Pere Portabella: "Continuo sent un radical"\nEl Sónar més estival programa 140 actuacions amb una vuitantena d’estrenes exclusives La Llança\n'Final' de Karl Ove Knausgård Karl Ove Knausgård\nCineasta, polític, intel·lectual, amic i còmplice d'artistes, membre destacat de l'Assemblea de Catalunya i animador dels famosos "suquets", Pere Portabella i Ràfols (Figueres, 1927) és una de les personalitats més interessants de la cultura catalana, en la qual es fonen els conceptes d'art, cinema i política. Precisament aquestes tres dimensions del personatge són la base d'una exposició que es pot veure al museu Can Framis de la Fundació Vila Casas, al Poblenou. Ens hi hem acostat per conversar llargament amb el seu protagonista.\nVa néixer en una família burgesa, vinculada a la fundació de Danone, amb la guerra civil marcant-li la infantesa, i va créixer amb el primer franquisme. Segons ha explicat altres vegades, va ser gràcies a tenir com a veïns a artistes com Tàpies o Brossa que va sortir d'aquell món de "pérgola y tenis" en paraules de Gil de Biedma...\nI va ser per atzar. Vivia al carrer Balmes, més amunt vivia en Tàpies, a darrera al carrer Alfons XII, Joan Brossa, més cap a la Diagonal, en Modest Cuixart i en Joan Ponç a plaça Molina. A més, el meu germà gran anava a escola amb en Tàpies.\nUn veïnat ple d'artistes!\nEls meus germans no van tenir cap contacte amb aquest món, però a mi de seguida em va fascinar aquest món i m'hi vaig sentir molt còmode.\nLi va canviar la vida?\nNo, no em va canviar la vida, sinó que em va començar a fer viure, assumint-ho tot d'una manera molt radical.\nDe quina manera va enfocar aquest fascinació pel món artístic cap al cinema?\nAl cinema hi vaig arribar, també, per atzar. En els grups d'artistes com Dau al Set o El Paso l'únic que no feia res era jo. I aleshores, l'Antonio Saura em va dir que tenia un germà petit, en "Carlitos", que havia escrit un guió d'una pel·lícula però no trobava qui li fes la pel·lícula. Era un guió que estava entre El jarama de Sánchez Ferlosio i la Nouvelle Vague. Total, que la vaig fer.\nAixí doncs, per atzar va esdevenir productor.\nLa meva idea, des del primer dia, com a productor va ser col·locar-me fora del control de les institucions i em vaig preparar per a una confrontació directa amb la censura. Vaig demanar tots els permisos, però amb la idea de no fer-los cas. Estava preparat per rodar la pel·lícula Los golfos de Carlos Saura quan va aparèixer en Rafael Azcona, que em va dir que hi havia un director italià, Marco Ferreri, que volia fer una pel·lícula amb guió del mateix Azcona, que es deia El cochecito. Llavors quan tot això està en marxa, es van assabentar que hi havia un productor que estava en la línia de la Nouvelle vague i em van convidar al festival de Canes. I allà ensopego amb Luis Buñuel.\nTambé per atzar...\nAbsolutament. Va ser una trobada esplèndida, fantàstica. De seguida vam tenir una gran sintonia i li vaig proposar que vingués a Espanya a rodar una pel·lícula.\nLa trobada amb Buñuel va ser esplèndida, fantàstica. De seguida vam tenir una gran sintonia i li vaig proposar que vingués a Espanya a rodar una pel·lícula\nEra la primera vegada que Buñuel tornava a Espanya després de la guerra, suposo?\nExacte. Li vaig agafar un apartament al costat del meu i allà vam estar parlant de fer una pel·lícula junts, rodada a Espanya. Li vaig explicar què estava fent, perquè en aquell moment ja m'havien retirat les subvencions després de fer Los golfos, que va ser acusada per la premsa franquista de donar una imatge negativa d'Espanya. I després del festival de Venècia, on El cochecito va ser un escàndol, vam decidir que faríem Viridiana i que allò havia de ser una bomba!\nFins llavors només havia estat pirotècnia, doncs!\nDesprés d'El cochecito ja m'havien dit del Ministeri que no presentés res que no m'acceptarien cap tràmit. Llavors en Buñuel va tenir la idea de fer una coproducció amb Domingo Dominguín, gerent d'una productora de cinema, UNINCI, amb Juan Antonio Bardem -que no volia fer una pel·lícula amb Buñuel perquè el considerava "pequeñoburgés, ácrata y, lo peor, surealista". La sort, i aquí apareix un altre element fantàstic, Dominguín, que era torero i membre del Partit Comunista d'Espanya!\nI ell va ser l'encarregat de presentar els papers per la pel·lícula i, com que el seu germà Luis Miguel era un franquista total íntim amic de Franco, vam tenir tots els permisos. A partir d'aquí ens conviden a Canes i allà esclata tot.\nLa meva idea com a productor, des del primer dia, va ser col·locar-me fora del control de les institucions i em vaig preparar per una confrontació directa amb la censura\nLa bomba de totes les bombes!\nDesprés del passi de la pel·lícula a Canes el director general de cinematografia José Muñoz Fontán va desaparèixer. I, aleshores, quan ens donen la Palma d'Or coincideix amb l'aparició d'un editorial a l'Osservatore Romano en què el Vaticà, amb raó, escriu que com era possible que un país com Espanya que tenia un Concordat especial podia haver permès una pel·lícula com aquella i on insinuava que els responsables havien de ser excomunicats. Vam creure que no podríem tornar a Espanya i vam decidir buscar una pantalla. I en Domingo va decidir que la pantalla seria el director general.\nEl vam anar a veure a l'hotel Martinez, on s'allotjava, i el va convèncer dient-li, amb to emfàtic, que aquell era un guardó que s'havia atorgat a Espanya i al poble espanyol i que l'havia de recollir el seu representant. Va quedar mut. Jo estava callat però no em podia aguantar el riure i, com fan els toreros, després de l'estocada va donar-li la "puntilla": "Señor director general, si usted no acepta esta responsabilidad aténgase a las consecuencias". Llavors va dir "vale" i va recollir-la ell. A partir d'aquí, el director general va ser cridat a Madrid, va ser destituït i va desaparèixer als arxius. El ministeri va dir que la pel·lícula mai havia estat rodada a Espanya i, per tant, vam poder tornar a Espanya.\nL'escàndol de Viridiana el va fer deixar la producció però el va fer anar cap a la direcció...\nDesprés d'aquest escàndol monumental vaig estar quasi un any vivint a Roma, on Pasolini o Bertolucci em van rebre encantats i em van donar feina com a ajudant de direcció de Francesco Rossi. Jo encara no havia dirigit res. Un dia que sopàvem en una trattoria amb en Rossi, en Renatto Salvatori i en Marcello Mastroianni, i aquest d'una manera molt franca i molt maca, em va dir que jo a Itàlia era molt ben acollit i sempre tindria sempre feina, però sempre seria un exiliat. I així vaig decidir tornar i dedicar-me a fer cine fora de productors, fora del sistema, i rodant al meu aire.\nMarcello Mastroianni em va dir d'una manera molt franca i molt maca que a Itàlia era molt ben acollit i sempre tindria sempre feina, però sempre seria un exiliat\nSense guió, trencant llenguatges...\nIdees, sí, però guió de guionista res. No he necessitat mai un guionista, he utilitzat el llenguatge de la història de l'art, que no és perquè t'interessis de la història que passa, sinó que facis un viatge ficant-hi a dins, amb la teva pròpia experiència.\nCol·labora amb Brossa, també. De fet, La relació amb artistes ha estat clau en la seva vida i un d'ells és Joan Miró\nConèixer Picasso, Buñuel, Miró ha estat excepcional. Amb en Miró he fet tres o quatre coses interessants. Una d'elles, Miró, l'altre, en que vaig gravar-lo mentre pintava els vidres del Col·legi d'Arquitectes amb la condició de poder-lo gravar mentre ho esborrés, contra l'opinió d'aquest, que es volia quedar l'obra com un patrimoni. Ell va estar encantat de fer-ho, però!\nTot plegat i des del principi, amb una clara implicació política...\nDes del primer moment. Col·locar-se en les avantguardes artístiques ja era, des del punt de vista oficial, un posicionament crític, fora del sistema. I jo em vaig radicalitzar molt i continuo sent un radical. Considero que la professió és inseparable de la polis. És a dir, pots fer d'artista, d'artesà o del que sigui, ficat dins el teu espai, la família, el gremi, però estàs tancat, i el que jo he fet és obrir el meu espai i socialitzar la meva feina. Jo sense els altres, no soc ningú, no tinc gens d'interès.\nCol·locar-se en les avantguardes artístiques ja era, des del punt de vista oficial, un posicionament crític, fora del sistema. I jo em vaig radicalitzar molt i continuo sent un radical\nPuntualitza que no es compromet sinó que s'implica...\nImplicat des del primer moment fins a les celles! Nocturn 29 me la van tornar del Festival de Tolosa dient que no era cinema.. Encara se'n penedeixen!\nEl títol ja era tot un manifest...\n29 eren els anys que portàvem de franquisme.\nVostè ha dit que com que era el més radical podia fer de moderador dins l'Assemblea de Catalunya, per exemple...\nPer poder intervenir com a moderador has de tenir la confiança de tots els que es troben en la necessitat de trobar punts d'acord. I, perquè puguis moderar, has de ser un radical. Per buscar una solució, la més àmplia possible, ningú ha de renunciar als seus màxims ideals propis i, tu com a radical, és el primer que ho fas. La meva radicalitat m'ha permès opinar sempre i sense militar enlloc.\nAquesta és una de les seves característiques, no haver militat mai en cap partit...\nJo he tingut un enorme respecte pels partits, perquè durant la dictadura la paraula militància era imprescindible. A la clandestinitat volia dir la pròpia seguretat física. Però en democràcia, la militància vol dir ser afiliat a una estructura jeràrquica.\nPer poder intervenir com a moderador has de tenir la confiança de tots els que es troben en la necessitat de trobar punts d'acord. I, perquè puguis moderar, has de ser un radical\nEl seu paper a l'Assemblea de Catalunya i la seva tasca com a senador el va permetre fer la seva "pel·lícula" més coneguda. O si més no, la que tothom ha vist i recorda. Em refereixo al retorn del president Josep Tarradellas.\nEl vaig fer com un guió cinematogràfic. A l'Assemblea de Parlamentaris rondava la idea que Tarradellas podia ser utilitzat per en Suárez i es mostraven molt freds amb el retorn. En Pujol creia que el pròxim president havia de ser ell, el PSUC tenia la figura d'en Josep Benet, ERC tenia comptes pendents molt antics com Tarradellas i, potser, només en Reventós hi estava disposat. A més d'en Sentís, l'Ortínez i companyia. Per tant, quan ens havíem de reunir per decidir com havia de ser aquest retorn, em van avisar que arribés una mica més tard i quan vaig arribar havien decidit, per unanimitat, que fos jo el responsable.\nVaig fer una seqüència i vaig teatralitzar-ho tot. Per què? En primer lloc perquè quan vaig conèixer el President vaig descobrir que si hagués necessitat un actor per fer de Tarradellas l'únic que ho hauria pogut fer era ell. Insuperable. A més, arribaria aquí i se li reconeixeria el títol de Molt Honorable President, però res més. Per tant, era una representació exclusivament teatral i simbòlica. Per altra banda, havia de crear una estètica que trenqués amb el que significava el moviment dels caps d'estat: cotxes negres molt ràpids, franctiradors... Vaig començar per la Plaça Sant Jaume il·luminant-la com si fos de cartó pedra, com un quadre de Canaletto. I vaig buscar un cotxe descapotable que fos com el d'en Kennedy.\nPel retorn de Tarradellas havia de crear una estètica que trenqués amb el que significava el moviment dels caps d'estat: cotxes negres molt ràpids, franctiradors...\nUn Ford Lincoln Continental\nEl meu pare n'havia tingut un. L'alcalde de Barcelona Socías Humbert em va dir que l'havia trobat però que necessitava dos dies per pintar-lo perquè era d'un color blauet de bidet (riu). Li vaig dir que ni se li acudís. La força de l'acte ve de crear una estètica que no es pogués oblidar. Quan ho vaig presentar a les autoritats em van dir que havia de ser amb la gent allunyada, tiradors, cotxes negres que entressin ràpidament a la Generalitat i que ja veurien si podria sortir al balcó. Llavors, no sé com em va sortir dir que la millor força de seguretat pel president seria la gent que el rebria. Es van quedar parats i em van dir: "¿usted se responsabiliza de lo que pueda pasar?". I vaig dir que sí.\nEra el responsable últim.\nAl girar la Via Laietana va passar un fet que no oblidaré mai. Anàvem al cotxe, Tarradellas, la seva dona, el xòfer, un mosso d'esquadra i jo. I van començar a llençar rams de flors i el mosso em va dir que estava preparat per detectar si hi havia alguna cosa sospitosa i que tenia ordres d'informar-me i que jo decidís què calia fer. Li vaig dir: "Vostè compleixi amb la seva obligació que jo compliré amb la meva" i fins que no vaig entrar el President a dins no vaig respirar. És molt fort i encara no ho he paït, però és que si arriben a llençar una bomba, potser tirant-la fora del cotxe es podria haver matat cinc o sis persones!\nTarradellas era com Christopher Lee amb el comte Dràcula, un actor que havia nascut per fer aquell paper\nEI el dia va acabar amb una frase que, aquí sí, devia ser al guió, "Ciutadans de Catalunya, ja soc aquí!"\nHavíem estat preparant l'acte però d'aquesta frase no me n'havia dit res. I és que era com Christopher Lee amb el comte Dràcula, un actor que havia nascut per fer aquell paper. Jo em vaig adonar que per tots els que estàvem allà allò era com una espècie de somni, però ell, que feia quaranta anys que ho somiava, havia sortit del somni a la realitat. Estava amb una tranquil·litat i un relaxament de qui ho havia aconseguit.\nDe fet, aquell va ser l'únic acte que vinculava la nova democràcia amb la República\nI l'únic acte rupturista. Va sortir tres vegades i en una de les sortides, davant l'entusiasme de la gent, em diu "Pere, he de dir 'visca Espanya?'". I jo li dic, "de cap manera President, feu servir el que diem a l'Assemblea de Catalunya, 'visca els pobles d'Espanya!'". Això és la política, que és plena de teatralitat.\nVostè va viure aquella etapa com a cineasta i com a polític -va ser senador i diputat al Parlament-, i a més havia fet alguns reportatges com Informe general i, veient-lo amb ulls d'ara, pot ser una mica inquietant\nEl cine té aquesta força si l'utilitzes com a llenguatge i t'hi impliques, tot es converteix en una ficció. No vaig fer el reportatge com un periodista, que vol informar el millor que pugui, sinó que volia una interpretació.\nPoc s'imaginava que una pel·lícula com El sopar, rodada amb expressos polítics que reflexionen sobre la seva condició i sobre el sentit de la presó, tindria una actualitat com la que té ara.\nPer això hi he col·locat aquestes addendes, sobre les quals ningú ha dit res: la intervenció de la Generalitat i l'empresonament del govern, i la signatura de Rajoy com a final. L'actualitat que aquesta pel·lícula, on es debat sobre el sentit alienador de la presó, sobre la pròpia condició del pres, etc., és terrorífica.\nL'actualitat d'El sopar, rodada l'any 1974 amb expressos polítics, és terrorífica\nVostè ha sigut una persona implicada, va celebrar les famoses trobades al voltant del "suquet", presideix a la Fundació Alternativas, ha estat un tertulià\nEstem en una situació molt perillosa, i a escala global encara més. Per part de la dreta que té el poder, és a dir que pot fer el que vulgui sense obstacles, en pot sortir un recanvi pitjor: Aznar, Ciutadans i el que quedi del PP poden sumar una majoria que depengui del que facin els socialistes. La part catalana ha de deixar de mirar-se uns amb els altres i dirigir la mirada cap a qui ha estat fet possible aquest moviment, aquestes mobilitzacions, que és la gent. Hi ha una paraula que és confluència, que vol dir que en un moment donat has de recuperar l'única força que tens davant l'estat, que és la força de la gent. Hem de mirar la gent als ulls a la nostra gent i crear un espai on ningú ha de renunciar als seus màxims ideals i, només així es pot avançar cap a l'horitzó del 2019-2020, on hi pot haver una majoria que pugui trencar el bloc duríssim i autoritari de la dreta, que sintonitza amb el vent del món que està sorgint. La gent, que pot estar enfadada, frustrada, fastiguejada, ha de tornar a ser subjecte polític com ho ha estat en aquests darrers anys, tornar a agafar força. Tu i jo som gent i tenim força.\nLa part catalana ha de deixar de mirar-se uns amb els altres i dirigir la mirada cap a qui ha estat fet possible aquest moviment, aquestes mobilitzacions, que és la gent\nLa Galera posa en marxa el premi Emili Teixidor de novel·la per a primers lectors\nMelcior Comes guanya el Crexells amb 'Sobre la terra impura'


La PTP i altres entitats són guardonades pel SCT amb el 1r premi a la Seguretat Viària – Promoció del Transport Públic\n■ El Servei Català de Trànsit va organitzar el VI Congrés Internacional de Polítiques Europees de Trànsit a Barcelona els passats dies 15 i 16 de maig.\n■ Durant l’esdeveniment es va presentar el Pla Estratègic de seguretat viària de Catalunya i es van atorgar els primers premis a la Seguretat Viària a diverses entitats i personalitats.\n[Foto: Oriol Baylina. SCT]\nEl VI Congrés Internacional de Polítiques Europees de Trànsit a Barcelona va aplegar alguns dels països líders en matèria de seguretat viària a Europa (Suècia, Holanda, Irlanda o Dinamarca) i de promoció de carreteres amables (França, Alemanya, Bèlgica), responsables de trànsit del País Basc, Catalunya i del conjunt d’Espanya, representants del món acadèmic i sindical, consultors i d’autoescoles, etcètera.\nEl Congrés es va articular al voltant de sis taules i debats: Seguretat viària laboral, educació i formació per a la mobilitat segura, col·lectius vulnerables (vianants, bicicletes i motocicletes), salut i seguretat viària, recerca i tecnologia aplicada a la seguretat viària i planificació estratègica de la seguretat viària.\nPodeu consultar el programa i properament les ponències a la pàgina web del VI Congrés Internacional de Polítiques Europees de Trànsit a Barcelona.\nAccés al Pla estratègic de seguretat viària de Catalunya 2014-2020\nEl Servei Català de Trànsit va atorgar el 1r premi a la Segureta Viària a les entitats i personalitats la tasca dels quals afavoreix la millora de la seguretat viària:\nEnrique Figueredo – La Vanguardia\nAlbert Solé – ARA\nAnna Punsí – La Ser\nCella Quintana – Catalunya Ràdio\nMartí Gironell – TV3\nPere Fermí – 8TV\nSebastià Roca – TV3\nEX-DIRECTORS DE L’INSTITUT CATALÀ DE SEGURETAT VIÀRIA I POSTERIOR SERVEI CATALÀ DE TRÀNSIT\nLa PTP agraeix el Servei Català de Trànsit la recepció d’aquest guardó i felicita la política capdavantera d’aquesta institució en matèria de salvar vides. Des del traspàs de competències de trànsit a la Generalitat i posteriors plans de seguretat viària, Catalunya s’ha posicionat l’any 2010 al 8è lloc europeu amb menys morts en accidents de trànsit per milió d’habitants. La gestió d’una xarxa viària segura i que sigui més amable i funcional per a modes de transport com l’autobús i la bicicleta, és una peça fonamental per assolir un model de mobilitat més sostenible i segur.\nEvolució del nombre de morts a 24 hores en zona interurbana i urbana a Catalunya. Font: SCT\nLa PTP promou un nou model de carreteres amb accions com el carril bus eficient a la B23 o la reversibilitat del carril de la C58 o la programació d’actuacions semafòriques i de parades al corredor del Bus Exprés de la Vall del Tenes.\nACCIONS DE LA PTP:\nAnteriorPublicació anterior:National report Spain – June 2014SegüentPublicació següent:Fes història aquest cap de setmana!


BLOGLABORALContracte de treball, l'article amb totes les claus\nEn aquest article coneixerem les principals modalitats de contractes de treball existents en la nostra legislació, no sense abans donar unes pinzellades sobre el propi concepte, la qual cosa ens ajudarà a continuar aprofundint en aquest tema. Els contractes de treball no són més que els acords als quals arriben empreses i empleats, generant-se certs drets i obligacions entre tots dos, principalment enfocats a fixar qüestions com la naturalesa de la labor a realitzar, els horaris, el salari, el període vacacional o la pròpia durada del contracte.\nEn els últims anys es va debatre intensament sobre els avantatges que tindria simplificar les tipologies de contractes, ja que existien desenes d'aquestes que feien complex l'enteniment per a totes dues parts. Finalment, els tipus d'acord continuen mantenint-se, però els models de contracte s'han reduït a 4 fonamentals: indefinit, temporal, de pràctiques i formatiu. La resta de derivats estan englobats dins d'aquests quatre grans grups, als quals poden afegir-se diferents característiques i clàusules específiques que els confereixen una singularitat pròpia.\nContractes indefinits: Són els que s'acorden sense fixar una durada o data prevista per a finalitzar els serveis per part del treballador. Sense cap dubte, aquest contracte és al qual aspira qualsevol empleat, ja que li ofereix una estabilitat i condicions laborals que no li atorgarà cap altre. L'acord pot ser verbal o escrit (tret que la llei digui el contrari en casos particulars), i és un dels més usats ja que ofereix a l'empresa més bonificacions per part del Govern.\nEl període de prova estarà estipulat en el conveni col·lectiu corresponent, sent menor de 6 mesos per a titulats i de 2 per a la resta d'empleats, en cas de no especificar-se en el conveni.\nL'extinció del contracte és un altre punt important a valorar, ja que la part interessada a cessar l'activitat ha de comunicar-los amb 15 dies d'antelació almenys, sempre que el contracte sigui d'1 any de durada com a mínim.\nTambé és fonamental conèixer que, sigui com sigui l'origen o format del contracte acordat entre les parts, els treballadors poden adquirir la condició de fixos de manera natural, resumint entre els motius més habituals:\nHaver superat el període legal de prova que li correspongui al treballador, sense haver estat donat d'alta prèviament en la Seguretat Social.\nHaver estat víctima d'un contracte temporal celebrat en frau de llei.\nHaver treballat, de manera contínua o no, un total de 24 mesos durant els últims 30 en el mateix lloc.\nContractes temporals: Aquesta tipologia està pensada per a fixar relacions per un temps específic entre el treballador i l'empresa, la qual cosa és el desitjable si necessites força de treball per a un moment o activitat molt concrets. Els principals contractes temporals poden desenvolupar-se a temps parcial o complet, i són els tres següents:\nEventual per circumstàncies del mercat: Estan enfocats a solucionar necessitats derivades de situacions com a excés de comandes, acumulació de tasques i altres circumstàncies derivades de la producció; amb un màxim de 6 mesos dins de períodes anuals. Ha de formalitzar-se per escrit, tret que el període de l'acord sigui inferior a 28 dies i a temps complet, sent possible prorrogar-lo en tan sols una ocasió.\nD'obra o servei: Destinats a la realització d'obres i serveis autònoms dins de l'activitat de l'empresa, sent complex determinar la durada d'aquests. L'obra, la seva durada, així com les característiques del treball, han de formalitzar-se per via escrita, així com les possibles pròrrogues que sorgeixin d'aquest. Poden transformar-se en indefinits, de fet, si no es compleix aquest formalisme. En qualsevol cas, si això ocorregués d'aquesta forma, l'empresa no tindria dret a cap mena de bonificació.\nD'interinitat: L'objectiu d'aquests no és un altre que realitzar una substitució del treballador mantenint el seu lloc de treball, tenint aquest procés una causa justificada que serà la que marcarà la durada del propi contracte. Igual que en el cas anterior, el contracte haurà de ser acordat per escrit; i la jornada pot ser completa o parcial (sempre que el treballador substituït també es trobi en règim de temps parcial).\nContractes per a la formació i l'aprenentatge: Aquests persegueixen afavorir la inserció laboral dels joves, així com aportar formació durant la relació laboral. D'aquesta manera, s'impulsa la formació professional dels menors de 30 anys (disminuirà a 25 anys si la taxa d'atur no sobrepassa el 15%) que, per la seva qualificació prèvia no opten a contractes en pràctiques. La durada d'aquests oscil·la entre els 6 mesos i els 3 anys, havent d'oferir-se formació a l'empleat que atengui almenys el 25% de la jornada laboral en el primer any, i el 15% del segon. Les bonificacions i els incentius a la contractació indefinida són realment alts en aquest cas, arribant-se al 100% quant a les quotes de la Seguretat Social de l'Empresa i els treballadors en formació; així com a reduccions de 1.500 i 1.800 euros en les quotes durant els 3 anys següents, en cas de contractar a homes o dones respectivament.\nContractes de pràctiques: La finalitat d'aquests últims no és només oferir experiència professional al treballador, sinó que està tingui relació directa amb el nivell i branca d'estudis acadèmics cursats. La llicenciatura, diplomatura, estudis tècnics o títols equivalents, hauran d'haver estat finalitzats 4 anys abans de la formalització de l'acord, com a molt, i 6 en el cas de persones amb algun tipus de discapacitat. La retribució dependrà del conveni col·lectiu o, en un altre cas, serà del 60% en el primer any i del 75% en el segon, usant com a referència el salari del qual disposi qualsevol altre empleat que ocupi el mateix lloc. Aquest tipus d'acords hauran de dur-se a terme per escrit, i cal destacar que compten amb bonificacions de fins al 50% de les quotes de la Seguretat Social en el cas de contractar a persones amb algun tipus de discapacitat.


Actuacions de la Fundació Ferrer i Guàrdia en els pressupostos participatius de Barcelona - Fundació Francesc Ferrer i Guàrdia\nActuacions de la Fundació Ferrer i Guàrdia en els pressupostos participatius de Barcelona\nPublicat el 27-02-20\nPer primera vegada l'Ajuntament de Barcelona posa a participació ciutadana part del seu pressupost d'inversions. Aquest mes de febrer ha començat la primera fase del procés participatiu que finalitzarà el 27 de març. Fins aleshores, la ciutadania té la possibilitat de definir i de seleccionar, amb mecanismes de democràcia directa, els projectes d'inversió per als districtes per un import de 75 milions d'euros.\nDes de la Fundació continuem amb el suport als Pressupostos participatius de Barcelona i al Pla d'Actuació Municipal 2020-2023. Desenvolupem la coordinació general dels processos i la dinamització de la participació a dos territoris: el districte de Sants-Montjuïc i el de Sant Martí. Durant el mes de febrer l'entitat ha dinamitzat els diferents òrgans de participació d'aquestes zones de la ciutat per recollir propostes de la ciutadania.\nEn aquest període, al districte de Sant Martí s'han col·locat 20 punts de participació itinerants, situats als carrers i places dels 9 barris que el conformen, on els tècnics de la Fundació han fet difusió del procés i han recollit propostes del veïnat a peu de carrer.\nPer altra banda, l'entitat ha dinamitzat 10 consells sectorials a Sant Martí de diversos àmbits: el Consell de les Dones, el Consell de la Gent Gran, el Consell d'Esports, la Taula de Comerç, el Consell de Cultura, el Consell de Memòria Democràtica i Patrimoni Industrial, el Consell d'Emergència Climàtica i Transició Ecològica, la Taula d'Ocupació, la Taula d'Habitatge i la Taula de Diversitat Funcional. A més a més, també s'ha encarregat de la dinamització dels Consells de barri del Parc i la Llacuna del Poblenou, la Verneda i la Pau i la Vila Olímpica del Poblenou.\nPel que fa al districte de Sants-Montjuïc, s'han situat 15 punts mòbils, repartits entre els 8 barris del territori, per recollir les propostes dels habitants de la zona. Tanmateix també s'han dinamitzat els consells sectorials de Gènere, Dones i LGTBI, el Consell de Presidència, Règim Interior, Seguretat i Mobilitat i del Medi ambient i emergència climàtica així com el Consell de barri de Sants.\nAquesta primera fase del procés participatiu s'estendrà fins al pròxim 27 de març. Durant aquest període l'entitat seguirà recollint les propostes i els projectes d'inversió que proposi la població d'aquests districtes a partir de debats i sessions presencials dels òrgans de participació sectorial i de barri. Així mateix, la Fundació continuarà donant suport a la participació virtual del procés i desenvoluparà tasques de coordinació i suport dels processos.


El Curs propedèutic sobre mètodes quantitatius es tornarà a impartir a principis del curs que ve - Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia - UAB Barcelona\nEl Curs propedèutic sobre mètodes quantitatius es tornarà a impartir a principis del curs que ve\nEl curs va dirigit als alumnes que ara acaben primer curs. Pretén que puguin començar les assignatures amb contingut estadístic de segon amb tota la formació requerida. És especialment recomanable als estudiants que no han cursat el batxillerat de ciències socials i que tenen mancances en estadística i en els conceptes elementals de matemàtiques aplicades a les ciències socials.\nGestió Acadèmica demana que empleneu aquest formulari per poder ajustar l’oferta de places del curs.\nLa Facultat de Ciències Polítiques i de Sociologia impulsa un curs propedèutic sobre mètodes quantitatius que s’impartirà entre els dies 3 i 7 de setembre 2018, de 10:00h a 13:00h.\nEl curs està destinat a estudiants dels graus de Ciència Política i Gestió Pública, Ciència Política i Gestió Pública + Dret, Estadística Aplicada+Sociologia, Criminologia i Sociologia, especialment aquells que es matriculin a 1r, 2n i 3r curs. Pretén que puguin començar les assignatures amb contingut estadístic de segon amb tota la formació requerida. És especialment adequat per als estudiants que tenen mancances en estadística i en conceptes elementals de matemàtiques, ja sigui perquè han cursat el batxillerat humanístic o artístic, o per qualsevol altra raó. La intenció és, doncs, anivellar aquests coneixements abans de començar el curs. Adjunt trobareu el document amb la programació del curs.\nEn el curs es duran a terme classes teòriques i classes pràctiques de resolució de problemes. Els fonaments matemàtics (funcions lineals, quadràtiques i estudi general de funcions i representacions gràfiques) no es veuran com un tema apart, sinó que es tractaran combinats amb l’estudi de les tècniques estadístiques. Podeu consultar el programa en l’arxiu adjunt.\nPer tal de copsar l’interès de l’alumnat en aquesta formació us agrairem que empleneu el següent formulari fins com a màxim el dia 30 de juny. Amb la informació obtinguda mitjançant el formulari es pretén ajustar l'oferta de places. Contestar-lo no compromet a una matrícula posterior, ni a realitzar cap pagament. Durant el mes de juliol des de Gestió Acadèmica es contactarà amb les persones “a priori” interessades en la formació per donar les instruccions sobre com realitzar la matrícula definitiva, i es facilitarà un termini suficient per formalitzar-la.\nMés informació:\tCurs propedèutic setembre 2018


Moncofa elabora un protocol per a retre honors als difunts – Ayuntamiento Moncofa\nMoncofa elabora un protocol per a retre honors als difunts\nL’Ajuntament de Moncofa, davant la proximitat de la celebració de la festivitat de Tots Sants, ha elaborat un protocol específic com a conseqüència de la pandèmia de covid-19, ja que habitualment són dates d’una gran afluència de veïns en el cementeri municipal. Per este motiu i per a evitar aglomeracions i contacte estret entre els assistents, enguany s’han hagut de prendre mesures per a evitar qualsevol brot.\nEn primer lloc, es controlarà l’aforament i l’accés al recinte del cementeri. Este serà per la porta principal, mentre que l’eixida s’efectuarà per la porta que dona accés al pàrquing exterior. A més a més, en l’interior l’aforament estarà limitat i hi haurà un itinerari per a circular-hi, amb la finalitat que els assistents no es creuen. Entre les recomanacions cal destacar que les visites no han d’excedir dels 30 minuts, així com respectar el metre i mig de distància entre els assistents. Dins del cementeri caldrà circular pels itineraris d’entrada i eixida, per a evitar l’encreuament amb altres persones.\nObligatòriament s’accedirà amb mascareta i dins del recinte no estaran disponibles ni graneres, ni arreplegadors d’ús domèstic, i l’ús dels guants per a la utilització de les escales serà obligatori. Totes estes àrees i zones comunes seran desinfectades diàriament pel personal encarregat.\nEl dia 1 de novembre, dia de la festivitat, no estaran disponibles les escales i existiran diversos punts amb gel hidroalcohòlic. També es posarà a la disposició dels visitants contenidors amb pedal, per a evitar contactes amb les mans. A més, es recomana acudir al cementeri per a fer tasques de neteja dels nínxols i la seua adequació amb dies d’antelació, i deixar els dies més pròxims a la festivitat per a col·locar els rams en les sepultures. Els lavabos estaran tancats, excepte en el cas de necessitat justificada, en la qual els operaris els obriran i seguidament els desinfectaran. Per això, des de l’Ajuntament volem que es complisquen totes les mesures adoptades per a evitar un brot de contagis.\nFinalment, el personal municipal de l’Ajuntament està donant els últims retocs al cementeri per a la celebració de la festivitat de Tots Sants. Així, s’han pintat murs i façanes de diferents blocs de nínxols, s’han plantat gran nombre de plantes ornamentals, s’ha adequat el pàrquing exterior, etc., ja que com és habitual en la festivitat de Tots Sants, el cementeri municipal rep moltes visites, moltes d’elles de persones procedents d’altres localitats o fins i tot províncies d’altres comunitats, que venen a visitar els seus éssers estimats.\nDolors\t2020-10-28T11:32:33+00:00\t28/10/2020|Categories: Actualitat|


Le Roma, Albertville – Preus actualitzats 2019\nOfertes al Le Roma (Hotel), Albertville (França)\n85, Chemin du Pont Albertin, 73200 Albertville, França – Bona situació! Mostra el mapa\nAssegura't un bon preu al Le Roma - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8.\nAsta Regne Unit\nLe Roma Hotel de 3 estrelles\n"Very dated, not in good repair in areas, no air conditioning, no water or glasses in room"\n"The staff was exceptional, it was a real pleasure!"\n"Dinner substantial. Bedrooms good. Near main route. Safe parking."\n"Great location close to skiing areas. Very handy for main routes and Albertville centre. Doesn't look much from road-side, but fine inside"\n"Everything about the property is good...... excellent stay......"\n"Excellent breakfast, Hotel is positioned just off the motorway so ideal for stay over.."\n"Staff was absolutely amazing. We had an emergency and my daughter ended up in hospital, the hotel staff was super accommodating and supportive, helped us book all necessary transfers we requested and..."\n"The changed our room to a better on to be next to our friends ... excellent thought."\n"24 hour reception made it an easy place to stay en route to the alps"\n"Good location for shopping and concerts at La Halle Olympique."\nUn dels nostres preferits a AlbertvilleAquest establiment està situat a Albertville, a Savoia, i ofereix un espai ideal per passar les vacances o per celebrar seminaris i altres esdeveniments. Le Roma té una ubicació ideal a la cruïlla de les valls de Tarentaise, Maurienne i Val d'Arly, a prop del llac d'Annecy i de les estacions d'esquí franceses de La Plagne, Courchevel, Val Thorens, Les Arcs, etc.\nL'hotel ofereix 143 habitacions de 3 estrelles, algunes amb terrassa o balcó.\nL'establiment ofereix totes les instal·lacions necessàries per a una estada còmoda i agradable, com ara piscina, pista de tennis, sauna, banyera d'hidromassatge, gimnàs, un restaurant tradicional i un restaurant italià, un auditori amb 400 places i 10 sales de reunions, entre d'altres.\nLe Roma treballa amb Booking.com des del 30 de set. de 2008.\nQuan vols allotjar-te a Le Roma?\nHabitació amb TV per satèl·lit i Wi-Fi gratuïta.\nAquestes habitacions són espaioses i tenen vista sobre les muntanyes. Algunes tenen balcó.\nAquesta suite és àmplia i té una terrassa amb vista sobre la muntanya. Inclou una zona d'estar separada, 2 TV de pantalla plana i un bany privat amb barnús.\nS'ha reservat 1 allotjament com Le Roma a Albertville en les últimes 12 hores al nostre web\nLac d'Annecy Llac\n5 raons per triar Le Roma\nUn dels nostres preferits a Albertville\nInstal·lacions de Le Roma\nLlegeix-ho Le Roma accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nEl Le Roma accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nPreguntes freqüents sobre Le Roma\nCom arribo a Le Roma des de l'aeroport que hi ha més a prop?\nPots arribar a Le Roma des de l'aeroport que hi ha més a prop amb:\nTé restaurant Le Roma?\nLe Roma té 1 restaurants:\nQuina mena d'esmorzar se serveix a Le Roma?\nEls clients que s'allotgen a Le Roma poden gaudir d'un esmorzar amb molt bona nota (puntuació dels clients: 7.9).\nQuè es pot fer a Le Roma?\nLe Roma ofereix les activitats o serveis següents (poden tenir suplements):\nQuant costa allotjar-se a Le Roma?\nEls preus de Le Roma poden variar segons l'estada (p. ex. depenent de les dates seleccionades, les condicions de l'hotel, etc.). Indica les dates per veure els preus.\nQuantes habitacions té Le Roma?\nEn total, Le Roma té 8 habitacions.\nQuina és l'hora d'entrada i de sortida de Le Roma?\nPots fer el check-in a Le Roma a partir de les 12:00 i el check-out fins a les 12:00.\nQuins tipus d'habitació puc reservar a Le Roma?\nA Le Roma trobaràs:\nHi ha aparcament a Le Roma?\nLe Roma ofereix les opcions d'aparcament següents (segons disponibilitat):\nTots els enquestats Famílies (97) Parelles (138) Grups d'amics (11) Persones que viatgen soles (80) Persones en viatge de negocis (71)\nTotes les puntuacions Fantàstic: 9+ (111) Força bé: 7 – 9 (187) Bé: 5 – 7 (66) Malament: 3 – 5 (14) Molt malament: 1 – 3 (1)\nCom arribar al Le Roma des de Aeroport de Chambéry-Savoia\n"Very dated, not in good repair in areas, no air conditioning, no water or glasses in room "\n"Staff was absolutely amazing. We had an emergency and my daughter ended up in hospital, the hotel staff was super accommodating and supportive, helped us book all necessary transfers we requested and were super supportive. Rooms are very spacious and the food in the restaurant just amazing. Brilliant hotel "\nEl millor de Albertville Clica aquí per veure més hotels i allotjaments a prop de llocs d'interès populars de Albertville\nAeroport d'Annecy-Meythet (NCY) 37,1 km\nAeroport de Chambéry-Savoia (CMF) 38,7 km\nAeroport internacional de Ginebra (GVA) 67,1 km


Els actes taurins atrauen milers de persones en el sisè dia de la Fira d'Onda - Diari Millars, informació local en valencià.\nEls actes taurins atrauen milers de persones en el sisè dia de la Fira d’Onda\nLa cultura ha sigut un dels plats forts del dimecres amb l’obra de teatre ‘A Espanya no la coneixerà ni la mare que la va parir’.\nLa Fira d’Onda ha arribat al seu equador i els actes taurins han sigut els protagonistes durant tot el dia. La població també ha pogut gaudir d’actes culturals, musicals i infantils en diferents llocs de la localitat.\nEl primer “encierro” de la Fira ha comptat amb sis bous braus de la ramaderia El Pilar. L’acte taurí ha sigut net, comptant amb una alta participació de corredors experts i aficionats. En el seu inici ha sigut lent, però una vegada passada la corba en dicrecció el carrer Ecce Homo els bous s’han avançat i s’han pogut viure carreres molt boniques. A continuació, els assistents han gaudit de l’exhibició de dos bous. A la vesprada, els actes han continuat amb dos bous de la ramaderia El Pilar, un de Victorino Martín i vaques de la ramaderia Hermanos Guillamón i Hermanos Cabello. Els bous embolats també han tornat a omplir els carrers d’Onda en la nit del dimecres amb tres exemplars.\nEls xiquets han pogut gaudir tant al matí com a la vesprada d’actes organitzats especialment per a ells. El parc infantil Divertwin, inclòs al XVII Festival de Teatre i Animació Infantil, ha estat replet de xiquets jugant en els seus matalassets i en multitud d’activitats durant tot el dia. Les famílies tampoc han volgut perdre’s el concert infantil ‘La Glüps in concert” que ha fet que el públic balle, jugue, escolte i gaudi de la música en directe.\nA la nit, el Teatre Mònaco alberga una de les obres teatrals més esperades de la Fira d’Onda, ‘A Espanya no la coneixerà ni la mare que la va parir’, de la companyia valenciana Wichita Co. L’obra dirigida per Víctor Sánchez tracta la cerca d’identitat, les relacions familiars i una divertida crítica al posmodernismo. La nit contínua al pavelló Víctor Cabedo amb la festa de Djs.\nEl dijous arriba l’esperada cercavila de la tercera edat i el seu dinar homenatge. Per als més valents se celebrarà la carrera d’autos bojos mentre que els xiquets i xiquetes podran gaudir del parc Sargantana Aventura amb tir amb arc, rocòdrom, etc; les atraccions de la fira a 1 euro i l’obra de teatre ‘l’Explorateur’.\nPost més nousBenicàssim difon les mesures contra la violència de gènere entre clients i venedors del mercat\nPost més vellsJavi Llaves (Consell de la Joventut de Castelló) acudeix al Work Forum Castelló


'Maixabel' d'Iciar Bollaín: El perdó\nLa realitzadora Icíar Bollaín, guanyadora del Premi al Millor Guió per 'Yuli' (2018) al Festival de Sant Sebastià, acaba d'aconseguir aquests dies el Premi Irizar al Cinema Basc del Festival pel seu quart llargmetratge, 'Maixabel'. Es tracta d'un film inspirat en l'assassinat del polític del PSOE Juan María Jáuregui a càrrec d'ETA l'any 2000 a Tolosa i que explora com la vídua, Maixabel Lasa (Blanca Portillo), destrossada pel dolor d'aquesta barbàrie, accedeix al cap d'uns anys a entrevistar-se amb els assassins del seu marit a la presó. Un difícil i controvertit encontre que té lloc en el marc d'un programa penitenciari que procurava que els victimaris reconeguessin l'irreparable mal infligit a les seves víctimes.\nUn melodrama absolut, punyent, sobre l'horror, el dolor, el ressentiment, però també sobre la reconciliació i el perdó. Maixabel representa les vides trencades per culpa de la violència, sovint mancades de respostes i carregades d'una angoixa insuportable. En aquest sentit, Blanca Portillo, amb la seva fermesa, però també amb la seva bonhomia, ens regala una interpretació extraordinària, molt colpidora, de fons calatge emocional.\nD'altra banda, el film segueix la batalla interior d'Ibon Etxebarreta (Luis Tosar), un dels membres del comando que va matar a trets a l'exgovernador civil. Ibon, aclaparat per la culpa, atrapat en el penediment, iniciarà un procés llarg de reflexió en el silenci de la seva cel·la durant els anys de la seva reclusió. Luis Tosar – que repeteix amb Iciar Bollaín després de guanyar la Concha de Plata com a millor actor per 'Te doy mis ojos' (2003) – representa amb convicció el trasbals personal pels crims comesos i el desemparament d'un home sol i perdut fins que no trobi la seva pau interior.\nUn film aspre, dur, directe, que toca de ben a prop i sense complexos els estralls del terrorisme d'ETA al País Basc. Ens trobem enfront un film històric que a través del particular serveix també per entendre el procés d'abandonament de la lluita armada iniciat amb el trencament amb la direcció d'ETA d'alguns dels seus membres. Un punt de no retorn que, al costat d'altres factors, culminaria amb la dissolució de la banda terrorista. El film de Bollaín serveix, de retruc, per retre un homenatge a la figura del polític assassinat, l'ombra del qual planeja en tota la pel·lícula.


La CUP portarà al ple de l'Ajuntament d'Olot els problemes de personal al servei d’urgències de l’Hospital - Ràdio Olot\nLa CUP portarà al ple de l'Ajuntament d'Olot els problemes de personal al servei d’urgències de l’Hospital\nLa CUP portarà els problemes de personal al servei d’urgències de l’Hospital al ple de l’Ajuntament d’Olot d’aquest dijous. Volen que l’alcalde intervingui per solucionar la falta de metges i infermeres que pateix el centre des de fa temps.\nRaül Massanella, a la presentació de la moció, al local de la CUP\nLa cup interpreta aquest gest com una eina de pressió per millorar la qualitat assistencial del servei d’urgències de l’Hospital d’Olot i comarcal de la Garrotxa. A la falta de personal, reconeguda obertament per la gerència, s’hi suma la millora de les condicions laborals dels treballadors. El portaveu de la Cup és Raül Massanella.\nTot i que ja hi ha hagut trobades entre la gerència de l’Hospital i els treballadors per intentar resoldre aquesta situació, encara queden aspectes per tancar, segons el text de la CUP. Amb la presentació d’aquesta moció, la CUP també vol posar sobre la taula del ple de l’Ajuntament els problemes de l’Hospital. I és que, segons Raül Massanella, hi ha un pacte no escrit de no parlar-ne entre els dos partits que històricament han tingut responsabilitat de govern a la ciutat.\nEl ple de l’Ajuntament d’Olot tindrà lloc aquest dijous a les sis de la tarda.


Parc infantil a la Zona Esportiva Solanes - Sant Feliu de Codines\nPortada > Adreces i telèfons > Parcs i Zones Verdes > Parc infantil a la Zona Esportiva Solanes\nParc infantil a la Zona Esportiva Solanes\nSant Feliu de Codines disposa d'una zona esportiva situada enmig de la natura, la Zona Esportiva Solanes. Aquesta instal·lació està ubicada a la urbanització Solanes entre el carrer Penya Esportiva i el carrer Muntanya, als afores del municipi en direcció Gallifa o Sant Llorenç Savall.\nLa Zona Esportiva Solanes és municipal i consta d'una pista poliesportiva descoberta, dues pistes de tennis, un frontó, una piscina a l'aire lliure, vestidors col·lectius, sales de reunions, una sala menjador i terrasses exteriors. També hi ha una zona d'esbarjo infantil i un bar restaurant (Ricard Ballester: 636 02 20 73). La piscina municipal està oberta a l'estiu i s'organitzen cursos de natació adreçats als nens i nenes el mes de juliol.\nTant si formes part d'un entitat o ets particular pots reservar diversos espais de la Zona Esportiva Solanes segons les teves necessitats: la sala gran menjador, la terrassa, les pistes de tennis i la de futbol sala. Cal que t'informis a l'Ajuntament i omplis la sol·licitud específica de reserva d'espais de la zona esportiva.\nLa pista de frontó i les de pàdel acullen els entrenaments i partits de la Lliga del Campionat de Catalunya que organitza la Federació Catalana de Pilota en què participa el Club Atlètic Sant Feliu, que és qui gestiona aquesta instal·lació. Al llarg de l'any el Club Atlètic Sant Feliu organitza diversos tornejos de frontó i pàdel oberts a tothom.\nNom:\tParc infantil a la Zona Esportiva Solanes\nAdreça: Entre els carrers Penya Esportiva i Muntanya. Urbanització Solanes. Direcció Gallifa.\nDarrera actualització d’aquest contingut: 08/08/2014 a les 08:04h


Cafe dAlícia: Cinc llibres per llegir a la platja\nCinc llibres per llegir a la platja\nAra que s'acosta l'estiu, la calor ja fa de les seves i les vacances estan en ment de tothom, és el moment ideal per pensar en els llibres per llegir aquest estiu. Aquell llibre llarg que espera al prestatge per quan tinguis una mica més de temps, la novel·la d'amor que et fa viatjar a la Toscana... qualsevol moment és excusa per agafar un llibre i perdre's en les seves pàgines, sobretot si és un llibre que crida tant el bon temps com el juliol. Per això, des del Cafè dAlícia, volem recomanar-vos cinc llibres que us ajudaran a viatjar, desconnectar o oblidar el curs anterior i viure un estiu d'allò més lector :)\nSantuario de William Faulkner: Per no recomanar l'obra més coneguda de l'autor, El brogit i la fúria, us proposem una alternativa: Santuario és la novel·la que va ser considerada a l'època el best-seller de l'autor. Treballant les mateixes estratègies amb el narrador, amb la informació que el lector va desxifrant progressivament, ens trobem davant diversos crims morals en els que es veuen involucrats una jove, un detectiu o uns contrabandistes del bell mig d'Estats Units. Accepta la prosa terrible de Faulkner, capaç d'embellir la maldat més cruel que puguem imaginar.\nAlgo supuestamente divertido que nunca volveré a hacer de David Foster Wallace: Llegir a Foster Wallace és sempre un repte, però els reptes, amb una mica de gelat i un bon cafè fred, no fan tanta por. I més si són reptes tan divertits com el que ens proposa aquest llibre. Foster Wallace explica, amb un to irònic i còmic, un viatge que va realitzar en un creuer pel Carib. Molt estiuenc, sí, tot i que la intenció s'allunya una mica de mostrar elements paradisíacs i viatges llunyans.\nLa corte de los espejos de Concepción Perea: Una de les coses que més ens agrada als lectors de fantasia és poder viatjar mentre llegim. Endinsar-nos en les pàgines que, com un avió, ens porten a móns inimiaginables. La proposta de Concepción Perea farà somiar al més incrèdul. A més a més, és un llibre prou llarg com per a que a mesura que vas llegint les pàgines comencis a habitar dins del seu món. T'assegurem que ho faràs.\nEl cel es blau, la terra blanca de Hiromi Kawakami: Per aquells que busquin una lectura més lleugera, Hiromi Kawakami és una molt bona opció. Totes les seves novel·les són curtetes y fresques, ideals per una tarda d'estiu davant del ventilador. Què millor que poder viatjar a la terra del sol naixent, de poder viure amb els personatges i sentir amb ells amb la dolçor típica d'aquesta autora japonesa? Per a l'estiu, res millor.\nInés y la alegría de Almudena Grandes: Per a tots aquells amants de la novel·la històrica ben feta, Grandes és una assignatura obligatoria. I més quan parlem dels llibres que conformen els "Episodios de una guerra interminable". Inés y la alegría, el primer i més històric dels tres, és un bon llibre per començar amb l'obra d'aquesta autora. A més a més us recomanem un llibre llarg per què els estius són el millor moment per submergir-se amb calma entre les pàgines d'un totxo.\nPublicado por Alícia en 8:37\nEtiquetas: estiu, recomanacions de l'Alícia


És molta mala sort per a un compositor que una de les seves obres es programi a la "Última nit dels Proms" - el concert de clausura vist per milions d'espectadors d'un dels festivals més importants del món – i que aquesta s'hagi de cancel·lar per culpa del seu títol. Doncs això li ha passat dos cops al compositor nord-americà John Adams per la seva fanfara "Short ride in a Fast Machine" (passeig lent en una màquina ràpida): el primer cop va ser l'any 1997 després de la mort de la Princesa Diana i el segon cop l'any 2001 arran dels atacs aeris a les Torres Bessones de Nova York.\nEstrenada l'any 1986 "Short Ride in a Fast Machine" forma part de l'obra "Two Fanfares for orchestra" conjuntament amb la fanfara "Tromba Montana". És una obra per a gran orquestra en el que el compositor intenta plasmar un estat de moviment perpetu amb una música que, a base de canvis harmònics i rítmics, continua sempre anant endavant evocant l'emoció – i el terror- que suposa un passeig nocturn en un cotxe esportiu.\nAquest treball és un exemple icònic de l'estil post-minimalisme de John Adams (Massachusetts 1957) que també utilitza en altres treballs com "Phrygian Gates", "Shaker Loops" o la seva cèlebre òpera "Nixon in China" - basada en la visita de Richard Nixon a Mao Zedong l'any 1972- el cor inicial de la qual és conegut arreu per formar part de la B.S.O del videojoc "Civilization IV". Aquest estil deriva del minimalisme de Steve Reich, Terry Riley i Philip Glass, encara que Adams usa els procediments repetitius del minimalisme en un context més dramàtic. Igual que els seus predecessors en el llenguatge minimalista, basa les seves obres en un llenguatge tonal/modal, tot i que no tan previsible i definit, i en la utilització de ritmes repetitius i compactes dins la intricada xarxa de la textura orquestral. El compositor americà és conegut pel concepte de gating que és el de canviar de sobte certes notes de l'harmonia existent i que, aquestes, continuin convivint amb el coixí harmònic que ja hi havia abans.\nLa versió de "Short Ride in a Fast Machine" dirigida per Michael Tilson-Thomas al capdavant de l'Orquestra Simfònica de San Francisco es troba en el DVD "san Francisco Symphony at 100".


Els extreballadors de Sud Ràdio volen que se'n conservi la memòria\nL’associació Els Sudistes envia una carta a Toni Martí i els Coprínceps per conèixer el projecte del centre medicoesportiu que es farà a l’emissora\nEls extreballadors de Sud Ràdio s’han mobilitzat per demanar que es conservi la memòria de l’antiga emissora i volen saber de primera mà quines intencions té el Govern de cara a mantenir-ne el record.\nEl president de l’associació Els Sudistes, que reuneix nombrosos extreballadors i col·laboradors de l’emissora i de la Ràdio de les Valls, Fernand Semont, ha publicat recentment una missiva a Facebook adreçada al cap de Govern, Toni Martí, i als Coprínceps del país, en la qual demana conèixer “quins són els plans del projecte per preservar la memòria de la ràdio al Pic Blanc”. Joan Font, extreballador de\n#3 Joan Pontacq Arbona\nCom antic corresponsal es molt trist veure com un país renega del seu patrimoni i la seva historia. Putser per tapar les seves vergonyes i el tancament de Sud Radio? Veurem acabar de desaparèixer el ric patrimoni que queda en cases d'alguns. Que no oblidi aquest Govern que el país no son 4 cacics.\nSi hem de fer cas a les inversions I projected realment d'èxit del govern, amb sort pagarem com sempre i no ticaran res, excepte algú estigui enamorat d'alguna peça per posar damunt la xemeneia.\nEl Govern ho porte ben amagadet. Es una vergonya i un proyecte condemnat a fracasar, els promotors tot lo que toquen ho espatllen. De pas, também espatllarán les pistes... oleeeeeee


Canvia el fill d'escola perquè pateix assetjament\nCanvia el fill d'escola perquè pateix assetjament0\n728 10/01/2007, 09:37 | el-Periódico.-JORDI-CASABELLA | #Salut laboral,\nEl nen de 13 anys els pares del qual han denunciat que ha estat objecte d'assetjament escolar durant l'últim any canviarà avui de col.legi, segons va confirmar ahir Daniel Pujol, pare del menor. El noi va patir l'última agressió el 10 d'octubre passat quan un altre alumne del col.legi IPSI de Barcelona (concertat) li va fer una traveta, va caure a terra i es va trencar els lligaments.\nLa Conselleria d'Educació està recopilant tota la informació del cas per prendre una decisió, mentre que el pare ja ha denunciat els fets a la Fiscalia de Menors i el centre educatiu insisteix que només es tracta d'un conflicte entre adolescents.\nEl pare del nen va demanar ahir a la nit que no es publicités el nom del nou col.legi al qual assistirà a partir d'avui el seu fill, ubicat també al districte de l'Eixample. L'adolescent va patir la primera agressió fa poc més d'un any. Segons el pare, un altre grup d'estudiants més grans el van llançar contra un banc i ell es va fer una fissura al septe nasal. La segona agressió va fer acabar la paciència dels pares, que acusen la direcció del centre d'haver-se posicionat a favor dels agressors i en contra del seu fill. El pare va arribar a dir que els responsables del centre l'han arribat a acusar de buscar una "compensació econòmica" amb la denúncia.\nDesprés de la primera agressió, els pares de l'adolescent van decidir no presentar cap denúncia perquè la direcció del centre va obrir un expedient als agressors i va aplicar mesures disciplinàries. El director del col.legi, Oriol Blanché, va enviar ahir una carta als pares de tots els alumnes en què critica la "dimensió mediàtica" de l'incident i que hagi posat en dubte el caràcter "conciliador i integrador" del centre.


Euromed participa en el projecte Planta’m a Mollet del Vallès – Euromed\nEuromed participa en el projecte Planta’m a Mollet del Vallès\nEl projecte Planta’m porta una seixantena de nous arbres a Mollet\nLa plantada ha estat promoguda per Verd Natura\nDilluns, 18 de març de 2019 | 10:30h\nEn el marc del projecte Planta’m, que es duu a terme en cinc municipis de Catalunya, dissabte una seixantena d’infants molletans amb les seves famílies van plantar més de seixanta arbres de fins a 12 varietats autòctones a l’entorn del camp de futbol del Germans Gonzalvo.\nLa plantada ha estat promoguda per Verd Natura i conduïda a través de la metodologia de la Fundació Plant-for-the-Planet.\nEl projecte a Mollet començava divendres, quan alumnes de 4t de primària de l’Escola Joan Abelló feien una plantada d’arbres i un taller de conscienciació a càrrec de Plant-for-the-Planet, on membres de la Fundació van explicar la seva metodologia per lluitar contra el canvi climàtic.\nDe l’altra, dissabte, a l’aparcament del camp de futbol Germans Gonzalvo, es feia la plantada col·lectiva oberta a tothom. Entre els participants, membres de la penya blaugrana de Mollet del Vallès, a més a més d’un equip de futbol local amb nens d’entre 10 i 12 anys. Els nens també van poder participar en un concurs de dibuix sota el lema El món que vols amb què han il·lustrat com els agradaria que fos el món en un futur.\nL’acte, va comptar amb la presència del conseller delegat de Verd Natura, Jordi Cardoner, el conseller delegat de Veritas, Silvio Elias, el director de la Fundació Plant-for-the-Planet, Jordi Juanós, i l’alcalde de Mollet, Josep Monràs, entre d’altres.\n“El que volem fer amb Planta’m és sensibilitzar des d’una vesant socioeducativa per això actuem a les escoles amb Plant-for-the-Planet i també amb un programa que involucri a la ciutadania, des dels més joves fins als més grans”, explicava Cardoner.\n“Els joves que estan avui aquí tindran responsabilitats de futur amb el medi ambient, per tant, cal que estiguin conscienciats que un petit arbre, pot fer quelcom més que a vegades projectes molt grossos”, apuntava l’alcalde Monràs.\nAquesta ha estat la segona plantada del cicle que es clourà el cap de setmana del 23 i 24 de març als municipis d’Olivella i de Gurb, respectivament.\nMarch 28, 2019 Euromed Uncategorized


Els becaris de la Dipu et beca acaben les seues pràctiques en l'Ajuntament — L' Opinió de Torrent\nEls becaris de la Dipu et beca acaben les seues pràctiques en l'Ajuntament\nUn total de 38 becaris han pogut gaudir de dos mesos de pràctiques remunerades en el consistori. El programa prepara als joves per a la seua inserció i experiència en l'àmbit laboral\nDesprés de dos mesos de treball en les diferents àrees de l'Ajuntament, els becaris del programa “La Dipu et Beca” han finalitzat avui les seues pràctiques formatives remunerades en el consistori. Un total de 38 alumnes de diverses especialitats han pogut aplicar els seus coneixements acadèmics en l'àmbit laboral, adquirint d'aquesta manera experiència al seu currículum. L'acte de comiat, celebrat aquest matí en el Saló de Plens de l'Ajuntament, ha reunit als becats i becades als quals se'ls ha lliurat un diploma acreditatiu de les pràctiques realitzades en el consistori. En l'acte han assistit els representants de l'equip de govern, la resta de forces polítiques i alguns funcionaris que han exercit de tutors dels becaris durant aquests mesos de formació.\nJose Antonio Castillejo, regidor de l'àrea de personal, ha agraït als i les estudiants per la seua aportació i labor en el consistori i ha assenyalat que “aquest programa és una bona oportunitat per a conèixer com funciona internament les diferents àrees d'ajuntament i adquirir experiència per al seu futur laboral”. També ha agraït les propostes dels estudiants per a anys posteriors. L'alcalde Jesús Ros s'ha interessat pel treball realitzat pels i les estudiants i els ha animat a seguir treballant per a adquirir coneixements i enfrontar-se al mercat laboral. “Aquest programa ofereix una gran oportunitat de conèixer el treball que es realitza des de l'administració, que està oberta en tot moment a tots i totes, sou el futur i esperem veure-us molt ràpid treballant i aprofitant tot l'après en aquests dos mesos”, ha assenyalat l'alcalde.


Barrachina (PP) exigeix per a Vinaròs “la mateixa cobertura mèdica” que tenen altres departaments de salut | Canal56 Notícies\nInicio Política Barrachina (PP) exigeix per a Vinaròs “la mateixa cobertura mèdica” que tenen altres departaments de salut\nEl PPCS “defensarà l’excel·lència en la cobertura mèdica del nord de la província que el PSOE desmantella i discrimina sense donar resposta a les necessitats de l’Hospital de Vinaròs”. Així s’ha manifestat la presidenta del PP a Castelló, Marta Barrachina, qui aquesta setmana es traslladava a Vinaròs per a escoltar als sindicats sanitaris.\n“És injust i totalment discriminatori que el Govern del PSOE haja girat l’esquena al nord de la província. I el Maestrat i Els Ports també som Castelló. Amb les seues accions, els socialistes demostren el menyspreu que fan cap aquestes comarques”, ha explicat.\nDes del PP, “prenem el testimoni que ens entreguen els professionals per a defensar la deguda cobertura mèdica als veïns i veïnes del Departament de Salut de Vinaròs que veuen com hi ha places que mai es cobreixen i acomiadaments anunciats per a dilluns que ve 31 de maig. Concretament, a la província, aniran al carrer 600 professionals mentre les llistes d’espera estan col·lapsades”.\n“Hi ha una discriminació absoluta que ha quedat palesa en el rebuig unànime dels professionals mèdics a signar l’acord de rescissió de contractes de reforç sanitari proposat pel Consell. És una galtada en tota regla a les retallades del PSOE que ni tan sols es digna a donar resposta a la demanda dels professionals. Des de el PPCS estudiarem de la mà dels sindicats fins a l’última escletxa legal que ens permeta salvar aquesta injusta discriminació a àrees de salut tan rellevants com és la de Vinaròs”, ha afegit.\nCal assenyalar, tal com van indicar els sindicats mèdics a Marta Barrachina, que “en la zona nord, l’acomiadament massiu de professionals sanitaris és superior a la mitjana provincial. Existeixen places hospitalàries que no es cobreixen i plantes de l’Hospital de Vinaròs que no tenen activitat per un problema endèmic de falta de dotació de professionals”. A tot això, cal sumar que “molts sanitaris, desplaçats a Vinaròs amb contractes Covid, no tornaran fins que el PSOE torne a contractar-los”.\n“Aquest atac letal a la sanitat no és una acció aïllada de l’esquerra. És una estratègia del Govern del PSOE estructurada i dissenyada per a acabar amb els recursos bàsics d’un territori, el de la zona nord de Castelló, que ja no sols pateix les retallades sanitàries, sinó la tisorada en les freqüències de rodalies o l’anunci de peatges per a l’autopista i autovies”, ha conclòs.\nLa Diputació destinarà 100.000 euros a l’obertura d’una oficina de la FVMP sobre Fons Europeus\nSanitat registra un 27% menys d’atencions en les urgències hospitalàries durant 2020


Bloc Impulsa | Fomentant estratègia d’empresa i màrqueting\nPublicat dins de màrqueting estratègic\t| Etiquetat com a Ecologia i territori, estratègia, Estratègia Catalunya, estratègia de futur, recuperació econòmica\t| Comentaris tancats a Analitzant la Llei de costes\nPublicat el 10 maig 2013 per Alexandra Masó\nDe petita havia sentit l’expressió de “amb un ull mirant a Cuenca i l’altre a Badajoz”, és un terme que sempre he trobat divertit, i una bona analogia.\nTambé és cert que si mirem a Cuenca i a Badajoz simultàniament el resultat és que no veiem res, perquè és improbable fixar la vista en dos punts diferents.\nPerquè doncs mirem a Cuenca i Badajoz al mateix temps en els nostres negocis?\nPerquè esperem consolidar-nos en el mercat a llarg termini al mateix temps que rebutgem pensar a llarg termini? Perquè busquem l’aprovació del mercat i acte seguit abaixem els preus en el mercat?\nPerquè doncs fem aquestes seleccions? Crec que moltes vegades és per por, per por a que si ens deixem perdre una oportunitat, aquella fos la millor, per tant, decidim no decidir-nos o decidir-nos per totes les opcions, que també implica indecisió. És inviable entrar en un restaurant i decidir-te per tots els plats del menú… o no decidir-nos per cap! Per tant, igualment es pot aplicar aquesta premissa a la nostra capacitat de decisió en empresa.\nA vegades també succeeix que preferim no escollir per la simple raó de no esgotar-nos pensant en coses que encara no han arribat. Tampoc penso que sigui la millor opció, ja que un dels motius principals pels quals estem en una situació financera complexa és el de no haver pensat més que en el curt plaç de les operacions passades.\nSi seguim per aquest camí (o camins), caiem en el risc de seguir-ho perdent tot, com hem estat fent fins ara. Em costa entendre com un país tan ric amb recursos; tangibles, intangibles, humans, materials… pot arribar a trigar tant en trobar els recursos per sortir-se’n. Per tant, decidim-nos per Cuenca o Badajoz, però definim-nos!\nPublicat dins de General, màrqueting estratègic\t| Etiquetat com a estratègia, Estratègia Catalunya, estratègia de futur, màrqueting estratègic\t| Comentaris tancats a Mirant a Cuenca…\nPublicat el 26 abril 2013 per Alexandra Masó\nCada vegada que penso amb la quantitat de amics i coneguts joves que mantenen feines amb sous indignes, o que no tenen feina tot i haver assolit dobles titulacions i postgraus, se’m posa la pell de gallina…\nPerò la solució no sols passa perquè l’estat incentivi la contractació de joves, dinamitzi la ocupació i reguli la fiscalitat d’acord amb els moments que ens toquen viure.\nNo sols és això; la reforma educativa hi té molt a veure. Tenim joves amb dos carreres però incapaços de pensar en nous sistemes, hem creat màquines de fer, i ens hem oblidat que el saber fer sorgeix de la creació, l’assaig i sobretot de l’error.\nPodem seguir creant màquines de fer o ensenyar a pensar. Les capes joves d’una societat solen ser dinàmiques, provocadores i transgressores. No és dolent, és el que toca.\nPerò, la següent pregunta que em ve al cap és; interessa una base jove que pensi o preferim els joves que obeeixen?\nPublicat dins de Emprenedoria, General\t| Comentaris tancats a El fet de ser jove… fortuna o càstig?\nPublicat el 8 octubre 2012 per Alexandra Masó\nAvui torna a ser noticia un afer que porta anys dedicant pàgines de noticiaris: la producció alimentària ecològica a les comarques gironines. Però tot i la bona noticia d’un augment c\nontinuat de producció ecològica, no va acompanyat d’un augment de demanda.\nAlguns municipis i zones, es decanten per crear grans polígons industrials per empreses que no vindran mai, d’altres, centres culturals per decidir posteriorment què culturitzaran i quan ho faran, alguns pretenen dirigir sols el país, creant grans centres de recerca per temes a vegades por recercables…La qüestió principal és que estem en un país amb infinites possibilitats, però que anem donant cops de cec… com que mai hem plantejat com volem créixer, cada un creix per on vol o per on bonament pot…\nPerò la realitat és que sense una base comuna, una idea única de quines son les millors potencialitats del país, serà difícil avançar.\nNo es cap secret que disposem d’un país ric amb recursos, en una bona posició geogràfica i amb unes capacitats extraordinàries.\nEl consum d’aliments de qualitat ja siguin ecològics, orgànics, biològics o senzillament de Km0, és una possibilitat latent i molt real, però encara ens falta aquest suport i aquesta visió unitària per poder desenvolupar-ho.\nQuan més trigarem a adonar-nos que aquesta és una via per explorar? Esperarem que els italians acabin de conquerir el terreny de la dieta mediterrània? O potser és millor que els francesos s’acabin apoderant del Slow Food movement que tan diligentment podem desenvolupar en el nostre país?\nHem de focalitzar i treballar-hi tots, perquè del contrari, donant pals de cec podem prendre mal… i no arribar a enlloc.\nPublicat dins de màrqueting de ciutats, màrqueting estratègic\t| Etiquetat com a Estratègia Catalunya, estratègia de futur, màrqueting ecològic\t| Comentaris tancats a Donant pals de cec…\nPublicat el 12 setembre 2012 per Alexandra Masó\nAhir a la nit molts analistes parlaven de la consciència catalana, avui tots els que ens sentim catalans i catalanes ens llevem amb un nou sentiment, alguns mitjans van anomenar aquest sentiment com la primavera catalana, esperem que sigui així. Esperem…? No, el millor serà que pensem:\nEstem plantejant una secessió de l’estat que més o menys ja se’ns fa veí. Però al igual que en una empresa que manté una relació amb una altra empresa, abans de separar-se’n o trencar-ne relacions, ha d’estudiar les vies amb les quals estem relacionant-nos.\nNo parlo de la legislació, ni de la geografia, ni tan sols de la gent… parlo de la naturalesa de la relació. Sigui dita la redundància, precisament és la naturalesa i les seves formes de relació les que expliquen com estem vinculats:\nHi ha en primer lloc, les relacions depredadores, on el benefici d’una de les parts s’assoleix amb la destrucció de l’altre. Un segon model són les relacions necròtiques, on les parts s’intenten destruir recíprocament sense que cap de les dos parts n’obtingui un benefici de l’altre. Les relacions parasitàries son molt conegudes en la nostra societat perquè són àmpliament practicades tan dins les organitzacions com entre estats; es basen en què una de les parts s’aprofita de l’altre sense donar-li res a canvi. Aquesta situació debilita les víctimes i esgota els seus recursos, però no acaba amb elles, ja que això acabaria també amb el paràsit en qüestió.\nEl quart model de relacions és la simbiosi, un model basat en la cooperació. Són sumes positives on les dos parts sempre guanyen alguna cosa. Seria el cas de la pol·linització on animals i plantes coordinen els seus esforços per sortir-ne beneficiats les dues parts.\nEn qualsevol cas, cada un és lliure de pensar quin model encaixa més amb l’actual relació de nacions. Sigui quin sigui el resultat de pensament però, és molt important la preparació , per tant, entendre el context actual i ser coneixedors del camí que es vol seguir en conseqüència, és fonamental per garantir el bon funcionament de l’operació. No em refereixo a l’èxit, ja que l’èxit és una conseqüència, sinó que em refereixo al coneixement de què busquem i de com ho volem aconseguir.\nPublicat dins de Emprenedoria, màrqueting estratègic\t| Comentaris tancats a Catalunya, més conscient que mai\nEl treball en equip i els catalans\nPublicat el 23 agost 2012 per Alexandra Masó\nAquest any, la fundació Príncep de Girona centrà el Forum Impulsa amb la temàtica de la cooperació. Cada dia tenim més indicis que la cooperació és una arma imprescindible per sobresortir econòmica i socialment, però tot i així, encara no sabem com cooperar.\nFruit de les diferents experiències de cooperació en projectes empresarials puc afirmar que ben sovint cometem (jo la primera) una sèrie d’errades que dificulten l’èxit del projecte:\n– Ens costa entendre els ritmes i formes de treball diferents als nostres: tal com explica el premi Nobel d’economia Daniel Kahneman, cada persona té una manera de pensar, concreta i un ritme de pensament propi. El que hem de tenir clar quan treballem en equip és que nosaltres no som tots els altres i que tothom té dret a mantenir els seus ritmes.\n– S’utilitzen les paraules justes per realitzar l’acte de comunicació, quan normalment en calen més.\n– Tenim pànic a les següents paraules:\nAssumeixo jo la responsabilitat.\nQuan precisament, algunes de les paraules que més enforteixen els equips, son aquestes.\n– Es difumina l’espai de treball: el fet de tenir molts contactes amb una persona, normalment fa que traspassem el terreny professional cap a un terreny més personal. Ja ho explicava Montesquieu al segle XVIII, que una societat amb clima càlid (entre d’altres factors) com la nostra, l’emotivitat i la sociabilitat juguen un paper importantíssim , per tant és fonamental saber separar les facetes personals de les professionals , ja que quan tot va bé estem eufòrics, però quan alguna cosa no rutlla explotem sense mesura.\nD’altra banda i precisament referent a l’últim punt, la societat catalana tradicionalment ha sigut una societat comercial; els pobles es configuraven entorn dels mercats, durant molts segles vam basar part de l’activitat econòmica en la comercialització i intercanvi, dominant territoris estrangers i arribant a quasi tots els punts del planeta, i per sobre de tot, aconseguint un llegat cultural riquíssim; descendent de la interacció de múltiples cultures.\nPer tant, amb aquesta realitat, podem parlar d’una bona base cooperativa; la facilitat d’intercanvi, l’empatia cap a altres realitats i l’adaptació als temps canviants que ens caracteritza, han de ser els propulsors d’aquest canvi cap a un motor engranat per nosaltres mateixos.\nPublicat dins de Equips\t| Etiquetat com a comunicació, gestió empresarial, project management, xarxes socials\t| Comentaris tancats a El treball en equip i els catalans\nUna empresa catalana, responsable de l’Atretzo del nou espot televisiu de Infiniti\nPublicat el 6 agost 2012 per Alexandra Masó\nLa marca de cotxes d’alta gamma, Infiniti, recentment ha gravat un espot que representa una carrera formula 1, on hi surt un dels seus cotxes vinculats a la carrera.\nUn espot ben fet i amb un atretzo especial, especial sobretot perquè els encarregats de realitzar l’atretzo de tots els formules 1 de l’anunci ha sigut l’empresa vigatana GRAFICSER.\nDesprés de passar una setmana de bogeria dissenyant i maquillant la retolació dels formules 1, el resultat va valdre la pena: un espot publicitari excel•lent i amb una retolació molt ben treballada.\nPublicat dins de creativitat, General, màrqueting general\t| Etiquetat com a comunicació, Empreses catalanes, Graficser\t| Comentaris tancats a Una empresa catalana, responsable de l’Atretzo del nou espot televisiu de Infiniti\nAprofitem la creativitat, de l’estiu.\nPublicat el 1 agost 2012 per Alexandra Masó\nA principis de setembre s’apugen els impostos, es preveu un augment de l’atur arribant a nous nivells mai vistos i el curs polític començarà amb més desencís del que s’havia previst…\nPerò nosaltres seguim sense fer res, immobilisme polític, desencís ciutadà i moral pel terra. Einstein deia que si volíem resultats diferents no féssim sempre el mateix, però crec que mai va parlar que si es volien resultats diferents no es fes res.\nQuè fer per seguir endavant ?\n1. Aprofitar les vacances:\nLes vacances d’estiu són una època ideal per deixar fruir les idees; les millors idees i les més innovadores, normalment arriben en els moments de màxim benestar; abans d’adormir-nos a la nit, sota el sol de la platja, en una passejada per la muntanya… ara més que mai hem de aprofitar les estones de lleure i plaer per no ometre les senyals del nostre cap. I sobretot…\n2. Apuntar qualsevol idea que tinguem:\nPensem que les idees que hem tingut en un moment es mantindran eternament en el nostre cap i per això senzillament deixem que arribin, passin pel nostre davant i desapareguin… fer això és el mateix que passar per davant d’una administració de loteria cada dia desitjant que ens toqui el premi gros, però sense comprar mai cap número o butlleta.\nPublicat dins de General\t| Comentaris tancats a Aprofitem la creativitat, de l’estiu.\nEl temps ja no fuig\nPublicat el 30 maig 2012 per Alexandra Masó\nCada dia tenim més temps. Aquesta és una qüestió que ja fa dies que em ronda pel cap.\nÉs evident que en la era moderna, una variable importantíssima era el temps; parlàvem del temps de qualitat, de la manca de temps,… Però, com qualsevol altre mercat, el mercat del temps i valor d’aquest temps, poden canviar. I canvien…\nSi observem el nostre entorn, veiem que tenim tecnologia per fer les coses més ràpid, per comunicar més ràpid, perdre menys temps i optimitzar els esforços. També els processos i l’aprenentatge son més ràpids, i en contra partida, tenim cada vegada menys feina; la quantitat de feina baixa, el volum d’hores buides augmenta i en conseqüència, el temps perd importància.\nQuè significa tot plegat? Una explicació plausible seria que tota la bogeria de córrer per tot i sempre, que hem tingut els últims anys, s’atenuï un xic, i per tant, comencem a veure el temps com un aliat, i no com un enemic.\nPassarà molts anys fins que aquesta realitat quedi palesa, però és important veure com ja ens hi estem apropant… si no ho veieu tan clar com jo, fixeu-vos amb els anuncis i publicitat actuals; quants d’ells fan referència a l’optimització del temps?\nPublicat dins de General, màrqueting estratègic\t| Etiquetat com a l'era del coneixement, noves tendències, recuperació econòmica, Slow màrqueting\t| Comentaris tancats a El temps ja no fuig\nNoves tendències, noves oportunitats\nPublicat el 19 maig 2012 per Alexandra Masó\nAquesta setmana passada, visitant la fira Hispack sobre packaging i tecnologies de l’alimentació me’n vaig adonar d’un nou cas de miopia de mercat; la miopia del sector de maquinària d’embalatge i tecnologies de l’alimentació.\nAmb la caiguda lliure de comandes que han viscut moltes empreses, acompanyat d’una legislació que dificulta l’acomiadament de persones, moltes empreses han optat per redistribuir aquestes persones dins l’empresa perquè executin noves tasques o feines que fins ara feien les màquines.\nNo és d’estranyar doncs que el sector de maquinària d’embalatge i processos de fabricació del nostre país tal i com està estructurada actualment, tingui dificultats en els pròxims anys.\nCom explicava Theodore Levitt amb la seva teoria de la miopia de mercat , si tan sols observem el que fa la competència directe segurament ens equivocarem. Aquest ha sigut el cas de la maquinària d’embalatge i processos de fabricació; la feina d’aquestes màquines no s’està substituint per màquines noves més potents i ràpides, sinó per les mateixes persones que fins ara treballaven en altres tasques però com que aquestes ja no hi són, roben les tasques de les màquines.\nPer tant, el que tenim és un canvi d’actors; en comptes de tenir màquines per encapsar, ho fa el treballador que no té feina en la seva línia. Així doncs, vol dir que el sector de maquinària d’embalatge i processos de fabricació està acabada? res més lluny de la realitat. Senzillament significa que necessitem una reconversió del sector.\nLa reconversió del sector, no passa per fer màquines més ràpides, més barates, més segures…. La reconversió serà efectiva quan, aquestes enginyeries sàpiguen posar a disposició del client tots els seus coneixements en forma de serveis.\nLes màquines de cosir domèstiques van desapareixer amb l'entrada del model de servei implantat pel sector retail\nPerquè n’estic tan convençuda? Perquè estem a l’era dels coneixements i a l’era dels serveis. Les empreses més poderoses del moment no ho són precisament pels recursos tangibles sinó pels coneixements i per la capacitat de venda d’aquesta informació i coneixements, això doncs, perquè hauria de ser diferent aquest sector de tots els altres?\nPublicat dins de General, màrqueting estratègic\t| Etiquetat com a competència, estratègia, gestió empresarial, innovació, l'era del coneixement, Levitt, Miopia de mercat, noves tendències\t| Comentaris tancats a Noves tendències, noves oportunitats


Henrik Ibsen, el dramaturg noruec de les patilles impossibles que li arribaven quasi fins als turmells, adscrit al corrent del naturalisme —ell, no les patilles—, és un autor potent, fins i tot estripat segons com. Els seus conflictes entre l'home i la multitud, sempre en tensió amb la societat escandinava, burgesa en conflicte entre el poder i la moralitat... Tot tant nòrdic i calvinista... que potser per tot això és un autor que no connecta massa amb els meus gustos.\nLa trama és sobradament coneguda: Stockmann és el director del balneari que dona vida al poble i descobreix que les aigües suposadament benèfiques estan contaminades. Les remodelacions que s'han de fer per solucionar aquest problema són llargues i costosíssimes.\nPer a mi a l'Enemic... li falten matisos, i sé que dir això d'un mestre és agosarat; ja ho deia la meva àvia: que atrevida és la ignorància! però el suport incondicional que rep el doctor de la periodista i el representant dels comerciants al començament, es converteix massa de pressa, per interessos econòmics, en animadversió. L'escena de l'assemblea amb els ciutadans, sempre m'ha semblat inconsistent i un pèl patètica.\nTot i així, els de Les Antonietes n'han fet una versió molt ben treballada, reduïda quasi a la meitat, 75 minuts més o menys. En una escenografia pròpia de les Antonietes, escenari quasi pelat i amb els cinc actors sempre en escena —quan no actuen estan en un lateral en stand by— l'obra va fluint a bon ritme ajudada d'una il·luminació correcte.\nL'inconvenient més gros és l'escenari de la Muntaner que és "artificial", fet de fusta, vuit de sota i funciona com un tambor. Avui el Dr. Stockmann calçava unes botes de taló, segurament del tipus campera, i cada moviment ressonava com en un tablao flamenco. Penso que no seria difícil corregir això.\nPoc públic, cosa que ha perjudicat l'acte de l'assemblea. Ha semblat que la gent del poble en contes d'anar a la reunió de veïns s'hagués quedat a casa veient el mundial de futbol. Aplaudiments moderats.\nEtiquetes de comentaris: Henrik Ibsen, Les Antonietes, Sala muntaner, Stockmann


El projecte de Joan Pons torna al Cruïlla amb el seu treball més misteriós.\nQuè és La força? Escoltant el disc que El petit de cal Eril ha dedicat a aquest concepte abstracte, podríem respondre que, per damunt de tot, “La força” són totes aquelles coses que no podem veure ni tocar, però que ens afecten profundament. Un raonament que ha fet que Joan Pons fes un gir a l’exultant extraversió de “La figura del buit”, refugiant-se en una cabana en ple hivern per elaborar un treball íntim i misteriós, on percebem aromes de psicodèlia austera.\nEls directes d’El petit de cal Eril fan d’aquest beuratge una experiència especial i elevadora, que transcendeix qualsevol format i recinte per transportar-nos a un bosc espès, per on ens guia la veu més sàvia i humil del folk cantat en català. Ben pensat, això també seria La força.


Pilona Automàtica Washington - Serviajuntaments\nInici › Mobiliari urbà › Pilones urbanes › Pilones Automàtiques i control d’accessos › Pilona Automàtica Washington\nPilona Automàtica Washington\nPilones automàtiques hidràuliques de gamma alta destinades a ús intensiu, molt resistents als impactes. Pilona automàtica Washington de grans dimensions, proporcionant gran resistència als actes vandàlics.\nPilona automàtica Washington construïda amb estructura de ferro galvanitzat amb fresat per la cinta reflectant (protegeix la cinta de la fricció de la pilona). Xassís tubular en ferro galvanitzat en calent. Contenen motor hidràulic que funciona mitjançant un sistema d’accionament integrat que evita circuits exteriors i avaries eventuals o despeses de càrrega.\nVeure mides pilona automàtica Washington


IB3 | "Morir quan cal" de Miquel Àngel Riera aterra a la Sala Fornal com a lectura dramatitzada\nPortada > IB3 Cultura > “Morir quan cal” de Miquel Àngel Riera aterra a la Sala Fornal com a lectura dramatitzada\nL'escriptor manacorí Miquel Àngel Riera\nFa pocs dies s’han complert vint-i-cinc anys de la mort de Miquel Àngel Riera. Ara, s’estrena a la Sala Fornal, la lectura dramatitzada d’una de les obres de l’escriptor de Manacor, “Morir quan cal” de l’any 1974. La dramatúrgia és obra d’un dels néts de qui va ser Premi Ramon Llull (2008). Unes hores abans de l’estrena, a Ib3 Ràdio, hem parlat amb el jove actor Guillem Galmés.\n“Morir quan cal”- programada per demà dissabte, amb totes les entrades exhaurides i diumenge a La Fornal de Manacor- ens presenta la història, profundament humana, de la descoberta del món per part d’un adolescent, immers dins el caòtic context de la guerra civil a Mallorca. Guillem Galmés diu que se sent identificat amb el protagonista. “D’alguna manera, a tots dos ens ha tocat viure en un món convuls, el del desembarcament dels republicans a Mallorca i ara, la pandèmia”, explica Galmés i afegeix: “Un cop dramàtic pels joves que visqueren el conflicte, com també també els que ara pateixen la crisi”.\nLa novel·la del creador manacorí forma part de la tetralogia de la família dels Milà en el qual Miquel Àngel Riera ens parla dels límits de la condició humana. Recrea aquella societat pagesa mallorquina, en el context històric del conflicte bèl·lic. I què fa el protagonista, quan contempla com s’ensorren els seus referents? Galmés explica que “l’adolescent perd les arrels i es qüestiona els seus orígens. Consider que des d’un punt de vista filosòfic és molt important no perdre les arrels, el nostre origen”.\nSota la direcció de Joan Gomila, “Morir quan cal” està interpretada per Guillem Galmés, Alícia Caldentei i Biel Bisquerra.\nEl cert és que la novel·la de l’autor de “Poemes a Nai” és complexa per dur a escena. No debades, hi ha molts de monòlegs interiors. La dramatúrgia de Galmés és un”intent de veure com sonen les paraules d’aquest llibre, en un escenari” i recorda “el meu avi era un poc reaci al gènere teatral”. Recordau que “Morir quan cal” s’ha programat a la Sala Fornal de Manacor demà dissabte i diumenge.


Lana del Rey, primera confirmació del FIB per al seu 25 aniversari - À Punt\nLana del Rey, primera confirmació del FIB per al seu 25 aniversari\nThe 1975, La M.O.D.A., Blossoms, Cupido i Cariño tocaran aquest estiu a Benicàssim.\nPeu de foto: El FIB 2019 tindrà lloc del 18 al 25 de juliol a Benicàssim / Efe\n07 de novembre 2018 - 17:30\nEl Festival Internacional de Benicàssim (FIB) ha confirmat aquest dimecres Lana del Rey com a primer cap de cartell per a l'edició del 2019. L'artista nord-americana, inèdita en el FIB, "omplirà de màgia el festival amb el seu fantàstic directe", segons ha informat el festival. Amb cançons "altament emocionals en què va despullant sentiments i passions sota una capa pop suggeridora i addictiva", Lana del Rey es converteix en el primer gran nom per al 25é aniversari del FIB, que tindrà lloc del 18 al 25 de juliol al recinte de festivals de Benicàssim.\n975, LA M.O.D.A., Blossoms, Cupido i Cariño\nTambé estarà present en aquest 25é aniversari la banda de Manchester The 1975. Els fitxatges espanyols d'aquesta primera tanda són La M.O.D.A., amb la seua "engrescadora proposta amb influències folk, country, punk i rock and roll". A més a més, es confima el pop efervescent de Cupido, nascuts de la unió del raper Pimp Flaco i de l'indie de Solo Astra amb "la frescor, la desimboltura i la diversió desenfrenada" de Cariño.\nComença la preselecció de les falleres majors i corts d’honor de València per al 2023 Aquestes són les 8 propostes del Campus d’Estiu de l’Acadèmia de Cine L'exposició Mutart arriba a Benidorm per a conscienciar sobre el reciclatge a través de l'art "Quaranta anys fent cultura", concert per l'aniversari de l'Estatut a la plaça de bous de València Així han evolucionat els trets valencians al llarg de la història Xàbia ret tribut a Balenciaga, mestre basc de l'alta costura Quasi 4.000 estudiants de 85 països han passat per la Berklee des que va aterrar a València Cristina Fernández, gran triomfadora de l'entrega de premis de l'Associació d'Actors i Actrius Professionals Valencians L'artista Daniela Ortiz demana al Reina Sofia retirar la seua obra per haver acollit un acte de l'OTAN "amb el 'Guernica' de fons"


La Guàrdia Civil investiga un altre possible cas d'abús sexual a una jove de 19 anys a Borriana - À Punt\nLa Guàrdia Civil investiga un altre possible cas d'abús sexual a una jove de 19 anys a Borriana\nLa xica hauria denunciat personalment els fets ocorreguts durant un sopar d'empresa on la van trobar seminua al bany.\nImatge d'arxiu de la caserna de la Guàrdia Civil de Borriana\nLa Guàrdia Civil investiga un altre possible cas d'abusos sexuals a una xica de 19 anys a Borriana, a la Plana Baixa. La xica hauria denunciat personalment els fets, suposadament ocorreguts durant un sopar d'empresa el passat mes de desembre, al qual va assistir junt amb els seus companys de treball.\nEn aquest nou cas que s'ha conegut ara a Borriana, a la jove la van trobar seminua al bany del restaurant on va tindre lloc el sopar d'empresa, segons apunten alguns mitjans d'informació. La xica no presentava lesions, però la traslladaren a l'Hospital de la Plana de Vila-real.\nLa possible agressió sexual s'afegeix a la presumpta violació patida per una menor la nit de Cap d'Any a la mateixa localitat de la Plana Baixa. Un cas en què hi ha dos detinguts en presó provisional.


9 alumnes es matriculen el proper curs a la Llar d'infants Els Figotets - Ajuntament de Riba-roja d'Ebre\n9 alumnes es matriculen el proper curs a la Llar d'infants Els Figotets\n19/06/2015 /en Notícies /por Ajuntament de Riba-roja dEbre\nLa llar d’infants municipal de Riba-roja d’Ebre, “Els Figotets”, continuarà donant servei a les famílies del poble per quart any consecutiu, a partir del setembre. En concret s’han matriculat per al curs 2015-2016 9 infants, 5 els quals seran nous alumnes. Hi haurà 4 infants nascuts el 2013 i 5 nascuts l’any 2014. El curs passat també 9 alumnes es van matricular per començar al setembre, i 4 més es van incorporar al llarg del curs escolar.\nSegons explica la directora de la llar, Laia Vilamajó, “aquest curs 8 alumnes diuen adéu a la llar d’infants per passar a cursar P3, dels quals 7 s’han matriculat a l’escola Sant Agustí de Riba-roja d’Ebre i 1 a l’escola Enric Grau Fontserè de Flix”.\nUn projecte centrat en la biblioteca per al curs vinent\nAquest curs, recordem, es va posar en marxa un sistema educatiu a la llar basat en projectes. Enguany s’ha tractat el Projecte Jardí, que ha suposat la transformació d’espais del pati en zones de joc i experimentació. Aquest projecte s’ha treballat conjuntament amb l’AMPA i la Brigada Municipal.\nPer al curs 2015-2016 es vol engegar el Projecte Biblioteca, “a través del qual tornarem a implicar a molt actors diferents: pares, mares, mestres, ajuntament, veïns i veïnes del poble… per tal que els infants donin un valor a la lectura i a la Biblioteca Municipal”. En aquest sentit, s’establirà un dia al mes en el qual els petits podran assistir a aquest espai on un veí del poble els explicarà un conte.\nServei obert fins al 24 de juliol\nAhir, malgrat continuar oberta durant el mes de juliol, es va fer la festa de fi de curs. Els infants i les seves famílies van poder gaudir d’un berenar i de l’entrega d’àlbums i informes.\nLa llar d’infants donarà servei a les famílies fins al 24 de juliol en horari intensiu de 9 a 15 hores. Les activitats que es facin en aquest període giraran entorn de l’aigua (jocs, experimentació, temperatures, i combinant diferents materials).\nHorari, preu i serveis\nEl centre Els Figotets dóna servei d’escolarització a nens a partir de 4 mesos i fins als 3 anys, previ a l’etapa d’Infantil a l’escola Sant Agustí. Es va posar en marxa el curs 2012-2013 per atendre les necessitats educatives dels més petits, amb un preu social de 105 euros al mes (la Diputació n’aporta 70 per nen cada mes). L’horari és de 9 a 12.30 i 15 a 17.30 hores, que es pot ampliar fent ús dels serveis de menjador i acollida matinal de 8 a 9 hores.\nPer a més informació sobre la matrícula viva de la Llar d’Infants podeu consultar el següent enllaç.\nhttps://riba-roja.cat/wp-content/uploads/2015/06/llar-infants-riba-roja-debre-1.jpg 448 800 Ajuntament de Riba-roja dEbre https://riba-roja.cat/wp-content/uploads/2020/02/logo-ajuntament-de-Riba-roja-dEbre.png Ajuntament de Riba-roja dEbre2015-06-19 14:54:122020-03-06 11:12:099 alumnes es matriculen el proper curs a la Llar d'infants Els Figotets\nRecollida de signatures i suport unànime del Ple per recuperar la consulta del metge a Riba-roja01/07/2020 - 15:26\nL’Ajuntament habilita un comptador web per informar de l’aforament de les piscines municipals23/06/2020 - 13:48\nNormativa d’ús piscines municipals22/06/2020 - 12:03\nL’estiu arranca amb l’obertura de la piscina municipal i una ludoteca per a infants de 0 a 3 anys10/06/2020 - 13:44\nNou cartipàs municipal Riba-roja acull la Nayara en el primer bateig civil celebrat al municipi


Derren Brown i la Hipnosi | HIPNOSI CLINICA\n← La Experiència Dóna Forma a la Individualitat\nDerren Brown y la Hipnosis →\n“Vaig començar la meva carrera com a hipnotitzador després de desenvolupar un interès per aquesta tècnica com a estudiant, i com tenia poc interès en guanyar-me la vida com a un terapèuta o fent ballar a homes adults com a ballarines, he mirat de trobar maneres més creatives per incorporar la hipnosi (oberta o encoberta) i les formes de suggestió, en el meu treball.\nJo no crec que la hipnosi és una cosa màgica; no crec que es pugui tampoc descriure del tot com a jocs de rol o pretensió. Em sembla que s’entén millor com a un procés mitjançant el qual el subjecte es permet a si mateixa/mateix d’esdevenir altament sensible a la hipnosi, d’una manera similar a la capacitat de resposta que tenim quan anem a un metge o quan interactuem amb la majoria de figures d’autoritat . Nosaltres adoptem ràpidament les idees que ens ha donat a aquestes persones a un nivell que no és necessàriament conscient: per tant, les paraules d’un metge i la seva actitud poden conduir a la nostra recuperació, almenys en part, com a placebo en lloc dels ingredients actius en el propi fàrmac prescrit, així com podríem trobar els nostres gustos o pensaments en relació a un tema afectats per les opinions d’una figura d’autoritat que respectem en aquesta àrea … “\nLlegeix tota la peça (en Anglès) a Derren Brown’s “The Core” fent clic aquí.\nDerren Brown és un excel · lent artista que utilitza l’estat hipnòtic com a element principal en la majoria dels seus números espectaculars. Com hipnotitzadors clínics, els membres de la Societat Britànica d’Hipnosi Clínica tenim un codi de conducta professional que aclareix\nque no utilitzarem la hipnosi de la mateixa manera en que el Sr Brown de vegades la utilitza. No obstant això, aquesta hipnotitzador presenta el seu treball amb tanta claredat i una honestedat que la seva història, referències i interessos són fascinants d’ investigar. Les seves explicacions sobre la hipnosi i el seu ús de tècniques coincideixen clarament amb les d’un terapèuta professional ben entrenat.\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorized i etiquetada amb Derren Brown, hipnosi, hipnosi escènica, hipnoteràpia. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Arquitek360 | Arquitectura i Gestió Tècnica - Arquitek360\nArquitectura i Gestió Tècnica\nSERVEIS D’ARQUITECTES TÈCNICS.\nSi heu arribat fins aquí, significat que té algun interès o projecte en ment.\nSi té algun dubte sobre algun tema relacionat amb els immobles, la qual podrà resoldre amb nosaltres.\nEl nostre equip està format per Arquitectes tècnics, els quals els podrem oferir els següents serveis:\nValoració i / o Taxacions d’immobles.\nSi necessita saber el valor del seu patrimoni o el preu de venda d’un immoble, nosaltres l’ajudarem. Tenim les eines per fer-ho, coneixem el mercat, i tenim el perfil especialitzat ideal per tenir en compte tots els factors que pot influir en la valoració de l’immoble.\nDirecció i Execució d’obra nova.\nEstàs planejant construir la casa de la teva vida? Ets promotor i vols construir un Edifici? Doncs cal executar-se com cal.\nEl arquitecte técnic és el perfil que necessites, estarà sobre de tot el que passa a l’obra i comprovarà que es realitzi segons el projecte. Aquesta la responsabilitat que vam adquirir amb el promotor.\nAssumim la Direcció d’obra de tècnic únic. (Projecte, Memòria, plànols, pressupostos d’obres, etc.) a més dels tràmits necessaris amb l’administració local.\nExpliqui’ns el seu projecte de reforma, analitzarem les necessitats reals i junts ho farem realitat fins al final d’obra.\nCoordinador de Seguretat i Salut, Prevenció de Riscos i Pla de seguretat.\nEstà realitzant un obra i necessita contractar un coordinador de seguretat?\nEl nostre Tècnic en prevenció de riscos laborals sempre diu: La teva seguretat és la nostra prioritat.\nT’assessorarem en tot el que et conduirà a una integració de la prevenció en la teva empresa, a partir d’una avaluació dels riscos detectats i d’una planificació de les corresponents mesures correctores que es puguin derivar.\nAquests serveis són imprescindibles per a poder complir amb la Llei de Prevenció de Riscos Laborals i els reglaments posteriors.\nRedactem qualsevol tipus de Pla de Seguretat i Salut d’obres de construcció perquè no hagis de preocupar absolutament de res.\nRealitzem visites gratuïtes a les teves obres amb els nostres tècnics professionals, per assessorar-te i informar en l’àmbit documental i de seguretat, de manera totalment confidencial.\nI.T.E. Inspecció Tècnica d’edificis\nHas rebut una carta de l’Agència d’Habitatge de Lleida, informant que has de passar laITE?Tens dubtes o consultes? Aquí trobareu tota la informació actualitzada.\nAra que cal fer?\nPosar-se en contacte amb un dels nostres tècnics per donar un pressupost personalitzat sense compromís per poder aprovar-lo per la comunitat i iniciar els tràmits per a resoldre la ITE.\nCertificats de Eficiencia Energètica.\nEns encarreguem de tot, desplaçarem un tècnic al teu immoble, tramitarem el CEE a l’ICAEN i lliurarem el INFORME COMPLET amb l’Etiqueta Energètica corresponent.\nÉs obligatori per vendre o llogar qualsevol immoble.\nCost del CEE, tot inclòs (Taxes, Iva i Visats) – 145 €\nCom hem dit som clars i transparents. La normativa es va actualitzant, per això ens agrada estar informats i poder donar la informació més actualitzada: Consulteu el següent link si vol aprofundir més sobre el tràmit.\nEns encarreguem de tot, desplaçarem un tècnic al teu immoble i tramitarem Cèdula amb l’Agència d’Habitatge de Catalunya, que l’emetrà en el termini màxim de 30 dies.\nCal per vendre qualsevol immoble i per donar d’alta els subministraments bàsics.\nCost de la cèdula, tot inclòs (Taxes, Iva i Visats) – 145 €\nEn cas de tenir urgència en el termini de lliurament: Sol·licitar Cèdula Urgent – Llicència d’activitats. (Obertura de negocis nous.) Els autònoms, empresaris i / o nous emprenedors que necessitin un local comercial. Els serà necessari comunicar a l’Ajuntament la seva activitat, i justificar que el seu local compleix amb la normativa actual. Per sol·licitar aquesta llicència o comunicació de l’activitat serà necessari la intervenció d’un tècnic competent. Si aquest és el teu cas, truqui’ns sense compromís.\nTothom té dubtes, és per això que un bon assessorament és bàsic per evitar futurs imprevistos. Amb nosaltres tindrà un assessorament gratuït via telefònica. I si ho necessita, podrà programar una cita amb un dels nostres arquitectes tècnics per analitzar el cas i buscar la millor solució.\nCorregidor Escofet, 67, 25005 Lleida (Balàfia)\n973 10 22 86 / 694 46 00 17\n© 2019 Arquitek360 | Legal | Privacidad