Paula Andrea Zapperi. Institut Interuniversitari de Geografia. Seu d'Alacant\nValoració de l'estada a l'Institut Interuniversitari de Geografia de la Universitat d'Alacant, per Paula Andrea Zapperi\nSóc Llicenciada i Doctora en Geografia. Exercisc com a ajudant de docència a la Universidad Nacional del Sur (Argentina) i sóc investigadora assistent per al Consell Nacional de Recerques Científiques i Tècniques del mateix país.\nMitjançant la consulta a la pàgina web de l'Institut.\nEl meu interès en realitzar una estada a l'IIG va radicar principalment en les línies de treball dels investigadors que integren el Grup de Recerca d'Aigua i Territori.\nDurant la meua estada vaig escriure un article que després va ser publicat en la revista Investigaciones Geográficas. El mateix article, al seu torn, va servir de base per a continuar un treball d’investigació comparatiu juntament amb l'investigador supervisor de la meua estada (Dr. Jorge Olcina Cantos).\nVan ser altament útils. Vaig tenir accés a la biblioteca i vaig comptar amb un ordinador, escàner i impressora per a poder realitzar tasques d'anàlisis i recopilació d'informació. Al seu torn, tant el director, Antonio Rico, com el personal investigador i tècnic de l'Institut van ser molt atents i van mostrar el seu interès en què coneguera els recursos que tenia a la meua disposició. Així mateix, el professor supervisor de l’estada, Jorge Olcina, em va rebre molt cordialment i em va brindar assessorament i guia per a les meues tasques de recerca.\nTambé mereix un esment especial el recolzament rebut pels becaris i investigadors de l'IIG i del director del Laboratori de Geomàtica amb els qui he pogut intercanviar experiències de treball i mb qui continue encara en contacte.\nConsidere que l'oferta formativa i lúdica del campus de la UA és molt bona. Destaque les biblioteques com també els espais a l'aire lliure.\nEn Bahía Blanca (Argentina), a 5 d'abril de 2019


Luna Apartamento Aveiro Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRua Senhor dos Aflitos, 8 R/C F, Aveiro Centre, Aveiro, Portugal, 3800-000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Luna Apartamento\nAl visitar Aveiro, vosté es sentirà com a casa a Luna Apartamento, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Luna Apartamento, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar, ascensor, botigues a l'hotel.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb insonorització, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, forn microones a cada habitació. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen parc infantil estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Luna Apartamento no troba competidors en cap categoria.\nNúmero de Identificación Fiscal: 47628/AL\nCal que informeu el Luna Apartamento de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 40 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Número de llicència: 47628/AL


Festa Archivos | Les Muntanyes | Diari de l'Alcoià i les comarques centrals valencianes\nInici » Missatges marcats amb » Festa\nA la gala van assistir 210 persones recaptant-se 1.100 euros solidaris per a CARITAS Economat Interparroquial d’Alcoi. L’acte va ser presentat per Ricard Sanz i Conchi Jiménez. Els guardonats han estat els següents: Entitat Col·laboradora: Destil·leries Sinc 2a Diana: Filà Realistes Processó: Filà Ligeros Disseny Original: Santi Carbonell i Victor Ferrer pel disseny de l’Esquadra […]\nJorge Candela, capità per la filà Magenta: “es tracta de fer algo diferent, que no siga sempre el mateix”\nJorge Candela té l’honor de representar enguany al capità moro d’Alcoi, per la filà Magenta. Encara que la seua família és alcoiana, ell resideix a Palma de Mallorca, exercint de teletransportador de persones. Ix a les festes d’Alcoi des dels 16 anys. Mai s’imaginava que poguera eixir de capità, però enguany veurà com el seu […]\nFonèvol inicia el seu 13é concurs de fotografia. Un concurs que té com a objectiu reivindicar la participació de les dones en la festa i, en aquest sentit, aportar un punt de vista crític amb els obstacles que en presenta. En paraules del col·lectiu, “les institucions que financen la festa volen donar una imatge d’igualtat […]\nLa Festa s’uneix a l’Any Joan Valls, declarat per a aquest 2017, amb la versió de l’Ambaixada cristiana en valencià. El pròxim 30 de setembre a les set de la vesprada en el portal de Sant Roc, en plenes muralles medievals d’Alcoi. L’Homenatge de la Festa amb una escenografia especial en el portal de Sant Roc, comptarà […]\n22 d'agost de 2017ComentarLlegir més


Un carril bici i noves xàrcies de comunicació entre les urbanitzacions i el nucli urbà\nL'objectiu final és millorar les comunicacions entre els tres nuclis urbans de la població: les urbanitzacions, el nucli urbà i la platja. Serà una unió que millore el trànsit rodat però, sobretot, que facilite la circulació per mitjans alternatius, dissenyant un carril bici que, quan estiga finalitzat, travessarà tot el terme municipal de Puçol i unirà els tres nuclis.Com en tots els grans projectes urbanístics, el més difícil és començar, ja que és en estos passos inicials on cal assentar les bases del que serà eixe disseny innovador.\nI precisament això és el que ja s'està fent en el Camí Mangraners, on han començat les obres per a ampliar la calçada, reduint l'angle de les revoltes: ''l'obra consistix en primer lloc a millorar el traçat d'una revolta massa tancada, per al que ha calgut traslladar els murs de contenció i, posteriorment, anivellar i asfaltar'', explica l'arquitecte tècnic municipal, Toni Sesé.\nPerò esta és només la part visible de la intervenció. Com l'objectiu és urbanitzar tot el Camí Mangraners, incloent el carril bici fins a les urbanitzacions, s'està aprofitant l'espai destinat a este carril per a incloure davall este una nova xàrcia de sanejament, telefonia, enllumenat públic i futurs servicis: ''es tracta d'estar preparats per al futur i, aprofitant que el carril bici discorre paral·lel a la carretera, dissenyar una nova xàrcia d'infraestructures de tota classe'', conclou l'arquitecte tècnic.\nPer a dur a terme esta primera fase, l'Ajuntament ha comptat amb una subvenció de la Diputació Provincial de 57.000 euros. Durant l'any 2005 està previst continuar estes accions puntuals que milloren les connexions entre les urbanitzacions i el nucli urbà.\n06 Gener 2005


RTVV proposa als treballadors reduir en 200 els acomiadaments si la resta es rebaixa un 15% el sou\nLa rebaixa es compondria d'una reducció del 8% dels salaris que se sumaria a la rebaixa del 7% per la supressió per als empleats públics de la paga extra de Nadal\nEFE València Actualitzada el 16/08/2012 21:46\nLa direcció de Radiotelevisió Valenciana (RTVV) ha proposat reduir en 200 el nombre d'acomiadaments previstos en l'expedient de regulació d'ocupació (ERO), de manera que l'ens compti amb una plantilla final de 600 treballadors, tot i que condiciona l'acord a una reducció salarial del 15%. Així consta en la proposta "definitiva" que RTVV ha comunicat aquest dijous als sindicats, en el marc de les negociacions sobre l'ERO que, inicialment, havia d'afectar un màxim de 1.295 empleats.\nAquesta rebaixa es compondria d'una reducció del 8% dels salaris que se sumaria a la rebaixa del 7% per la supressió per als empleats públics de la paga extra de Nadal. Els sindicats consultats han criticat aquesta nova proposta de la direcció i, a l'inici de la reunió del comitè d'empresa que s'està celebrant aquesta tarda, contemplaven rebutjar-la. L amenten que reduint els sous un 15% i aplicant una major flexibilitat laboral "aniran al carrer més de 1.000 treballadors".\nAmb això, "els polsos amb els caps es mantindran", han assegurat les mateixes fonts, que han avançat que l'acord "probablement no serà aprovat" pel comitè d'empresa. Segons ha informat RTVV en un comunicat, d'una plantilla que inicialment quedaria en 400 treballadors s'ha ofert un acord per consolidar una plantilla final de 600 treballadors.\nLa direcció ha aclarit que, tot i això, la proposta inicial de reduir a 387 els llocs en l'ens plantejada per la consultora PricewaterhouseCoopers (PwC) és "un model viable". Des de l'ens han ressaltat així mateix que la reducció dels empleats afectats per l'ERO en 200 representa una millora del 50% respecte al plantejament inicial.\nLa direcció condiciona aquesta proposta a una reducció salarial d'un 8% de salari addicional, que se suma al 7% que suposa la suspensió de la paga extraordinària. També exigeix el compromís de negociar, a través del conveni col·lectiu, o per una altra via vàlida en dret, condicions de flexibilitat (temps de treball i funcions) "d'acord amb la realitat del sector".\nAls 400 llocs previstos inicialment, que es distribuiran amb les funcions establertes en l'informe de l'empresa consultora, s'incorporaran els 48 empleats que ja va proposar en l'última reunió, personal tècnic, fonamentalment. A més, la plantilla augmentaria en 152 persones més, 20 de les quals ocuparien places de redactors de l'àrea d'informatius i 12 quedarien en llocs de tècnics i administratius.\nEls 120 llocs de treball restants no tenen "distribució específica", tot i que la direcció ha avançat que es dirigirien majoritàriament a l'àrea de producció i mitjans tècnics i redaccions. Respecte a la indemnització, s'ofereix als sindicats tenir en compte el salari regulador de la paga extra suprimida recentment als treballadors del sector públic a l'hora de calcular aquesta compensació.


Adrian Tchaikovsky: “La ciència-ficció és clarament política”\nÈl llibre del dia\nL’autor d’‘Un dia tot això serà teu’, participant del Festival 42, planteja una distopia esbojarrada amb viatges en un temps fracturat\nL'escriptor de ciència-ficció Adrian Tchaikovsky a la llibreria Gigamesh de Barcelona\nEn només tretze anys ha publicat més de trenta llibres, alguns part de sèries com Herederos del tiempo (publicada en castellà per Alamut, va guanyar el prestigiós premi Arthur C. Clarke), però també una desena de novel·les curtes, com és el cas de Trescafocs i Un dia tot això serà teu, tots dos títols recents publicats per l’editorial Chronos. Ha participat al Festival 42 de Barcelona, i aprofitant el seu pas per la ciutat els seus editors l’han passejat per llibreries com Gigamesh o La Font de Mimir.\nLa carrera d’Adrian Tchaikovsky (Woodhall Spa, Regne Unit, 1972) potser es va enlairar ja quan va adoptar com a nom de ploma –en comptes de la grafia del seu nom d’origen polonès Czajkowski– una forma més fàcil de llegir per al públic anglès, i que ves per on, remet a un músic de fama mundial...\n“Un altre dia perfecte a la fi del món”, comença aquesta distopia farcida de viatges en el temps\nA Un dia tot això serà teu, un home s’ocupa d’una granja totalment automatitzada. Viu sol en companyia de la seva mascota, un dinosaure, viatja en un tractor soviètic i té una col·lecció de màquines del temps: “Un altre dia perfecte a la fi del món”.\nSegur que sempre li pregunten si li molesta que la música de Tchaikosvky soni menys que la de Mozart o Beethoven, oi?\nHa, ha, ja me la fan molt, aquesta pregunta, sí!\nDoncs la descartem, esclar... Algunes de les seves novel·les són distopies que arrenquen amb un planeta devastat, i tenint en compte que s’està celebrant la cimera del clima de Glasgow, la ciència-ficció sovint hi té coses a dir, oi?\nCrec que la ciència-ficció té una manera pròpia d’apropar-se al tema pel que fa al futur, esclar, però no és gaire bona predient el futur de la tecnologia, tot i que és genuïnament bona predient cap a on va la societat. Però quan algú es posa a predicar sobre com de malament ho estem fent, la gent hi reacciona negativament, i la ciència-ficció va bé per posar aquests temes en el punt de mira, perquè sembla com si no parlés del món real. Els clàssics del gènere fan servir les històries per reflectir com de malament ens pot anar si continuem com fins ara. Els problemes que hi ha ara de fet tenen a veure amb coses que ja han passat, no en les que puguin passar en el futur.\nLa ciència-ficció no és gaire bona predient el futur de la tecnologia, però sí que és genuïnament bona predient cap a on va la societat”\nQuan planteja aquests temes intenta esbrinar les causes o ja les troba evidents?\nEncara hi ha gent que intenta assegurar que tot plegat no té a veure amb causes humanes, però avui són minoria, així que no és una cosa que calgui fer, perquè com deia és passat. La qüestió és com ens hi enfrontem. Al món de Trescafocs té a veure amb la polarització del món entre els molt molt rics que se’n van a viure a una nau espacial lligada a la Terra, i els molt molt pobres que no hi tenen accés. La idea original que m’hi va portar és que no tenim avui dia cap tecnologia per construir un ascensor espacial, crec que va ser idea d’Arthur C. Clarke, però si fos possible seria més barat que dur-los en coets. La ironia és que s’han de construir a l’equador de la Terra, per qüestions físiques, i quan tinguéssim aquesta tecnologia l’equador segurament ja seria inhabitable. Així que en comptes de dedicar els esforços a arreglar el planeta es dedicarien a fugir-ne, i seria inútil.\nI no hi ha cap solució?\nSí que n’hi ha, però no crec que com a espècie fos la que seguiríem, perquè demanaria que els rics fossin menys rics, i no ho permetrien.\nD’alguna manera bona part de la ciència-ficció és de tall anticapitalista, en el sentit que s’acusa el capitalisme extrem de causar el desastre?\nLa ciència-ficció és clarament política. No pots escriure sobre el futur sense prendre partit polític. I probablement hi ha més pes de l’anticapitalisme que al contrari, però tampoc no és tan clar, perquè també hi ha una banda del gènere que està dedicada a lliurar guerres a l’espai, i també hi ha una branca sobre el típic individualista llibertari americà, que no és precisament anticapitalista.\nLa ciència-ficció és clarament política. No pots escriure sobre el futur sense prendre partit polític”\nPerò el sistema fa possible la tecnologia punta, no?\nPotser sí, però que aquest sigui el paradigma que coneixem no ens pot fer creure que és l’única possibilitat de com han de ser les coses. La veu d’Ian Banks potser és la més clara en el sentit que els seus mons són dels pocs de la ciència-ficció en què un voldria viure, són genuïnament millors que el nostre.\nA Un dia tot això serà teu el que hi trobem són viatges temporals, un clàssic...\nSí, és un dels pilars, i també és cert que és dels que dona més problemes de lògica. De vegades pot semblar que sigui un fet accessori, però en qualsevol possible món, si existeix el viatge en el temps és el més potent que hi haurà. Vaig decidir en aquest cas portar-lo al límit: hi ha una guerra del temps, en què al final és el temps qui mor i la història queda tallada a trossos, sense causa i conseqüència. I així no hi ha manera de resoldre cap problema del passat.\nÉs una novel·la amb un humor molt sarcàstic.\nEl protagonista és una persona horrible, mala persona, però és molt divertit. Ha lluitat en les guerres del temps, tot està trencat i hi ha un límit a totes les coses dolentes que puguis fer, perquè tot ja ha passat. És el més proper que he estat mai d’un llibre pròpiament de comèdia.\nS’ho deuria passar bé, escrivint-la, està plena d’escenes molt gracioses!\nUna de les coses que s’ha implantat en la ciència-ficció des dels anys noranta fins ara és la barreja entre foscor i humor. Als llibres de Joe Abercrombie, per exemple, passen coses molt fosques, els protagonistes fan coses molt dolentes, però alhora és molt divertit. Perquè si no és així es pot tornar depressiu. En aquest llibre meu passa que arribes al final de la història, tot ha estat arrasat per la interferència humana i arribes al punt que l’única cosa que pots fer és riure.\nAl final del temps resulta que viatja a un futur tan perfecte... que és horrorós!\nTé més a veure amb la seva natura com a persona, ell té el seu present etern, i l’únic que l’hi pot arruïnar és que hi hagi un futur que sigui millor, i no és el que vol. Si això el converteix en heroi o malvat és cosa del lector, ambdues possibilitats són vàlides.\nDe vegades escrius directament per la paradoxa, per explorar-la, que el lector es pregunti com pot ser que funcioni”\nQuan escriu va amb molt de compte de no deixar forats oberts, o paradoxes, o tira pel dret i aviam què passa?\nDe vegades escrius directament per la paradoxa, per explorar-la, que el lector es pregunti com pot ser que funcioni. I molt sovint no hi ha respostes a les preguntes, i aquesta és la gràcia.\nA Trescafocs, els joves són prescindibles, quasi com la societat fa que siguin els d’avui dia...\nSí, crec que és el meu llibre més amarg i enfadat. Hi tracto específicament el clima i sobretot com la gent ignora el mal que ha fet al planeta. El missatge essencial és que hi ha una petita part de la població que és la més responsable de la degradació de la Terra, i alhora són els que fan servir els últims recursos del planeta per intentar salvar-se només ells. Però només tenim un món i no és d’un sol ús, és descoratjador veure que hi ha gent que fa com si res mentre pensa que en tot cas, ja trobarem un altre planeta per viure-hi... Però qualsevol altre planeta serà pitjor que aquest, així que no té cap sentit.\nVostè ha escrit diverses sagues i llibres més aviat llargs, com Herederos del tiempo (Alamut), però també novel·la curta, com Trescafocs o Un dia tot això serà teu... Fa diferències quan escriu? En la literatura en anglès hi ha molta diferència d’acceptació i es diferencien molt, oi?\nEn el món del llibre en anglès les novelles no es tenien en compte fins fa sis o set anys, quan es van tornar a introduir, i com que es van vendre molt com a e-book doncs han ressorgit. Com a escriptor, la novella és la millor manera d’explorar del tot una trama sense cap distracció, has de concentrar la història, ser més precís. En una novel·la llarga, has d’esforçar-te a saber com vas del principi al final, perquè l’entremig és el que normalment no tens clar i et pots perdre en el seu laberint, però en una nouvelle vas directe del principi al final, és molt satisfactori d’escriure.\nPerò hi ha lectors que la consideren un gènere menor...\nEn anglès hi ha aquesta sensació. Suposo que el fet físic que no sigui gaire més barata però sí més curta fa que sembli que pels mateixos diners reps menys. Però el cas sobretot és que durant anys els llibres s’han anat fent més llargs, de manera que de mitjana avui són molt llargs, mentre que no fa tant el que avui es considera en anglès una novella era considerat una novel·la amb tots els ets i els uts.


Escola de circ al Centre del Carme - Levante-EMV\nEl Circ Gran Fele instal·la la seua carpa al claustre gòtic del centre de cultura contemporània, on mestres artistes oferiran classes entre el 12 i el 28 d'abril - Al #ccccirc es podran aprendre valors i tècniques circenses i hi haurà demostracions per al públic\nEl Centre del Carme oferix al llarg del mes d'abril i de manera gratuïta l'escola de circ #CCCCirc, que tindrà lloc al centre de cultura contemporània. Així ho van presentar divendres passat, el director del Centre del Carme, José Luis Pérez Pont, acompanyat per Rafael Pla, director de Gran Fele. Esta companyia valenciana de circ contemporani, ha instal·lat la seua carpa al claustre gòtic del Centre del Carme on, del 12 al 28 d'abril, acostarà al gran públic les arts circenses més populars, i combinarà l'activitat de l'escola amb demostracions i espectacles per a tota la família.\nDurant el mes d'abril, i coincidint amb les festes de Pasqua, el circ envairà el centre cultural i buscarà despertar l'interés del públic visitant amb accions que aniran més enllà de la mateixa escola: una paròdia de pallassos, equilibris, acrobàcies hand to hand€ amb l'objectiu de sorprendre els espectadors que s'acosten al Centre del Carme i als seus voltants.\nL'escola de circ #CCCCirc està impartida pels artistes del Gran Fele, grans mestres formats a l'Escola Nacional de Circ de Cuba, i va dirigida a totes les persones a partir de quatre anys.\nLa metodologia del curs, basada en la polivalència, permetrà als qui s'acosten a la carpa desenvolupar-se en diverses tècniques circenses, alhora que aprendran tots els valors que es desprenen de la convivència dins del circ.\nAcrobàcies, equilibris i aeris, presentats amb un poc de màgia, amb números d'escapisme i altres sorpreses, seran algunes de les propostes que es desenvoluparan al llarg dels dies en què la carpa estarà instal·lada al Centre del Carme Cultura Contemporània.\nEl director del Centre del Carme, José Luis Pérez Pont, ha recordat que el circ no té edat». «L'escola de circ #CCCCirc oferix propostes amb l'objectiu d'acostar al gran públic les arts circenses més populars i fomentar entre els xiquets i xiquetes el treball en equip, l'afany de superació i l'interés per aprendre i eliminar vergonyes», explica.\nAixí, al llarg d'este mes la carpa del Gran Fele transforma i ompli de vida l'arquitectura gòtica de l'entrada del centre alhora que les arts circenses conviuen amb altres propostes com la instal·lació «Valentia, una micronació imaginada» realitzada per Äther Studio, artistes residents al Centre del Carme. Els creadors han instal·lat una cabina de votació que convida a reflexionar sobre quin seria el nostre ideal de nació, en període electoral.\nPer al desenvolupament del #CCCCirc el Centre del Carme s'alia de nou amb el Gran Fele, una companyia sòlida amb identitat pròpia, que sempre oferix propostes diferents i poc convencionals. El Circ Gran Fele reprén la línia dels circs del principi del segle XX en els quals la il·lusió, la fantasia i la imaginació són eines bàsiques per a aconseguir crear històries màgiques per a públics de totes les edats.\nPer a participar en el #CCCCirc no és necessari reserva prèvia, l'activitat és gratuïta i està dirigida a tots els públics. Més informació i horaris en www.consorcimuseus.gva.es.


Casa / Vil·la de 557m² en venda a New Golden Mile\nCasa / Vil·la d'obra nova de 5 dormitoris en venda a New Golden Mile, Costa del Sol\nDimensions del terreny 1.403m²\nNova vila d'estil contemporani en venda a Los Flamingos, a prop de l'hotel Villa Padierna, famós per la seva bonic camp de golf i per les seves instal·lacions com un centre de spa i restaurants, entre d'altres.\nA l'hora de dissenyar la vila, es van tenir en compte les característiques de la parcel·la, perquè així, des de qualsevol punt de jardí i des de qualsevol finestra, es puguin contemplar les magnífiques vistes a Gibraltar i Àfrica.\nLa vila consta de 5 dormitoris amb banys privats. A més, a la planta semisoterrani es disposa de gimnàs, sauna i bany turc.\nAixí mateix, s'ofereix una terrassa amb solàrium al terrat, on podrà gaudir de les albes i capvespres. El solàrium també té minibar i es pot organitzar fàcilment un cinema a l'aire lliure per viure experiències inoblidables amb els seus éssers estimats.\nLes característiques especials d'aquesta vila familiar són la seva ubicació, les seves vistes i la sensació d'amplitud, gràcies a les finestres panoràmiques i l'abundant entrada de llum solar.\nAmpli saló-menjador amb una cuina oberta\n5 dormitoris amb banys privats\nGimnàs, sauna i hammam\nSolàrium al terrat\nEls Flamingos és una de les comunitats tancades més cobejades de la Costa d'el Sol, amb seguretat les 24 hores i situada en una vall tranquil. S'ofereix fabuloses vistes al llarg de la costa cap al penyal de Gibraltar i el nord d'Àfrica, així com unes vistes idíl·liques a un llac natural ia les tranquil·les turons i muntanyes andaluses. Es troba a només uns minuts en cotxe d'excel·lents zones comercials, restaurants i de l'glamurós Puerto Banús, a menys de 3 quilòmetres de la mar i de les netes platges de sorra.\nEn venda, Casa / Vil·la 3.495.000 €\nCasa / Vil·la de 560m² en venda a New Golden Mile\nDimensions del terreny 3.900m²\nCasa / Vil·la de 542m² en venda a New Golden Mile\nm2 edificats 542m²\nDimensions del terreny 1.253m²\nCasa / Vil·la de 1,504m² en venda a New Golden Mile\nm2 edificats 1.504m²\nDimensions del terreny 2.400m²\nEn venda, Casa / Vil·la 1.395.000 €\nCasa / Vil·la de 392m² en venda a New Golden Mile\nm2 edificats 392m²\nDimensions del terreny 649m²\nEn venda, Casa / Vil·la 2.160.000 €\nCasa / Vil·la de 306m² en venda a New Golden Mile\nm2 edificats 306m²\nCasa / Vil·la de 418m² en venda a New Golden Mile


Laura Borràs i Pablo Escobar\nL'exconsellera de Cultura Laura Borràs explica que ella i l’advocat Boye presentaran un escrit contra la jutge del 9 que ha estat investigant-la sense notificar-l'hi “en una causa secreta en què presumptament hi ha de tràfic de drogues a falsificació de divises”.\nNo conec la jutge del 9 i suposo que la jutge del 9 no coneix Laura Borràs. Pot ser que la dona visqui en un gueto i només faci servir el català per –parafrasejant José Luís de Vilallonga– “hablar con mis payeses”. Potser no.\nQui visqui el dia a dia de la realitat cultural catalana sap qui és Laura Borràs des de molt abans que es dediqués a la política. I sap, justament, que si Laura Borràs peca d’alguna cosa és de massa puritana. Ho dic en el millor sentit. La Laura Borràs, com l’enyorada Marta Rovira, no crec que s’hagi begut mai una cervesa a morro, cosa que no m’atreveixo a dir, per exemple, de la també enyorada Anna Gabriel, de l’admirada Andrea Levy o del venerat Josep Bou.\nAra podria passar que tot el rotllo de la lectura de la Borràs sigui façana i que la dona es dediqui al tràfic de drogues. Borràs passant pastilles, fotent-se MDMA en forma d’escarabat de Kafka, estiuejant a Rasquera i convidant uns quants 'capos' a la paella de Cadaqués. Si és així, us ho asseguro, ja em faig constitucionalista. Si la Laura Borràs ha passat haixix, si aquest fet s’ha produït, si Laura Borràs tenia una planteta de maria a casa, com tu, si Laura Borràs ha fet servir la paraula 'porro' per parlar d’alguna altra cosa que no sigui la planta cultivada del gènere de l’all i la ceba, si Laura Borràs ha llegit William Burroughs no pas com un escriptor sinó com un col·lega, llavors ja no crec en res. I potser, llavors, la Colometa, la bona esposa de Bath, Emma Bovary, Sissí, Josephine March, Lady Chatterly, les Tres Bessones i la Matoll i la Nenúfar són del càrtel d’Organyà, com ella.


Tèlef - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nTèlef, (en grec antic Τήλεφος, Télefos), d'acord amb la mitologia grega, fou un heroi grec, fill d'Heracles i d'Auge. Sobre les circumstàncies del seu naixement hi ha dues versions. La primera diu que després del naixement del seu fill, Auge va ser abandonada per Àleu, el seu pare, al mar, dins d'un cofre, que va anar a la deriva i va arribar a Mísia, o bé Àleu va lliurar la seva filla a Naupli que la va donar a uns mercaders en comptes d'ofegar-la tal com se li havia dit, i Auge va ser venuda a Mísia al rei Teutrant, a la cort del qual va criar Tèlef.\nHiera, Laòdice, Argiope (en) i Astíoque\nEurípil, Ciparís, Tarcont i Tirrè (fill d'Atis)\nTèlef curat pel rovell de la llança que el va ferir\nUna altra versió diu que mentre la mare era abandonada al mar, Tèlef va ser abandonat al mont Parteni, on fou alimentat per una daina fins que uns pastors el trobaren i el portaren al rei Còrit, que l'adoptà. De gran, matà per accident dos oncles seus, Hipòtou i Pereu, i aconsellat per l'oracle s'exilià a Mísia, on va saber que la seua mare era l'esposa del rei Teutrant. Llavors, es posà al seu servei i Teutrant el nomenà successor.\nQuan l'armada grega que anava cap a Troia desembarcà en el seu regne, Tèlef va córrer a rebutjar-la, però mentre lluitava ensopegà amb un cep i caigué. Aquil·les, llavors, li clavà la llança a la cuixa i el deixà ferit. Com que va passar molt de temps i la ferida no se li tancava mai, va consultar l'oracle, i aquest li revelà que la seua ferida només podia ser curada per l'arma que l'havia causada. Per tant, va anar a veure Aquil·les, i aquest, després d'aconseguir que Tèlef indiqués als grecs el millor camí per arribar a Troia, rascà el rovell de la seua llança i l'aplicà sobre la ferida, que es va curar aviat.\nEl seu fill Eurípil va anar al capdavant d'un contingent de tropes mísies a ajudar a Príam a la guerra de Troia, però va morir a mans de Neoptòlem.\n↑ 1,0 1,1 Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana, planes 202-203. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997, ISBN 84-297-4146-1\n↑ 2,0 2,1 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 506. ISBN 9788496061972.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Tèlef\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tèlef&oldid=26963538»\nDarrera modificació: 13 abr 2021 a les 18:28\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 abr 2021 a les 18:28.


'Art degenerat' a Alemanya: 80 anys de l'exposició nazi que va iniciar el saqueig\nPICTURE ALLIANCE / DPA / MARTIN GERTEN\nPublicat 17/07/2017 14:47:29CET\nEn total, per ordre de Hitler es van confiscar gairebé 20.000 obres de prop de 1.400 artistes\nMUNICH, 17 Jul. (DPA/EP) -\nObres d'artistes com Paul Klee, Vasili Kandinsky, Emil Nolde o Ernst Ludwig Kirchner van centrar fa 80 anys l'"Exhibició d'art degenerat" amb la qual el dictador nazi Adolf Hitler volia mostrar als alemanys el que ell considerava producte de jueus i bolxevics i que havia de ser eliminat.\nPer a la mostra, que es va poder veure el 19 de juliol del 1937 a Munic, els nazis van confiscar més de 600 quadres dels museus alemanys. Sota el qualificatiu de "degenerat", van difamar el cubisme, l'expressionisme, el dadaisme, la nova objectivitat ("Neue Sachlichkeit"), tot allò que segons Hitler no podia entendre's per si sol i que contravenia els principis del nacionalsocialisme o que havia estat realitzat per algun jueu per la qual cosa havia de ser retirat de l'exposició pública.\nL'exposició de Munic va marcar un punt decisiu en la política d'art dels nazis. A partir d'agost del 1937 les existències de pintures modernes dels museus del país van ser saquejades gairebé per complet.\nEn total, es van confiscar gairebé 20.000 obres de prop de 1.400 artistes de més de 100 museus i exposicions. Els quadres van ser venuts, subhastats o destruïts. Tot allò que al dictador nazi li semblava sense valor va ser cremat el 1939 a Berlín. Les conseqüències d'aquesta sagnia encara segueixen vigents.\nMOSTRA DE RECORD\nVuit dècades després del robatori d'art estatal, el quadre de gran format "Tres banyistes" (1913) d'Ernst Ludwig Kirchner va tornar a Düsseldorf, encara que només de visita. L'obra confiscada de la col·lecció del Museu d'Art de Düsseldorf (Museum Kunstpalast) va arribar el 1940 a Nova York i el 1984 va ser venuda a un museu en Sidney. Ara realitzarà una breu parada a la ciutat de l'oest d'Alemanya com a part d'una mostra en record dels actes perpetrats el 1937.\nDesprés de la guerra, els museus van intentar compensar les seves enormes pèrdues a través de noves compres per així "tancar els forats", declara Kathrin Dubois, del Museu d'Art de Düsseldorf. D'aquesta manera, en la col·lecció actual es pot veure el quadre de Kirchner "Sortida de la lluna en Fehmarn" (1914). L'obra, confiscada a Wiesbaden el 1937, va ser adquirida el 1955 per l'associació del museu alemany, encara que segueix sense estar clara la procedència.\nEn total es van confiscar a Düsseldorf més de mil obres d'art. Però en altres llocs l'espoliació va ser encara major, com a Berlín o a Essen, on els nazis van confiscar de prop de 1.400 quadres del Museu Folkwang.\nEl descobriment fa quatre anys de la gran col·lecció d'art de l'ancià Cornelius Gurlitt, que guardava en el seu habitatge més de 1.250 obres d'artistes de primer ordre com Henri Matisse, Pablo Picasso, Pierre-Auguste Renoir o Claude Monet, va fer que sortissin a la llum nombroses de les obres espoliades pels nazis el 1937 i va portar els museus alemanys a analitzar si alguna d'aquestes havien estat en les seves col·leccions.\nL'home havia heretat la col·lecció del seu pare, Hilderbrand Gurlitt, un marxant d'art al qual el règim nazi d'Hitler va encarregar apropiar-se de l'anomenat "art degenerat" i de confiscar pintures a famílies jueves per després vendre-les a canvi de divises a l'estranger.\nNomés el Museu Wallraf-Richartz de Colònia va poder identificar sis obres de la seva antiga col·lecció, entre les quals hi havia treballs d'Heinrich Campendonk, Otto Mueller i Otto Dix. Aproximadament prop de 500 quadres, aquarel·les i dibuixos van ser extrets del museu de Colònia.\nNo obstant això, és complicat que les obres tornin a les col·leccions dels museus alemanys: els nazis van legalitzar el saqueig el 1938 amb una llei que ni els aliats ni la República Federal Alemanya van anul·lar després de la guerra, per la qual cosa segueix vigent avui dia.\nEl Consell d'Europa decidirà aquest dilluns la nova seu de l'EMA


Donació a l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova - IV Fira de la Sal — Ajuntament de les Avellanes i Santa Linya\nDonació a l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova - IV Fira de la Sal\nDonació a l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova - IV Fira de la Sal https://avellanes.ddl.net/actualitat/noticies/donacio-a-lhospital-universitari-arnau-de-vilanova-iv-fira-de-la-sal https://avellanes.ddl.net/actualitat/noticies/donacio-a-lhospital-universitari-arnau-de-vilanova-iv-fira-de-la-sal/@@download/image/descarga.jpg\nS'ha fet donació a la Planta de Pediatria de l'Hospital Universitari Arnau de Vilanova dels diners recaptats durant el dinar solidari de la passada Fira de la Sal, la ascendeix a 473,00.- euros.\nEls diners aniran destinats a la compra de "buff pell a pell", es una mena de buffs gegants que es posen els pares i mares quan fan el contacte pell amb pell amb el seu nadó, facilitant la subjecció i garantint el confort tèrmic.\nPer a tots aquests petits nounats que només néixer es queden setmanes o mesos ingressats a l’hospital, és molt important disposar de bona tecnologia i tractaments punters, però el que resulta gairebé imprescindible per a la seva bona evolució clínica és el contacte amb la mare i el pare. “El millor que podem fer és crear el vincle entre la mare i el nen, perquè aquest vincle afavoreix moltíssim el benestar del nadó; sentir la mare a prop és importantíssim”, ens comenten.\nAgraïr la col·laboració a tots els que ho heu fet possible!!!


Equació de la calor - Uniopèdia, el mapa conceptual\nAquesta animació mostra l'evolució de la temperatura, segons l'equació de la calor en dues dimensions, d'una placa metàl·lica que inicialment té una regió amb una temperatura superior a la resta. Amb el pas del temps la temperatura d'aquesta regió disminueix i la resta es va escalfant. La placa sencera tendirà a una temperatura intermèdia uniforme (equilibri tèrmic). En l'animació, tant l'alçada com el color representen la temperatura. Lequació de la calor és una equació diferencial en derivades parcials que descriu la distribució de la calor (o variacions de la temperatura) en una regió al llarg del temps.\n8 les relacions: Calor, Equació de difusió, Equació diferencial en derivades parcials, Equació parabòlica en derivades parcials, Estadística, Funció, Matemàtiques, Moviment brownià.\nNou!!: Equació de la calor і Calor · Veure més »\nEquació de difusió\nLa equació de la difusió és una equació en derivades parcials que descriu fluctuacions de densitat en un material que es difon.\nNou!!: Equació de la calor і Equació de difusió · Veure més »\nNou!!: Equació de la calor і Equació diferencial en derivades parcials · Veure més »\nEquació parabòlica en derivades parcials\nUna equació parabòlica en derivades parcials és una equació diferencial parcial de segon ordre del tipus en la qual la matriu Z.\nNou!!: Equació de la calor і Equació parabòlica en derivades parcials · Veure més »\nNou!!: Equació de la calor і Estadística · Veure més »\nNou!!: Equació de la calor і Funció · Veure més »\nNou!!: Equació de la calor і Matemàtiques · Veure més »\nNou!!: Equació de la calor і Moviment brownià · Veure més »


Jornades Europees de Patrimoni. Visita guiada a l'Espai Rural de Gallecs\nEl dissabte 12 d'octubre, a les 11 del matí, tindrà lloc una visita guiada a l'Església romànica de Gallecs, com a centre vertebrador de l'espai rural de la mongeta del ganxet. La visita està inclosa dins de l'oferta d'activitats de les Jornades Europees de Patrimoni 2019. En el transcurs del recorregut, el visitant descobrirà el conreu de la mongeta del ganxet i el seu paisatge rural com a patrimoni natural i immaterial del Vallès.\nEl conreu de la mongeta del ganxet està inclòs dins de l'Inventari del Patrimoni Cultural Immaterial del Vallès, un projecte encapçalat per la Fundació Bosch i Cardellach. (+ info)\nActivitat gratuïta. Cal inscriure's a la secretaria de la Fundació Bosch i Cardellach, per correu electrònic (secretaria@fbc.cat), trucant al 93 725 85 64 i en horari d'atenció al públic.\nLes Jornades Europees de Patrimoni (JEP) són una iniciativa del Consell d’Europa i la Comissió Europea que se celebra ininterrompudament a Catalunya des del 1991 i que és considerada com l’activitat participativa més important d’Europa en relació al patrimoni cultural. Aquest projecte compta amb la col·laboració de la Federació de Municipis Catalunya, de l’Associació Catalana de Municipis i de l’Institut Ramon Muntaner i en l’edició d’enguany incorpora com a nous col·laboradors, l’Associació Capital de la Cultura Catalana i Catalonia Sacra.\nCentenars de municipis i entitats de tot Catalunya se sumen a aquesta festa major del nostre patrimoni cultural, programant activitats gratuïtes durant el segon cap de setmana d’octubre per apropar el seu patrimoni cultural a la ciutadania. Un gran ventall de propostes que es podran consultar organitzades temàticament i geogràficament en l'agenda en línia. (+ info)\nOrganitza: Immaterial Vallès\nCol·labora: Generalitat de Catalunya i Institut Ramon Muntaner


I és que ja falten pocs dies per aquesta data tant important i assenyalada, en la qual serà beatificat a Madrid, la ciutat en la qual va néixer, Álvaro del Portillo, primer successor de sant Josepmaria Escrivà al capdavant de l'Opus Dei. Amb aquest motiu, moltes famílies del Club Isard hi acudiran, amb els diversos plans que s’han organitzat, amb tren, amb autocar, amb cotxes particulars…\nDes d'Igualada, hi ha organitzats alguns viatges. Uns són per a les famílies, un altre molt semblant per les antigues alumnes del Col·legi Montclar (amb un preu de 135 euros)...\nTambé hi ha un pla per les associades i amigues del Club Isard.\nD'altra banda, universitàries i algunes estudiants de 2n de Batxillerat estan inscrites ja com a voluntàries de l’organització dels actes principals de la beatificació.\nDes d'aquí us animem a assistir a aquest esdeviment, acompanyat dels vostres familiars i amics, encara no que hagin tingut cap relació amb l'Opus Dei o amb cap labor apostòlica de l'Opus Dei.\nUs deixem aquí un vídeo, en el qual algunes persones expliquen com els ajuda Álvaro del Portillo, un "preciós exemple de vida" segons el Papa Francesc, i un "servent bo i fidel" per Joan Pau II. Bisbe successor de sant Josepmaria al capdavant de l'Opus Dei, serà beatificat el proper 27 de setembre a Madrid.\nSi voleu saber-ne més, podeu visitar www.opusdei.cat\nWhatsApp (español & english): +34 668 81 95 62 (instruccions)


Document reprografiat i prova d'impremta. -- La figura d'una mà amb el dit índex estès reprografiada en paper setinat; la màniga de la mà i un didal que cobreix l'extrem del dit índex estès estan eliminats (o tapats) amb líquid correctiu. -- Al recto del full 36, una pàgina d'un manual de jocs de mans reprografiada que conté la font de la figura de la mà amb el dit índex estès protegit amb un didal, com a il·lustració d'un truc de màgia amb el text al peu "(Fig. 284). -- Mano derecha con el dedo índice armado de un dedal", i la llegenda de foli "Maravillas de la magia moderna", i.e.\n"Las maravillas de la magia moderna: manual práctico para juegos de prestidigitación propios para ejecutarse en salones, casinos y teatros: recopilación de los más sorprendentes espectáculos de ilusionismo...", de Pablo de Areny (Barcelona: Editorial Maucci, 1913, p. 297). -- L'element visual per a una composició està estotjat en una carpeta. Al recto de la carpeta, una etiqueta que conté una referència mecanografiada, i.e. "Clara Verges [o Clara Vergés], satinades [i.e. setinades], febrer 82."; i, més avall de l'etiqueta, dues referències d'inventari d'Isidre Vallès i Rovira escrites amb bolígraf.


El pressupost 2019 de l’Ajuntament d'Hostalric s'acosta als 5 milions d'euros | NacióBaixMontseny\nEl pressupost 2019 de l’Ajuntament d'Hostalric s'acosta als 5 milions d'euros\nLa xifra de 4.905.522 d'euros suposa un 5,87% superior al pressupost de l'any 2018\nper Redacció, 11 de març de 2019 a les 15:54 |\nUna sessió plenària a Hostalric | La Selva Comunica / arxiu\nL'Ajuntament d'Hostalric gestionarà l'any 2019 un total de 4.905.522 euros, després de l'aprovació en sessió plenària del pressupost municipal d'aquest any, una xifra que suposa el 5,87 per cent més que no pas al pressupost de l'any 2018.\nAl capítol d'inversions es destinen 1.036.712 d'euros. La inversió més destacada és la de la separata de la cinquena intervenció de les muralles, amb un pressupost de 252.640 d'euros. Per al just i preu expropiatori dels garatges de les muralles s'han previst 174.809 euros, dels quals la Generalitat en finançarà 45.876 euros i el govern l'Estat Espanyol 128.933 euros. També s'han previst 50.000 euros per a la cinquena intervenció de consolidació del talús sud-est del baluard de la fortalesa, una obra que està subvencionada per la Diputació de Girona amb 50.000 euros.\nPer al projecte de la Ruta de la Tordera i riera d'Arbúcies, s'ha previst un pressupost de 94.579 euros, una actuació que també està subvencionada per la Diputació de Girona amb 47.290 euros. Per als pressupostos participatius 2019 s'ha destinat una partida de 50.000 euros i per instal·lar una caldera de biomassa a la zona esportiva, 125.431 euros. Per aquesta actuació es compta amb una subvenció de 45.000 euros, de la Diputació de Girona.\nL'alcalde d'Hostalric, Josep Frias, ha qualificat aquests pressupostos de continuat, manifestant que "històricament, l'Ajuntament d'Hostalric no ha tingut recursos extraordinaris i amb els que som capaços de generar intentem mantenir els serveis i fer inversions amb la màxima qualitat possible". L'alcalde ha afegit que en aquest pressupost s'ha continuat invertint per augmentar la plantilla de la Policia Local. Fa deu anys, es va crear el cos de Policia Local amb sis agents i un cap. Ara es disposa de 10 agents i un cap. Aquests pressupostos també inclouen la consolidació de la plantilla de la policia.\nEls pressupostos 2019 s'han aprovat amb els vots favorables del PDECat i l'abstenció d'ERC i IC-Verds.\nPolítica, ple hostalric, Ajuntament Hostalric, pressupostos municipals 2019


Sea Grass Cubert Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Cubert, vosté es sentirà com a casa a Sea Grass, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Sea Grass, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, instal.lacions de barbacoa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Cubert, faci de Sea Grass la vostra llar.


Es deia Cédric Chouviat, tenia 42 anys i treballava com a repartidor. Tenia diversos fills. "M’ofego!”, van ser les seves últimes paraules i ara que han sortit a la llum, després de 5 mesos d’ocultació, estan complicant seriosament les coses a la policia. Els mitjans Mediapart i Le Monde van obtenir els registres del control policial i els àudios gravats en el móbil de la víctima on aquesta els diu repetides vegades (set) que no pot respirar.\nChouviat va ser detingut el 3 de gener en un control policial mentre conduïa la seva moto. Una matrícula bruta i conduir amb el móbil a la mà haurien estat els motius inicials, segons la policia. Algunes paraules d’impaciència i enuig enfront de l’assetjament policial, van ser suficients segons la policia per a detenir-lo amb violència practicant-li una clau d’escanyament. Un dels agents va declarar que havia escoltat a Cedric dir-li "fill de puta". El motorista va arribar a l’hospital en coma i amb la laringe fracturada i va morir l’endemà passat.\nEn els enregistraments obtinguts per Mediapart i Le Monde, d’uns dotze minuts de durada, les discussions incriminen decididament a la policia, ja que ni tan sols l’excusa inicial per a la detenció (l’insult “fill de puta”) va ser real.\nEn l’assassinat estan implicats quatre agents que van ser detinguts recentment aquest 17 de juny, en el marc d’una causa definida com ’"homicidi involuntari". Els familiars de la víctima exigeixen que sigui canviada per “violència intencional que condueix a la mort”, la quan es considera un assassinat i té una pena major. Davant els àudios revelats, l’advocat de la família va declarar al diari Le Monde que "Tots els funcionaris i el Ministeri de l’Interior saben ja que amb la tècnica de l’escanyament poden matar a qualsevol en qualsevol moment. Tota utilització d’aquesta tècniques constitueix un assassinat".\nDesprés de sortir tot això a la llum, no hi ha dubte que en 5 mesos el govern i el sistema de justícia van tenir accés a aquesta mateixa evidència. Un silenci que diu molt sobre la complicitat del poder i el sistema judicial amb els mètodes criminals de la policia. Recordem que la policia francesa en particular practica mètodes feroços de repressió com s’ha vist contra els moviments de les armilles grogues, contra estudiants mobilitzats, o altres protestes obreres i populars.\nA principis de juny el president Macron va anunciar la fi de la tècnica d’escanyament com a mètode de detenció, després de les peticions d’organismes internacionals i la colossal mobilització als Estats Units per l’assassinat de George Floyd que es va estendre a Europa. Però després de les pressions de la policia, el ministre d’Interior, Christophe Castaner va decidir, no eliminar-la “fins a trobar una tècnica millor”. Aquest mes també s’ha publicat un informe forense que prova que Adama Traore, jove negre assassinat en 2016, va morir víctima de la brutalitat policial.\nAquest nou cas que surt a la llum reforça la necessitat d’enfortir el moviment que s’està desenvolupant internacionalment contra la brutalitat policial i el racisme, despullant el mite de la policia “de proximitat” o "pacificadora" i emfatitzant el seu veritable paper repressiu i criminal.\nRepressió / Repressió policial / Violència policial


Vuit càmpings de Tarragona, premiats com els millors d'Europa | Notícies | Indicador d'Economia\nL’Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l'Ebre, Càmpings Tarragona, ha estat reconeguda un any més amb les majors distincions del sector campista europeu\nEls representants del sector amb els establiments guardonats. FOTO: CEDIDA.\nEls premis internacionals del sector campista s'han lliurat en el decurs de dues gales celebrades a Utrecht (Holanda) i Stuttgart (Alemanya). Uns guardons que són atorgats per l'ANWB i per la prestigiosa guia alemanya Allgemeiner Deutscher Automobil-Club e.V. (ADAC), les associacions automobilístiques de referència a Holanda i Alemanya, que integren uns 21 milions de persones. A la fira de Vakantiebeurs d'Utrecht, l'ANWB concedeix dos importants premis a diferents càmpings: els ANWB Erkende TopCampings d'Espanya 2018 i el Camping Van Het Jaar 2018 (Càmpings de l'any 2018). Al primer han estat guardonats vuit càmpings de la Costa Daurada: càmping El Templo del Sol (l'Hospitalet de l'Infant), càmping Els Prats (Miami Platja), càmping Playa Mont-roig (Miami Platja), càmping La Torre del Sol (Miami Platja), càmping & Resort Sangulí Salou (Salou), càmping Tamarit Park (Tamarit), càmping Stel (Roda de Barà) i el Park Playa Barà (Roda de Barà).\nEls guardons consoliden la completa oferta campista de la província de Tarragona i la posicionen com a referent europeu únic al sud d'Europa\nMentre que al segon, Camping Van Het Jaar 2018 (Càmpings de l'any 2018), se l’ha endut el Càmping & Resort Sangulí Salou en la Categoria a l'"Establiment amb les millors instal·lacions d'allotjament de lloguer". Aquest premi l'escullen els usuaris després d'una selecció dels millors 40 càmpings de l'any per part d'un jurat especialitzat. D'altra banda, l'ADAC, l'homònima de l'ANWB a Alemanya, ha atorgat l'ADAC Superplatz d'Espanya 2018 a diferents càmpings que destaquen per la seva qualitat i que han estat classificats i catalogats amb 5 estrelles, la màxima puntuació de l'ADAC. Els premiats de la Costa Daurada han estat: El Templo del Sol (l'Hospitalet de l'Infant), Els Prats (Miami Platja), Playa Mont-roig (Miami Platja), La Torre del Sol (Miami Platja), Càmping & Resort Sangulí Salou (Salou) i Tamarit Park (Tamarit).\nJoan Antón, president de l'Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l'Ebre, ha mostrat el seu "orgull" per tots aquests premis rebuts "després de tots els esforços i inversions que fem constantment per innovar i millorar les nostres instal·lacions i serveis". A més, afegeix que "és una enorme responsabilitat de saber que els nostres campistes vénen als millors càmpings d'Europa".\nEl sector de l’acampada a Tarragona afronta una temporada amb nous reptes i importants inversions\nAquests reconeixements consoliden la completa oferta campista de la província de Tarragona i la posicionen com a referent europeu únic al sud d'Europa. També posen de manifest la important tasca que desenvolupen Càmpings Tarragona i la FEHT, la Federació Empresarial d'Hostaleria i Turisme de la província de Tarragona, per promocionar i donar suport als càmpings de la Costa Daurada i Terres de l'Ebre que tanquen una temporada molt satisfactòria, amb una xifra rècord de més de 8,7 milions de pernoctacions, un 4% més que el 2016.\nJoan Antón, assegura que "estem molt satisfets amb els resultats de l'any 2017, però ara ja toca concentrar-se en la nova temporada, fidelitzar els campistes i seguir amb la modernització de les nostres instal·lacions amb inversions importants".\nLa FEHT, Federació Empresarial d'Hostaleria i Turisme de Tarragona, aglutina el sector empresarial de l'allotjament i la restauració de la província de Tarragona. El seu objectiu principal és satisfer les necessitats dels professionals i les empreses d'aquests sectors, i promoure l'àmplia i variada oferta d'allotjament existent en aquesta demarcació. Aquesta acció comercial s'executa en una sinergia entre el teixit empresarial i el sector públic a través dels Patronats de Turisme de la Diputació de Tarragona Costa Daurada i els Patronats de Turisme de Salou, Cambrils i Vila-seca, la qual cosa representa una col·laboració única a Catalunya. Integra les següents organitzacions professionals: l'Associació d'Empresaris d'Hostaleria de la Província de Tarragona; l'Associació Hotelera Salou-Cambrils-La Pineda; l'Associació d'Hotels de Tarragona; l'Associació d'Apartaments Turístics Costa Daurada i Terres de l'Ebre; l'Associació d'Agències de Viatge Receptives de la Costa Daurada i l'Associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l'Ebre. PortAventura World també és soci de la FEHT com a empresa turística estratègica de la zona.


Testimonis - Primdental\nInstal·lacions d’última generació al servei del pacient.\nUbicats al centre de Reus amb fàcil accés.\nAtenció personalitzada als nostres pacients.\nExperts en les últimes tecnologies aplicables als tractaments.\nSol·licita la teva 1ª cita GRATUÏTA y torna a somriure\nTestimoni sobre implants dentals\nLa nostra pacient Conchi Guimerà ens relata el procés pel qual va passar a conèixer Primdental i va decidir realitzar el tractament necessari.\nEls implants dentals són els millors i més estables substituts de les dents naturals. Milloren la teva estètica, la teva confiança i la teva qualitat de vida.\nEl procediment és senzill i els resultats molt duradors. Són una inversió amb immillorables resultats.\nÉs la manera més natural de reposar les dents perdudes. Recupera la funció masticatòria i la teva estètica dental mitjançant tècniques quirúrgiques mínimament invasives.\nMira el vídeo per aclarir tots els teus dubtes!\nTestimoni sobre Brackets\nLa nostra pacient Marta Bujarante ens comenta com va conèixer Primdental i qual fuie l’atenció rebuda des de la seva primera consulta per aplicació de brackets.\nLa nostra pacient Ester Rodríguez comparteix l’experiència prèvia a conèixer Primdental i puntualitza la forma i atenció rebuda per part dels nostres professionals una vegada que pren la desició de començar el seu tractament.


Activitats per a tothom, a la Diada del Soci del Club - Club Natació Granollers\nActivitats per a tothom, a la Diada del Soci del Club\nHome/Actualitat, Noticies Home/Activitats per a tothom, a la Diada del Soci del Club\nNova edició de la Diada del Soci del Club Natació Granollers, l’acte anual social més important de l’entitat, que enguany tindrà lloc el proper diumenge 16 de juny, amb una matinal d’activitats gratuïtes per a tots els públics. Un acte amb el què es pretén que els socis i sòcies puguin gaudir d’una jornada en família i amb amics*, participant de les activitats especialment programades per l’ocasió, així com també passin una molt bona estona a l’exclusiva zona exterior de l’entitat amb les piscines ja preparades per al bany lúdic.\nLa Diada començarà a les 9h amb un programa d’activitats dirigides pels socis, i per als familiars i amics que hi vulguin participar. Activitats com el cycling, hiit, step dance, zumba, torneig social de pàdel, tallers infantils… molt variades i per a tots els públics. Durant la jornada s’oferirà esmorzar gratuït per a tots els participants.\nPROGRAMA DIADA DEL SOCI\n09:00h Hiit+Cycling 30’\n09:00h Torneig social de Pàdel\n09:00h Taller de dibuix i pintura infantil\n10:15h Step Dance Dual\n11:00h Cycling Dual\n11:30h Zumba Familiar\n12:30h AquaCross – gimcana\n*Cada soci rebrà un mail amb tres entrades gratuïtes per poder convidar a amics i familiars\nBy sara ramos|2019-06-11T12:23:43+01:00junio 11th, 2019|Actualitat, Noticies Home|0 Comments


Repsol promou la seguretat entre les empreses que treballen al Complex\nRepsol reconeix i promou la seguretat entre les empreses que treballen al Complex Industrial de Tarragona\nEn un acte al Morell, la companyia va informar sobre les fites assolides en matèria de seguretat i medi ambient durant el 2019\ndivendres, 20 de desembre 2019 - 14:04h\nImatge de la trobada de Repsol, dimecres al Morell | Cedida\nRepsol va celebrar dimecres, 18 de desembre, la Segona Reunió General de Coordinació d’Activitats Empresarials del 2019. L’acte, precisament, va servir per informar sobre les fites assolides en matèria de seguretat i medi ambient durant l’exercici de l’empresa enguany i, especialment, per fer referència a la parada d’olefines i química derivada duta a terme durant el segon semestre de l’any. Unes dues-centes persones de 65 empreses col·laboradores de Repsol van ser a la reunió, que es va celebrar a l’Auditori del Morell.\nLes empreses MEISA i SIEMSA, guardonades\nDurant la trobada, Juan Lorenzo Boix, director de Fiabilitat i Manteniment del Complex Industrial de Repsol a Tarragona, va lliurar un diploma de reconeixement a l’empresa MEISA i un altre a l’empresa SIEMSA, «per la seva contribució a l’èxit de la parada d’olefines i química derivada», va remarcar Boix.\nA la reunió, Repsol va voler agrair el treball i l’esforç de superació de totes les persones i empreses que treballen al Complex Industrial i que, amb la seva tasca, «contribueixen a millorar l’àmbit de la seguretat en el dia a dia de l’empresa».\n"🔥IMATGES: El motiu de l'enorme flama al polígon petroquímic de TGN" "📚 L'ampliació de l'Institut dels Pallaresos podria ser una realitat l'any 2021"\nEl Morell Indústria química Repsol empreses


Més de 16.000 euros per la Marató de TV3 a la Seu - El Periòdic d'Andorra\nPublicat el Dimarts, 20 de desembre de 2016 | 01:00 h\nUn moment dels programes especials de La Marató de Tv3 | instagram\nLa Seu d’Urgell ha recaptat un total de 16.526,61 euros per a La Marató de TV3 amb les diverses activitats organitzades els darrers dies, especialment al llarg d’aquest darrer cap de setmana, segons ha comunicat l’Ajuntament. La xifra, que encara no és definitiva, es destinarà a la lluita contra l’ictus i les lesions medul·lars i cerebrals traumàtiques.\nDe les propostes amb més bona rebuda, se n’ha destacat per segon any la rifa solidària organitzada pels treballadors de la Fundació Sant Hospital, que ha recaptat 8.000 euros fruit de les aportacions de 360 empreses de la ciutat i la comarca, cosa que ha permès sortejar prop de 500 obsequis. També han tingut una bona resposta el quinto popular a càrrec de l’Associació Urgellenca de Dones i l’Associació de Dones i Confraresses, que ha obtingut 3.160 euros; i la festa a La Crem que va recaptar 760 euros. El berenar popular de l’Esplai de la Gent Gran ha obtingut 473 euros; la venda de llibres, jocs de segona mà i estels, a càrrec de l’AMPA La Salle, 459,33 euros; i el concert que va oferir la Nova Companyia Instrumental, 454,10 euros.\nEncara manca la celebració d’altres activitats solidàries més que poden ajudar a incrementar la quantitat. Concretament aquest divendres dia 23 de desembre, a les 6 de la tarda, tindrà lloc un bingo solidari en anglès, a la sala polivalent del Centre Cívic El Passeig.


Detingut un jove per apunyalar el seu cunyat durant una discussió a Xàtiva - Diari La Veu\nEscriba el número 933896\n7 setembre 2019 10:57h\nEls policies van esbrinar que la víctima i el presumpte autor, el seu cunyat, havien discutit. / EUROPA PRESS\nVALÈNCIA. Agents de la Policia Nacional han detingut un home de 23 anys per presumptament apunyalar amb un ganivet el seu cunyat, de 29 anys, en el pit i l'esquena durant una discussió.\nEls fets van ocórrer a la localitat de Xàtiva (la Costera) al voltant de les 17 hores del dimarts, quan un home es va presentar a la comissaria amb diverses ferides sagnants i va manifestar que l'havien apunyalat. Immediatament, va ser traslladat a l'hospital per a ser atés, segons han explicat les forces de seguretat en un comunicat.\nEls policies van esbrinar que la víctima i el presumpte autor, el seu cunyat, havien discutit. Pel que sembla, el sospitós li va assestar una punyalada en el pit i, quan el ferit va caure a terra, li'n va propinar una altra a l'esquena. L'acusat va fugir del lloc dels fets a correcuita.\nEls agents van localitzar al jove el voltant de les 18 hores d'aquest divendres i el van detindre com a presumpte autor d'un delicte d'homicidi en grau de temptativa. El detingut, amb antecedents policials, ha passat a disposició judicial.\nEscriba el número 922120


Jaume Asens: «El contacte pels pressupostos de l'Estat ha anat millor amb Puigdemont que amb Junqueras» | NacióDigital\nJaume Asens: «El contacte pels pressupostos de l'Estat ha anat millor amb Puigdemont que amb Junqueras»\nEl tercer tinent d'alcalde de Barcelona, ben connectat amb Pablo Iglesias, sosté que "els presos de JxCat no estan tan enrocats com els d'ERC" i defensa aprovar els comptes per poder avançar en l'"agenda democràtica"\nper Joan Serra Carné , 28 d'octubre de 2018 a les 19:55 |\nJaume Asens (Barcelona, 1972) és ara mateix el dirigent polític català més ben situat per enllaçar tots els actors que poden tenir un paper rellevant en la negociació dels pressupostos de l'Estat. És amic de Pablo Iglesias -i l'ha acompanyat en les visites als presos a Soto del Real i Lledoners-, parla puntualment amb Carles Puigdemont -va ser el primer representant dels comuns que el va visitar a Bèlgica- i manté sintonia amb noms propis d'ERC. Advocat de professió, Asens s'ha implicat en la causa dels presos polítics i va ser la primera persona que va assessorar els dirigents independentistes que van optar pel camí de l'exili. Va ser ell qui va oferir els primers consells sobre legislació internacional als membres del Govern i també qui va contactar amb Gonzalo Boye per erigir-lo en coordinador de la defensa internacional del Puigdemont i els consellers. En aquesta entrevista amb NacióDigital aporta claus de fons sobre el judici que es farà el Suprem, examina les negociacions dels pressupostos i formula una tesi sobre la relació de l'independentisme amb l'Estat.\n- Vostè és la persona que ha fet de pont entre Pablo Iglesias i els dirigents independentistes, tant amb Oriol Junqueras com amb Carles Puigdemont. Com valora els contactes?\n- Era important restablir relacions polítiques i personals entre aquests espais. És difícil establir una relació política amb algú si no cultives la relació personal. Mesos enrere Pablo Iglesias ja va visitar Jordi Cuixart a Soto del Real. En aquella trobada, en la qual jo també hi era present, es va comprometre a visitar els altres presos, però el naixement prematur dels fills ho va impedir. Quan s'ha pogut reincorporar a l'activitat política, el focus s'ha situat en els pressupostos de l'Estat. Ens semblava que ara era un bon moment per parlar de política. I a Lledoners vam parlar molt de política, més que de pressupostos. I vam conversar de qüestions humanes. Era important que Pablo Iglesias es fes càrrec del patiment i de la situació dels presos, i pogués empatitzar amb aquesta realitat. La política ha de partir de la capacitat de posar-se al lloc de l'altre. Per als presos, ara mateix, fer política és molt complicat perquè estan privats de llibertat.\n"Bona part de la reunió a Lledoners va tractar sobre l'esfera personal: els presos van preguntar-li pels fills a Iglesias i ell va interessar-se per la situació de les famílies dels presos"\nBona part de la reunió va tractar sobre l'esfera personal: els presos van preguntar-li pels fills a Iglesias i ell va interessar-se per la situació de les famílies dels presos. Recordo que, a Soto del Real, Cuixart va explicar que empatitzava molt amb Iglesias per com n'era de complicat fer política a Espanya i que patia per ell quan el veia a la televisió. I això és el que va intentar transmetre a Lledoners, que malgrat les dificultats de l'escenari espanyol, ell sempre havia defensat un referèndum d'autodeterminació, a Sevilla, Múrcia o on fos; que sempre havia dit que eren presos polítics i exiliats; i que el preu polític i personal d'aquesta coherència era molt alt. Els va dir que rep amenaces i necessita escorta policial. Els va dir que ell venia d'aquell món, que és dur. Iglesias va fer aquesta reflexió perquè Junqueras li va fer el retret que havia tardat molt a visitar-los.\n- Va ser a Lledoners i també ha parlat recentment amb Carles Puigdemont. Diria que les converses pels pressupostos de l'Estat han anat millor amb Junqueras o amb Puigdemont?\n- Ha anat millor el contacte amb el món de Puigdemont, tant en el contacte amb els presos com en la mateixa conversa telefònica entre Iglesias i Puigdemont. Va haver-hi molta sintonia personal, són dues persones que es cauen bé. Iglesias li té molt respecte intel·lectual. Jo també mantinc aquest contacte amb Puigdemont, per molt que la relació més estreta amb els exiliats sigui amb Toni Comín. I, pel que fa als contactes a la presó, ens vam entendre molt més en l'anàlisi de la situació amb els presos de Junts per Catalunya que amb ERC. Sobretot, en relació al significat de la presó i el paper de la Fiscalia, a l'hora d'interpretar quins seran els següents passos. No els vam veure tan enrocats en el tema dels pressupostos. Ho veien difícil, però estaven disposats a parlar-ne. Va haver-hi més sintonia en general, especialment amb Jordi Sànchez.\n"Amb Puigdemont va haver-hi molta sintonia personal. Iglesias i Puigdemont són dues persones que es cauen bé. Iglesias li té molt respecte intel·lectual"\n- I no sorprèn que Iglesias hagi connectat més amb Puigdemont i el PDECat que amb Junqueras i ERC, tenint en compte la proximitat ideològica amb els republicans?\n- Sí, sorprèn, també tenint en compte que, estratègicament, ERC se situa ara mateix en una posició molt semblant a la nostra. ERC ha renunciat a la via unilateral i considera que s'han d'acumular forces, perquè no som prous. Per tant, no hi ha tantes diferències estratègiques. Potser, precisament per això, hi ha la necessitat de diferenciar-se més, per compensar el canvi estratègic. Sí que és veritat que ens va sorprendre. ERC va venir amb una posició fixa i es van moure, però es van moure molt poc. Estan obsessionats amb el paper de la Fiscalia en el judici. I els arguments que nosaltres els aportàvem, que els altres presos entenien, ells no els van atendre. Vaig tenir la sensació que no podien canviar de relat, potser perquè estratègicament ja han fet un canvi. Es produeix la paradoxa que ERC va empènyer fins al final amb la declaració unilateral d'independència (DUI) i ara han intercanviat els rols amb el món de Puigdemont. I sembla com si ara no es poguessin permetre un canvi de relat.\nA ERC han posat la banya en la qüestió de la Fiscalia i no volen modificar el discurs. Què diem nosaltres? No estem dient que l'independentisme doni un xec en blanc al PSOE pels pressupostos, com es va fer en la moció de censura. Estem dient que el PSOE ha de moure fitxa primer i reconèixer les forces independentistes com a interlocutors. Demanem bona disposició per seure a la taula i fer propostes, però propostes que siguin viables en el moment actual. Si les peticions són inviables, concediran en safata al PSOE la possibilitat d'anar a unes eleccions, que serien perjudicials. El paper de la Fiscalia ha de ser el gest que s'ha de demanar ara? Crec que no.\nAsens, a les dependències de l'Ajuntament de Barcelona Foto: Adrià Costa\n- El Suprem ja ha obert judici oral als líders independentistes pel procés. Per què no té sentit pressionar públicament la Fiscalia, com sosté també Jordi Sànchez?\n- Per diferents motius. Primer, perquè no és garantia d'aconseguir la llibertat dels presos. La demostració és el que va passar amb la petició de llibertat de Joaquim Forn. Segon, pot ser contraproduent demanar públicament canvis a la Fiscalia perquè el ministeri fiscal no farà res que pugui ser interpretat com una contrapartida, i menys com una contrapartida als pressupostos o fruit d'una pressió externa. És cert que la Fiscalia té una certa independència funcional tot i està vinculada jeràrquicament al govern espanyol, perquè és el govern qui nomena la fiscal en cap. Hi ha l'estatut orgànic del ministeri fiscal, com defensa ERC, que preveu que el govern pugui instar la fiscal en cap a estudiar determinades posicions en defensa de l'interès públic. Però això obligaria la fiscal en cap a reunir la junta de fiscals de sala per analitzar el cas. I ja sabem que, amb poques excepcions, aquests fiscals estan a favor de la tesi vigent al Suprem. Per tant, es produiria una rebel·lió de la junta de fiscals. No hi ha cap garantia d'un canvi en la direcció desitjada.\n"Pot ser contraproduent demanar públicament canvis a la Fiscalia perquè el ministeri fiscal no farà res que pugui ser interpretat com una contrapartida"\nUn dels problemes existents és que les posicions conservadores, la dreta, és majoritària a la Fiscalia i al Suprem. I hi ha un grau d'autonomia important d'aquests òrgans. No és cert que siguin una simple corretja de transmissió del govern. El Suprem va ser suficientment dependent per iniciar la causa contra l'independentisme, però avui és suficientment autònom per continuar-la sense rebre instruccions. Tothom sap on se situa Llarena ideològicament, és una persona molt conservadora. El problema de fons és la composició del poder judicial i la Fiscalia, i és aquí on es pot treballar discretament. Aquest desembre hi haurà una renovació del Consell General del Poder Judicial (CGPJ), presidit per Carlos Lesmes, que és un dels grans artífexs de tot plegat. I es podrien produir canvis. Ara mateix, Llarena compta amb ple suport del CGPJ, i del president de la sala segona del Suprem, Manuel Marchena. Sense Marchena, Llarena no s'hauria atrevit a fer tot el que ha fet. Aquestes persones en llocs clau estan col·locades pel PP. Els canvis poden arribar, però no perquè es reclamin públicament. De fet, si es reclamen públicament serà garantia que no passi, perquè pot ser interpretat com una cessió o un xantatge. I més ara, que s'està construint un relat a Espanya a partir del qual el govern de Pedro Sánchez és ostatge dels independentistes. El paper de Podem com a interlocutor de l'independentisme també s'explica en aquest context. A Podem no li fa tan mal aquesta pressió, i pot fer coses que el PSOE no pot fer.\n"El Suprem va ser suficientment dependent per iniciar la causa contra l'independentisme, però avui és suficientment autònom per continuar-la sense rebre instruccions"\nUn altre detall que cal tenir en compte. Hi ha un altre fiscal que també té un paper clau, Javier Zaragoza. Ell és l'autèntic artífex de la causa catalana. És coordinador dels fiscals del Suprem i ve de l'Audiència Nacional, on va construir la tesi de "tot és ETA". Quan comença tot això, intenta aplicar la plantilla basca als fets catalans. Una de les primeres coses que fa és anar-se'n al jutjat número 13, observar la documentació i construir el relat, que es basa en l'organització criminal. Aquesta és la seva marca. Zaragoza és qui construeix de forma tan imaginativa l'element de la violència, que és el que permet equiparar el cas al País Basc. Com que no ho troben, s'ho inventen.\n- Segons el seu argument, té més sentit influir en l'Advocacia de l'Estat que en la Fiscalia.\n- Sí, aquest és un moviment que l'Estat pot fer. La Fiscalia és un moviment que també està a les mans de l'Estat, però que segurament és ineficaç i inviable, a banda de contraproduent demanar-ho. Pot ser que més endavant sigui viable, ara no. En canvi, intentar moviments de l'Advocacia de l'Estat és viable i pot ser eficaç. No es tracta de donar consignes polítiques sinó d'aplicar el dret. Es treballa sovint pensant en consignes polítiques quan del que es tracta és de desactivar les consignes polítiques. En el fons, estem parlant de qüestions que són arbitrarietats disfressades de dret.\n"L'Advocacia de l'Estat només està personada per la malversació. Si no n'hi ha, podria retirar-se, i això influiria també en el cas dels exiliats"\nL'advocat de l'Estat hauria d'obeir els informes d'Hisenda, el que diu Cristóbal Montoro, que detallen que no hi ha malversació. L'Advocacia de l'Estat només està personada per la malversació. Si no n'hi ha, podria retirar-se, i això influiria també en el cas dels exiliats. La malversació és l'únic delicte pel qual es podria extradir els exiliats. Per tant, aquesta és una peça important. I el moviment és possible. Però no és una bona solució exigir-lo públicament. Quan entres en una negociació, hi ha coses que s'han de fer de forma discreta. Això ha de succeir, però no perquè ho exigeixin els independentistes, sinó perquè hauria de caure per si sol. Es tracta d'aplicar el dret. Si va vinculat a una exigència, el gest jurídic es converteix en un gest polític. I també abona el relat d'intercanviar pressupostos per presos. No ha de ser moneda de canvi.\nEl tercer tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Barcelona, a les dependències municipals Foto: Adrià Costa\n- Per què l'independentisme hauria d'aprovar els pressupostos de Sánchez?\n- Hi ha diversos arguments. Defensar aquests pressupostos és defensar també Catalunya, perquè començaria a rebre part del que li correspon, en carpetes vinculades a l'estat del benestar. Sense aquests pressupostos no té molt sentit aprovar uns pressupostos de la Generalitat. Sense les partides de l'Estat, amb uns comptes del PP prorrogats, aquí tenim un problema, perquè els pressupostos de la Generalitat seran d'austeritat i no disposaran dels suports necessaris, començant per un eventual aval del PSC o dels propis comuns. Un altre argument és per la necessitat de revertir l'època de les retallades, per molt que algunes mesures es poguessin aprovar al marge dels pressupostos, com el salari mínim. Però si tot aquest paquet de mesures no s'inclouen en un marc global de negociació pressupostària seria difícil pensar que el PSOE les aprovaria en solitari. Podem ha posat determinades coses sobre la taula.\n"Sense uns nous pressupostos de l'Estat, no té molt sentit aprovar uns pressupostos de la Generalitat"\n- Però l'independentisme no hauria de tenir un argument afegit a aquestes raons per valorar si vota o no els pressupostos de l'Estat? El moment és excepcional.\n- Sí, el moment és excepcional, però una validació dels pressupostos, més enllà de la seva bondat, pot ajudar a trencar una certa imatge fixada de l'independentisme, considerat per alguns com a insolidari, que es desentén del que passa a la resta de l'Estat. Els pressupostos de l'Estat, la Generalitat i l'Ajuntament estan estretament interrelacionats. Una no aprovació de pressupostos a l'Estat pot implicar unes noves eleccions, i és criteri del Suprem i de l'Audiència Nacional no fer judici rellevants influïts pels processos electorals, fet que podria endarrerir el judici als presos polítics. En una entrevista vaig detallar aquest argument i el diari Ara va fer un titular esbiaixat, en el qual es modificava el sentit de les meves paraules, com si jo fes una advertència a l'independentisme, vinculant l'aprovació dels pressupostos al calendari judicial. Es tracta simplement d'analitzar els escenaris i els efectes que es poden desencadenar. Si després s'ignoren aquests escenaris perquè pesen més altres qüestions, és un risc que s'assumeix. Però almenys cal tenir present totes les variables. No és cap xantatge. Simplement és important prendre consciència de les pròpies decisions.\n"Si aprova aquests pressupostos, l'independentisme estarà en una situació millor"\nSi aprova aquests pressupostos, l'independentisme estarà en una situació millor. Primer, perquè els pressupostos són una oportunitat per tornar a fer política. Sabem que no és un gest fàcil, perquè demanar a gent que està a la presó que donin suport als pressupostos d'una formació que ha participat en el 155 i d'un govern de l'Estat que els ha empresonat, no és fàcil. El dilema és evident. Per tant, entenem totes les raons i comprenem que el gest no hauria de ser gratuït. El PSOE ha de fer el primer pas, però l'independentisme també hauria d'estar disposat a entrar en el joc. Les condicions per fer política a vegades són hostils i desfavorables. Molts moviments polítics s'han hagut de moure en condicions d'exili o clandestinitat. Si no fem la política nosaltres, l'adversari farà política contra nosaltres. La dreta, quan puja al poder, és molt perillosa. Hem de conjurar-nos per imposar-nos un imperatiu categòric de no permetre que el PP i la seva crossa, Ciutadans, arribi al poder.\n- El govern espanyol insisteix, però, per via de la ministra d'Hisenda, que no atendrà en la negociació dels pressupostos qüestions alienes als comptes. On ens porta això?\n- Denota que hi ha un PSOE que no està tan interessat en aprovar aquests pressupostos. El PSOE té una bona carta de presentació per anar a les eleccions amb l'acord que va signar amb Podem. Estem més interessats nosaltres que ells a tirar endavant els pressupostos. I penso que, a la mínima que pateixin dificultats, convocaran eleccions. Tenen les enquestes al seu favor i pensen que en unes eleccions poden assolir una majoria en la qual els independentistes ja no siguin necessaris. Visualitzen un escenari en què no depenguin tant de l'independentisme com ara. I aquest és un escenari possible. Això significa moure's en unes condicions molt complicades. Les declaracions de la ministra marquen terreny, però tenim encara recorregut per fer.\nJaume Asens, durant l'entrevista amb NacióDigital Foto: Adrià Costa\n- Però veu un clima més favorable per a l'acord que quan es va gestar la moció de censura a Mariano Rajoy? Creu que és reproduïble aquell escenari d'entesa?\n- Crec que és reproduïble, però és més difícil, perquè en aquell moment vivíem en un clima d'intransigència i l'entesa es reduïa a una qüestió de supervivència democràtica. El PP era el partit més corrupte d'Europa, era un tema d'higiene democràtica necessària. Al PSOE també li resultava més fàcil, perquè ho va poder resoldre en una setmana i això va fer que no hagués de negociar contrapartides amb les forces independentistes. La dreta patrimonialitza el poder, es pensa que és seu i, quan el perd, actua com actua. Ho estem veient ara: es planteja il·legalitzar partits i aplicar un 155 encara més dur.\n- Defensa que aprovar els pressupostos de l'Estat és el primer estadi per impedir el retorn de la dreta al poder.\n- Es tracta de consolidar-ho. La moció de censura estava molt bé, però per si sola no consolida un canvi. Ja sabem que el PSOE és un govern de transició, no és un govern de canvi. Però sí que permet crear les bases per fer possible un canvi a l'Estat, de més profunditat. Hi ha un sistema amb dos eixos: d'una banda, PP-Ciutadans-Vox: i, d'una altra, les forces que rebaten el règim, els independentistes i el PSOE al mig. L'obligació que tenim és acostar el PSOE cap al nostre espai. A l'estat espanyol, la dreta no té un ADN democràtic, perquè manté una vinculació forta amb la dictadura i els poders del vell ordre. I, quan la dreta adquireix el poder, es retrocedeix moltíssim. Servint-nos dels paral·lelismes històrics, en la composició del Congrés del 1936 hi havia representada la plurinacionalitat. Els partits catalanistes i del País Basc, les forces perifèriques en general, es van unir amb les forces progressistes. Ara mateix estem en un context d'excepcionalitat, diferent del que hi havia el 1936, però el moment fa necessari protegir aquest bloc ampli. És la manera de garantir que s'acabi amb l'austeritat, perquè l'austeritat és la condició necessària per al creixement de la dreta i l'extrema dreta. Necessitem fer polítiques socials per transformar les bases socials d'aquesta societat, un camí que ens permet apropar-nos a una agenda democràtica. Les polítiques de redistribució són un antídot contra el creixement de l'extrema dreta aquí i a Europa.\n"En la qüestió territorial, en aquesta legislatura no es pot esperar molt del PSOE, però amb aquest PSOE ara podem avançar en qüestions socials"\nAquestes forces tenim moltes diferències entre nosaltres, però hem d'aprendre a cooperar. Hem d'intentar avançar en allò que estem d'acord. Si ens esperem a estar d'acord amb tot, no avançarem. Els eixos social i territorial estan interrelacionats. Si progressa l'agenda social, també ho farà el diàleg. En la qüestió territorial, en aquesta legislatura no es pot esperar molt del PSOE. No em faria moltes expectatives, però amb aquest PSOE ara podem avançar en qüestions socials. I, si hi ha una altra correlació de forces, es podrà entomar la qüestió del dret a l'autodeterminació. Fins ara han dit una cosa que no s'havien atrevit a dir mai: han impugnat la sentència del Tribunal Constitucional (TC) sobre l'Estatut. Deslegitimen el TC quan diuen que els catalans han de tornar a passar per les urnes. Relacionen tot el que està passant ara amb aquella sentència, que Pérez Royo descriu com un cop d'estat territorial. Sé que és un pas endavant molt petit en relació a les expectatives dels independentistes, però permet marcar una línia.\n- Albano Dante Fachin escrivia a NacióDigital sobre la posició de Podem i els comuns en el tema pressupostos: "Davant del discurs que separa els drets civils dels drets socials, hi ha una miopia profunda incapaç d'acceptar que els uns no hi són sense els altres". Què en pensa?\n- Estic d'acord amb la frase, els dos eixos estan interrelacionats. Però de la mateixa manera que estic d'acord amb la formulació, com acostuma a passar amb moltes de les coses que diu Albano Dante Fachin, crec que escamoteja preguntes importants. Ell ve a dir que la dignitat va primer que les qüestions bàsiques de supervivència i que, sense assumpció de penúries, no s'aconsegueixen la majoria de conquestes socials. Però hi ha una sèrie de preguntes que són pertinents. Quines conquestes socials s'aconsegueixen no aprovant els pressupostos segurament més socials de la història recent d'Espanya? De què servirà un gest de dignitat com aquest més enllà de la satisfacció moral de mantenir la coherència? Canviaran les correlacions de forces? Què guanyen els presos no votant els pressupostos de l'Estat? I el país, què hi guanya? Votar aquests pressupostos ens apropa o ens allunya de la resolució del conflicte ? Milloren o empitjoren les condicions de vida de la ciutadania catalana? No aprovar-los altera el calendari judicial o polític? Ens va bé això? A qui li interessa que no prosperin aquests pressupostos? Sobretot, a PP i Ciutadans.\nNo dic que s'hagi de fer política pensant en què interessa menys al teu adversari polític, però sí que hem de tenir present que cal sortir del confort ideològic i fer-se preguntes incòmodes com aquestes, perquè governar implica això. Parlar de pressupostos no vol dir deixar de parlar dels presos ni renunciar a la dignitat i els principis. Es demana raó estratègica, sense caure en maniqueismes idealistes. La política no és només exhibir principis o agitar banderes sinó també assumir la responsabilitat dels propis actes. Tenir la raó democràtica no és suficient. A vegades falta complexitat, matisos i profunditat estratègica, i es cau en un cert tacticisme compulsiu, fet a partir de càlculs en solitari, gesticulacions i sobreactuació emocional. Però, en realitat, ara calen llums llargs, repensar les batalles, muscular-se, imprimir ritmes nous, revisar premisses, refer actituds i saber quina és la seqüència dels fets que desencadenen els nostres actes. Per exemple, la DUI ens apropa o ens allunya de l'objectiu?\n"Tenir la raó democràtica no és suficient"\nLa DUI es discutia molt en termes de legitimitat, però a mi em sembla més rellevant discutir-la en termes d'eficàcia. Els efectes de la DUI eren positius o contraproduents? Ens aprovava o ens allunyava de aconseguir més sobirania? Tenia capacitat de ser vinculant com ens havien dit? Amb quina força, aliances o suport internacional? Aquestes preguntes es van fer poc la tardor passada. Es va enfocar tot des de l'emoció, sense pensar en les conseqüències. Quan anava a algun acte i plantejava dubtes, i deia que no n’hi havia prou desitjant una cosa perquè succeeixi, a vegades la gent em xiulava. No volien escoltar certes reflexions incomodes. I, en canvi, aplaudien els que deien consignes abrandades però buides.\n- Aquest dissabte ha fet un any de la DUI. Un any després, creu que l'independentisme ha assumit que aquell camí no va ser el propici?\n- Una part de l'independentisme s'està fent preguntes que abans no es feia. L'independentisme és molt més lúcid avui. Ha vist els límits. El camp de joc ara està molt més definit. Hi ha certa gent que encara està vivint en un independentisme màgic, creient que el desig ho és tot. És aquella actitud que defensa que per desitjar una cosa molt intensament, s'aconseguirà. Suposa una visió molt ingènua sobre com s'estructuren les relacions internacionals. També es va subestimar l'actuació de l'Estat. De fet, l'Estat va subestimar la mobilització social, i va passar el mateix a la inversa. Hi ha gent que dona poders màgics al carrer.\n"L'independentisme és molt més lúcid avui. Ha vist els límits. El camp de joc ara està molt més definit"\n- El president de la Generalitat, Quim Torra, havia reclamat a principis de setembre una mobilització permanent de l'independentisme.\n- L'estat espanyol no desapareixerà per la mobilització de la gent. Si observes la història de l'estat espanyol, sempre s'ha defensat d'una determinada manera. El debat de fons dels pressupostos està vinculat amb el debat de com es relaciona l'independentisme amb l'Estat. Hi ha una part de l'independentisme que ha pensat que només hi havia un tauler de joc, el seu. Però, després de la DUI, s'ha comprovat que els taulers de joc estan interrelacionats. I aquest és un aprenentatge que es repeteix al llarg de la història: sense Catalunya, Espanya no pot canviar; però sense que canviï Espanya, Catalunya no pot decidir. Ja ho deia Companys quan es referia al feixisme. Per això dic que ens hem d'entendre amb certes forces de l'Estat, encara que hi mantinguem moltes diferències. Com que mantenim moltes més diferències amb la dreta i l'extrema dreta, hem de poder construir un cordó sanitari.\nCanviar l'estat espanyol no és només el projecte d'alguns sinó la condició de qualsevol projecte, també de l'independentisme. Perquè ja sabem com aglutina força la dreta, quin adversari busca. Els estats europeus s'han construït nacionalment contra un enemic extern, l'estat espanyol sempre ha buscat un enemic intern. En clau territorial, PP i Cs intenten construir nació espanyola en contraposició a l'independentisme. S'ha instal·lat la idea que Espanya és irreformable. I aquesta idea ha fet créixer l'independentisme. Però la paradoxa d'això és que, com més reaccionari sigui l'Estat, menys possibilitats tindrà l'independentisme de guanyar.\n- Vostè és un dels perfils més propers a l'independentisme que hi ha als comuns. Un sector del partit, que es presenta com a sobiranista, ha reclamat un canvi de rumb presentant un manifest, amb l'argument que s'han traït els valors originals. Entén o comparteix aquesta crítica que capitanegen Elisenda Alamany i Joan Josep Nuet?\n- A mi ningú m'ha explicat aquesta iniciativa, l'he coneguda per la premsa. Em sap molt greu que tot s'hagi fet al marge dels mecanismes de decisió interns i sense consultar a gent com els companys de Desbordem o jo mateix, que ningú dubta que soc un dels referents del sobiranisme dins dels comuns. Vaig mantenir, per exemple, una posició molt clara en el debat intern sobre l'1 d'octubre, en el qual estava entre el 30% dels que demanàvem un discurs més compromès i actiu de l'espai, que no es posés tant el focus en la falta de garanties del referèndum i més en l'actitud de l'Estat. Els promotors d'aquest manifest que ara s’erigeixen en la veu de les posicions més sobiranistes, en aquell debat van defensar la posició oficialista, a diferencia de molts de nosaltres.\n"Tot i que tinc més proximitat ideològica amb Elisenda Alamany i Joan Josep Nuet que amb molts altres companys, no comparteixo el pas que han fet, pel moment en el qual el fan i per com el fan"\nLa diversitat interna de l'espai és un valor que ens fa més forts, i no s’ha d’amagar, ens enriqueix, però en aquesta ocasió ens ha fet mal. Tot i que tinc més proximitat ideològica amb Elisenda Alamany i Joan Josep Nuet que amb molts altres companys, no comparteixo el pas que han fet, pel moment en el qual el fan i per com el fan. A més, no em sembla bé que s'apropiïn d'un valor fundacional de l'espai com el sobiranisme.\nAsens, a l'Ajuntament de Barcelona. Foto: Adrià Costa\nImperdibles, Barcelona, Les entrevistes de NacióDigital, Política, pressupostos de l'Estat, Jaume Asens, Carles Puigdemont, Oriol Junqueras, Pablo Iglesias, PDECat, comuns, ERC, independència, Podem\nDonat el cas, el senyor Jaume Asens potser seria un bon alcalde de LA CRIDA.\nPer Escàner el 29 d'octubre de 2018 a les 11:52\nDe fet, què hi fa supeditat a les incompetències excèntriques de la Colau?\nPer Carles V el 28 d'octubre de 2018 a les 21:19\nRealment té mèrit emplenar quatre folis d'arguments per pretendre que té cap mena de sentit que polítics retinguts com ostatges per l'Estat, de forma absolutament irregular, il·legal i venjativa, hagin d'avindre's a negociar res amb els seus captors. Perquè ara mateix el PSOE és això: el carceller del govern català democràticament escollit. Però el que em temo és que els companys dels ostatges despatxaran l'almoina encara amb menys contemplacions i diran que és pel bé de tots, fins i tot dels presos.


40 estudiants de l’IES Josep Iborra acudeixen a la manifestació contra la LOE a Gandia « Infobenissa\n40 estudiants de l’IES Josep Iborra acudeixen a la manifestació contra la LOE a Gandia\n18 de novembre de 2005 No hi ha comentaris\nMés de 300 estudiants de diferents instituts de les comarques de la Marina i la Safor es van congregar enfront de la seu del PSPV de Gandia per a protestar contra la Llei Orgànica d’Educació (LOE) i contra l’Espai d’Ensenyament Superior (EEES). La Coordinadora d’Estudiants dels Països Catalans (CEPC) va organitzar la manifestació, igual que ho va fer en altres municipis com València, Castelló, Alacant, Vinaròs o Xàtiva.\nUna vintena d’agents, entre membres de la policia nacional, antidisturbis, efectius locals i de tràfic, van estar controlant la concentració en tot moment. Els propis manifestants van titllar aquesta presència policial de “desmesurada”.\n“Nosaltres hem vingut de manera molt pacífica a protestar contra una llei que vam considerar que no és de qualitat”, va assenyalar David Prats, un dels organitzadors.\nL’acte reivindicatiu es va desenvolupar d’una manera cívica. A partir de les dotze del migdia van arribar alumnes de diferents centres de secundària de municipis com Xàbia, Pedreguer, Pego, Gata, Dénia, Gandia, Benissa, Oliva, Vilallonga i Tavernes de la Valldigna.\nUn gran nombre de joves de secundària de la Safor s’adheriren a la vaga en defensa de la “universitat pública” davant les recents amenaces del nou esborrany de la LOU i la convergència universitària europea, en el marc del procés de Bolonya.\nPancartes, xiulades i fins i tot música a ritme de dolçaina i tabalet van acompanyar els joves, que consideren que la nova llei “amaga (darrere del pretext de donar qualitat a l’ensenyament en l’educació) la privatització, la segregació entre els estudiants, l’elitisme o l’autoritarisme”.\nEls estudiants també rebutgen l’opció de presència dels representants del món empresarial dins dels consells escolars dels centres de formació professional, ja que “marcaria la mercantilització d’aquesta branca”.\nTampoc protegeixen l’enduriment de la selectivitat i la continuació dels acords amb el Vaticà, “que dilueixen la possibilitat de construir una escola laica i aconfessional”.\nBenissa organitza una manifestació i demana que la lidere el PP (28/5/2005)


dijous, 23 de maig\tDescobrir\nJa està disponible el programa de la Festa Major 2012\nLa festa grossa de Palau-solità i Plegamans tindrà lloc del 23 al 27 d’agost\nL’Ajuntament ja ha elaborat el programa que conté tots els actes que tindran lloc a la vila durant la Festa Major 2012, que enguany se celebra del dijous 23 al dilluns 27 d’agost, jornada festiva al municipi. Es pot consultar el programa clicant al document adjunt. A banda, es fan 6.000 còpies en paper que es repartiran a totes les llars del municipi. La portada reprodueix el Cartell de Festa Major 2012, elaborat per Lorena Sánchez, l’alumna del batxillerat artístic de l’Institut Ramon Casas i Carbó que va guanyar el concurs convocat per escollir-lo.\nLa programació d’actes ha estat elaborada mitjançant la participació de les entitats del municipi a través de la Comissió de Festa Major, alhora que s’ha complert fins al 80% de les propostes fetes pels joves a través del ‘Mulla’t per la Festa Major’ que es va convocar a l’hivern. En definitiva, “ha estat el procés participatiu més ampli que s’ha fet mai”, segons la regidora de Festes, Carme Sanz. Per la seva banda, l’Alcaldessa de Palau-solità i Plegamans, Teresa Padrós, agraeix “la feina i l’esforç fet per moltes persones de forma desinteressada per elaborar el programa d’actes i per organitzar bona part de les activitats”. Cal recordar que s’ha aconseguit tancar un programa farcit d’actes de qualitat i molt participatius alhora que s’ha reduït un 24% el pressupost respecte a la Festa Major de l’any passat. Així, el cost total previst per aquest any està xifrat en 160.000€, aproximadament, quan l’any passat va costar 210.000€ i al 2010, 250.000€.\nEl grup cap de cartell del concert principal, que tindrà lloc divendres 24 d’agost, és Lax’n’Busto, que sortiran a l’escenari després del grup Cuchillo de Palo. Dissabte actuaran Hotel Cochambre. També destaquen les actuacions de l’Orquestra Maravella, Chicos del Maíz o Tràfic, entre altres. L’oferta musical inclourà nits de dj, havaneres, country, jazz, sardanes, música andalusa, música infantil, el correbarres i diversos balls. Pel que fa a l’oferta esportiva, s’espera que, com cada any, la CursaMaria Víctor sigui un dels actes més multitudinaris. Enguany tornarà a haver-hi dos recorreguts: caminant o corrent. Les Cabres i les Vaques animaran la festa amb les proves i reptes dels Jocs Rurals. Han realitzat un vídeo per escalfar motors que es pot veure a la pàgina d'inici del web municipal.\nEs preveuen sorpreses també en el pregó d’enguany. Carme Sanz ha avançat que “serà un espectacle on s’implicarà la gent de la plaça”. L’endemà tindrà lloc el correfoc, que servirà per estrenar les activitats d’una nova entitat del municipi: els Deixebles del Dimoni de la Pedra Llarga, la primera colla de dimonis de Palau-solità i Plegamans. També serà una estrena l’Empalmada itinerant, que s’iniciarà a les 6 de la matinada del dilluns 27. Després hi haurà l’Esmorzar resacós al Castell de Plegamans. El fi de festa, serà, per primer cop, el sopar i ball ‘Fins a la Festa Major de l’any que ve’, a l’envelat. Enguany no hi haurà Castell de Focs Artificials per donada l’obligació de reduir els costos. A més, l’envelat serà el lloc on es faran els concerts i activitats per als joves, ja que s’ha optat per reduir els espais de Festa Major, també com a mesura d’estalvi. No obstant això, s’estrenarà el Corral de l’Envelat, un espai nou on les entitats hi tindran les anomenades barraques, amb servei de bar i un escenari autogestionat.\nBallada de gegants i capgrossos, any 2011\nCartell Festa Major 2012, obra de Lorena Sánchez, guanyadora del concurs del cartell\nFesta Major 2012, programa i informació general\tSuggeriments | Avís Legal | Crèdits | Accessibilitat\tDescobrir