008 - 11:24am\nAquesta tarda EstatPropi.Cat es presenta al municipi maresmenc d'el Masnou en un acte organitzat conjuntament amb l'ajuntament de la ciutat.\nRead more about EstatPropi.Cat es presenta al Masnou\nPui pe sticla: Pollastre a l'ampolla\nSubmitted by toniher on dc, 03/09/2008 - 3:06pm\nL'altre dia n'Alina em va convidar a un típic plat romanès: pollastre a l'ampolla (pui pe sticla).\nEl resultat final va ser excel·lent, però no va deixar de captivar-me el grotesc aspecte de la preparació de l'au, descansant sobre una ampolla plena d'aigua.\nRead more about Pui pe sticla: Pollastre a l'ampolla


25 anys donant a conèixer els jocs de rol a Reus | Diari de Tarragona\n25 anys donant a conèixer els jocs de rol a Reus\nL’Associació de Jugadors i Jugadores de Rol assoleix una fita en la seva trajectòria i durant l’any els seus membres volen organitzar quelcom especial per commemorar-ho\n28 de Enero de 2020 - 17:58 hs\nEls caps de setmana, molts dels membres de l’Associació vénen a jugar al local. FOTO: Alba Mariné\nL’Associació de Jugadors i Jugadores de Rol de Reus (AJJRR) van assolir aquest passat 2019 els 25 anys, però serà aquest 2020 quan encetin els preparatius per tal de celebrar la fita. A hores d’ara, a les assemblees, organitzen tot plegat i es plantegen, fins i tot, engrandir les jornades de rol i estratègia que fan anualment. També voldrien muntar un acte intern pensat per a tots els membres.\nVal a dir, que a banda d’activitats periòdiques fetes a La Palma, centres cívics o al Parc de Nadal, també fan altres entre setmana i algunes de nocturnes. L’efemèride suposa per a l’agrupació, la qual compta amb prop d’una cinquantena de 50 socis i sòcies aproximadament, un punt d’inflexió: ha estat una entitat per la qual ha passat molta gent diferent; molts locals han esdevingut, també, seu de l’entitat; i, l’Associació s’ha convertit en un punt de trobada i d’acollida de gent amb els mateixos interessos. «Aquí hem fet amics i s’hi duen, fins i tot, els fills a jugar. Aquest factor intergeneracional es fa, cada vegada, més palès, tant a l’interior de l’entitat, com en el tipus de visitant que veiem a les jornades i altres activitats que organitzem des de l’AJJRR», explica el vocal Raül Abelló. Ell és membre des de fa uns 15 anys més o menys i hi va entrar quan l’emplaçament de l’Associació era al Centre Cívic Mestral, al barri Gaudí.\n«Vaig entrar a l’Associació per casualitat. Potser, abans, amb un parell de pàgines a Internet i prou, acabaves coneixent tothom del teu entorn, a qui li agradaven els jocs de rol, estratègia i simulació. El fenomen, de fet, no estava tan estès com ara. Abans, era més específic i un cercle de persones més reduït anàvem a comprar els jocs de cartes, de taulell o miniatures a botigues comptades, no hi havia una gran diversitat d’opcions», afegeix Abelló. Una de les peculiaritats de l’Associació és que no només té com a objectiu promoure la pràctica de jocs de rol i estratègia, sinó que l’activitat lúdica, alhora que educativa, abarca el vessant cultural, artístic i cinematogràfic. Per això, entre les activitats que duen a terme, també hi ha la projecció de pel·lícules. No es tanquen en cap àmbit, però, ja que donen espai a l’expressió de qualsevol mena de format: còmic, il·lustració, literatura, etc.\nLa presidenta de l’AJJRR, la Meritxell Mas, fa cinc anys que és membre i dos que n’és al capdavant amb al càrrec. «Vaig sumar-me a l’AJJRR perquè la meva parella era membres. Vaig començar a venir i em va acabar enganxant. Esdevé un club social i hem acabat acollint més d’un centenar de jocs de múltiples referències. Aprens de tot i veus que els gustos són cíclics i canvien. Hem vist una llarga evolució en les tendències de joc», valora Mas.


19/19: Acord Marc per a l'homolog...\n19/19: Acord Marc per a l'homologació de proveïdors per al subministrament d'equips de lloc de treball.\nEl present Acord Marc té per objecte l'homologació de proveïdors per al subministrament, en modalitat de compra o renting, d'equips informàtics a nivell usuari, i la provisió de serveis associats, per a les institucions inicials (les denominades grup "A" al plec declausulas administratives) i per a aquelles que vulguin/puguin adherir amb posterioritat al grup "B" del PCAP. Les institucions inicials són:\n1.- Universitat de Barcelona (UB).\n2.- Universitat Politècnica de Catalunya (UPC).\n3.- Universitat Pompeu Fabra (UPF).\n4.- Universitat de Lleida (UdL).\n5.- Universitat de Girona (UdG).\n6.- Universitat Rovira i Virgili (URV).\n7.- Universitat Oberta de Catalunya (UOC).\n8.- Universitat de Vic - Universitat Central de Catalunya (UVic-UCC).\n9.- Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (CREAF).\n10.- Centre Tecnològic de Telecomunicacions de Catalunya (CTTC).\n11.- Consorci Centre de Recerca Matemàtica (CRM).\n12.- Escola Superior de Comerç Internacional (ESCI).\n13.- Fundació Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social (IPHES).\n14.- Fundació Institut de Bioenginyeria de Catalunya (IBEC).\n15.- Fundació de l'Institut de Recerca Biomèdica de Lleida (IRBL).\n16.- Fundació Parc Científic de Barcelona (PCB).\n17.- Fundació Privada Escoles Universitàries Gimbernat (EUG).\n18.- Fundació Tecnocampus Mataró-Maresme (TCM).\n19.- Hotel-Escola de Sant Pol de Mar - ESTUR, S.L. (EUHT).\n20.- Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries (IRTA).\n21.- Consorci de Serveis Universitaris de Catalunya (CSUC).\n12.240.000,00 € sense IVA 14.810.400,00 € IVA inclòs (21,00%)\n1.- Per a possibles dubtes en la presentació d'ofertes al sobre digital, podeu consultar els diferents tutorials disponibles en el següent enllaç: https://contractaciopublica.gencat.cat/ecofin_sobre/AppJava/views/ajuda/empreses/index.xhtml?set-locale=ca_ES\n2.- Per tal d'evitar problemes en el moment de la descàrrega de la documentació continguda als sobres, seria convenient nomenar cadascun dels documents amb el nom de l'empresa i la definició del que és: per exemple "1. CSUC DEUC" o "2. CSUC Oferta econòmica i qualitatitva Lot 1", etc.\n3.- En cas de dubtes, podeu formular qüestions al respecte dins l'apartat "Tauler d'Anuncis- Dubtes i preguntes" a la dreta de la pantalla del present anunci, o a través de l'adreça de correu electrònic: licitacions@csuc.cat\n29.376.000,00 € sense IVA\nObertura de pliques (Sobre amb criteris avaluables objectivament.) :\n09/09/19 10:30 Sala de Juntes de l'Edifici Annexus del CSUC. Gran Capità, s/n. 08034 Barcelona.\nSegons allò establert a la Lletra D.2. del PCAP relativa a: "Pròrroga de l'acord marc" es preveu que l'acord marc es pugui prorrogar per un termini màxim de vint-i-quatre (24) mesos addicionals, o per períodes de durada inferior fins a un màxim de vint (24) mesos en total, sent el termini màxim de durada total del contracte, incloses les pròrrogues, de fins a quaranta-vuit (48) mesos.\n25/07/19 12:36 h Publicació acreditada pel Consorci Administració Oberta de Catalunya\nAccés al DOUE - 04/07/19\n8.- Composició de la mesa E1919.pdf\n10. Resolució de correcció.pdf\n6.- Comprovant tramesa DOUE 1-07-19.pdf


Modificacions en els models resum anual 190 i 390: IVA i Retencions i Ingressos a Compte - Asesoria de Empresas\nModificacions en els models resum anual 190 i 390: IVA i Retencions i Ingressos a Compte\nEn el Butlletí Oficial de l’Estat l’Ordre HAP / 2429/2015, de 10 de novembre que modifica alguns aspectes del model 190 de resum anual de retencions i ingressos a compte de l’IRPF sobre rendiments del treball i activitats econòmiques, premis i determinats guanys patrimonials i imputacions de renda i el model 390 de declaració-resum anual de l’IVA.modificaciones models 190 i 390 – INEAF\nPel que fa al model 190 s’han afegit claus i subclaus, a causa de les modificacions sorgides arran de la reforma en l’Impost sobre la Renda i també en relació a l’avançament de la rebaixa de la càrrega tributària que es va produir al juliol.\nEn concret, les retribucions en espècie exemptes de determinats supòsits que abans de la reforma es consideraven rendes no subjectes, fa convenient introduir una nova subclau dins de la clau L, per poder reflectir aquest tipus de retribucions de forma individualitzada. S’introdueix una altra nova subclau dins de la mateixa per tal de millorar la informació relativa a les quanties exemptes en concepte de rendiments del treball derivats de les aportacions a patrimonis protegits pel titular del dit patrimoni, d’acord amb la redacció donada a la lletra w) de l’article 7 de la LIRPF per la Llei 26/2014.\nEs creen unes noves subclaus dins de les claus A i B a identificar els rendiments que se satisfacin al treballador en concepte d’incapacitat laboral temporal i també es creen altres subclaus dins de la clau en el cas d’obtenció de premis (jocs, concursos, rifes i / o combinacions aleatòries) per distingir aquells premis percebuts que permeten compensar els guanys obtinguts amb pèrdues procedents d’aquests jocs, d’aquells premis que no permeten tal compensació. Les dues modificacions milloraran la qualitat dels esborranys de la declaració.\nEs generen noves subclaus dins de la clau G, corresponents als rendiments d’activitats professionals a causa de la baixada del tipus de retenció dels autònoms i la baixada també durant els tres primers anys d’inici de l’activitat professional i s’introdueixen noves subclaus dins la clau L, corresponent a rendes exemptes relacionades amb ajuts públics per a atendre a col·lectius en risc i altres situacions.\nPel que fa al model 390 de resum anual d’IVA, s’introdueixen quatre noves caselles que permetin consignar les quotes regularitzades d’acord amb l’article 85.Cinco. 5a de la LIVA i les quotes d’IVA a la importació liquidades per la Duana i ingressades a través de les autoliquidacions mensuals de l’impost.


Moments de Tele en honor a Josep Maria Bachs! – Ona Moments TV Ràdio\nMoments de Tele en honor a Josep Maria Bachs!\nData de l'entrada setembre 7, 2021\nSense comentaris a Moments de Tele en honor a Josep Maria Bachs!\nRecuperem l’ emissió del programa de Beteve “ Tele Monegal”per homenatjar a la televisió i a la figura d’ en Josep Maria Bachs de la mà d’ un gran periodista entès en televisió i de l’ ofici del art de fer televisió, com la d’ en Ferran Monegal!\nNascut al barri de Gràcia de Barcelona el 1944, a 13 anys ingressà a una escola de ràdio. Finalitzats els estudis de periodisme, treballà a Radio Juventud i d’allí passà a RTVE a Catalunya, on romangué 10 anys. Als estudis de Miramar participà en els programes Informatius Miramar, Opinió i Giravolt.\nAquí un gag desenfadat del mestre Bachs !!\nMel i mató!….\nAmb l’arribada de Televisió de Catalunya col·laborà en programes d’entreteniment: primer a Tres i l’astròleg (1984), i més tard Filiprim (1986-1989), on coincidí amb Jordi Estadella. Amb Filiprim, adquirí gran popularitat i rebé el premi TP d’Or al millor comunicador.\nFiliprim va ser un concurs espectacle presentat per Josep Maria Bachs i a l’última temporada per Jordi Estadella, que es va emetre des de l’any 1986 i durant tres temporades a les tardes de Televisió de Catalunya.\nEn el següent vídeo el podeu recordar a ell i el format del concurs!\nImatges de www.uhf-tv.com Caratula d entrada el programa! Quines tardes? Les recordeu?\nAltres programes van ser: La Parada,\nDicciopinta, 2/4 de Bachs\ni 10 del 3.\nEl 1993 va ser escollit del programa de TVE Un, dos, tres… responda otra vez, dirigit per Narciso Ibáñez Serrador, substituint a Jordi Estadella. «Bachs és un home tremendament tímid i molt seriós, tant és així que davant les càmeres usa bigoti perquè no li reconeguin pel carrer. Té un humor molt especial, molt a l’estil britànic, que pot recordar als Monty Python», afirmà Ibáñez Serrador en la presentació de la novena etapa del programa davant la premsa.\nAquí amb l’ Àngel escarceller on també el va seguir de TV3 al 1 2 3 , El nostre estimadissim avi de Catalunya , el avi de TV3\nun moment de la subasta del 1 2 3 aquest cop no amb Maira López Ken , si no amb el mestre Bachs! Iniciant la temporada número 9 del concurs de Tve!\nMés moment amb el nostre estimat Avi!\nEl 1996 va retornar a TVC amb programes com Ara va de riure, Si l’encerto, l’endevino (1997) i A+a+ (2003). Des d’aleshores es va centrar en programes radiofònics a Catalunya Ràdio i Ràdio 4.\nEl 2001 va publicar Un home indefinit, novel·la sobre «teleescombraries». El setembre de 2006 va col·laborar en el programa de l’emissora RAC 1 La primera pedra, amb la secció Senyor Bachs, què passa?. L’abril de 2009 tornà a la televisió, en concret a Barcelona Televisió amb el magazine matinal Connexió Barcelona.\nET RECORDEM SEMPRE!\n← Tal Dia com avui 7 de Setembre! → Felicitats Núries! 8 de setembre, dia de la vostra patrona!


dejta rika tjejer bilder dimecres dejta första gången uggla 20 de setembre de 2017 |\nLa dimensió nacional al segle XXI\ndejta första gången umo I\ntelefon dejting råd telefon dejting regler La generació de més edat encara se’n recordarà. Eren els temps, fa ja mig segle, en què era inherent als intel·lectuals «dejta syrian civil progressistes» dubtar, amb una certa arrogància, del sentit del «svensk dejtingsida gratis youtube nacionalisme» i considerar la nació com una construcció artificial. Mitjançant les manifestacions antinacionals un podia presentar-se, segons les posicions polítiques que tingués, bé com a membre independent de l’elit intel·lectual, bé com a defensor abrandat de l’internacionalisme proletari. Però una i altra eren més aviat postures provocatives i marginals enfront de la tendència central i dominant.\nsvensk dejtingsida gratis yrkesutbildningar Avui, en l’època de la globalització digitalitzada, la situació és tota una altra. A hores d’ara és inherent a la tendència central –almenys així ho sembla en l’àmbit públic– dubtar de la nació, rebutjar com a cosa de somiatruites ingenus o com una manipulació subtil el simple esment dels valors nacionals, definir-se com a individus lliures i sense lligams, oberts al món, etc. Qui no circula per aquesta drecera serà, en el millor dels casos, objecte d’ironies com a «dejtingsajt asperger centrum nacionalista» carrincló o tronat i, en el pitjor, acusat de populista assedegat de poder i, tal vegada, hom el situarà en les coordenades de l’extrema dreta. D’alguna manera, l’amor a la pàtria ja no forma part de les «virtuts cíviques».\nnätdejting i usa jobs Potser podem entendre i disculpar aquesta simplificació en el cas de gent que encara està marcada ni que fos indirectament pels horrors de la darrera guerra mundial. Pel que fa a les generacions més joves, aquesta interpretació és insuficient i cal cercar-hi arrels més pregones. Per avançar en l’anàlisi caldrà «dejta syrian hamster desconstruir» l’argumentació del paradigma antinacional i preguntar-nos què vol dir aquest terme de la nació (i consegüentment també el de nacionalisme) que s’empra amb tanta desimboltura.\ndejting med herpes genitalis Però abans hem de recordar una altra experiència quotidiana. En el llenguatge de la política de molts estats europeus el mot nació i els adjectius que se’n deriven tenen encara un ús positiu. Els polítics parlen d’interessos nacionals, de la nostra competitivitat (nacional, s’entén), de la unitat nacional o bé de la solidaritat de la nació. Encara més fort i clar apareix l’ús de la terminologia nacional en la vida quotidiana, sobretot en l’esport, naturalment, però també en el tracte amb «estrangers», en els mites d’abast nacional, que ni de bon tros pertanyen només al passat. El «nacionalisme banal» o, millor dit, la identitat nacional, s’hi fa present amb una connotació més o menys positiva. I això, paradoxalment, tant en les capes populars com en les elits.\ndejtingsajt asperger test Tot plegat dóna a entendre que potser les veus antinacionalistes adés esmentades no han estat tan eficaces i no han reeixit socialment en la mesura que es pensaven. Se suposa que són mainstream, però en realitat la cosa no afecta el conjunt social, sinó a tot estirar segments molt concrets de la societat, com ara periodistes, sociò- legs o escriptors. ¿S’hi tracta, per ventura, d’un altre símptoma (no en seria l’únic) d’allunyament dels intel·lectual respecte de la societat? Però tot plegat es basa en una observació de caràcter més aviat superficial que no ens permet generalitzar. Cal anar a pams.\nnätdejting skriva presentation exempel Hi ha, de tota manera, un problema heurístic que és previ. ¿Com podem pensar el futur de la dimensió nacional al segle XXI quan trobem visions tan contradictòries sobre la nació, sobre la seua situació actual, amb valoracions i percepcions tan allunyades? ¿I, d’altra banda, com podríem mesurar avui la presència o l’absència, la força o la feblesa, de la identitat nacional? Seria del tot imperdonable si acceptàvem d’esdevenir presoners de les paraules. De cap manera hem de pensar que els termes nació o nacionalisme responen, en diferents situacions i països, a conceptes coherents i mancats d’ambigüitat i que hi regna un consens general quant als seus continguts. Per això hauríem d’esclarir aquestes conceptes en dos nivells o aspectes.\nsvensk dejtingsida gratis ziehen En primer lloc, convé saber què significa realment la realitat social, política i cultural designada amb aquests conceptes, és a dir, com es caracteritzen, com s’entenen i s’interpreten avui aquestes entitats definides com a nacionals.\ndejta en syrian En segon lloc, té interès d’esbrinar fins a quin punt la visió o la interpretació actual de la identitat nacional, del «dejta syrian uprising nacionalisme», és diferent d’allò que en el passat hom designava amb aquestes mateixes paraules, en aquell passat en què es formaven tant el terme nació com la comunitat que designava.\ndejting med herpes zoster Perquè una de les mancances més perilloses del nostre present antihistòric és que hom no sap (i creu que no cal saber-ho) en quines condicions va sorgir la nostra realitat i també els termes que caracteritzen aquesta realitat. I hi ha una altra mancança, estretament lligada amb aquesta, que és la incapacitat o l’escassa voluntat de distingir matisos. Així, hom designa amb la mateixa paraula un ventall molt ampli de fenòmens força diferents en raó de la seua història, de la memòria col·lectiva, de la composició social, etc. Tot allò que d’alguna manera evoca la nació, és nacionalisme. Molt simple i molt fàcil! S’aplica ací en el camp de la vida real i del pensament un tipus de simplificació que potser seria admissible o fins i tot recomanable en una cançó pop o en el manual d’instruccions d’un ordinador, però que té conseqüències perilloses en el camp de la política.\ndejtingsajt flest medlemmar lista Tenim a l’Europa actual, en primer lloc, un seguit d’estats antics que són gairebé uniètnics, que posseeixen una vella cultura en llengua «pròpia» des de l’edat mitjana i que caracteritzen aquesta llengua i aquesta cultura com a «dejtingsajt asperger oireet nacionals». Els seus membres es consideren amb naturalitat absoluta francesos, anglesos, suecs o holandesos, i són reconeguts també com a tals des de fora. Tot i que històricament han exaltat amb orgull el seu idioma (i en part encara ho fan), ningú no els retreu cap etnonacionalisme, sinó que són considerats com a exemples dignes i vàlids d’un civic nationalism de caràcter progressista.\ntelefon dejting online Hom reconeix també com a nacions, en segon lloc, les que fa 200 anys encara no ho eren però que es van constituir, gràcies a un moviment de caire nacional conscient i decidit, com a comunitats amb llengua pròpia, elits pròpies i estat propi.\ndejtingsajt flest medlemmar fotboll En tercer lloc, hi ha les nacions que assoliren l’estatalitat nacional després de la descomposició del bloc soviètic i que havien esdevingut comunitats definides per una llengua i un passat comuns. Aquestes dues categories les anomene «petites nacions», on la paraula «petita» no té cap connotació quantitativa, sinó de caire qualitatiu i referent a l’origen. És ben simptomàtic que, una i altra vegada, aquestes petites nacions siguen considerades com el producte «típic» de l’ethnic nationalism, és a dir, pobles els dèficits dels quals en el terreny dels drets civils tenen a veure amb el seu «nacionalisme» (i no amb el context o amb causes de caràcter social o estructural). De tota manera, l’existència de les petites nacions o dels petits estats nacionals no és considerada de cap manera evident o fins i tot «conforme a llei» tampoc a ulls dels seus propis membres.\ndejtingsajt flest medlemmar bloggar En quart lloc, també determinades comunitats (o les seues elits) que no han assolit un estat propi aspiren a un status de nació (o a aquesta denominació): són les nacions sense estat. Es mouen tot sovint al marge del reconeixement com a nacions i són caracteritzades des de fora com a comunitats ètniques o moviments regionalistes.\ndejta rika tjejer instagram En anglès la paraula «nació» està lligada a la idea d’una existència estatal antiga i per això no es pot atribuir en aquest sentit status de nació a aquesta mena de comunitats (els flamencs, els gal·lesos, els catalans, etc.). En alemany o en txec, en canvi, no tinc cap problema per atribuir-los el caràcter de nacions o de moviments nacionals. Hauríem de tenir present aquesta diferència semàntica també en altres contextos.\ndejta rika tjejer hånglar Aquesta diferenciació que pot semblar més aviat trivial ens obliga a establir una exigència de caire metodològic: quan es parla avui de nació i nacionalisme cal pre- guntar tot seguit a quina mena de nacions, a quina categoria de nació, es fa referència. I naturalment també a la inversa: és important saber l’origen, l’arrel, d’una determinada actitud envers la problemàtica nacional. Com a membre d’una «petita nació» puc entendre’m millor sobre assumptes relacionats amb la dimensió nacional amb col·legues que també formen part de petites nacions que no amb la majoria de membres d’estats nació «antics». I per la seua banda, els membres d’aquests estats nació troben ben sovint un llenguatge comú en els comentaris irònics sobre les petites nacions.\ndejtingsajt flest medlemmar namn Fins ara hem fet referència al caire diversificat de les comunitats definides com a nacions i dels sentiments coneguts com a nacionalisme. Però caldria també analitzar quines esferes de la vida es tenen presents quan es considera i s’emeten valoracions sobre les nacions. ¿Es parla de nacionalisme en el context polític, on la qüestió del poder té una importància central? Les grans paraules dels polítics com ara sobirania, secessionisme o autodeterminació hi pertanyen, però aquests no són quasi mai denunciats com a «nacionalistes». ¿Què els importa als polítics, el seu poder o la nació? I de manera semblant ens preguntem a què treu cap quan hom destaca, en el discurs nacional, els interessos nacionals en el terreny econòmic, combinats amb frases sobre la competitivitat, l’augment del producte nacional o el creixement.\ndejtingsajt asperger jobb Tot i que en aquests dos casos l’adjectiu «nacional» hi sovinteja i és emprat com la cosa més natural del món, cal preguntar-se amb una certa dosi d’escepticisme si per ventura no s’hi tractarà més aviat d’afers estatals (deixant de banda la lluita pel poder polític) i d’interessos de grups econòmics. ¿Què té a veure amb la categoria «nació» la lluita per més beneficis? ¿No es tracta en ambdós casos més aviat de simples pretextos per a defensar interessos parcials?\ndejtingsida för social fobi snabbt A un polític d’un estat nació establert ningú no li retraurà res si parla d’interessos econòmics nacionals, fins i tot en el marc de les emfàtiques declaracions de solidaritat de la Unió Europea. En aquest terreny de la retòrica econòmica i política del poder la dimensió nacional sembla legitimada. Ara bé, si de cas les mateixes paraules surten de la boca d’un polític d’una petita nació, no hi ha dubte que serà rebutjat tot seguit com un nacionalista encegat i retardatari. La distància entre la retòrica i el món dels interessos reals que s’amaguen rere aquesta retòrica, podria donar lloc a un projecte de recerca altament productiu. D’altra banda, no és cap novetat: aquesta distància existia també als segles XIX i XX.\ndejtingsajt indie game Qui s’ha dedicat des de fa molts anys al complex procés de formació nacional a Europa, no pot deixar de pensar que la preeminència atorgada a hores d’ara a la política i l’economia com a elements motors o precursors d’allò nacional és del tot exagerada. Com si es pogués reduir la nació a la lluita política o a la competitivitat econòmica! I a més aquestes esferes –la política i l’economia– poden igualment promoure processos nacionalment integradors o desintegradors. ¿O és que n’ha restat res de l’esperit de solidaritat i de la cultura de l’època «clàssica» de les nacions? Les arrels històriques i el llegat històric de les nacions europees –una peculiaritat europea– es basen en la singularitat cultural, que era considerada un valor, i en la solidaritat entre els membres de la nació que s’emancipaven alhora com a ciutadans iguals en drets. Els polítics parlen rarament del patrimoni cultural nacional i de l’aptitud per competir en aquest terreny de la cultura. I ja es pot entendre, perquè l’intercanvi tant intern com internacional, per exemple en àmbits materials com el vestit o l’alimentació, té tot sovint com a objecte els béns de consum de caràcters supranacional. El rendiment que pot donar en aquest camp la cultura estrictament nacional és més limitat.\ndejta rika tjejer jönköping II\ndejtingsajt indie games Fins ací hem parlat de paraules, de termes, i el seu context, a manera d’introducció –potser una mica llarga, però tanmateix necessària– a la reflexió sobre la dimensió nacional al segle XXI.\ndejting med herpes hjälp Abordarem ara, per tant, el problema de fons: dejting sidor flashback inlägg quines perspectives té la nació a hores d’ara? Mirarem de respondre-hi en tres nivells diferents i a partir de tres coordenades d’importància cabdal.\ndejting med herpes hemma dejta rika tjejer youtube Relació amb la dimensió «supranacional»\ndejtingsida för social fobi hjälp Aquesta dimensió la representa avui sobretot el món globalitzat, però fa almenys un segle que s’havia pogut observar ja. Deixant de banda els cosmopolites a títol individual que ja des de l’època de la Il·lustració s’han definit en oposició a la nació, la negació més important d’allò nacional té origen en el moviment socialista, començant amb el Manifest Comunista i fins arribar a la «superació» de la nació que proclamava la doctrina soviètica. La posició internacionalista partia de l’axioma segons el qual el «nacionalisme burgès» és egoista i l’«internacionalisme proletari», en canvi, és solidari. El proletariat mundial, que no tenia pàtria, havia d’enfrontar-se a la burgesia mundial. Al segle XXI aquesta mena d’internacionalisme, naturalment, està superat, però es pot extreure alguna lliçó del seu esfondrament. En la nostra època de globalització, la visió marxiana s’ha fet tanmateix realitat, si més no en part: ja no existeix gairebé un proletariat, però ha aparegut una «burgesia» global representada pel famós «1%» dels mega-rics que dominen el món a través dels bancs, les borses, etc. Aquesta nova classe dominant és supranacional, no té realment pàtria, o millor dit la seua pàtria ve determinada per l’eslògan il·lustrat ubi bene, ibi Patria (de preferència, als paradisos fiscals).\ndejtingsajter för par jeans La globalització, evidentment, limita cada vegada més la sobirania política i econòmica de les nacions. Però això no significa de cap manera que la identitat nacional estiga condemnada automàticament a la desaparició. El panorama és força més complicat i pot expressar-se a través d’una fórmula simplificada que confirma l’experiència dels darrers anys. La identitat nacional s’afebleix si la globalització és percebuda com un factor de prosperitat, però s’enforteix (i pot donar lloc, arribat el cas, a un nacionalisme) si la globalització és percebuda com un factor de crisi. Naturalment cal preguntar-se qui ha de ser el portador o el suport d’aquesta identitat. L’opinió majoritària dels sociòlegs és que ho és la classe mitjana amenaçada d’empobriment. És molt significatiu el fet que en la majoria de reflexions sobre el tema de la nació versus la globalització s’argumenta en les coordenades del poder polític i la distribució de béns de consum.\ndejting med herpes ut En aquest context es plantegen sovint qüestions al voltant del paper de la Unió Europea com a «amenaça» a l’autodeterminació nacional o fins i tot a la nació en general. No hi ha dubte que en el terreny polític i econòmic la UE imposa determi- nades limitacions. Això afecta sobretot les elits estatals poderoses (en termes polítics i econòmics) però no implica cap amenaça substancial a l’existència de la nació, almenys mentre no estiguen amenaçats els altres dos components de la seua existència. ¿Quina mena de suport dóna la UE o els seus òrgans rectors a les cultures nacionals? Em sembla –i potser és només el cas dels nous estats membres de la UE– que es pot obtenir sense gaire dificultats subvencions per a qualsevol activitat relacionada amb Internet, però no per a un teatre local o per a l’edició dels clàssics de la literatura nacional.\ndejting med herpes underlivet ¿Què n’ha restat, doncs, de la cultura nacional i de la solidaritat nacional? ¿De debò podem parlar encara avui de la cultura nacional com un factor d’integració nacional? No és difícil subscriure un pronòstic pessimista. La integració nacional a través de la cultura (que no era només, ni de bon tros, l’alta cultura) s’esdevenia en l’època «clàssica» de les nacions en termes de comunicació social que funcionava a partir de codis i canons àmpliament difosos: determinades obres o esdeveniments eren coneguts per tothom, determinats estereotips eren acceptats per tothom i determinats «mapes mentals» eren compartits per tothom. La separació total entre l’alta cultura i grans capes socials i la fragmentació interna d’aquestes fa que en resten cada vegada menys codis compartits. L’americanització de la cultura de masses fa que les cultures nacionals s’assemblen cada vegada més. Arribarà el dia que només hi restaran diferències lingüístiques.\ndejtingsajt asperger ximena dejtingsajt flest medlemmar göteborg Relació amb el regionalisme\ndejtingsidor för snygga webbsidor Tot i que no hi ha cap definició consensual de la regió, s’accepta en general que la regionalització (avui promoguda també oficialment) tendeix a l’afebliment de les identitats nacionals. Això no havia estat sempre el cas en el passat: al contrari, hom suposava que la identitat nacional s’enfortiria a partir d’unes identitats regionals i locals que es complementaven. La política regional actual, tanmateix, conté alguns elements de confusió. Una identitat regional, el regionalisme, bé pot no proposar-se el desplaçament de la identitat nacional dins d’un estat nacional, però pot actuar com a barrera contra un nacionalisme agressiu. Ara, això és el cas només quan s’hi tracta de regions d’una mateixa nació. La relació amb l’estat es configura de tota una altra manera quan aquest és multiètnic, per la qual cosa el moviment regionalista poc esdevenir, en determinades condicions, moviment nacionalista, com és el cas a Espanya i Gran Bretanya. ¿On se situen, doncs, els límits entre un regionalisme innocu nacionalment i un regionalisme «separatista»? Dir-ne, de les nacions sense estat, que són un simple regionalisme ha estat, de sempre, una tàctica dels governs dels estats multinacionals.\nalternativ dejtingsida gratis En aquest context caldrà tenir molt presents dos aspectes i els enfocaments meto- dològics consegüents. De primer el fet que precisament aquestes nacions sense estat es defineixen sobretot pels trets culturals compartits, que són menystinguts pels estats nacionals. En la mesura que no passen de la cultura (i de la solidaritat interna), les elits d’aquestes nacions plantegen migrades ambicions polítiques, i són acceptables, fins a cert punt, als ulls de les elits estatals i de govern. Ara bé, quan reclamen igualtat de drets en termes polítics, s’obre un conflicte, perquè demanen als governants centrals que renuncien a una part del seu poder. En segon lloc, s’hi tracta d’una lluita d’identitats, però aquestes identitats podrien no ser excloents. Hom pot lligar una identitat regional morava amb una identitat nacional txeca, una identitat regional dàlmata amb una identitat nacional croata, hom pot combinar una identitat ètnica katsuba amb una identitat estatal polonesa, així com una identitat nacional gal·lesa amb una d’estatal britànica i una identitat nacional catalana amb una d’estatal espanyola. Naturalment, aquest dualisme pot esberlar-se i transformar-se en secessió. És una qüestió oberta. Potser és encara vàlida la regla, justificable històricament amb dades empíriques, segons la qual les regions nacionalment definides viuen en pau dins d’un estat multinacional mentre les elits regionals-nacionals comproven (o se’n fan la il·lusió) que el poder central els hi pot oferir determinats avantatges. La independència no seria llavors un afer lligat a la cultura nacional, i tampoc una conseqüència necessària de l’existència nacional, sinó resultat de les ambicions polítiques i de poder dels que manen.\ndejtingsajt för asperger dejtingsida akademiker quotes La solidaritat interna de les nacions\ndejtingsajt asperger kvinnor Aquesta qüestió té a veure amb les relacions en l’àmbit de la vida individual, sens dubte el més important per a la formació i manteniment de la nació. Perquè una nació només existeix si els seus membres s’hi identifiquen. En la situació actual no existeix el perill que aquesta identificació desaparega totalment, però és ben palesa la tendència, ja esmentada, d’afebliment dels sentiments nacionals, que es manifesta en la manca de solidaritat interna, etc. En sentit contrari hom podria evocar la gran onada d’entusiasme nacional i solidaritat de la població alemanya arran de la reunificació del territori nacional després del 1989. Tanmateix, ¿de debò hi tingué primacia la dimensió nacional? ¿O més aviat aquesta guanyà força només en combinació amb l’eufòria derivada de la caiguda del sistema soviètic?\ndejting helsingborg marathon Coneixem diverses investigacions sobre les opinions sobre la pròpia nació, sobre els estereotips que fan referència als «altres», però tot això es basa només en manifestacions verbals. ¿Com es pot saber quanta gent estaria avui disposada a sacrificar-se per la pròpia nació sense esperar res a canvi? ¿Hi ha diferències entre nacions, en aquest punt? ¿Quanta gent descarta un treball més ben pagat i marxar a un altre país o a l’altra banda de l’oceà, expatriar-se, perquè s’es- timen més ser útils a la pàtria, a la nació? I encara si resulta que són cada vegada més els que marxen, seria una prova de la retracció o d’un esvaïment de la identitat nacional? En aquest terreny la política de la Unió Europea sembla clarament orientada a fomentar el brain-draining de les nacions més petites i pobres. Massa preguntes, massa inseguretats, per a fixar un pronunciament clar sobre el futur de la nació.\ndejtingsajter stockholm quality Cal treballar, doncs, amb indicis indirectes, que ens permetrien en principi parlar d’un afebliment de la nationness (R. Brubaker). N’esmentarem alguns, per a concloure. El primer és l’individualisme, promogut a cor què vols pel neoliberalisme: no existeix la nació, tan sols una societat d’individus que opten i decideixen lliurement cada vegada. La rational choice hi té un paper cabdal. El segon és la manca d’esdeveniments viscuts conjuntament de manera directa, que eren tan importants en l’època «clàssica»: el contacte, les relacions, tenen lloc a hores d’ara per mitjà d’Internet i sabem que alguns moviments de protesta han pogut sorgit per aquest camí (però amb objectius, com es veu, de caràcter negatiu). ¿Podria funcionar Internet també en un sentit d’integració nacional? ¿Com podria transformar-se la percepció d’una realitat virtual en decisions i accions orientades nacionalment?\ndejtingsajt asperger arbete I en tercer lloc, es pot observar una desproporció molt gran entre l’eufòria de masses nacional i el sacrifici o la dedicació individual en benefici de la nació. Proliferen les grans celebracions dels èxits esportius nacionals, però quants palaus d’esports s’han construït mitjançant donacions i col·lectes de caràcter nacional? Era així com en el passat s’atenia al finançament d’escoles o teatres nacionals, i també la construcció dels monuments nacionals.\ndejta med herpes hemma I en aquest context cal assenyalar que la identitat nacional recolza cada vegada menys sobre la vivència de la comunitat de cultura. Són molts els factors que hi influeixen: absència de materials nacionals en la cultura, fragmentació de la cultura, substitució de les vivències personals en el terreny cultural per un mitjà tan impersonal com Internet, l’allunyament d’una alta cul- tura exclusivista dels gustos de les masses, que esdevenen cada vegada més anacionals a través de l’americanització.\ndejta med herpes hjälp alternativ dejtingsida exempel A tall de conclusió: les tesis ací defensades\ndejtingsida för ensamstående föräldrar vet 1. Qualsevol manifestació a propòsit de la nació al segle XXI ha de tenir ben present les tres situacions nacionals diferenciades, concretament: els vells estats nacionals, les petites nacions i les nacions sense estat.\ndejtingsajter för par webbkryss 2. No es pot confondre el fenomen europeu de la «nació» amb les nacions i els «nacionalismes» extraeuropeus.\ndejtingsidor för snygga efternamn 3. La nació europea i el «dejten dvd releases nacionalisme» (o millor dit: la identitat nacional) que hi va aparellat té diverses facetes i àmbits de projecció, essent-ne els més importants el polític, l’econòmic, el cultural i el comunitari-solidari. Cal tenir molt presents aquestes diferenciacions en les reflexions lligades a la valoració ètica del «nacionalisme».\ndejta bekants ex 4. Mentre que els primers dos àmbits de projecció –el de la política i el de l’economia– han estat en el passat, i encara avui, malmesos i emprats com a pretext per a lluites de poder i les ànsies possessives, els altres dos constitueixen el llegat humanista de la formació clàssica de les nacions a Europa.\ndejtingsajter för par frågor 5. Ni el nacionalisme polític ni l’econòmic es troben amenaçats per les tendències que marquen el segle XXI. Ben al contrari, les previsibles crisis socials i econòmiques en determinaran la intensificació. Com més inseguretat hi ha en la societat, més força d’atracció prenen les proclames «dejtingsajter för par fotspår en nom de la nació».\nnätdejting i usa chords 6. En canvi, és precisament el llegat humanista de la nació el que es troba, malauradament, condemnat a desaparèixer si s’aprofundeix encara més en el neoliberalisme triomfant i la mercantilització de la cultura que comporta. Aquesta tendència és especialment marcada allà on les nacions establertes d’ençà de molt de temps ja no necessiten la seua cultura per autoafirmar-se. En conseqüència, la cultura nacional perd no tan sols el suport polític, sinó també el suport material, dels poderosos.\nznacenje reci dejt En síntesi, també al segle XXI el «dejtar doris namn nacionalisme» serà com el déu Janus, de doble cara. ¿Quina de les dues sobreviurà? Del que hem exposat ací se’n deriva que les condicions relativament més favorables per a la supervivència o el manteniment dels valors nacionals positius (entesos com a cultura i solidaritat) es donen en els grups i moviments de caire nacional que s’orienten als valors culturals i solidaris de la dimensió nacional: les nacions sense estat i, potser, algunes de les petites nacions. Per un altre costat, tenim també en potència la cara fosca: podem observar d’altres components nacionals mobilitzadors allà on les elits polítiques –pels motius que siga– es consideren amenaçades o desplaçades en les seues apetències i pretensions de poder, i en conseqüència piquen el timbal nacional. En aquest cas, però, els valors positius de la dimensió nacional es trobarien més amenaçats que mai.\ndejtar doris namnsdag dejtingsida för social fobi test Traducció de Gustau Muñoz\ndejtingsajter för par stockholm dejta syrian war Miroslav Hroch (Praga, 1932) és catedràtic emèrit d’His- tòria de la Universitat de Praga, i un dels teòrics més reconeguts de la nació i el nacionalisme en el panorama internacional. És autor, entre altres, de Social Preconditions of National Revival in Europe (1985; 1a ed., en alemany, 1968) i Das Europa der Nationen. Die moder- ne Nationalbildung im europäischen Vergleich (2005). En català s’ha publicat el volum La naturalesa de la nació (Afers-puv, 2001). Article original per a L’Espill.\ndejtingsajter bäst i test ryggsäck telefon dejt gratis\ndejta syrian kurds A la mateixa secció:\ndejtingsajt indie film Diez días que estremecieron al mundo (prefacio)\ndejtingsajter bäst i test dammsugare De un viejo rojo asombrado... a los que no salen de su asombro (Fragmentos)\ndejta med herpes underlivet Ganar el poder, no solo el gobierno\ndejtingsida unga jobb ¿Cómo se llegó al partido único?\nsrpski dejting sajt receptek Previsiones económicas para 2018: la tendencia y los ciclos\ndejta på telefon Noam Chomsky: “El capitalismo se basa en supuestos despiadados, antihumanos”\ngratis kristen dejting exempel Prólogo a "El marxismo de Gramsci": relaciones entre la cuestión de la hegemonía y la teoría de la revolución permanente.\ngratis dejting eu valet ¿Auge o crisis?\ngratis dejting eu landen Sectarisme i avantguardisme – Debat d’un problema en l’esquerra.\ndejtingsida unga youtube Palestina. La dualidad del proyecto sionista: huir de la opresión racista y reproducirla en un contexto colonial\ngratis kristen dejting online Esta obra estï¿½ bajo una telefondejting gratis by: miquel garcia -- [email protected]


Ruta Zero Waste pel barri de Gràcia amb eXplorins - Go Zero Waste app\nPosted by Magda Cebrian on 25 maig, 2020 | Featured\nÉs possible fer la compra sense generar residus? La resposta és que sí i volem que ens acompanyis per demostrar-ho. Vine amb nosaltres a recórrer la nostra primera Ruta Zero Waste, en aquest cas, pel barri de Gràcia de Barcelona, una iniciativa conjunta de GoZeroWasteApp i eXplorins.\nFarem una ruta a peu per diverses botigues a granel i “zero waste” del barri de Gràcia mentre fem un experiment entre tots i totes: intentar completar la nostra llista de la compra sense plàstic i a granel!\nAcabarem el recorregut en un celler on us convidarem a una cervesa a granel amb aperitiu mentre posem en comú l’experiència.\nEn què consisteix la Ruta Zero Waste pel barri de Gràcia?\nUn recorregut per un total de 5 botigues a granel i altres comerços on trobar productes sense plàstic en el que anomenem el “quadrat d’or de l’Zero Waste a Gràcia”.\nCompartirem impressions dels llocs i els productes que anem trobant.\nGaudirem d’una cervesa gratis amb aperitiu a l’finalitzar la ruta\nFarem un balanç final sobre l’experiència i fins a quin punt podem canviar els nostres hàbits de consum en el dia a dia per generar menys residus.\nImportant, prepara’t abans de venir:\nEt proposem portar ja pensada la teva llista de la compra perquè la ruta sigui més experiencial! Podràs trobar tot el que necessites a granel i zero waste?\nPorta bosses reutilitzables i tuppers per a tot el que et proposis comprar a granel, el repte és fer la compra sense generar residus!\nPorta la teva mòbil ben carregadet de bateria per seguir la ruta i fer fotos\nPer què fem aquesta Ruta Zero Waste?\nDes Go Zero Waste App i eXplorins volem demostrar que un altre tipus de consum és possible: de proximitat i sense residus. I no només això, volem facilitar-ho.\nLes nostres decisions de consum poden transformar el món des de l’àmbit local i aquesta ruta és un exemple d’això.\nAquesta activitat s’organitza en el marc de la Setmana Europea de la Prevenció de Residus, una iniciativa que comença de l’16 a el 24 de novembre amb l’objectiu de promoure i implantar durant una setmana accions de sensibilització sobre recursos sostenibles i gestió de residus. Véns?\nI si no puc venir o estic en una altra ciutat?\nNo passa res! Si no pots venir aquest dia o es van acabar les places, pots fer la ruta al teu ritme i quan vulguis, està disponible a la pàgina web de eXplorins perquè la puguis fer amb el teu mòbil fent clic aquí.\nI si vols que preparem una ruta similar en un altre barri o ciutat, contacta’ns i potser podem organitzar junts. Volem replicar aquesta iniciativa en altres llocs per facilitar la compra zero waste i local.


Llibre “Descentrar la mirada para ampliar la visión”, de Florencia Brizuela i Uriel López – La Burxa\nReflexions al voltant dels moviments socials des d’una perspectiva feminista i antirracista\nPensar que el racisme és un problema exclusiu d’unes quantes persones que són intolerants a la diversitat ètnica i cultural és un error; ja que això tan sols és una part de la història molt més àmplia i complexa. Una on el capitalisme, el colonialisme i el patriarcat són producte d’una mateixa lògica, que s’ha encarregat de dividir el món entre centres i perifèries, generant la sensació que en aquest planeta hi ha vides que tenen més valor que altres. Molt més perillós és suposar que les persones que caminen per l’esquerra i que habiten els espais activistes estan exemptes de reproduir aquest pensament excloent i opressor.\nÉs per això que aquest llibre us convida a revisar moltes pràctiques i discursos generats en l’interior dels moviments socials, per a qüestionar de forma radical els fonaments d’aquest sistema.\nCal fer autocrítica i revisar els mateixos privilegis que fan que reproduïm els discursos i pràctiques de la “majoria” visible blanca i que ens impedeixen ampliar la nostra visió tenint en compte la bella i crua diversitat.


Tot a punt pel Mercat d’Intercanvi! | AMPA Escola Solc\nTot a punt pel Mercat d’Intercanvi!\nTot està a punt pel Mercat d’Intercanvi del dissabte 19 d’octubre de 2013!\nEl mercat tindrà lloc a l’Escola, de 10:30 a 15:00h.\nUs animem a tots a venir, i si a sobre hi munteu una parada, millor. Recordeu que per a muntar una parada cal contactar amb ampasolc@gmail.com i que els diners recollits es destinaran a la propera Marató de TV3.\nVingueu o no, ens ajudeu a fer difusió del Mercat?\nAquí teniu el cartell informatiu (s’hi afegeix un plànol de la situació de l’Escola): el podeu imprimir i penjar, reenviar als vostres amics o a les vostres xarxes de coneguts, o simplement compartir aquesta entrada.\nCartell Mercat 2a mà\nQuants més serem, millor serà el mercat.\n← Més informació de les extraescolars\nAttitudes Urban Experience a Barcelona →


Els Castellers de Vilafranca no tenen límit | Pit i Collons\nEls Castellers de Vilafranca no tenen límit\nDiada de Tot Sants a Vilafranca del Penedès\nLa jornada castellera de Vilafranca per Tot Sants en el marc de la Diada dels Castellers de Vilafranca, ha demostrat un cop més que els Verds són la millor colla del món casteller. Junt a ells, a plaça, uns Capgrossos que repeteixen el gamma extra, uns Castellers de Sants que se’ls resisteix el castell de nou i uns grans Xiquets de Tarragona que temptegen el gamma extra.\nEls Castellers de Vilafranca, com a amfitrions de la Diada, van voler tornar a demostrar una vegada més el seu potencial i la seva superioritat per sobre de la resta de colles. Van sorprendre obrint plaça amb el plat fort de la jornada, el dos de nou amb folre, castell que pujava parat fins el moment de la carregada i posterior sortida de la canalla. En aquest moment el cansament de la llargada del castell va passar factura i va fer que es trenqués pels pisos superiors. Tot i això, els verds, no rebaixen les expectatives i en segona ronda, van plantar el que seria el segon quatre de nou sense folre descarregat del seu historial, un castell que vist des de fora, sembla fàcil ja que el fan amb gran seguretat i sense bellugar ni mica.\nEn la seva darrera ronda de castells, els amfitrions, han estrenat el set de nou amb folre, un gran castell amb un folre immens i complicadíssim de lligar que han pogut descarregar a la primera.\nA la seva dreta, els Capgrossos de Mataró, eren els encarregats d’obrir les diverses rondes de castells. En primera ronda aixecaven un tres de nou molt maco, dels millors de l’any i que donava confiança a la segona ronda per aixecar el quatre de nou folrat, castell que uns dies abans s’havia fet treballar més del compte per a descarregar-lo a Girona. Quatre de nou amb folre descarregat a segona ronda, molt més parat que l’anterior i amb el cap posat ja en la tercera ronda on els Capgrossos intentarien el dos de nou amb folre i manilles. El seu màxim castell començava amb un peu desmuntat a causa d’una soca mal lligada. Al segon peu, molt més ferm, el castell anava amunt sense més miraments. Uns moviments constants feien patir més del normal al públic, però de cop, en el moment de l’aleta, el castell es parava i semblava que es podia descarregar. Amb l’enxaneta ja a l’esquena dels sisens i l’acotxadora darrere els dosos, la torre es trencava pels pisos superiors. El sostre dels Capgrossos amb el dos de nou amb folre i manilles, seguia sense poder-se descarregar enguany tot i que era el primer any que el completaven en més d’una ocasió.\nEls tercers a actuar eren els Castellers de Sants que obrien a la primera ronda amb el cinc de vuit, castell que han consolidat dins el seu repertori i que ja\ndescarreguen sense problemes aparents. En segona ronda era l’hora de treure l’espineta del Concurs i intentar descarregar el tres de nou amb folre que havia quedat en només carregat el passat 7 d’octubre. El castell pujava molt bé, amb una rengla força estirada tot i que perfectament defensable. Es va carregar amb aparent facilitat i quan ja sortien els dosos, el castell es trencava pels pisos de segons i terços quedant només en carregat. En tercera ronda, apostàven per un set de vuit al que sembla que ja li tenen presa la mida.\nTancant rondes, els Xiquets de Tarragona obrien la seva actuació amb el tres de nou folrat, castell que ja havien descarregat aquesta temporada i que no ha presentat problemes seriosos per a tornar-se a descarregar. L’aposta forta dels Matalassers, venia en la seva segona ronda quan intentaven el primer gamma extra de la seva història en forma de cinc de nou amb folre. El castell pujava ferm, però una indecisió de la canalla l’ha fet tirar avall quan els dosos encara no estaven col·locats i encara faltava tota la feina del castell. En tercera ronda, els tarragonins, descarregaven un quatre de nou amb folre, nerviós però ferm en tot moment. Els Xiquets demanaven tornar a provar el cinc de nou en la ronda de repetició tot i que al final l’han descartat i han apostat per un apamat cinc de vuit que han descarregat amb facilitat.\nEn les respectives rondes de pilars els Castellers de Vilafranca arrodonien la millor actuació del seu historial amb el pilar de vuit amb folre i manilles que han hagut de treballar de valent en els pisos del quart i del quint. Els Capgrossos per la seva banda, han descartat l’espadat de set i han fet quatre pilars de quatre i un pilar de cinc. Pel que fa als Borinots, han fet un vano de cinc i els Xiquets, han aixecat dos pilars de cinc simultanis.\nSembla que els verds no tenen límit i poden seguir posant-se tants objectius com vulguin. Sens dubte una actuació de Tot Sants que omplirà una altre pàgina de les millors actuacions mai vistes en la llarga historia del món casteller, especialment per els amfitrions de Vilafranca del Penedès que continuen batent rècords i complint pràcticament tot el que es proposen.\nCastellers de Vilafranca: 2d9f(c), 4d9sf, 7d9f, pd8fm\nCapgrossos de Mataró: 3d9f, 4d9f, 2d9fm(c), 4pd4+pd5\nCastellers de Sants: 5d8, 3d9f(c), 7d8, 2pd4+pd5\nXiquets de Tarragona: 3d9f, id5d9f, 4d9f, 5d8, 2pd5\nCategories La crònica, Uncategorized\n← “Els castells requereixen constància i sacrifici”\nSEGURETAT O ESTÈTICA? →


Fan una sessió informativa al Vendrell sobre els campaments per aprendre anglès\nTindrà lloc el divendres 25 de gener al Centre Cívic l'Estació\nEstada per aprendre anglès a Edimburg. | British Summer\nL'acadèmia d'angles Top One Language School del Vendrell, conjuntament amb British Summer, fan el pròxim divendres 25 de gener una sessió informativa per donar a conèixer els diferents campaments d'estiu o setmana santa i les estades a l'estranger que ofereixen de cara a aquest any 2019. La sessió es farà al Centre Cívic l'Estació del Vendrell a partir de les 19.00 hores, i està oberta a tothom.\nA la reunió es donarà tota la informació sobre els Max Camps, els campaments d'estiu íntegrament en anglès per a nens i nenes a partir de cinc anys, i també sobre les estades a l'estranger a l’estiu, per la setmana santa, o durant el curs escolar, en aquest cas a partir dels sis anys. Aquest any, com a novetat, hi ha un programa exclusiu per a la setmana santa, la informació del qual també es donarà en aquesta reunió del dia 25.\nTota la informació, el dia 25 de gener\nLa sessió començarà a les 19.00 hores amb la informació necessària per assistir a algun dels campaments en anglès que hi ha a Catalunya, oberts a alumnes d'entre cinc i quinze anys. A les 19.45 hores es parlarà sobre els programes d'estiu i de setmana santa a l'estranger, per a alumnes d'entre sis i 19 anys. Des de Top One Language School han recordat que tots aquells que puguin estar interessats en els programes per a joves del catàleg rebran un descompte sobre el preu final.\nPer aquest motiu, l'assistència a la sessió és important per conèixer les diferents opcions que s'ofereixen al respecte. Per assistir a la reunió, des de l'escola d'idiomes demanen que es faci una confirmació prèvia al mail info@idiomestopone.com.\n30 anys d'experiència en el sector\nTop One Language School del Vendrell té més de 20 anys d’experiència amb les estades per aprendre anglès a l’estranger, mentre que British Summer és una empresa pionera al país en l’àmbit de les experiències lingüístiques a l’estranger, amb més de 30 anys d'experiència. A banda dels Max Camps i les estades a l’estranger, també hi ha les estades en família o per a professionals, així com la possibilitat de fer tot un any escolar a l’estranger.


Arxius de Comunicació - Endavant\nComunicat: Davant l’ofensiva espanyolista contra el català\nDavant l’ofensiva espanyolista contra el català: o ens recobrem en la nostra unitat, o serem destruïts com a poble! Les imposicions dels tribunals i la submissió per part dels diferents governs autonòmics dels Països Catalans tornen a ser les protagonistes de l’ofensiva espanyolista contra el català. L’acord entre ERC, Comuns, Junts i PSC carrega … Continua llegint «Comunicat: Davant l’ofensiva espanyolista contra el català»\nJoan Fuster, un mestre més savi que tot un institut\nA Sant Andreu de Palomar, qui més qui menys coneix el nom de Joan Fuster: no debades, un dels pocs instituts públics d’allò que anomenen districte de Sant Andreu duu el seu nom; concretament, al barri de Navas. Però, qui va ser Joan Fuster? Què va dir i què va fer? I, encara més, per … Continua llegint «Joan Fuster, un mestre més savi que tot un institut»\nInforme sobre la guerra a Ucraïna\nLa terrible guerra que s’està desenvolupant a Ucraïna té tants nivells d’implicació que requereix d’una anàlisi aprofundida i en constant construcció. Només des d’una mirada llarga i complexa, però també al marge del soroll propagandístic i de la veritat oficial, podrem establir passes eficaces que ens permetin minimitzar els efectes, negatius des de qualsevol prisma, … Continua llegint «Informe sobre la guerra a Ucraïna»\nSeminari / Països Catalans ara: la vigència del pensament polític de Joan Fuster\nDes d’Endavant OSAN organitzem un seminari de formació, amb el títol Països Catalans ara: la vigència del pensament polític de Joan Fuster. Aquest seminari està emmarcat dins del conjunt d’actes i iniciatives que la nostra organització emprendrà pel centenari del naixement del pensador de Sueca #AnyFuster. El seminari se celebrarà el pròxim dissabte 26 de … Continua llegint «Seminari / Països Catalans ara: la vigència del pensament polític de Joan Fuster»\nL’Esquerra Independentista reparteix més de 20000 tríptics sobre els ERO i ERTO\nDurant la setmana passada, l’Esquerra Independentista ha repartit més de 20000 tríptics sobre la situació dels ERO i ERTO arreu dels Països Catalans. Actualment, les empreses que han executat milers d’acomiadaments mitjançant els ERO i ERTO continuen augmentant els seus beneficis milionaris, a costa de la classe treballadora, són les empreses que estan gaudint dels … Continua llegint «L’Esquerra Independentista reparteix més de 20000 tríptics sobre els ERO i ERTO»


Comunicat sobre Ucraïna – Joventut Comunista de Catalunya\nUcraïna ha estat un dels punts de conflicte més importants d’Europa des de la fi de la guerra freda, un conflicte ple de promeses trencades, manipulació mediàtica, ingerència estrangera, i guerra. Aquest conflicte neix, per una banda, dels canvis de poder en el sistema internacional de la postguerra freda, on trobem, per una banda, els Estats Units d’Amèrica i l’OTAN, amb una voluntat hegemònica i expansiva, sense importar si cal fer servir la pastanaga o el bastó, posant els ulls al buit de poder deixat per la dissolució de l’URSS, i en contraposició la Federació Russa, que busca conservar les restes de la seva antiga esfera d’influència soviètica, i com un animal ferit respon a l’aproximació de l’OTAN amb un comportament impredictible i fortament agressiu.\nPer altra banda, aquest conflicte té arrels també en la realitat nacional interna de l’estat ucraïnès, un estat amb una divisió Est-Oest, amb una identitat lligada a les seves arrels russes i l’altra identitat purament ucraïnesa, i més propera a Europa. Destaquem la necessitat de no caure en narratives propagandístiques subjugades als interessos de la Federació Russa o dels Estats Units d’Amèrica, problema al qual ens enfrontem els comunistes i forces d’esquerres d’arreu del món, és imperatiu tenir un posicionament propi com a comunistes, i ser capaços de criticar a qui faci falta quan faci falta, sense caure en simplificacions absurdes del conflicte i equidistància.\nEl govern de Putin, actuant de forma reactiva per conservar la poca influència que li queda, està enviant a la mort a una generació de russos i ucraïnesos sota les falses consignes de lluita antifeixista i de preocupació per les vides dels russos del Donbass. Consignes falses ja que Putin no té cap problema amb el feixisme més descarat quan aquest està alineat amb els seus interessos, com és el cas del Grup Wagner, dirigit pel neonazi Dmitry Utkin, i, d’altra banda, mai ha tingut problema amb matar població civil, ni tan sols dins les seves fronteres. D’altra banda, la concepció de Putin sobre la naturalesa nacional Russa entra en contradicció directa amb la sobirania i autodeterminació d’Ucraïna, concebent la nació russa com una unió entre russos blancs (bielorussos), petits russos (ucraïnesos) i grans russos (russos). D’acord amb això expressem que qualsevol discurs que tracti de presentar a Rússia com a actor amb interessos humanitaris i antifeixistes és, com a mínim, ignorant. Els interessos actuals de Rússia se centren, cap a l’interior, en la preservació del poder en mans de Putin i les elits econòmiques, i cap a l’exterior, en la preservació de la seva esfera d’influència postsoviètica a tot preu, fins i tot amb la possibilitat de guerra nuclear. A més, la declaració de guerra ha servit per intensificar la repressió cap a les organitzacions progressistes de Rússia per part del govern, fins i tot de militants del Partit Comunista de la Federació Russa, que inicialment es va mostrar favorable a la intervenció al Donbass.\nDenunciem que l’OTAN i els EUA, van seguir el camí de la ingerència per alinear Ucraïna als seus interessos i esfera d’influència. Així, buscant la dominació per part de l’Oest a l’Est d’Ucraïna, promovent la suposada defensa dels valors de la mal anomenada “democràcia” liberal. Primer, derrocant el líder escollit democràticament. Segon, finançant i armant l’esclafament militar i massacre de les protestes en resposta al canvi de règim, a l’est del país, de la mà de la ultradreta i grups obertament feixistes que encara conserven molta influència a l’estat. Tercer, il·legalitzant el Partit Comunista, que en les diferents eleccions havia rebut des de centenars de milers a milions de vots, i finalment mostrant el seu rebuig a qualsevol mena de diàleg i concessió cap a l’est d’Ucraïna, en especial el Donbass. Aquests fets han succeït mentre veus dins els Estats Units, com el mateix Kissinger l’any 2014, ja havien alertat sobre les possibles conseqüències d’aquesta ingerència, arribant a preveure la guerra civil i la seva possible escalada a guerra entre estats.\nTambé volem denunciar l’actitud de les potències capitalistes occidentals a l’esfera de l’OTAN de bloqueig econòmic cap a Rússia i de boicot cap a, no només productes, sinó també personalitats russes del món acadèmic, artístic i esportiu. Per una banda, la història ens ha demostrat com l’impacte que acaben tenint els bloquejos econòmics no afecten directament a la classe política responsable del conflicte, sinó a la classe treballadora nacional i internacional per l’encariment dels productes de primera necessitat. Per l’altra banda, entenem que el boicot i l’expulsió de persones per ser russos constitueix una forma de discriminació per nacionalitat. La classe treballadora no és la responsable dels conflictes imperialistes i no som els que hem de pagar les conseqüències de les seves agressions. Ens preocupa el perillós precedent que pot implicar en un possible creixement de russofòbia – i eslavofòbia – a Occident.\nDe la mateixa manera, volem ressaltar la hipocresia d’Occident davant de l’arribada de refugiats ucraïnesos a països de la Unió Europea. Encara amb el record de la tragèdia que ha implicat la crisi dels refugiats de guerres com la de Síria, és indignant veure les diferències que els governs europeus i les seves classes polítiques exerceixen quan els refugiats són blancs. Entenem que la solidaritat internacional cap a les víctimes de conflictes armats ha de ser independent del color de pell, l’origen i la nacionalitat. Els esdeveniments ocorreguts a fronteres com la polonesa en què s’han dividit els refugiats blancs ucraïnesos i els racialitzats és només un dels exemples del racisme acceptat per la democràtica Unió Europea.\nDes de la Joventut Comunista, en defensa de la pau i vida humana, destaquem la vital importància de lluitar contra els tambors de guerra que s’escolten al nostre voltant, dins la Unió Europea i l’OTAN, una guerra que ja ha començat contra no només mitjans de comunicació russos, sinó també contra tota narrativa que es qüestioni la narrativa occidental, i tracti de comprendre el conflicte més enllà de simplificacions que busquen crear una falsa imatge sobre els actors involucrats. No a la guerra!\nPrevious post: MANIFEST 8M 2022\nNext post: Manifest Primer de Maig | Treballar menys per treballar totes!


Proposen declarar Malgrat de Mar municipi per la pau | el malgratenc\nProposen declarar Malgrat de Mar municipi per la pau\nEls grups municipals d’Esquerra i la CUP -a l’oposició- volen evitar que a Malgrat de Mar es reprodueixin fets similars com els ocorreguts a Palafolls. Recorden que, “apel·lant a la llibertat de culte”, a finals del mes de març hi va tenir lloc una desfilada militar. En aquesta línia, també mostren la seva preocupació per l’interès del municipi de Santa Susanna en acollir la Festa del Cel, on hi participen un nombre elevat d’avions de l’exèrcit de l’aire.\nAmbdues formacions assenyalen que des del govern català s’està estudiant “prohibir els actes d’exaltació d’allò militar i de legitimació de la violència i de les armes”.\nSón alguns dels arguments que els membres d’Esquerra i la CUP utilitzen per demanar a la resta de partits polítics a l’ajuntament que es declari Malgrat de Mar “municipi per la pau”. Proposen, entre d’altres, que es renunciï a autoritzar actes que suposin un enaltiment militar. La demanda la fan extensiva a l’àmbit educatiu, on sol·liciten evitar la presència de l’exèrcit als centres escolars o formatius.\nLa proposta es debatrà durant el ple municipal previst per aquest dijous dia 15 de setembre.


“De la frustració a l’esperança: avançant cap a nous estils i valors en la pràctica política” - Manifest de la Trobada Catalanobalear | Justícia i Pau\ndv., 07/06/2019 - 09:05\nEl passat dissabte, 1 de juny, vam celebrar la Trobada anual de les comissions de Justícia i Pau de Catalunya i Balears a la ciutat de Terrassa. Fruit d'aquesta trobada es va elaborar el següent manifest amb les conclusions de la jornada.\nTrobada catalana de Justícia i Pau 2019\nEl dia 1 de juny ha tingut lloc a l’Escola Pia de Terrassa, la Trobada anual de les comissions de Justícia i Pau de Catalunya i Balears. Ens han acompanyat el bisbe auxiliar de Terrassa, Mons. Salvador Cristau i l’alcalde en funcions de la ciutat, Sr. Alfredo Vega i hem escoltat les aportacions de diferents experts, entre ells, Ferran Sáez-Mateu, filòsof, Isabel Marquès, Síndica de Terrassa, Domènec Valls, teòleg i Mercè Solé, militant d’Acció Catòlica Obrera.\nEn acabar la Trobada, hem visitat La Seu d’Ègara, on hem celebrat un acte simbòlic a l’Església romànica de Sant Pere, el qual hem pregat junts en favor d’un estil de fer política orientat veritablement en favor del bé comú.\nEn aquest sentit, com va fer el mateix Papa en l’esmentat Missatge, val la pena acabar tot recordant les “benaurances del polític”, proposades pel cardenal vietnamita, François-Xavier Nguyễn Vãn Thuận, mort l’any 2002, i que fou un fidel testimoni de l’Evangeli:


Ventafocs i la dona que cerca la felicitat | llibresvalencians.com\nVentafocs i la dona que cerca la felicitat\nLa Ventafocs ja no creu en prínceps blaus. Nunila López Salamero. Míriam Cameros Sierra il·lustracions. Edicions 96. La Pobla Llarga, 2010.\nNunila López Salamero (autora) i Myriam Cameros Sierra (il·lustradora) reinventen un clàssic del gènere de contes com La cenicienta que no quería comer perdices. La cerca de la felicitat, de la pròpia personalitat, malgrat els entrebancs de la vida, centra la història d’una ventafocs que acaba trobant el seu jo.\nLa Ventafocs està de festa i de sobte acaba casant-se amb un príncep. És una metàfora d’una jove moderna que es deixa dur pel corrent de la societat i acaba acceptant per inèrcia moltes desigualtats heretades, rols transmesos. El príncep de la Ventafocs, però, menja cervellets de canari que mai estan bons, obliga la «princesa» a calçar sabates de cristall amb un taló de pam i de punta i fa que la protagonista cada vegada estiga més ofegada per algú que no la vol ni la respecta.\nLa protagonista –vegetariana i rebel– demana opinió a les seues amigues i veïnes i l’opinió la llança a una major confusió encara. El seu despertar, la pressa de consciència de la seua personalitat li obrirà els ulls a la vida, a deixar de sentir-se culpable d’acceptar un rol que no desitja per a sí, el de ser princesa d’un príncep que no la va a salvar, ni la farà feliç. És el moment de la fi d’històries de conte de fada sense sentit i l’arranc a la vida. La crítica al model tradicional de la nostra societat és prou explícita en el llibre. Per tant, com un pardal que obri les ales i comença a volar,Ventafocs es descobreix a si mateix i s’obri al món a través del seu cos, l’art i les altres persones.\nAl mateix temps, La Ventafocs ja no creu en prínceps blaus podria ben bé ser la biografia de les dues autores, les quals expliquen en la segona part de l’obra com va sorgir la idea de la Ventafocs i els esforços que van haver de fer per poder-la dur a la pràctica. Al capdavall, és el treball de dues persones que creuen en si mateixes, en el que volen fer, i ho duen a la pràctica amb el seu esforç. De vegades, al llarg de l’obra, el lector arriba a pensar si estem parlant d’una autobiografia de les autores, que ben bé podria ser la vida de qualsevol lector.\nEl llibre va adreçat a un públic entre 10 i 12 anys, el moment en què els joves i les joves ja han de reconéixer com un fet normal que hauran de ser ells i elles, sobretot elles, les dones del futur, les que construïsquen el seu futur, amb el seu esforç i les seues il·lusions, perquè res els vindrà donat. Les dos autores dediquen el llibre, precisament, a totes les dones valentes que volen canviar la seua vida i a totes aquelles que la van perdre.\nLa Ventafocs ja no creu en prínceps blaus és un llibre amb una gran quantitat d'i l·lustracions que reforcen el caràcter didàctic i de sensibilització social de la publicació. Les emocions de la Ventafocs apareixen reflectides d’una forma molt el·loqüent i els personatges interactuen entre si per assolir el repte –que encara ho és– de la igualtat entre homes i dones.\nMyriam Cameros (Pamplona, 1978) ha estat premiada en diversos certàmens d’arts plàstiques i de còmic. La seua obra es pot veure en murals de grans proporcions. Per la seua banda, Nunila López (Barcelona, 1966) conta i escriu contes. En aquesta obra, les dues autores posen en comú la seua sensibilitat.


Cottage V Sosnah Grodno Bielorússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Cottage V Sosnah\nConvenientment situat a Grodno, Lososno private house és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLososno private house també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Grodno. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa, servei de llançadora, àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Lososno private house sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Lososno private house es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, telèfon, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent pesca, ping pong. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Lososno private house no troba competidors en cap categoria.


L’Agència Europea de Medicaments avala vacunar els infants d’entre 5 i 11 anys amb Pfizer-BioNTech – El Iris.cat – Digital d'informació i cultura\nL’Agència Europea de Medicaments avala vacunar els infants d’entre 5 i 11 anys amb Pfizer-BioNTech La dosi serà menor de la que es fa servir per als majors de 12 anys\nACN Brussel·les .- L’Agència Europea de Medicaments (EMA, per les seves sigles en anglès) ha avalat vacunar els infants d’entre 5 i 11 anys amb Pfizer-BioNTech contra la covid-19 amb l’antídot de Pfizer-BioNTech. Després d’una reunió aquest dijous, els científics experts de l’agència han validat els estudis clínics realitzats amb uns 2.000 fillets que indiquen una efectivitat i la seguretat del vaccí per als menors comparable a la dels adults. La dosi serà menor de la que es fa servir per als majors de 12 anys: una tercera part de l’habitual. De totes maneres, es posarà en dues injeccions en un espai de temps de tres setmanes.\nÉs el primer vaccí que rep l’autorització del regulador de la Unió Europea per a aquesta franja d’edat. A finals de maig, l’EMA va aprovar l’ús de Pfizer-BioNTech en adolescents d’entre 12 i 15 anys.\nL’EMA ha validat els estudis clínics de Pfizer-BioNTech sobre els efectes de la vacuna contra la covid-19 en infants d’entre 5 i 11 anys. Les proves conclouen que amb una tercera part de la dosi habitual s’aconsegueix una resposta immune “comparable” a la dels adults. Dels 1.305 fillets que van rebre la vacuna, tres van desenvolupar covid-19, mentre que dels 663 que van rebre un placebo 16 van experimentar símptomes pel virus.\nEls efectes secundaris més comuns són similars als detectats en els majors de 12 anys i els adults: dolor al lloc de la injecció, cansament, mal de cap, dolor muscular i calfreds.\nConvocatòria d’ajuts a entitats privades sense ànim de lucre per al desenvolupament de programes d’atenció a persones en l’àmbit social El pressupost de la partida destinada a aquesta convocatòria torna a ser de 320.000 €, després que en el 2020 es doblés la partida\nCOVID-19: Salut obre BitCita per vaccinar amb la dosi de reforç tots els professionals sanitaris i sociosanitaris La campanya començarà aquest dissabte i té una població diana a Menorca de 4.073 professionals que seran citats al Mateu Orfila\nArticle anterior L’Ajuntament de Maó ha culminat la renovació de l’enllumenat del nucli urbà de Sa Mesquida\nSegüent article 4.000 setmanes fent premsa local i de proximitat


Només hi poden pescar les embarcacions adscrites a les confraries de pescadors de Formentera o Eivissa i les que adscrites a una altra confraria, puguin demostrar l'habitualitat en la pesca a la zona de la reserva marina, a més han d'estar incloses dins un cens, que es revisa cada dos anys.\nEls únics ormeigs permesos són per a la pesca professional d'arts menors dins la reserva marina són les xarxes d'emmallament i els ormeigs d'ham.No obstant això no es pot utilitzar cap tipus de xarxa entre l'1 de novembre i el 31 de març.\nLa única modalitat permesa és la d'embarcació i sempre a més de 10 m de fondària. Sols es podrà pescar entre l'1 de juliol i el 31 de març.\nEls únics ormeigs permesos són el volantí/canya (màx. 1 línia per pescador), la potera (màx. 1 línia amb dues poteres per pescador) i la fluixa (màx. 2 línies per embarcació).\nEn cap cas no es podrà utilitzar peix o cefalòpodes vius com esca.\nL'altre possibilitat és emplenar i enviar els fulls de regsitre de l'activitat: Registre activitats


L'error de Sabater marcarà el futur de Badalona (Editorial)\nL'esquerra pagarà molt car haver entregat l'alcaldia a García Albiol\n3 min. Barcelona 12/05/2020 20:52\n651x366 Albiol, nou alcalde de Badalona pel fracàs de l'acord entre Guanyem i el PSC / ACN Albiol, nou alcalde de Badalona pel fracàs de l'acord entre Guanyem i el PSC / ACN\nQuan tot semblava encaminat a un pacte entre els grups d'esquerra i JxCat per evitar que Xavier García Albiol, que va ser el representant de la força més votada ara fa un any, accedís a l'alcaldia de Badalona, el veterà polític del PP es va convertir de nou aquest dimarts en el primer regidor de la ciutat. I no només això. La fotografia de desunió, retrets mutus, sectarisme i falta de cintura política que van exhibir els grups involucrats en l'intent fallit de pacte, deixa un panorama d'allò més plàcid a Albiol, que veu com ara mateix la possibilitat que el desbanquin amb una moció de censura és molt llunyana.\nQui és el responsable que la quarta ciutat del país en població estigui governada ara per un alcalde, òbviament legítim, però representant de la dreta populista? Com sempre passa en aquestes situacions, la culpa està molt repartida, però no tots els actors en tenen en la mateixa proporció. 24 hores abans del ple semblava que hi havia un acord perquè el candidat socialista, Rubén Guijarro, i la líder de Guanyem, Dolors Sabater, es partissin l'alcaldia. Aquesta última, amb l'argument que havia sigut la segona llista més votada a les eleccions de fa un any, amb un regidor més que el PSC, reivindicava el dret a ocupar l'alcaldia durant 24 mesos en lloc de 18, com oferien els socialistes, que plantejaven un repartiment igualitari. Aquest detall dels sis mesos no semblava als observadors un obstacle de prou entitat per fer fracassar l'acord, però al final ho va ser.\nD'entrada cal dir que Sabater tenia raó quan reclamava l'alcaldia i, més encara, quan demanava un període més llarg en el càrrec. En aquest sentit, el PSC, si de veritat volia impedir l'arribada d'Albiol a l'alcaldia, ho hauria hagut de posar més fàcil i assumir que després de l'episodi més que lamentable protagonitzat pel seu alcalde, Àlex Pastor, no tenia crèdit polític per imposar el seu candidat. Sobretot perquè el PSC havia tingut una actitud nefasta fa un any quan es va negar a negociar amb Sabater i va plantejar un xantatge inacceptable.\nPerò tampoc hi ha dubte que la líder de Guanyem no tenia les millors cartes. Per començar, el seu grup –inicialment de set regidors– havia quedat reduït a quatre membres en el moment de passar a l'oposició amb la marxa dels tres d'ERC, que van decidir formar un grup propi. Això feia que, en la pràctica, Sabater ja no fos la líder d'un moviment transversal sinó d'un espai més petit patrimonialitzat per la CUP. Les negociacions a dues bandes entre el PSC i ERC, que van ser desautoritzades per la direcció nacional dels republicans, tampoc la van ajudar. Tot i això, la possibilitat de tornar a ser alcaldessa li obria la porta a tornar a liderar un espai més ampli.\nI és aquí on Sabater va cometre aquest dimarts un error fatal tant per al futur de la seva ciutat com per a la seva carrera política. L'error consisteix en no haver sabut veure que el PSC estava efectivament disposat a entregar l'alcaldia a Albiol, i que per tant era ella, des d'una posició de generositat i responsabilitat política, la que havia de cedir, com ja va fer l'any passat, ja que l'alternativa era molt pitjor. I més quan ella i la CUP es van quedar sols defensant l'opció dels 24 mesos davant d'ERC, JxCat i els comuns, que sí que van signar el pacte amb el PSC. En política s'ha de saber quan cal sacrificar-se pel bé comú. I en aquest cas el bé comú era evitar l'accés d'Albiol a l'alcaldia.


L’Ajuntament d’Alaior convoca l’11è Premi de Pintura Ciutat d’Alaior\nL’Ajuntament d’Alaior ha convocat un any més el Premi de Pintura Ciutat d’Alaior, un certamen ja consolidat, que arriba a la seva 11a edició.\nUn jurat d’experts compost per persones relacionades amb les arts plàstiques serà el que decidirà l’obra guanyadora. El jurat estarà integrat per Carmen Vivó, Zulema Bagur, Carlos Mascaró, Pacífic Camps i Pedro Tudurí. La dotació del premi és de 2.500 €.\nA més, també hi haurà una votació popular que determinarà una menció honorífica per a l’obra més votada i s’acompanyarà pel lliurament d’una placa al seu autor/autora i una gratificació econòmica de 200 euros.\nLes obres es podran presentar fins al 6 de març de 2020, a les 14.00, al Servei d'Atenció Ciutadana de l'Ajuntament (carrer Major, 11), de dilluns a divendres (de 8 h a 14.00 h), o els dimecres capvespre (de 16 h a 19.30 h).\nUn cop finalitzat el període de presentació de les obres, l’Ajuntament d’Alaior muntarà una exposició que obrirà al públic del 10 de març al 5 d'abril de 19.00 a 21.00h.\nEl veredicte del jurat i la votació popular es donaran a conèixer en el marc de la celebració de la Diada de la Fundació d'Alaior, acte que enguany se celebrarà el dissabte 25 d'abril de 2020.\nAl concurs podrà participar qualsevol persona sense distinció de nacionalitat o lloc de residència. Cada concursant podrà presentar una obra que no pot haver estat exposada a cap altra convocatòria.\nPel que fa a les característiques de les obres presentades, les dimensions seran d’un mínim de 54 x 46 cm i d’un màxim de 150 x 150. El tema a tractar i les tècniques són lliures, a criteri dels participants.\nEn l'última edició del premi va resultar seleccionada una obra de Tomás Sánchez ‘Lliçó d’Art a es Padronet’. El premi popular va ser per l’obra ‘Casa Venecia’ de l’autor Josep Plaja López.\nEs poden consultar les bases de la convocatòria al següent enllaç: