eduard.cat: Classe del 2010\nA l'última newsletter de Shanti Bhavan van incloure-hi aquest vídeo homenatge per als alumnes que es van graduar el 2010. Són la primera promoció, després de 14 anys de projecte, i ara tots ells estan estudiant a universitats de Bangalore. El vídeo serà un bonic record, que podran conservar, de tots els anys que han passat junts a l'escola.\nQuè xulo!!!!!!!! això serà un record per sempre i que els mantindrà units. Bona feina feta amb el cor! Enhorabona per seguir plantant llavors Edu! Tere\n9 d’octubre de 2010 a les 18:34\nM'afegeixo a les felicitacions de la Tere, Eduard. El vídeo m'ha emocionat, pel que hi ha al darrera de les fotos de (per mi) desconeguts; imagino com t'ha d'haver emocionat a tu, intueixo les llàgrimes -com diu el vídeo, al final, barreja de sentiments- l'últim dia, en sortir per la porta de l'edifici on s'han format tots aquests anys...Quin orgull per tu, saber-te'n part.\n9 d’octubre de 2010 a les 22:16\nGràcies Tere i Ferran! Tens raó Ferran, per a la gent implicada al projecte va ser un moment dolç però ahora amb un punt de tristesa.Salut!\n19 d’octubre de 2010 a les 20:15\nLa universitat dels nens i les nenes al Parc de la...\nLa història de Saleem Sinai. Una pre-ressenya\nWhy water? Blog Action Day 2010\nReflexions (i polèmica) sobre els Premis Blocs Cat...


La Fundació Iluro exposarà una selecció de la col·lecció de Jordi Tardà | Mataró Ràdio\nDc, 20/04/2016 - 14:30\nLa col•lecció del periodista, crític i col•leccionista musical mataroní Jordi Tardà es podrà veure a la Fundació Iluro. L’entitat ha signat un conveni amb la societat “Paraula d’Stone”, gestionada per Rosa Maria Masferrer, la seva esposa i productora musical, per la cessió dels objectes de la col•lecció musical. Aquest conveni permetrà l’exhibició i divulgació, tant a nivell social com cultural del mataroní que va morir el març del 2015.\nTardà va ser al llarg de la seva vida col•leccionista de tot tipus de miscel•lània musical, entre d’altres, va deixar una interminable relació d’objectes relacionats d’una forma o una altra amb la música, que la Fundació Iluro ajudarà a donar a conèixer mitjançant diferents projectes en els que es treballaran, entre els quals destaquen un acte d’homenatge i una exposició d’objectes de la col•lecció. Pere Carles, president de la Fundació Iluro, detalla que amb aquest conveni s’oferirà la possibilitat a la ciutat de Mataró d’ajudar a conèixer aquest important patrimoni de qui fou un il•lustre mataroní.\nEntre les peces es poden trobar discos considerats únics; col•leccions de compactes i vinils (molts d’ells signats), àlbums fotogràfics, discos d’or i platí de grups com els Beatles,Metallica, Duran Duran o U2; instruments com la guitarra d’Eric Clapton o el baix de Paul McCartney; complements i vestuari d’artistes com Mick Jagger, Frank Sinatra, Prince, Madonna; i objecte diversos com la banyera d’Elton John reconvertida en taula. De tota la col•lecció caldrà fer una sel•lecció que permeti mostrar tot el que Tardà va aconseguir recopilar i posar en valor.\nDe moment queda molta feina per fer, però sembla ser que per la tardor es podrien començar a programar les primeres accions derivades del conveni entre la Fundació Iluro i la societat “Paraula d’Stone”.\nFundació Iluro, Jordi Tardà, Mèxic


L’Ajuntament d’Alfara del Patriarca informa d’un Ban de Falles per regular la utilització de material pirotècnic | Ajuntament d'Alfara del Patriarca\nL’Ajuntament d’Alfara del Patriarca informa d’un Ban de Falles per regular la utilització de material pirotècnic\nMarisa Almodóvar Torres\nALCALDESSA D’ALFARA DEL PATRIARCA\nDavant la celebració de les festes de Falles 2022 resulta necessari posar en coneixement de tota la ciutadania els aspectes del municipi d’Alfara del Patriarca que previsiblement es veuran alterats per causa de les mateixes i a més regular la utilització de material pirotècnic per a evitar accidents i molèsties innecessàries. En conseqüència i fent ús de les facultats concedides per l’art. 21.1.e) de la Llei 7/1985, de 2 d’abril, Reguladora de les Bases del Règim Local modificada per la Llei 11/1999 de 21 d’abril, vinc a\nDe conformitat amb el Reial decret 989/2015 de 30 d’octubre, pel qual s’aprova el Reglament d’articles pirotècnics i cartutxeria, on es regulen els espectacles pirotècnics realitzats per experts (Instrucció tècnica complementària núm. 8 ITC-8) i de les manifestacions festives religioses, culturals i tradicionals (Instrucció tècnica complementària núm. 18, ITC-18):\nAtesa la normativa vigent les classes de pirotècnia recreativa autoritzades per al seu ús són:\no Categoria F1: A partir de 8 anys.\no Categoria F2: A partir de 10 anys.\no Categoria F3: A partir de 18 anys.\nL’ús dels artificis per menors haurà de realitzar-se sempre en presència d’un adult. Per als menors de 16 anys és obligatòria l’autorització per escrit dels pares o tutors legals que certifique que el menor ha rebut instruccions sobre l’adequada utilització del producte.\nEls productes de pirotècnia recreativa utilitzats per particulars es podran utilitzar en les següents franges horàries:\no Del 10 al 14 de març: de 8 a 20 hores\no Del 15 al 19 de març: de 8 a 22 hores.\no A partir del 20 de març tornarà a estar prohibit tirar petards sense autorització.\nEstà prohibida la venda de qualsevol categoria de producte pirotècnic als menors de 12 anys.\nQueda prohibit tirar petards per particulars de les classes NO autoritzades per la legislació vigent. Prohibició que es fa extensiva per a les classes autoritzades fora de les hores, llocs i actes programats, alterant amb això la tranquil·litat de la resta d’usuaris.\nEs prohibeix expressament l’ús de material pirotècnic, dins dels edificis i en patis, zones enjardinades, així com en zones de jocs infantils, plaça San Juan de Ribera, i voltants dels monuments fallers.\nQueda prohibit fer malbé al mobiliari públic de la població.\nEls serveis de la Policia Local retiraran tots els materials no legalitzats, i aquells que infringisquen la present disposició.\nEl tir de focs d’artificials i petards que realitzen la Comissió Fallera, serà en les zones autoritzades.\nL’Ajuntament no es fa responsable dels danys i perjudicis que puguen ocasionar-se amb motiu del tir de focs artificials, que en tot cas, ho seran per compte i risc dels espectadors, considerant-se imprudència dels mateixos o dels seus representants legals, el no estar prou allunyats dels trets d’aquells per a evitar les falses explosions, caiguda de residus pirotècnics, etc. No obstant això, seran d’obligada observança quantes mesures d’emergència dicte aquest Ajuntament.\nEs recorda la prohibició d’emmagatzematge i expedició del material pirotècnic en llocs que manquen de la preceptiva autorització de la Delegació del Govern.\nUbicació monument Fallers:\nC/ Maestro Palau (Encreuament amb carrer Cavallers)\nDel 15 al 19 de març: Carrer San Diego, carrer Maestro Palau fins a encreuament amb Cavallers, i carrer Cavallers des de l’encreuament carrer La Noria.\nDel 15 al 19 de març també es produiran talls puntuals per concentracions d’actes fallers al carrer València.\nNormes i recomanacions actes fallers:\nAmb la finalitat d’aconseguir la celebració d’actes festius sanitàriament segurs, és necessari seguir les següents normes:\nEs recomana l’ús continuat de la mascareta. És obligatori el seu ús en casos d’aglomeracions.\nEs recomana que la comissió fallera compte amb la figura del coordinador/a COVID.\nEs difondran des de l’organització crides al públic i participants a celebrar uns actes festius responsables.\nActivitats en seus festeres: Ús de la mascareta i assegurar ventilació suficient.\nOfrena: Ús obligatori de la mascareta per al públic assistent, excepte per a menors de 6 anys. No s’exigeix per a participants.\nCercaviles: Es recomana l’ús de la mascareta, tant per a participants com per al públic assistent, excepte menors de 6 anys.\nDespertà: Es desenvoluparan amb distanciament social i es recomana l’ús de la mascareta.\nL’Alcaldia agraeix la seua col·laboració en el compliment del present Ban.\nAlfara del Patriarca, 10 de març de 2022.\n⇐ Més notícies L’Ajuntament busca dones referents del poble per a la campanya ‘Alfara del Patriarca, la il•lusió de fer possible la igualtat’\nL’Ajuntament d’Alfara del Patriarca celebra Ple extraordinari el 16 de març Notícies posteriors ⇒


Biblioblog – Fora del prestatge » Mare. Ada Castells\n« En la sombra\nLa huella del mal. Manuel Ríos San Martín »\nMare. Ada Castells\nUna de les novetats que t’ofereix la biblioteca aquesta setmana és l’últim llibre d’Ada Castell, Mare.\n‘Ja fa hores que, pel celobert, he sentit els veïns fent fressa a les cuines. M’han arribat les olors dels seus dinars, una barreja impossible de col, sofregit i pizza. Immersa en la lectura, he estat incapaç de tornar al món dels vius. L’ara i l’aquí nohan aconseguit imposar-se. Les paraules de la mare han estat més poderoses que qualsevol altra remor. Si no vigilo, en un parell d’hores començaré a sentir com els veïns baten els ous per a les truites del sopar i jo continuaré clavada a la cuina, sotmesa a aquesta pluja de records. Sort que les meves germanes vindran a rescatar-me de la mare, com si estiguessin eternament condemnades a aquesta missió.’\nSegons la definició de l’Institut d’Estudis Catalans, l’acepció 1 de mare és Dona o femella que ha engendrat un o més fills, especialment respecte a aquests.\nAquesta unió o desunió entre les mares/els pares i els seus fills/les seves filles és un tema universal molt treballat a la literatura: Carta al pare de Franz Kafka, Tu no ets una mare com les altres d’Angelika Schrobsdorff, Mare i filla de Jenn Díaz …\nL’Ada Castells ens parla de la seva mare. La mare ha estat present sempre en totes les seves novel·les i en les columnes del diari AVUI. Per tant, és una persona/personatge ben present en tots els seus escrits.\nVa començar a escriure aquesta història amb la intenció d’explicar/d’explicar-se com era la seva mare. Però, com passa en la majoria dels cassos, a mesura que escrivia el personatge anava creixent tant dins de la narració com dins de la pròpia autora. La mare es va fer tan present que la va enyorar, va recordar moments, objectes… i la necessitat d’entendre-la va augmentar. El llibre, per tant, ha esdevingut terapèutic.\nL’Ada té dues germanes, igual que la Sara. I aquest llibre és un voler aproximar-s’hi, una reconciliació. ‘És un llibre sobre el desig d’aconseguir estimar als qui has d’estimar.’\nI què trobem entre les seves pàgines? El personatge femení i principal, la Sara, espera que passin a recollir els últims mobles de la seva mare. Mentre espera, li cau a les mans una llibreta daurada amb un títol que la descol·loca: Confeccions Vidal. I hi descobreix les memòries que ha escrit l’excèntrica de la seva mare els dos últims anys de vida. La Sara, la filla, comprova allò que ja sap, perquè ho ha viscut, que la Raquel, la mare, s’hauria passat l’existència anant a festes, comprant-se joies i ballant la conga, però tenia un problema del qual no podia defugir: tres filles.\n‘(…) ¿I la mare? Tinc tretze anys i tinc gana i no hi ha res per sopar. Ara sento la clau i és ella qui arriba. Estrena un vestit jaqueta de punt que li pica i l’unic que pensa és a treure-se’l per posar-se el pijama i alliberar-se també de les mitges compressives. M’ordena que l’ajudi. Fa mesos que s’ha aprimat seguint les indicacions del Weight Watchers, a la seva manera. Mare tinc gana, li insisteixo mentre li escolo la primera mitja entre les cames, (…) Em respon que no em comporti com una nena mimada, que per què no m’he fet una truita, que per què no n’he fet una altra per a ella, que ve d’una reunió per salvar nens orfes i em troba aquí, escarxofada al sof, com sempre…’\nL’autora ha escrit un retrat honest i divertit de la vida de la seva mare, la qual cosa tant commou com fa riure.\nAltres llibres de l’autora que podeu trobar a la biblioteca:\ndijous 6 de juny de 2019 | Categoria: NO T'HO PERDIS!\t| Enllaç permanent


Nostalgia Luxury Apartments Lesvos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAnaxos Lesvou, Anaxos, Lesvos, Grècia, 82101 - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Nostalgia Luxury Apartments\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Nostalgia Luxury Apartments és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Anaxos. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Nostalgia Luxury Apartments, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com bany, jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Nostalgia Luxury Apartments.\nCal que informeu el Nostalgia Luxury Apartments de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Les semifinals i la final de la Lliga Catalana d'hoquei patins, a Esport3\nAvui, a les 19.00 i a les 21.00, es podran veure a Esport3 els dos partits de les semifinals de la Lliga Catalana d'hoquei patins, que jugaran el Lleida Llista contra el Reus Deportiu i el Barça Lassa contra el Citylift Girona. I demà a les 13.00 es podrà seguir la final\n10/09/2018 - 11.45\nAvui se sabran els finalistes de la 14a edició de la Lliga Catalana d'hoquei patins. A partir de les 19.00, es disputarà la primera semifinal entre el Reus Deportiu i el Lleida Llista. Els reusencs són els campions de les dues últimes temporades i arriben a la cita després d'haver eliminat el Noia en quarts de final (2-1). El Lleida Llista, per la seva banda, es va plantar a semifinals gràcies a una remuntada contra el Vendrell (2-3).\nLa segona semifinal enfrontarà el Barça Lassa i el Citylift Girona a partir de les 21.00. Els blaugrana van golejar el Calafell (7-1) en quarts de final i també arriben invictes a la cita. Es trobaran un Girona que es va imposar al Voltregà per 3 a 1.\nSense gaire temps per descansar, la final es disputarà demà a les 13.00, deu minuts abans per Esport3. Tots els partits es juguen al Pavelló de Les Comes a Igualada.\nLa narració serà de Joan Ferran i els comentaris, del seleccionador català masculí, Jordi Camps.


La SAM implica la ciutadania en l’estalvi d’aigua i convida tothom a la primera xerrada de conscienciació – Rellevant.cat\nA més, després de la xerrada hi haurà un petit refresc i es donarà un petit obsequi d’estalvi. Des de la SAM agrairan la vostra assistència i participació. Per una altra banda, la SAM recorda que per un major estalvi d’aigua en els habitatges també s’han duit a terme actuacions encaminades a millorar el rendiment de les xarxes d’abastament. Amb la posada en marxa del pla pilot, que té com a objectius la determinació local de potencials d’estalvi i la proposta de mesures concretes de reducció del consum, es plantegen mesures en paral·lel com instal·lar nous comptadors de “tipus C”, que es realitzarà de forma progressiva fins a finals d’any. Aquesta nova tecnologia permet detectar millor les fuites i d’aquesta manera es podrà actuar de forma immediata per a reparar-les, la qual cosa suposarà un estalvi addicional. En la mateixa línia es va fer l’any passat el Projecte d’autorització i actuacions puntuals a la xarxa d’aigua potable i aigües residuals del sector 6, mitjançant el qual es va remodelar el barri des Barracar. Veniu a la xerrada, sumau-vos a la nostra campanya i feis un consum responsable d’aigua!\n16 de març de 2018 Ajuntament de Manacor Serveis Deixa un comentari


Lluny de la normalitat | Lluís Llort | Barcelona | Llibres | El Punt Avui\nLluny de la normalitat Lluny de la normalitat Lluny de la normalitat Lluny de la normalitat + Lluny de la normalitat E-mail\nRamon Mas ha publicat la novel·la breu i poètica ‘Estigmes’ LAIA CARDONA.\nLluny de la normalitat Lluny de la normalitat Lluny de la normalitat Lluny de la normalitat Lluny de la normalitat E-mail\n“M’interessa explorar el que s’escapa del que tothom considera normal”, diu Mas\nRamon Mas (Sant Julià de Vilatorta, 1982), és un dels dos motors de l’editorial Males Herbes, juntament amb Ricard Planas. Un segell personal i valent que aposta per obres i autors que, a més de ser males herbes, prosperen pels marges.\nMas també és poeta i fa lletres i canta en diversos grups. Curiosament, però, la narrativa la publica en altres editorials. Una manera de posar-se a prova. El 2012 va publicar a L’Albí Crònica d’un delicte menor i el 2017 Afores, a Edicions del 1984, editorial amb què repeteix ara amb Estigmes. Sempre obres breus, sintètiques, poètiques, inquietants, amb descripcions creatives d’espais, accions i personatges.\nEstigmes, com Afores, passa al poble fictici de Puigsech, que podria ser el Macondo de Mas. “Penso més en l’Ilium de Kurt Vonnegut, un poble que apareix a la majoria dels seus libres però que no té per què ser el centre de l’acció, ni la clau del llibre; Puigsech simplement és un territori de ficció que conec molt bé, i això em facilita la feina a l’hora d’ubicar-hi les històries que vull explicar”, detalla Mas.\nL’obra comença el 1997, amb un jove que arriba amb la seva Vespino a un local que comparteixen un grup d’amics. Allà troba en Germ en un estat mental deplorable. I seguim aquest personatge i els de la resta del poble al llarg d’un estiu ple de trencaments, en especial amb la realitat.\n“A Estigmes, el 90% del que hi passa és ficció, són fets inventats, excepte alguna escena sense importància per a la trama que sí que és treta literalment de la realitat. Tanmateix, com passa sempre, els fets inventats estan inspirats en fets reals, perquè encara que uns i altres no tinguin res a veure, sí que tenen en comú les reaccions psicològiques i emocionals dels personatges. El llibre més fantasiós està inspirat en la manera de veure la realitat del seu autor.”\nLa narrativa hipnòtica de Mas resulta molt visual. “Vaig començar la història a partir d’una imatge, un concepte i algunes sensacions, però a mesura que l’escriptura anava avançant, s’hi barrejaven altres elements i el text prenia una dimensió nova, força diferent de la idea boirosa que en tenia al començament. Pel que fa la trama, només tenia quatre ratlles orientatives que eren el punt de partida, per això sovint he hagut de tornar enrere i buscar un altre camí per als personatges.”\nL’alta intensitat literària –tot el primer capítol, sense anar més lluny– fa l’efecte que és fruit de molta depuració, de molta reescriptura, de buscar l’essència... “Sí, faig moltíssima reescriptura. El primer capítol d’Estigmes, per exemple, l’he estat reescrivint durant quatre anys. Això està relacionat amb el fet de no tenir una trama tancada des del començament, ja que, sovint, quan fas un capítol nou, has de reescriure coses dels anteriors, i així també els vas polint. Crec que cada frase pot arribar a dir el que vull que digui en tots els sentits, no només en el contingut de les paraules. M’interessa treballar el ritme i la potència expressiva a l’hora de construir els paràgrafs.”\nEls temes que apareixen a Estigmes són variats i complexos: la droga, la bogeria, la depressió, l’alcoholisme social als bars, les relacions de família i les socials, la música, l’antropologia o mítica dels espais naturals... “Alguns dels temes que dius per mi formen part del mateix tema, i els altres hi estan directament relacionats. La droga, la bogeria, l’alcoholisme i la cultura underground (més que la música, la Brida –la protagonista femenina– descobreix el punk) generen situacions de desencaix amb el concepte social de normalitat, i, per tant, s’escapen del sentit comú. M’interessa explorar el que s’escapa del que tothom considera normal, i veure com això obre vies cap a llocs secrets, físics o mentals. Si entenem que el concepte de normalitat és el que dona forma i límits al concepte de realitat, tot el que s’escapi d’allò normal és susceptible d’entrar al territori del fantàstic”, teoritza Ramon Mas.\nEl Punt Avui. Girona 07-04-2019, Pàgina 53\nEl Punt Avui. Nacional 07-04-2019, Pàgina 33


Experiències de centre: Els alumnes de P3 de l'escola President Salvans fan un LipDub\nEls alumnes de P3 de l'escola President Salvans fan un LipDub\nEls alumnes més joves, els de P3 de l'ESC President Salvans s'inicien en el nou ambient escolar, amb una activitat de grup: fan un LipDub, amb el qual trobaran més acollidora i divertida l'escola.\nTítol: HOLA, HOLA! Anem tots a l’escola!\nCentre educatiu: Escola President Salvans\nCoordinador/a: Jennifer Garcia – Marisa Camacho\nCurs acadèmic: P3\nÀmbit d’implicació: Projecte de centre / Pla estratègic / TAC / Setmana Cultural\nCompetència: comunicativa comunicativa i audiovisual, tractament de la informació i competència digital...\nAssolir progressivament seguretat afectiva i emocional.\nAdquirir progressivament hàbits bàsics d’autonomia.\nObservar i explorar l’entorn immediat, natural i físic, amb una actitud de curiositat i respecte i participar, gradualment, en activitats socials i culturals.\nComportar-se d’acord amb unes pautes de convivència que el portin cap a una autonomia personal, cap a la col·laboració amb el grup i cap a la integració social.\nL’inici a l’escola és un procés que suposa canvis importants a les vides dels infants. Han d’acceptar la separació de la família durant unes hores. Han d’acostumar-se a un adult, fins al moment desconegut, que serà el seu referent educatiu. Coneixeran nous companys/es, nous espais on aprendre i hauran d’incloure noves rutines i hàbits, per anar adquirint autonomia.\nEl nostre projecte de centre està basat en una programació globalitzada de tot el procés d'aprenentatge, flexible i adequat a les habilitats de cada infant i a les diferents realitats de l'entorn.\nS’integren diferents metodologies, tant tradicionals com dels darrers coneixements.\nPer a més informació, podeu consultar el bloc de l'escola fent clic aquí.\nEtiquetes de comentaris: Comp. Comunicativa, Comp. Digital, Ed. Infantil, P. Autonomia, Primària


Els talibans neguen les acusacions de HRW sobre presumptes crims de guerra al Panjshir\nActualitzat 14/09/2021 10:50 CET\nEls talibans han rebutjat aquest dimarts les acusacions de l'ONG Human Rights Watch (HRW) sobre presumptes crims de guerra a la província del Panjshir, últim reducte de la resistència afganesa.\nEl portaveu dels talibans, Zabihullah Mujahid, que ha reiterat el seu compromís a respectar els drets de les dones i a perdonar els qui han mostrat resistència, ha negat que les forces talibanes hagin violat els drets humans durant l'ofensiva per controlar el país.\nMujahid ha subratllat en un comunicat que els insurgents no han comès "cap crim de guerra" a la província i ha asseverat que l'ONG tindrà "accés complet" a la zona per investigar aquestes acusacions, segons informacions de l'agència de notícies Jaama.\nEl portaveu ha instat HRW a no fer "falses acusacions" ni a difondre "informació fabricada" per l'enemic. En aquest sentit, ha demanat a l'organització que actuï de manera "imparcial".\nPoc abans, la cadena de televisió britànica BBC havia informat que almenys una vintena de civils haurien mort a mans dels talibans en algunes zones de la província del Panjshir, on el Front Nacional de Resistència encara s'enfronta als talibans.


El KH7BM Granollers assoleix el doblet amb el Campionat de Catalunya Juvenil Femení - Federació Catalana d'Handbol\nEl KH7BM Granollers assoleix el doblet amb el Campionat de Catalunya Juvenil Femení\nEl Palau d’Esports va acollir, aquest passat cap de setmana, la Fase Final del Campionat de Catalunya Juvenil Femení, on el KH-7 BM Granollers es va proclamar campió de la categoria i va assolir, d’aquesta manera, el doblet de la categoria després de la victòria de l’equip masculí durant la jornada matinal.\nDissabte a la tarda van tenir lloc les dues semifinals d’aquesta fase final, tots dos partits amb resultats ajustats i emoció fins els darrers moments. A la primera es van enfrontar l’Handbol Sant Quirze i el conjunt local del KH-7 BM Granollers, amb victòria final per les granollerines per 26 a 29. A la segona semifinal, l’Handbol Sant Vicenç va superar al Felmar BM La Roca per 25 a 21.\nDiumenge arriba l’hora de la veritat\nTot estava preparat per la gran jornada de diumenge a la tarda que, vistes les semifinals, es preveia amb partits molt igualats i, en part, així va ser.\nLes primeres en saltar a la pista van ser les jugadores de l’Handbol Sant Quirze i del Felmar BM La Roca, disposades a lluitar per la tercera posició. En un partit amb moltes alternances en el marcador, les kiris es van posar al capdavant en el marcador, a mitjans de la segona part, i van controlar el partit fins al final, al que es va arribar amb el 24 a 22 a l’electrònic.\nTot seguit va ser el torn de la gran final, que enfrontava al conjunt del KH-7 BM Granollers i de l’Handbol Sant Vicenç. El partit va començar dominat per les del Baix Llobregat, però poc a poc les vallesanes van anar entrant en el partit, gràcies sobretot a l’aportació de la portera Marta Mera, arribant al descans amb 12 a 11 a favor de l’Handbol Sant Vicenç.\nA la represa, les jugadores del KH-7 Granollers van estar, des de l’inic, molt més encertades que les seves rivals i, poc a poc, van capgirar el marcador i van anar obrint distàncies que començaven a ser definitives. Les del Baix Llobregat tenien moltes dificultats en atac, on la portera granollerina segui realitzant un gran partit, i això permetia a les vallesanes sortir amb facilitat al contraatac. Al final del partit es va arribar amb 22 a 31 a l’electrònic, resultat que donava la victòria i el Campionat de Catalunya al KH-7 BM Granollers.\nEn finalitzar la final, Josep Mayoral, Alcalde de Granollers, Jaume Fort, President de la Federació Catalana d’Handbol, Josep Pujadas, President del BM Granollers i Emili Galisteo, membre de la Junta Directiva del BM Granollers, van ser les autoritats encarregades de realitzar el lliurament de trofeus.


Un equip sense gol | Sergi de Juan | barcelona | Barça | L'Esportiu de Catalunya\nUn Barça sense gol Un Barça sense gol Un Barça sense gol Un Barça sense gol + Un Barça sense gol E-mail\nUn Barça sense gol\nMemphis no passa per un bon moment de joc actualment FCB.\nUn Barça sense gol Un Barça sense gol Un Barça sense gol Un Barça sense gol Un Barça sense gol E-mail\n“Si no hi ha Messi, qui marcarà els 30 gols?” Ronald Koeman es feia aquesta pregunta després del partit contra el Celta la temporada passada, quan encara no se sabia amb exactitud si l’argentí continuaria o no al club blaugrana. Finalment, i a contracor, Messi va marxar a París. També en pretemporada, i quan li van preguntar com supliria els gols de l’argentí, Koeman, malgrat admetre que seria molt complicat, defensava l’efectivitat de Memphis Depay –que acabava d’aterrar al club–, que la resta de davanters havien de fer un pas endavant i ser més efectius, i que els migcampistes “han de fer més gols”. I això ho va dir quan encara hi havia Antoine Griezmann a la plantilla, que sense complir les expectatives que s’havien creat amb el seu fitxatge, sempre acaba les temporades amb una xifra remarcable.\nMessi se’n va anar al PSG, Griezmann a l’Atlético, però el problema de la manca de gol es va quedar a can Barça. Les dades ja comencen a preocupar perquè l’equip presenta uns registres inaudits. El Barça sempre s’ha caracteritzat per ser un equip golejador, però en nou partits disputats de lliga només ha fet 15 gols, cosa que deixa una mitjana d’1,6 gols per partit. I en la Champions, en tres duels només ha marcat Piqué i contra el Dinamo de Kíev.\nEl màxim golejador dels de Koeman és Memphis Depay, amb només quatre gols, i dos d’aquests des del punt de penal. De fet, no ha marcat de jugada des del 29 d’agost en el partit contra el Getafe. Abans ho havia fet a San Mamés. Els seus dos últims gols, però, ja han estat des del punt de penal. Memphis, després d’un inici prometedor, ara no passa per un bon moment i se’l veu massa individualista en el seu joc, més pendent de guanyar baralles individuals que no pas d’encaixar en el joc global de l’equip. En el clàssic, ni tan sols va xutar a porteria. Memphis, això sí, és de llarg el jugador del Barça que més vegades ha rematat entre els tres pals, amb un total de 14, seguit d’Ansu Fati, amb cinc; Coutinho, amb quatre, i Dest i Araujo, amb tres, respectivament.\nPel que fa a golejadors, després de Memphis ja venen tres futbolistes amb dos gols, com són Ansu Fati, Sergi Roberto i Braithwaite, ara lesionat. Han fet un gol Luuk de Jong, Agüero –que es va estrenar contra el Real Madrid–, Piqué, Araujo i Coutinho. Però dels gols que havien de venir dels migcampistes, de moment, ni rastre. Frenkie de Jong, un futbolista amb arribada i bon xut, no n’ha fet cap i tampoc l’ha buscat gaire, quan precisament és una de les coses que Koeman li va reclamar. Tampoc Pedri s’ha pogut estrenar, ni Gavi, ni Riqui Puig, els altres jugadors que han actuat d’interiors. Busquets i Nico, per la seva posició, ho tenen més complicat per arribar en posicions de rematada.\nConscient de la falta alarmant de gol, Koeman espera dels seus jugadors que siguin molt més efectius. Per això es va enfadar tant quan Ansu Fati va perdonar aquella ocasió contra el Dinamo o amb la que va tenir Dest en el primer temps contra el Madrid. Si hagués entrat, el Barça s’hauria situat al davant en el marcador i qui sap si el partit hagués estat un altre.\nAra bé, no tot és manca d’efectivitat, també hi ha el problema de la creació d’ocasions, i aquest sí que és un aspecte que depèn en gran part del tècnic, que ha de treballar més per trobar la fórmula perquè el seu equip generi més perill.\nha fet Memphis Depay en els nou partits de lliga disputats fins ara\nKoeman, a l’estiu, els va reclamar més gols però presenten xifres molt dolentes\nL’equip té poca efectivitat però també molts problemes per generar ocasions\nhan marcat Ansu Fati, Sergi Roberto i Braithwaite. El pitxitxi és Memphis, amb 4\n“Quan torni, seré un jugador nou”\nDe baixa uns quatre mesos després d’operar-se del genoll, Martin Braithwaite està vivint aquest temps allunyat del terreny de joc amb energies renovades i amb ganes de seguir millorant per a quan pugui tornar a jugar. Així ho expressa a TV2. “Estic aprenent molt sobre mi, com a persona i com a futbolista. Vol dir que el ferit Martin Braithwaite no estarà mort quan torni. Seré un nou jugador quan torni. Es tracta de poder veure el final de túnel, i quan et poses unes metes, no saps el camí. Amb els objectius que m’he marcat, és part del meu desenvolupament com a futbolista tenir aquest període. Estic aprenent coses.”\nL'Esportiu. Nacional 26-10-2021, Pàgina 2


Xarxa viària | OBSERVATORI FORESTAL CATALÀ\nAvaluació de l’adequació de la xarxa viària existent, amb especial atenció a les pistes forestals\nEl document de partida per la identificació de la xarxa viària a Catalunya és la base topogràfica 1:5000 (BT-5M) de l’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (Generalitat de Catalunya). No obstant això, aquesta cartografia no descriu amb detall les vies forestals, ja que únicament apareixen els camins principals amb accés des de carreteres i presenta bastants deficiències quant a pistes de menor importància jeràrquica.\nD’altra banda, el Centre de la Propietat Forestal ha definit amb més detall els diferents tipus de vies forestals en funció del seu ús i posseeix dades detallades de les pistes i planificades en les finques amb Pla Tècnic de Gestió i Millora Forestal (PTGMF).\nSegons l’estudi titulat “Xarxa viària forestal i de desembosc a Catalunya” que data de l’any 20068, la densitat mitjana de la xarxa viària forestal en finques privades amb IOF aprovat i digitalitzat fins 2006 (camins primaris, secundaris i pistes de desembosc) a Catalunya és superior a 60 m/ha. La densitat de camins principals està a prop dels 9 m/ha. La densitat òptima de camins i pistes ha de complir, al mateix temps, criteris ambientals, de protecció, econòmics i socials. En el cas de forests productores, la densitat viària òptima s’estimaria en 80 m/ha amb un mínim de 10 m/ha pel que fa a camins principals. Per a la lluita contra incendis forestals, la densitat òptima és de 10 m/ha de xarxa viària específicament per l’extinció, amb doble pas pels camions. Aquest mateix estudi indica que la densitat de camins primaris i secundaris a Catalunya és la correcta, o lleugerament deficient en alguns casos puntuals.\nPer millorar les dades presents en quant a la xarxa viària per la mobilització del recurs fuster, caldria disposar de la informació acurada com la que s’ha dut a terme en àmbits més reduïts per la disponibilitat de la biomassa o els que s’han assajat en la redacció del PORF i, que pel conjunt de Catalunya, seguint el model francès, cal posar en marxa el projecte europeu VIAPIR (Geie-Forespir).


ELS PROJECTES DE L'ACATUB\nAl llarg de l'any els actes que realitza l'Associació Catalana de Tubes i Bombardins són molts i ben variats: el seu acte central és sens dubte la Tubada, on any rere any tubes i bombardins d'arreu de Catalunya participen en aquesta trobada. El Tubachristmas és la nostra trobada nadalenca on tots compartim una tarda tocant nadales. Finalment, els cursos i classes magistrals es van succeint al llarg de l'any per tal de que els tubes i bombardins de Catalunya puguin tenir la millor formació que els hi podem oferir.\nPoblacions i ciutats com Ulldecona, Tarragona, Parets del Vallès, Barcelona, Vandellós-Hospitalet de l'Infant, Reus o Esparreguera han acollit aquesta iniciativa insòlita a Catalunya.\nProfessors d'aquí i de fora són els encarregats d'impartir els cursos i classes magistrals que l'Acatub organitza any rere any. L'Associació ha tingut l'honor de comptar amb professors de talla internacional com Shoichiro Hokazono, Bastien Baumet, Steve Rosse o Jim Self entre d'altres. També hem pogut gaudir dels coneixements dels tubes i bombardins de casa nostra com per exemple Rubén Zuriaga, Eduard Ruano, Toni Chelvi, etc...\nCada una dels cursos i classes magistrals estan pensats per a diferents nivells, per tal de cobrir les necessitats de les futures generacions de tubes i bombardins de Catalunya.\nEl primer Tubachristmas de la història fou dirigit per Paul Lavalle a la plaça Rockefeller de la ciutat de Nova York el 22 de desembre de l'any 1974. Aquesta tradició iniciada fa ja 4 decàdes s'ha extès arreu del món.\nDes de l'any 2010 el Tubachristmas es celebra també a Catalunya on, com no podia ser d'altra manera, es toquen arranjaments de les nadales més conegudes arreu.\nLa nostra trobada nadalenca es porta celebrant ininterrompudament a la ciutat de Barcelona des de l'any 2010. L'any 2013, els tubes i bombardins de la diputació de Tarragona es varen sumar a la inciativa a la seva capital.


Fritz Heider (1896-1988) i la teoria de l’atribució\nEls humans som individus narratius: no podem viure en el món si no entenem què passa i hem d’atribuir una explicació (hem de donar sentit narratiu) a allò que passa. Quan som capaços de fer una descripció adient d’un fenomen es fa possible fer previsions. Explicar-nos a nosaltres mateixos el perquè de les coses sembla que ens atorgui un cert poder sobre elles; i ens dóna una possibilitat de resoldre problemes. I a l’inrevés, quan no tenim una narració a mà, la mateixa incertesa (o la irrupció d’esdeveniments inesperats i de situacions que ens sentim incapaços de controlar) ens provoca angoixa, sovint fins bloquejar-nos. En tots els àmbits de la vida necessitem creure que hi ha alguna relació consistent entre allò que fem i el que succeeix. Atribuïm per explicar el nostre comportament i el dels altres, per començar a relacionar-nos amb els altres i/o per predir comportaments futurs.\nL’atribució és la representació que una persona fa de la relació causal existent entre el seu esforç i el resultat que aconsegueix en una tasca.\nFritz Heider és un psicòleg cognitiu però provinent de la tradició de la Gestalt, que ha elaborat una teoria de l’atribució molt seguida en psicologia social. Segons Heider (1958), les accions humanes són causades per dues classes de forces: personals (internes) i ambientals (externes).\nLes forces personals són la capacitat i la motivació.\nLa capacitat consisteix en el conjunt d’habilitats físiques i psíquiques exigides per tal de realitzar una acció. La capacitat depèn de diversos factors: aprenentatges previs, actitud i creences personals, estat d’ànim i autoestima.\nLa motivació es composa de dos elements: intenció (component direccional) i esforç (component quantitatiu).\nLes forces ambientals són bàsicament dues, les estables –com ara la dificultat de la tasca– i les inestables o transitòries –com, p. ex., la sort.\nEstables: són les duradores en el temps, i que es mantenen constants. La dificultat d’una tasca és la que és, amb independència que m’hi posi amb ganes o no.\nInestables: són transitòries (com la sort, que pot canviar l’equilibri entre capacitat i dificultat de la tasca).\nÉs important entendre la teoria de l’atribució, sobretot quan en psicologia de l’educació s’ha de treballar amb alumnes i motivar-los. Sovint en l’àmbit estudiantil es produeixen situacions de bloqueig emocional i de desmotivació perquè els humans (i molt especialment els adolescents), s’expliquen a si mateixos els seus èxits i els seus fracassos d’una manera absurda. Fer atribucions automàtiques ens porta a cometre errors greus. És típic que un alumne digui ‘he aprovat l’examen’ i ‘m’han suspès l’examen’. Si tinc èxit ho atribueixo al fet de ser bo (francament bo!). Quan fracasso, en canvi, ho atribueixo a la maldat del professor.\nL’èxit o el fracàs en les tasques escolars depèn en gran manera de com percebem les causes d’allò que ens arriba. La confiança en la pròpia capacitat i en el valor de l’esforç és determinant per superar una assignatura, encara que la dificultat sigui gran. Si creiem que tot depèn de les forces ambientals tendirem a captenir-nos de forma passiva. Si, per contra, valorem les forces personals serem més proactius davant la feina. És la manera com ens situem cognitivament davant les forces personals i ambientals el que ens permet predir l’èxit en una acció.\nLa teoria de Heider sobre l’atribució va ser complementada per Bernard Weiner (nascut el 1935), que va afegir-hi dues dimensions més: que les causes siguin controlables o incontrolables.\nCom més control tenim sobre les causes d’una acció, més gran és la motivació per esforçar-nos-hi. I viceversa, si percebem la causa d’un fracàs com a estable i incontrolable, perdem la motivació per realitzar qualsevol tasca.\n.- Quan hom fracassa per causes internes i controlables, se sent humiliació i vergonya (és el típic sentiment de no haver estat a l’altura...).\n.- Quan hom fracassa per causes externes se sent enuig i rebel·lia.\nMolt sovint, els estudiants que fracassen se senten no com a agents causals de la seva pròpia vida, sinó com a titelles moguts per l’atzar. Si l’èxit és atribuït a factors interns (gran esforç, habilitat), es genera satisfacció i autoconfiança. Si per contra l’èxit és atribuït a factors incontrolables (sort, rivals fluixos...), les expectatives futures es veuen afectades negativament. Entre mig hi hauria, és clar, tota una àmplia gamma de respostes.\nUna teràpia cognitiva, que ajudi a superar les frustracions pot canviar la relació amb l’estudi. És important que els pares i els mestres coneguin l’estil atributiu dels fills (i dels alumnes), que intentin avaluar la manera com aquest estil atributiu (autoimatge) influencia l’aprenentatge i com es pot modificar per millorar el rendiment escolar, i en última instància, millorar la vida dels nois.\nPerò el canvi d’actituds i d’estat d’ànim, el guany en autoestima, etc., és un procés molt llarg. Per aconseguir-lo sovint resulta imprescindible que el noi faci un canvi d’escola (més que no una adaptació curricular, que sempre és humiliant!), o treballar un canvi d’hàbits (que és difícil de ser abordada per un adolescent sense canvis també en la relació amb els pares). Si, per exemple, el nen confia que les seves mancances d’aprenentatge a Secundària seran tapades per pares protectors o per adaptacions curriculars, el resultat serà incapacitant. Les adaptacions curriculars tan habituals a Secundària tenen, gairebé sempre, efectes desastrosos per a l’autoestima o tornen cínic l’infant, que veu recompensada una conducta passiva o desafiant.\nLa teoria de l’atribució de Heider permet elaborar un mapa dels problemes cognitius i apunta estratègies per a la resolució de problemes. Però és una eina descriptiva i no resolutiva. Que les estratègies de reforç escolar puguin resoldre problemes que deriven d’atribucions incorrectes resulta força més complex, perquè els esquemes perceptius bàsics tendeixen a estar molt arrelats inconscientment, creen hàbits mentals i resulten difícils (de vegades impossibles) de modificar.


DEMÀ SERÀ UN ALTRE DIA . Guillem Terribas: 08/01/2012 - 09/01/2012\nPublicat per Guillem Terribas a les 22:12 Cap comentari:\nXavier Castillón, publicat en El Punt-Avui 25.08.12\nPublicat per Guillem Terribas a les 19:07\nEtiquetes: El Punt.Avui, La Penyora, Pepe Sales, Xavier Castillon\nPublicat per Guillem Terribas a les 0:46 2 comentaris:\nLa pel·lícula que dóna inici al ja tradicional cicle de reposicions de l’estiu, al Cinema Truffaut, és la guanyadora de l’Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa del 2012.\n«Nader y Simin, una separación», és una pel·lícula iraniana que ens situa la història en l’època actual. Tot i la modernitat del paisatge, cotxes, carrers amb molta moguda, autobusos plens de gent, construccions massives, caos total d’una gran ciutat i que els personatges són moderns, d’un estatus social de classe mitjana lliberal, s’hi nota, en l’ambient, el pes de la religió i de la repressió a l’alliberament de la dona, encara que no és el més important de la història. Més ben dit, el director el que ens vol explicar en aquesta pel·lícula és una situació que ben be podria passar entre nosaltres. Aquesta, la història, comença en un jutjat, on la dona demana el divorci, per poder marxar del país amb la filla. El marit no vol deixar la seva terra ni el seu pare que està malalt d’Alzheimer i, al mateix temps, no vol perdre la filla que tenen. El comportament de la parella es normal i civilitzat. Només hi ha un problema, si el pare no autoritza que la seva filla, que no es major d’edat, pugui marxar amb la mare, aquesta no té clar el que farà. Ella, la dona, estima el marit i a la filla, el que no vol és viure més en la situació complicada familiar i del país.\nA la història hi entra un tercer element, una dona que si que sofreix la repressió de la cultura islàmica i masclista. Aquesta dona, que sempre ha d’anar acompanyada de la seva filla, es contractada per tenir cura del pare malalt, degut a que la mare i esposa ha anat a viure a casa de la seva mare, mentre espera que es pugui solucionar el problema del divorci. I, aquí entre el tercer problema: la filla. La filla que s’ha quedat a viure amb el pare, ha de decidir si vol anar amb la mare, a fora a una terra entranya i més «civilitzada» o quedar-se el seu país, amb el seu pare, amb totes les conseqüències. I, la filla el que vol es que els seus pares continuïn vivint junts.\nPer tant, com espectadors, viurem al mateix temps que els seus protagonistes, els tres problemes (n’hi ha d’altres) i, al igual que ells, intentarem trobar una solució que sigui beneficiosa per tots. Cosa que tot plegat és complicat.\nÉs una història magníficament explicada pel seu director Asghar Farhadi i molt ben interpretada pels seus actors. Una història que no et deixa indiferent i que contínuament et fa estar pendent del que passarà, com si d’un thriller és tractes. Tot hi ésser una pel·lícula iraniana, està explicada amb un llenguatge molt occidental i pensada per arribar al gran públic, però sense rebaixar continguts.\nCol·lectiu de Crítics de Cinema de Girona/ juliol 2012\nNADER Y SIMIN, UNA SEPARACIÓNJodaeiye Nader az Simin\nDirecció: Asghar Farhadi.\nIntèrprets: Peyman Moaadi, Leila Hatami,\nSareh Bayat, Shahab Hosseini.\nGLOBUS D'OR A LA MILLOR PEL·LÍCULA\nFESTIVAL DE BERLIN: MILLOR PEL·LÍCULA,\nMILLOR ACTOR I MILLOR ACTRIU\nEtiquetes: Cinema Truffaut, Guillem Terribas, Nader y Simin una Separación\nLa Penyora dedicarà el 6è Pepe Sales a la poeta cu...


Un conductor begut atropella una persona a Palafrugell amb un cotxe sense assegurança ni ITV i fuig La República\nUn conductor begut atropella una persona a Palafrugell amb un cotxe sense assegurança ni ITV i fuig\nACN Palafrugell .-Un atropellament a Palafrugell (Baix Empordà) acaba amb el conductor denunciat penalment i administrativament i amb la víctima detinguda. Els fets van passar a finals de febrer quan […]\nACN Palafrugell .-Un atropellament a Palafrugell (Baix Empordà) acaba amb el conductor denunciat penalment i administrativament i amb la víctima detinguda. Els fets van passar a finals de febrer quan la Policia Local va rebre una trucada d’emergències alertant d’un atropellament amb fugida. Els agents s’hi van desplaçar i van fer la primera assistència a la víctima, que patia lesions lleus. Els testimonis els van explicar que el vehicle implicat era un Honda Cívic vermell i que, tot i que inicialment el conductor s’havia interessat per la víctima, finalment va fugir. Al cap d’uns minuts, s’hi va presentar un home amb un Peugeot 308 assegurant n’era l’autor. En fer-li la prova d’alcoholèmia, va donar un resultat positiu d’1,06 mg/l.\nQuan els agents li van demanar què havia passat, l’home va confessar que havia fugit i havia canviat de cotxe perquè el que duia en el moment dels fets no tenia assegurança i anava amb la ITV caducada o intentava passar un vehicles amb la documentació en regla com a causant de l’accident. La policia va localitzar prop de lloc de l’accident l’Honda Cívic que havien descrit els testimonis i va immobilitzar els dos vehicles a les dependències policials. El conductor està investigat per un delicte contra la seguretat viària i se l’ha denunciat administrativament per falta d’assegurança i ITV. El relat, però, no acaba aquí. I és quan la víctima de l’atropellament es va presentar a les dependències policials per recollir dades de l’accident i fer la posterior reclamació per les lesions, va acabar detinguda. Els agents van comprovar la base de dades policials i van descobrir que tenia pendent un requeriment judicial de detenció a Lleida. Per això, la van arrestar.Altres actuacions D’altra banda, la Policia Local ha dut a terme diverses actuacions en els últims dies. Una d’elles ha acabat amb la denúncia i detenció d’una persona que s’havia saltat el confinament i no duia mascareta. Els agents el van arrestar per desobediència greu perquè es va negar a sotmetre’s a les proves d’alcoholèmia després de partir un accident amb un Vehicles de Mobilitat Personal (VMP), tot i mostrar signes evidents d’anar begut. El detingut tampoc duia cap identificació. A més, els agents van denunciar un establiment a la zona de la Fanga per vendre material que no era de primera necessitat durant les restriccions de cap de setmana.


Acció del 15 d'octubre de 1917 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAcció del 15 d'octubre de 1917\nTeatre de l'Atlàntic\nEl destructor USS Cassin\n15 d'octubre de 1917\nProp de Mind Head (Irlanda)\nMar Cèltica (Oceà Atlàntic)\nVictòria dels estatunidencs\nEls estatunidencs van evitar l'enfonsament del seu vaixell i van aconseguir que els alemanys es retiressin\nUS Navy Potències Centrals:\nW. N. Vernon Victor Dieckmann\n1 Destructor 1 U-boot\n9 ferits 1 U-boot danyat\nL'acció del 15 d'octubre de 1917 va ser un enfrontament naval de la Primera Guerra Mundial entre l'Imperi Alemany i els Estats Units d'Amèrica davant de la costa de la Mint Head, Irlanda.\nVegeu també: Guerra submarina sense restriccions\nEl destructor estatunidenc USS Cassin, sota el comandament del capità de corbeta W. N. Vernon, estava operant en les costes d'Irlanda l'octubre de 1917. Realitzava patrulles antisubmarines, missions de rescat i protegia els combois. Operava des de Queenstown, Irlanda, i estava armat amb quatre canons de 100 mm i vuit tubs llançatorpedes de 460 mm.\nL'U-boot alemany SM U-61, en una típica missió submarina sense restriccions, navegava en aigües britàniques, atacant a vaixells aliats. El submarí estava armat amb un canó de coberta i amb torpedes.\nMapa de la mar Cèltica, part de l'oceà Atlàntic\nA les 13.30h del 15 d'octubre de 1917, l'USS Cassin va albirar al SM U-61 a aproximadament 20 milles nàutiques (37 km) al sud de la Mind Head, i a 4,3 milles nàutiques (8 km) de la nau.\nTan aviat que el submarí alemany va albirar a l'USS Cassin, es va submergir i va començar a fugir. Es va produir una persecució durant una hora fins que, aproximadament a les 14.30 h, el comandant del SM U-61, Víctor Dieckmann, va decidir atacar al vaixell de guerra estatunidenc.\nLlavors, els alemanys van emergir a la superfície, es van col·locar en la línia per a un tir i van disparar el seu últim torpede. L'artiller de primera classe Osmond Ingram es va adonar que s'apropava un torpede i va ordenar ràpidament als artillers de llençar càrregues de profunditat, i els va ordenar que es desfessin de la resta de càrregues abans que el torpede impactés contra el vaixell. El torpede va colpejar el destructor contra la seva popa abans que es pogués fer tot això i Ingram va morir en l'explosió. El torpede gairebé destrossa el timó del vaixell. El destructor estatunidenc va començar a navegar en cercles i va llançar una andanada de projectils de 100 mm que van forçar al submarí a submergir-se. Quatre projectils van danyar la torreta del SM U-61, que van descoratjar el seu comandant de continuar l'atac.\nMés tard, un altre destructor estatunidenc USS Porter i els sloops britànics HMS Jessamine i HMS Tamarisk van arribar a l'escena i van protegir l'USS Cassin durant tota la nit. No obstant això, no hi va haver més contactes de submarins. L'endemà al matí, l'USS Cassin va ser remolcat de tornada cap a Queenstown pel capità Ronald Stuart Niel, del HMS Snowdrop.\nA més del mariner estatunidenc mort, altres nou van resultar ferits en l'acció. El mariner mort, Osmond Ingram, va ser guardonat amb la Medalla d'Honor pel seu servei del 15 d'octubre.\nEs van reparar els danys de l'USS Cassin i va retornar al servei actiu el juliol de 1918. El SMU U-61 va ser enfonsat pel sloop de classe P HMS PC.51 uns mesos més tard.\n↑ 1,0 1,1 Osmond K. Ingram (anglès)\n↑ Osmond K. Ingram, en US Army Center of Military History (anglès)\nFeuer, A. B. The U.S. Navy in World War I (en anglés). Westport, Connecticut: Praeger Publishing, 1999. ISBN 978-0-275-96212-8. OCLC 40595325.\nUSS Cassin (DD-43), en NavSource Naval History (anglès)\nU-61, en U-boat.net (anglès)\nTeatre d'operacions de l'Atlàntic (1914-1918)\nBatalla de Río de Oro (8-1914) · 14 de setembre de 1914 · Malvines (12-1914)\n16 de gener de 1916 · Funchal (12-1916)\n10 de març de 1917 · 15 d'octubre de 1917 · 17 de novembre de 1917\n4 d'abril de 1918 · 21 de maig de 1918 · 18 de juny de 1918 · Orleans (7-1918) · 5 de setembre de 1918 · 14 d'octubre de 1918\nVegeu també: Bloqueig d'Alemanya (1914-1919) · Campanya dels U-Boot a l'Atlàntic (1914-1918) · Combois en la Primera Guerra Mundial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Acció_del_15_d%27octubre_de_1917&oldid=22028518»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 29 set 2019 a les 14:39.


Comunicat de CGT davant l'EPA del segon trimestre 2015 - CGTCatalunya.cat\ndimarts 28 de juliol de 2015 / Comunicats / Visites: 447\nL’estat i les grans Empreses (les de l’Ibex 35), semblen donar per bò el model laboral i social que des del 2008 van imposar a la majoria social: acomiadament lliure i barat; destrucció de l’ocupació fixa i amb drets; caiguda vertiginosa de la despesa social en prestacions de desocupació; buidament del fons de reserva de la Seguretat Social i desestabilització del sistema públic de Seguretat Social; creació d’ocupació (temporal) precària i desprovista de drets.\nEl PP ha generat lleis “superiors” a les implantades pel PSOE des del 2008 i, al final de la seva legislatura, ni tan sols ha aconseguit aconseguir les “quotes de misèria” en les quals ens va deixar el PSOE: hi ha 300.000 persones parades més que en el 2011 i han “aconseguit” rebaixar les prestacions de desocupació, és a dir no pagar-los ni “un euro”, a més de 700.000 persones. A 30 de juny 2015, l’atur obligat, se situa en 5,2 milions de persones a l’estat espanyol.\nL’ocupació creada, més de 400.000 llocs de treball, ha seguit la pauta generada per aquest “model criminal de recuperació de la taxa de beneficis dels capitalistes”: solament menys de 70.000 ocupacions generades han estat contractats per “temps indefinit” i no tots ells a jornada completa precisament.\nÉs una ocupació PRECÀRIA i sense drets, solament d’obligació de “treballar i treballar temporalment, fins que el patró vulgui i amb salaris que de fa 25 anys”. Ocupació temporal, que dispara la taxa de temporalitat fins al 25% de la població ocupada, contractats en la seva majoria en la “indústria del turisme” i els Serveis, els quals seran acomiadats quan “acabi la temporada” i, percebran (en el millor dels casos) prestacions de desocupació de 6 mesos o menys, disminuint –encara més- la despesa en prestacions de desocupació, perquè l’Estat i els grans empresaris dediquin aquests “diners” al pagament d’un deute “il·legítim, il·legal i indecent”.\nVolen (cada vegada més) que vegem com a “natural i normal” el fet de mostrar-nos les dades “macroeconòmiques” com l’única racionalitat: “creix el PIB i tots i totes contents”. Que augmenti la riquesa (creixement del PIB) significa ni més ni menys que, les persones treballadores “treballem més i produïm més”.\nAra bé, aquest increment de la “riquesa” es distribueix de manera absolutament desigual: les grans Empreses incrementen els seus beneficis nets en un 35% sobre el semestre anterior i les rendes salarials, disminueixen un 0,5% en aquest mateix semestre. Els interessos del “deute il·legítim, il·legal i indecent” segueixen creixent i creixent i els “creditors” cada vegada es porten més part de la riquesa social que produïm entre tots i totes.\nLa cobertura de les persones aturades decreix dramàticament i la Seguretat Social segueix en una escalada “suïcida” de buidament del seu fons de reserva, alhora que d’aportacions empresarials (reduccions, exempcions, subvencions) i amb els salaris a la baixa, d’aportacions dels treballadors i treballadores.\nQuè diuen els “grans productors de sofriment i dolor” per a la majoria social? Doncs senzillament que “tot segueixi igual” i que cal aprofundir en les reformes del mercat de treball, que “anem pel bon camí”.\nIgual que el deute “públic” que ens han endossat per generacions i generacions, és il·legal, il·legítima i indecent, les polítiques d’Empresaris i l’Estat i tot el seu sistema de “partitocracia”, són il·legítimes, indecents i no reconeixem la seva legalitat.\nComunicat CGT EPA 2n trimestre (PDF – 20.1 kB)


Alumnes de la UAB anuncien una tancada nocturna per aquest dilluns a l'edifici del Rectorat per reclamar millores La República\nAlumnes de la UAB anuncien una tancada nocturna per aquest dilluns a l’edifici del Rectorat per reclamar millores\nACN Cerdanyola del Vallès.-Membres del Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans (SEPC) han anunciat que passaran aquesta nit a l’edifici del Rectorat. Es tracta d’una mesura que duen a terme per […]\nACN Cerdanyola del Vallès.-Membres del Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans (SEPC) han anunciat que passaran aquesta nit a l’edifici del Rectorat. Es tracta d’una mesura que duen a terme per reclamar criteris d’igualtat per a tots els alumnes a l’hora de garantir la seva avaluació acadèmica independentment dels seus recursos, sobretot mentre es mantinguin vigents les mesures adoptades per la pandèmia del coronavirus. Durant aquest dilluns han obstaculitzat els accessos a l’edifici i han mantingut diverses reunions amb l’equip rector que asseguren que no han estat fructíferes. Per aquest motiu, han optat per mantenir l’ocupació també durant la nit, amb l’objectiu de mantenir els contactes durant tot el dimarts i intentar arribar a una entesa.\nEl col·lectiu ha ocupat l’edifici a les 8.00 h d’aquest dilluns, bloquejant l’accés amb mobiliari del campus, així com a les escales i ascensors. Des de llavors han mantingut diversos contactes amb l’equip del rector, Javier Lafuente, on no s’ha arribat a una entesa entres les parts segons apunten des del SEPC.”Hi ha hagut reunions durant tot el dia, en algun moment semblava que la resposta del Rectorat era favorable, però al final del dia s’ha tingut una última reunió, i davant la negativa del Rectorat de donar una resposta i aplicar les demandes al gener, s’ha pres la decisió”, assenyala la portaveu del SEPC, Cristina Cambó.En aquest sentit, destaca que aquest dimarts es preveu reprendre les converses amb el rector. “En funció de com vagin prendrem decisions”, afegeix.Les peticions s’emmarquen en el context de pandèmia, que asseguren que les situacions dels alumnes s’han accentuat, generant situacions que diferencien les possibilitats d’accés i seguiment al curs acadèmic de manera correcta. Entre les mesures que reclamen hi ha la petició per flexibilitzar els terminis d’entrega de treballs, disposar de dret a més d’una convocatòria a proves, que hi hagi un avís d’un mínim de 15 dies per a totes les activitats avaluables. De la mateixa manera, demanen garantir espais segurs a la universitat per a poder estudiar, entre d’altres aspectes.


“Diari del tot verídic d’un indi a mitja jornada” de Sherman Alexie | debocaorella\nLes lectures de la Biblioteca l'INS Montjuïc\n“Diari del tot verídic d’un indi a mitja jornada” de Sherman Alexie\nDiari del tot verídic d’un indi a mitja jornada de Sherman Alexie, traduït per Yannick García i les il·lustracions d’Ellen Forney que actuen paratext de l’obra, és el primer volum de la col·lecció Propera Parada d’Edicions 1984.\nEn un intercanvi d’impressions amb l’editor, en Pep Cots, em va explicar que la intenció d’aquesta nova col·lecció era situar la lectura al centre del clos familiar, és a dir, publicar llibres que poguessin tenir interès tant pels joves com pels adults de cada casa.\nUna història verídica basa en les les experiències de l’autor, va ser un èxit immediat, el 2007 va obtenir el National Book Award for Young People’s Literatura.\nLa història narra els primers anys d’adolescència d’un jove indi americà que va néixer amb «el cervell que nedava en lubricant», «amb deu dents més del normal» i «susceptible a convulsions epilèptiques». Aquesta és la seva tarjeta de presentació:\n«Ei, hola. Soc en Junior, de la reserva índia de Spokane, que està situada una mica més enllà del cul del món. Vaig néixer amb més dents del compte i miopia en un ull i hipermetropia en l’altre. Duc ulleres, és clar. I sóc un friqui, també, és clar. Però això tant és. Et podria haver passat a tu, pensa-hi. Jugo a bàsquet. Dibuixo. És que crec que, si dibuixo una flor, tothom entendrà que allò és una flor, mentre que si ho escric en paraules, doncs potser no. Un dia vaig estampar un llibre de goemetria al nas del meu professor i em van expulsar de l’escola. Suposo que aquí comença la meva història.»\nI amb totes aquestes mancances que el temps anirà assuajant, el nostre protagonista, en Junior, tria d’anar a l’institut dels blancs en comptes de romandre a la reserva índia.\nAixí gairebé de manera automàtica queda convertit en un traïdor a la seva gent, sobretot en la relació amb Rowdy, el seu millor amic i en un estrany, de vegades víctima d’actituds racistes, en el nou institut de Reardan, situat a trenta-cinc quilòmetres de la reserva, un trajecte que mai sap com farà.\nA partir d’aquesta situació es desenvolupa el gruix de la novel•la. En certa manera aquesta història de superació personals té moltes similituds amb Wonder, però el que la fa diferent és el retrat que fa de la societat on és mou el nostre protagonista.\nUn primer aspecte a destacar és la pobresa, la gana. Si el primer capítol està dedicat al físic del protagonista en el segon, “Per què dono tanta importància al pollastre”, la misèria dels indis de la reserva s’hi fa palesa:\n«Sabeu què és el pitjor de ser pobre? Ep, que potser heu fet càlculs mentalment i ja ho teniu clar, vosaltres:\nPobresa = nevera buida = panxa buida\nI, és clar la meva família hi ha vegades que no menja, hi ha dies que l’única cosa que tenim per sopar és son…»\nUn segon aspecte, enllaçat amb la misèrie perètua del poble de la reserva és la droga, bàsicament l’alcohol, el pare i i l’oncle de Junior són alcoholics i la seva mare ho havia estat. Així descriu l’equip de bàsquet de la reserva de Spokane:\n«Sabia que set o vuit d’aquells indis vivien amb mares i pares alcohòlics.\nSabia que un d’aquells indis tenia una pare que venia crac i metamfetamina.\nSabia que dos d’aquells indis tenien el pare a la presó.\nSabia que cap d’ells no arribaria a la universitat. Ni un.\nI sabia que segurament el pare d’en Rwody li clavaria una llisada per haver perdut el partit.»\nI un tercer element, molt sovint absent i menystingut en la narrativa juvenil, com si no formés part de la pròpia vida: la mort. Així al llarg de la novel•la se succeiran diverses morts amb els seus dols respectius i que ara, com tants aspectes de la novel•la, evidentment, no desvetllarem.\nUna lectura altament recomanable que acompleix perfectament la intencionalitat inicial d’aquesta nova col·lecció.\nPosted in El tria i remena de la biblioteca and tagged alcoholisme, colonialisme, Diari del tot verídic d’un indi a mitja jornada, Edicions1984, Joan Ducròs, pobresa, racisme, Sherman Alexie on 5 Novembre 2014 by bibliomontjuic. Deixa un comentari\n← “Fragments del meu dietari” de Víctor Redondo\nSense títol/8 →\nLeer i descubrir\nMaterial didàctic "El gust per la lectura"\nVilaweb. Espacial literatura juvenil\nCategories Selecciona la categoria Club de lectura (16) Creació (4) Efemèrides (12) El carro de català (19) El tria i remena de la biblioteca (16) Els diaris de lectura (27) Fragmentària (14) Lectures de curs (3) Lectures prescriptives (6) Les maletes de lectura 2012-2013 (7) Llegeixo el que vull (5) Novetats 2015-2016 (2) Ressenyes (4) Sense títol (11) Uncategorized (1)\n“La nena nova” de Marcy Rudo\n“Diferent” d’Andreas Steinhöfel\nLa història de Matemàtiques-City\nLa calculadora que no sabia calcular\nSeguiu "Debocaorella" via Email\nIntroduïu el vostre correu electrònic per seguir aquest blog i rebreu les notifications de les noves\nArxiu Selecciona el mes febrer 2016 (1) gener 2016 (1) Juliol 2015 (1) Juny 2015 (7) Mai 2015 (6) Abril 2015 (1) Març 2015 (6) febrer 2015 (10) gener 2015 (30) Desembre 2014 (8) Novembre 2014 (4) Octubre 2014 (3) Setembre 2014 (5) Juny 2014 (2) Mai 2014 (1) Abril 2014 (4) Març 2014 (11) febrer 2014 (19) gener 2014 (22)


Tècnica / Tecnologia - revista "Potato System"\nPrincipal Títol Enginyeria / Tecnologia\nEntrevista amb un responsable de vendes regional TOMRA Food a Rússia de Yana Makshanova. Quines noves tecnologies i equipaments va presentar l'empresa a...\nLes pastanagues tardanes es cullen a la regió de Volgograd. En una de les granges del districte de Sredneakhtubinsky, la nova maquinària agrícola està ajudant a accelerar el ritme del treball de camp ...\nEhsan Soltan, el propietari de telecomunicacions de Soltan, ha trobat una manera d'aplicar la seva experiència i habilitats per resoldre problemes del món real...\nLa gran obertura d'una filial d'un fabricant francès de maquinària agrícola va tenir lloc a la regió de Voronezh KUHN (LLC "Kuhn Vostok"). "KUHN Orient "- el primer rus...\nAbans d'embarcar-se en viatges espacials a llarg termini, la gent ha d'aprendre a cultivar aliments a l'espai, segons els científics de l'Acadèmia d'Agricultura ...\nPàg 1 de 14 1 2 ... 14 A continuació\nPatates que cultiven midó. Experiència de Lyckeby\nLes patates amb llavor d'elit creixeran a Pomorie


Subvencions 2021 - Portal de Voluntariat i Suport Associatiu\n[Data actualització: 8 d’abril de 2021]\nPla Estratègic de Subvencions 2020-2023 de l’Ajuntament d’Esplugues.\nBases específiques reguladores de l’atorgament de subvencions de l’Ajuntament d’Esplugues per a l’any 2021.\nConvocatòria de subvencions dins el marc de les bases específiques reguladores de l’atorgament de subvencions de l’Ajuntament d’Esplugues de Llobregat, any 2021.\n Termini de presentació de les sol·licituds: 30 d’abril de 2021.\nLa tramitació (tant de la sol·licitud com de la justificació) s’ha de fer de manera digital a través de l’Oficina Virtual d’Esplugues.\n DOCUMENTACIÓ NECESSÀRIA PER LA SOL·LICITUD (Clicar per descarregar):\nRebut actualizat de l’assegurança de responsabilitat civil obligatòria de l’entitat sol·licitant.\nInstància de sol•licitud a subvenció o bé Instància de sol·licitud de formalització de conveni o d’aportació econòmica anual a conveni en vigor, en funció de l’entitat\nProjecte de l’activitat que inclogui el seu pressupost (  Disseny de projectes, Plantilla projecte local, Plantilla Projecte Cooperació)\nDeclaració responsable relacionant les persones de l’entitat que desenvolupin tasques que impliquin contacte habitual amb menors i certificat negatiu de delictes de naturalesa sexual d’aquestes persones (si escau).\nFull de domiciliació bancària (Annex 1) o «Declaració vigència de documentació», en el cas que no s’hagi modificat les dades bancàries.\nDeclaració vigència de documentació (Annex 3), si s’escau.\nCertificats corrent de pagament amb Hisenda i Seguretat Social, o bé autorització de consulta d’aquestes dades.\n DOCUMENTACIÓ NECESSÀRIA PER LA JUSTIFICACIÓ:\nEl termini serà de 3 mesos a comptar des de la finalització de la realització de l’activitat subvencionada, tret de les realitzades l’últim trimestre de l’any que hauran de justificar-se abans del 31 de març de l’any següent a la subvenció o segons el període indicat a cada conveni subscrit amb la respectiva entitat.\nInstància de la justificació\nDocuments acreditatius de les despeses originades (factures), junt amb els seus justificants de pagament.\nMemòria de les activitats desenvolupades l’any de la subvenció, que inclourà l’avaluació dels resultats obtinguts de cadascuna de les actuacions, projectes i/o actuacions incloses a la Memòria aportada al moment de formular la sol·licitud; degudament contrastats amb els resultats previstos. (  Com elaborar la memòria d’activitats?)\nBalanç econòmic i compte de resultats de l’activitat subvencionada en el que s’inclouran, a més de l’aportació municipal, els ingressos derivats de l’activitat o aquells que s’haguessin obtingut d’altres administracions o d’altres persones físiques o jurídiques per a la seva realització.\nMaterial de difusió i publicitat del projecte\n Instruccions per a la tramitació telemàtica:\n1- Prémer l’icona “descarregar instància”, corresponent al tràmit que es vol iniciar.\n3- Accedeix a l’apartat “Registre electrònic”, emplena el formulari i annexa els impresos prèviament gravats.\nObservacions: la tramitació telemàtica requereix que l’entitat disposi de certificat digital. A l’apartat Guies i publicacions trobareu informació de com obtenir-lo. També podeu contactar directament amb el Punt de voluntariat i suport associatiu per rebre suport en la tramitació i instal·lació del certificat.\nEn aquest enllaç podeu veure un videotutorial de com fer la sol·licitud de subvenció.\n En cas de dubte o consulta, podeu enviar un correu electrònic a: subvencions@esplugues.cat


Quality Inn Dutch Inn Collinsville (VA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n2360 Virginia Ave, Collinsville, Collinsville (VA), Estats Units, 24078 - Veure al mapa\nQuality Inn Dutch Inn, ubicat a Collinsville, Collinsville (VA), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Quality Inn Dutch Inn, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nL'ambient de Quality Inn Dutch Inn es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, servei de despertador, escriptori, despertador són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Collinsville (VA), faci de Quality Inn Dutch Inn la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (91) Parelles (39) Viatgers en solitari (24) Famílies amb infants petits (9) Famílies amb infants grans (8) Grups (11)\nAllotjaments a Collinsville (VA)


salnitre Llegir pel retrovisor\nLlegir pel retrovisor\nData: 22 de setembre de 2016 . Publicat per: admin\nAquest matí al tren no he vist ningú llegint llibres de paper i sí que he vist gent llegint en artilugis digitals. Què llegien? Alguns, actualitzacions de xarxes socials; molts, missatges; d’altres, notícies. Al meu costat una senyora llegia El codi Da Vinci de Dan Brown. Tenia un posat bonhomiós i he gosat interrompre-la. Disculpi, això que llegeix és un rotllo? Ha rigut (per sort!). És un llibre, ha dit, i ha continuat llegint.\nSegurament, la senyora ha dit que era un llibre perquè, per llegir-lo, passava pàgines; per no perdre’s, posava el punt; si hagués volgut, hauria pogut subratllar-lo i, fins i tot, fer-hi notes al marge.\nPerò en realitat no feia res de tot això: no llegia un llibre sinó un fitxer digital; tampoc passava pàgines, sinó pantalles; no posava punts, sinó que enregistrava posicions de memòria; en cap cas subratllava, sinó que seleccionava text, i menys encara feia notes al marge: el que feia era associar un text propi al text que llegia.\nEn aquest cas, el llibre, les pàgines, els punts de llibre, els subratllats o les notes constituïen el que els informàtics anomenen metàfora d’interfície o sigui allò que l’ordinador simula perquè entenguem el que estem fent. La metàfora d’interfície per excel·lència és l’escriptori, que no és cap escriptori (no és de fusta, ni conté calaixos, ni tinters, ni corcs, ni restes de goma d’esborrar).\nEn els dispositius de lectura digital, la metàfora del llibre de paper és molt útil ja que la senyora s’ha estalviat molts aprenentatges. El dispositiu digital li permet fer allò que havia fet tota la vida en paper, des de passar pàgines fins a fer notes al marge. Alhora, però, la metàfora la força a fer una lectura del fitxer digital similar a la que en feia quan tenia un llibre de paper: lineal, constant, sense salts envers altres textos, etc.\nNietzsche, que era filòleg, deia que les veritats són una munió de metàfores i metonímies que de tant fer-les servir han perdut el referent i per a la gent esdevenen “fermes, canòniques i vinculants”. I afegia: “Les veritats són il·lusions que hem oblidat què són, metàfores (…) que han perdut la força sensible, monedes que han perdut la imatge”. Segons aquest home, la senyora del tren està perduda i llegirà llibres per sempre més sense saber que ja no són llibres. És, doncs, una presonera de la metàfora “llibre”. La metàfora no impregna només el llenguatge, sinó el pensament i l’acció, que afirmen Lakoff i Johnson.\nPerò ja ho diuen: un clau treu un altre clau i una metàfora ens pot salvar d’una altra metàfora. Mc Luhan va estudiar les tecnologies de la comunicació als anys 60 del segle XX i explicava els primers moments d’un canvi tecnològic amb una metàfora diferent: la del mirallet retrovisor. Afirmava: “Entrem en el present mitjançant un mirall retrovisor i ens orientem al revés cap al futur”. És a dir, utilitzem les noves tecnologies com si fossin velles. En un primer moment, no les sabem utilitzar d’una altra manera.\nPer què els diaris es diuen diaris? Doncs per això. Els primers eren diaris personals convertits en gazetilles públiques i impreses. O els primers informatius de ràdio, que eren “diaris parlats”. O els primers programes de televisió, que posaven el locutor de ràdio darrere una càmera (encara és força comú als Telenotícies). O els nodes de la WWW, anomenats “pàgines web”. Quan hi ha un canvi tecnològic que afecta la capacitat comunicativa humana, mirem enrere per mirar endavant. Però amb el temps, lògicament, acabem mirant endavant.\nDe fet, les interfícies digitals de lectura ja van més enllà de la metàfora del llibre. Amb el seu senzill dispositiu digital, la senyora del tren podia seleccionar un fragment i cercar-lo (a Google), traduir-lo, compartir-lo, etc. L’efecte mirallet retrovisor té data de caducitat en la mesura que les persones exploten les noves possibilitats de la tecnologia que han descobert i s’alliberen de les metàfores de la tecnologia anterior.\nEm disculparan si afirmo que l’efecte mirallet retrovisor en la lectura digital no afecta tan sols els lectors. També afecta els autors quan conceben les seves obres i suposo que afecta els editors quan dissenyen estratègies comercials i de producció. Però el procés de canvi ja està activat i mica en mica tots marxarem de la galàxia Gutenberg. Als llibres, en el món digital, els passarà com als rotllos de papir que els havien precedit, que per més lloms, cobertes i índex que els afegissin, es notava que eren rotllos d’una hora lluny.\nPer cert, al cap d’una estona, la senyora ha parat el lector digital. Sí que és un rotllo, ha dit. Li he contestat que no, que de fet no és un rotllo, que és un llibre, un rotllo de llibre, vaja, és a dir que ara no és cap llibre però que ho havia sigut perquè abans… Amb una misericòrdia infinita i esquivant el mansplaining, m’ha preguntat: alguna recomanació?\nIMATGE: EL DIEGORS, FLICKR (CC BY 2.0)


Configuració d’un tutorial de servidor IPTV\nPer construir un servidor de sistema IPTV, primer heu d'assegurar-vos que utilitzeu alguna tecnologia informàtica vosaltres mateixos i que pugueu gestionar algunes coses senzilles del procés. Si l’ordinador no ho entén gens, encara és difícil de manejar. Permeteu-me parlar del mètode de construcció d’un servidor IPTV que he après fins ara.\nSi voleu crear un sistema d’emissió en directe d’IPTV operable per vosaltres mateixos i no disposeu d’un equip tècnic, la millor manera és trobar un equip de tercers, amb una rica experiència, i el sistema d’emissió en directe d’IPTV té s’ha provat al mercat. L’estabilitat i les funcions són més completes. En general, per construir un servidor IPTV, cal tenir un servidor. Pel que fa al rendiment del servidor, depèn del nombre de canals de televisió en directe i de la quantitat de dades que cal conservar per a funcions com la visualització o el canvi de temps. També depèn de la font en viu. Si el servidor del sistema IPTV només té la funció de gestionar els usuaris i no necessita fer la distribució de retransmissió de la transmissió en directe, els requisits no són elevats. Si heu de fer una transferència, és possible que hàgiu de tenir-ne en compte més. Els avantatges de la companyia de programari de sistemes IPTV en aquest sentit es reflecteixen plenament. L’import del punt pot donar suggeriments raonables en funció de la situació específica, així com dels paràmetres del servidor que cal comprar, i podeu anar directament al lloc web oficial corresponent per comprar-lo.\nPer a l’operador, per molt bo que sigui el tutorial, el sistema de televisió en directe IPTV ofereix als usuaris una bona experiència. Aleshores, a quins problemes s’hauria de prestar atenció a l’hora de construir un sistema d’emissió en directe IPTV?\n1. La suavitat de la visualització de vídeo, transmissió en directe en qüestió de segons\nPer al sistema d’emissió en directe d’IPTV, veure una transmissió en directe és una part molt important i la fluïdesa de la transmissió en directe és molt important per als usuaris a veure-la. A més, si s’assegura la suavitat, si es pot aconseguir una latència baixa. Millor, perquè els requisits en temps real per a jocs esportius i altres tipus de programes encara són molt elevats. En aquest cas, haureu de fer una bona feina de connexió tècnica a l’empenta i intentar aconseguir un retard de 2 segons. Aquest efecte encara és molt bo. .\n2. Comoditat operativa de la funció d'interfície a demanda\nLa interfície sota demanda és fàcil d’operar, per exemple, podeu editar diferents categories per vosaltres mateixos i es poden recomanar vídeos relacionats mitjançant etiquetes. Per a una presentació de pel·lícula única, director, introducció, antologia, això és més, podeu triar un dels preferits entre diverses maneres. Tot i que la interfície sota demanda actual és diferent en aspectes principals, encara és molt diferent en operacions menors. Per exemple, si l’antologia es troba a la mateixa pàgina que la introducció, o és una operació antològica independent, i com fer-hi front hi ha moltes temporades, com ara drames americans i espectacles de varietats, i hi ha diferents episodis en cada temporada.\n3. La força i l’experiència de l’equip tècnic\nLa força de l'equip tècnic es pot considerar a partir dels següents aspectes. Una d’elles és la composició dels membres de l’equip, com ara els idiomes que tracten els desenvolupadors de back-end, Android i iOS, i fins i tot alguns altres sistemes, com ara el personal de Roku. aspecte. Després hi ha el temps i l’experiència d’aquestes persones que es centren en el camp de la transmissió en directe d’IPTV. Relativament parlant, com més temps i més casos, més experimentat es tracta alguns problemes.\nAl costat, per examinar la força de l'equip de l'empresa, podeu veure les empreses i els casos que cooperen i, a continuació, el sistema de productes en camps relacionats. Per exemple, hi ha alguna participació en el xifratge, transmissió i reproducció de vídeo relacionades amb el sistema de televisió en directe IPTV, com ara P2P, xifratge de flux i xifratge de trames.\n4. L’escalabilitat del sistema\nAixò és més important per a projectes amb planificació funcional multifàsica, ja que, per exemple, quan s’apliquen a escoles o indústries hoteleres, hi haurà funcions extensibles que no s’havien implicat abans, com ara esdeveniments en directe, serveis hotelers, etc. del sistema és millor.\n<< Un d’Openwrt i IPTV-igmpproxyTerminologia comuna IPTV >>


Dark Souls III (2016), tràiler de presentació i primeres imatges – ALERTAJOCS\n17 Juny 2015 redacció\nDark Souls III (2016), tràiler de presentació i primeres imatges\nFromSoftware i Bandai Namco van presentar de forma oficial a la conferència de Microsoft la tercera entrega de Dark Souls… per compensar el recent llançament en exclusiva per a PS4 de Bloodborne, també de FromSoftware.\nL’anunci del videojoc s’havia filtrat fa unes setmanes quan es van publicar inesperadament moltes imatges del joc a internet. El seu director, Hidetaka Miyazaki, ha explicat que el joc tindrà més acció, en el sentit de fer els moviments més àgils i dinàmics, i que hi haurà menys escenaris, però seran més grans.\nSortirà a principis del 2016 per a PlayStation 4, Xbox One i PC.\nPrevious Star Fox Zero, l’únic que es salva de la penosa conferència de Nintendo\nNext Nintendo 7, la fada padrina [article d’opinió]


1r “Aplec de veterans” 2019 – Dic de l’Est – Port de Barcelona – 17-02-2019 – societat pescadors barcelona\nPer anar fent boca mentre no comença el campionat de Mar-Costa i per no perdre pràctica amb això de remenar hams i fils i intentar enredar algun peix, ja fa anys que la Societat organitza una sèrie d’aplecs, quatre d’ells (que són les dates que ens permeten) són al Port de Barcelona, tres a la prolongació del Moll Adossat/Dic de l’Est i un al Moll de Pescadors.\nEl primer d’aquests aplecs del Port es celebra en una zona d’accés totalment restringit, on després d’haver-se d’apuntar a l’activitat com a mínim quinze dies abans d’aquesta, tenir al dia la quota de soci, llicència de pesca administrativa i llicència federativa i de seguir tot el protocol de normes necessari per l’accés estará tot preparat per poder-hi participar.\nLes dates estan assignades des del quart trimestre de l’any anterior, però sempre poden veure’s afectades per les diferents activitats portuàries, doncs cal recordar que el recinte portuari té altres prioritats i som nosaltres els qui ens hi hem d’adaptar. A més, a la zona on es realitzen aquests aplecs, des de fa tres temporades hi fan la niada les gavines corses, motiu pel qual de l’1 de març al 31 de juliol no es pot accedir a la zona per no destorbar la cria d’aquestes aus protegides.\nUna vegada ja tenim tota la paperassa a punt i tots els interessats apuntats, el dijous abans de l’activitat es reparteixen els punts de pesca, doncs al no tractar-se d’un concurs, la gent es reparteix per grups, ja que la modalitat de pesca és lliure, degut al tipus d’escenari és possible pescar a llancer, a fondal, a suret, a iso, a spining…\nVenim d’una setmana de calma metereològica, absència de vent, temperatures suaus i excepte unes boires matinals, el cel força clar, temps més primaveral que no pas d’hivern.\n6:00h – Com marca el protocol, s’avisa a la Policia Portuària per que estiguin preparats per obrir-nos el recinte on es durà a terme l’activitat.\n6:30-6:45 – Concentració al punt de trobada habitual, salutacions, badalls, barrets de llana i mans fredes, encara és fosc i el fred i la mandra en aquestes hores és el que toca.\n7:00h – Un cop ja hi som tots, els cotxes en fila passem pel control duaner, seguits per un cotxe patrulla del cos de Guardamolls, que ens obre el recinte i el torna a tancar un cop ja som tots a dins. Els encarregats de la Junta de marcar els punts de pesca procedeixen a posar tots els punts des d’on ha de pescar cada participant i, un cop fet, tothom va circulant cap al punt assignat i a preparar tota la parafernàlia pescaire que ha triat per provar sort.\n8:00h – comença a comptar el rellotge, al tractar-se d’un aplec i no d’un concurs, alguns han pogut començar a pescar abans d’aquesta hora per que ja ho tenien tot a punt, d’altres triguen una mica més, però les primeres captures en forma de sargs, vidriades, esparralls, besucs blans i tords no es fan esperar. Com tampoc es fan esperar els serrans per part d’aquells que pesquen més a prop del fons. Els pagells també es deixen veure pels que llancen a distàncies més llargues.\nAls aplecs sempre es prepara l’esmorzar pels participants i diferents membres de la junta s’encarreguen de dur impedimenta, les begudes, gel, pa, tomàquet i el que toca per omplir el pa… problema que en aquesta ocasió va retardar una mica l’hora de l’esmorzar, doncs el fet d’aixecar-se molt aviat un diumenge i haver de carregar amb una considerable quantitat d’estris de pesca va fer que el company que va encarregar-se d’anar a comprar el dissabte el pernil per l’esmorzar se’l descuidés a la nevera de casa, havent d’avisar a la seva dona per que ens el pogués apropar, avisant també al servei de la duana del Port per que la deixessin passar per fer-nos arribar el preuat embotit… MOLTES GRÀCIES Lourdes!!\n10:30 – Un cop fets els entrepans, botzinada i mica en mica van apropant-se els esportistes cap al centre de la zona de pesca per recollir la beguda i el seu entrepà, mentre, com sempre passa, es comenta com va la jornada, que ja amb el sol amunt la temperatura va pujant i toca treure’s alguna de les fundes que portavem a primera hora. Mentre es reparteixen entrepans i es van fent les queixalades a aquests, una de les canyes que hi ha just al costat de la taula, es doblega de forma violenta i amb el troç de pa a la boca i la beguda entre els peus, toca treballar un petit mero que ha decidit menjar-se una sípia que hi havia d’esquer, fotografia de rigor del peix i seguim amb l’entrepà abans de tornar a tirar la canya, que hi ha ganes de pescar, però també de menjar.\nMés captures es van succeïnt, una bona quantitat de llísseres de bona talla pels que han triat provar aquesta espècie per entrenar els propers campionats i que s’ha situat a la zona nord del recinte, diferent sort pels que han triat provar la mateixa espècie però a la zona sud, on esparralls, sargs i tords són els que manen per allà. Un congre de més de 2kg es deixa veure posant al límit una fina línia i una cameta destinada a altres espècies menys agressives, però que el David amb paciència i bon pols aconsegueix pujar a terra. Algunes violentes picades típiques dels meros es deixen veure en diferents punts, però la dificultat de dur lluny del fons aquests voraços depredadors moltes vegades acaben amb la victòria del peix sobre el pescador.\nA pocs minuts de la fi del temps de pesca, mentre el Christian s’estava barallant amb un dels meros que s’encoven i que no volen sortir, veu com a l’altra canya hi ha moviment… força moviment… i d’un salt va cap allà i aconsegueix allunya del fons el que sembla un peix considerable, la violència amb la que estira i com doblega la canya atreu als companys del voltant, que van veient com amb dificultats aconsegueix portar fins la superfície un gran congre que lluita per deixar-se anar de l’ham (un 7/0, mida més que considerable), al veure el peix queda clar que allò no cap dins d’un salabre i , aprofitant que el material de pesca que s’empra és força contundent, sense deixar ni un centímetre de fil per evitar que el peix busqui el fons i que pugui amagar-se entre les roques o trencar el fil al tocar amb aquestes, amb l’ajuda de la resta de companys, especialment del Joan que baixa a les primeres pedres, s’apropa el peix cap a terra i finalment podem aixecar un congre que a la bàscula dóna un pes de 9,140Kg, la peça més gran del dia, però no la més gran que s’ha aconseguit treure aquí.\nEncara queda temps per treure alguns peixos més, però tot i el dia primaveral i les ganes de pescar, l’autorització té una hora límit i hem d’anar plegant.\n13:00h – Toca anar recollint i plegant tots els trastos, així com netejant tota la brossa que haguem pogut generar, doncs hi ha que mantenir l’espai net igual que l’hem trobat quan hi hem arribat. Salutacions i comiats, però sobretot amb ganes de tornar a pescar, doncs un diumenge de pesca amb bon temps, bona companyia i algunes bones captures sempre fa venir ganes de repetir.\n14:00h – Un cop tots són fora del recinte, aquest es torna a tancar i ja fins el mes de setembre ens acomiadem d’aquest escenari, que retrobarem en horari nocturn per la propera ocasió.\nCom sempre, cal agraïr a l’Autoritat Portuària, al cos de Guardamolls i als membres de la Junta de la societat per poder fer realitat una vegada més un aplec en un escenari com aquest.\nI a l’espera de la propera activitat, en principi d’aquí a quinze dies hi ha programat un aplec de pesca a feeder (cebador) a la platja i la propera prova del campionat d’embarcació fondejada d’aquí a tres setmanes, salut i bona pesca!\n66è Concurs de la Mare de Déu del Carme – Port de Barcelona (21-07-2019)


Les àrees marines protegides enfront el canvi climàtic: oportunitats i desafiaments\nDesprés de tres anys d'implementació, el projecte MPA-ADAPT - Guiant a les àrees marines protegides de la Mediterrània enfront del canvi climàtic: construint resiliència i adaptació - arriba a la seva conclusió amb l'organització d'una conferència final, en Barcelona, els dies 4 i 5 de juny, que té per objectiu capitalitzar els principals resultats assolits.\nEl projecte MPA-ADAPT s'ha desenvolupat en 5 àrees marines protegides (AMP) de la Mediterrània: Parc Nacional de Brijuni (Croàcia), AMP de les Illes pelàgiques (Itàlia), AMP de Portofino (Itàlia), Reserva Natural de l'Estret de Bonifacio ( França) i Parc...\nUns dos-cents alumnes, protagonistes del Congrés de Petits Oceanògrafs a l’Institut de Ciències del Mar del CSIC\nEl projecte engloba tot el curs i cerca, a través de diferents activitats, que els participants se sentin com a veritables oceanògrafs. D'una banda, a través de l'experimentació a l'aula amb científiques i científics de l’ICM, per a treballar el mètode científic de forma amena i vivencial. D'altra...\nCanvi climàtic i invasions biològiques: la mirada dels pescadors artesanals de la Mediterrània\nEls pescadors artesanals més veterans atresoren un gran coneixement sobre les zones on solen treballar. Per això quan detecten peixos que no havien vist, el seu testimoni és extremadament valuós, segons mostra un estudi que es publica a la revista Global Change Biology.\nEn aquest treball científic es presenta el resultat de les anàlisis realitzades a partir d'entrevistes a uns 500 pescadors de 9 països mediterranis. Aquest estudi ha permès donar veu a les observacions dels pescadors, observacions que mostren de manera inequívoca que el Mediterrani està canviant davant els nostres ulls sota la creixent pressió de l'escalfament global i les espècies invasores.\nEn l'estudi han participat 22 grups d'investigaci...\nUn estudi de la dieta de les orques subantàrtiques confirma que el lluç negre és una de les seves preses naturals\nUn estudi amb participació de l'Institut de Ciències del Mar del CSIC ha investigat per primera vegada la dieta de la població d'orques de l'arxipèlag de les Illes Crozet (illes subantàrtiques situades a 45 ° S; 50 ° E).\nPublicat a la revista Marine Ecology Progress Series, i liderat per la Universitat de Deakin (Austràlia), el treball confirma que el lluç negre és una presa natural important per a aquestes orques, que també s'alimenten d'una àmplia gamma de preses, incloent foques, cries d'elefant marí, pingüins i balenes.\nEl lluç negre (Dissostichus eleginoides) és un gran peix d'aigües profundes. També conegut com a bacallà de profunditat o...


Com afrontar les despeses en un viatge a l'estranger | Consumer\nCom afrontar les despeses en un viatge a l’estranger\nConvé abonar el 30% de les despeses en efectiu i el 70% restant, amb targetes o xecs de viatge\nPer afrontar les despeses d’una sortida a l’estranger convé combinar diferents tipus de pagament. En general, seria útil portar un 30% del pressupost general en efectiu per abonar les petites despeses o imprevists, mentre que per pagar el 70% restant és preferible utilitzar altres sistemes tradicionals, com a targetes de crèdit i dèbit o xecs de viatge. Amb aquests últims s’abonaran les factures de l’hotel, restaurants o lloguer de cotxes.\nLa destinació sí importa\nEls viatges dels espanyols a l’estranger s’han incrementat en un 5,8% durant l’exercici 2010 pel que fa a l’any passat, segons l’enquesta de “Moviments Turístics dels Espanyols” realitzada pel Ministeri d’Indústria, Turisme i Comerç. Els períodes vacacionals escollits per desplaçar-se a alguna destinació internacional són, sobretot, l’estiu i els “ponts” festius. Representen gairebé un 60% del total de sortides registrades. Respecte a les destinacions, les dades de “Familitur 2009” revelen que els més triats són països europeus, seguits pel Marroc i Estats Units. Un dels principals problemes que es planteja als viatgers que es desplacen fora d’Espanya és com afrontar les despeses que realitzaran en les destinacions seleccionades. Es dubta entre la conveniència de portar molts diners en metàl·lic o, per contra, realitzar tots els pagaments amb targetes de dèbit i crèdit.\nPer respondre a aquestes qüestions, cal tenir en compte la destinació escollida fora de les nostres fronteres. No és el mateix viatjar a algun país de la Unió Europea on s’utilitzi la mateixa moneda que a Espanya, que a destinacions extracontinentales on, amb tota seguretat, caldrà comptar amb divises locals abans de partir. Aquesta operació monetària es pot realitzar al país de destinació, encara que en general els canvis són més desfavorables per als interessos del viatger, especialment, als països la divisa dels quals no és estable.\nL’operació de canvi de moneda es realitza en l’acte per a les divises més comunes de contractació\nSi es desitja viatjar en els propers mesos a una zona aliena a l’ús de l’euro, convé acudir al banc amb la deguda antelació per realitzar el canvi oportú. És probable que l’operació es dugui a terme en l’acte, en el cas de les divises més comunes de contractació: dòlar nord-americà o lliura esterlina. Per a altres divises, amb freqüència, caldrà esperar entre dos o tres dies per efectuar la reposició monetària. És preferible acudir al banc habitual, ja que els clients de les entitats financeres disposen d’atenció personalitzada, que pot alleugerir el procés de lliurament. Respecte a les comissions, s’exposen en el tauler d’anuncis de l’oficina per tenir una orientació del cost del canvi de moneda. Aquesta operació varia entre un 2% i un 3%, amb un mínim que gairebé mai sobrepassa els 5 euros, per a les operacions degudes en compte al client. En les operacions pagades en efectiu en caixa, es poden incrementar fins a un 4% com a màxim, amb un mínim de 6 a 8 euros.\nSi es prefereix, aquestes operacions es poden realitzar també a través de cases de canvi autoritzades, però en aquest cas les comissions són majors, entre 1 o 2 punts percentuals. Per això, convé recórrer a aquesta opció només en cas d’urgència.\nUna altra possibilitat proposada pels mercats de canvi és el servei de reserva on line de moneda estrangera. És una operativa aplicable per retirar imports de fins a 3.000 o 4.000 euros. Les operacions són gratuïtes i permeten conèixer el moment en què la moneda estarà disponible. Els terminis per adquirir-la són similars als del tradicional canvi de divises, ja que com a màxim les monedes estaran en l’oficina sol·licitada després de dos o tres dies des de la seva sol·licitud. S’aplica el canvi vigent al moment de recollida dels bitllets en l’oficina.\nUna dels avantatges d’optar per aquesta alternativa cambiaria és que l’oferta de monedes és molt àmplia: des de les divises més comercialitzades (dòlar, lliura o ien) a les més difícils d’obtenir al mercat de canvis (rand, pesos mexicans, etc.). Per contra, no és un sistema massa estès en el panorama bancari nacional.\nPagaments en efectiu i amb targeta\nViatjar amb tots els diners en metàl·lic no és l’opció més recomanable en els viatges per motius de seguretat (robatori, pèrdua o substracció). Aquest problema pot solucionar-se si es diposita en les caixes fortes dels hotels. Encara així, el més convenient és combinar els abonaments en efectiu amb pagaments mitjançant targetes o xecs de viatge.\nEs pot optar per portar una part dels diners en efectiu, en la moneda local, per realitzar petits pagaments (cafeteries, espectacles…) o solucionar imprevists. Aquesta quantitat no ha de ser excessiva, sinó representar entre un 20% i un 30% del pressupost general.\nL’altre 70% o 80% podrà repartir-se en targetes de crèdit i dèbit, xecs de viatge o altres mitjans de canvi alternatius. Per abonar les factures de l’hotel, restaurants o el lloguer d’un cotxe, el pagament amb una targeta és la fórmula més senzilla i còmoda, a més d’estar exempta de comissions. Abans de partir, cal assegurar-se que la targeta sigui compatible amb les de la destinació triada, encara que les marques que es comercialitzen a Espanya són vàlides per a la majoria de destinacions a tot el món. N’hi ha prou amb portar anotat el codi d’identificació i el nombre telefònic del banc o caixa emissora, per si sorgís algun problema en la seva utilització.\nLa tarifa de la comissió per retirar diners a l’estranger és d’un 4% sobre el nominal\nLes modalitats més senzilles, les bàsiques, permeten retirar al dia entorn d’1.200 euros en les compres efectuades i 300 euros en els caixers. Si es desitja augmentar els saldos, caldrà decantar-se per les targetes “Oro”, que permeten retirar fins a 6.000 euros al dia en compres i altres 600 euros en els caixers automàtics. Per als casos de major exigència econòmica, la solució s’assenta en la modalitat “Platinum”, que eleva fins a 18.000 euros la quantitat disponible per a compres i fins a 1.800 euros, la disponibilitat en els caixers. Les comissions a l’estranger s’eleven pel que fa a les operacions nacionals: les tarifes són d’un 4% sobre el nominal, amb un mínim de 3 euros per operació.\nPer fer front als pagaments a l’estranger poden utilitzar-se també els xecs de viatge, un servei amb el qual expliquen algunes entitats financeres d’Espanya i que està reconegut a tot el món. Són fàcils d’utilitzar, estan disponibles en diferents denominacions i monedes, i aporten la tranquil·litat a l’usuari que, si els perden o els hi roben, pot reemplaçar-los en el mateix dia. A més no caduquen, de manera que el viatger pot conservar-los per a un proper viatge, sense haver de canviar-los. El seu principal inconvenient és que no poden utilitzar-se en tots els establiments i negocis.\nL’aplicació de les noves tecnologies també ha arribat a aquest servei financer i, en l’actualitat, també es pot realitzar el pagament de determinades compres a través del telèfon mòbil, encara que sigui un sistema que encara no s’ha desenvolupat en tota la seva intensitat i que, en principi, està aconsellat solament per a les petites despeses i compres.\nEl cobrament es realitza a través del saldo de la targeta telefònica i la transacció es gestiona en temps real, de manera que en realitzar alguna adquisició es carrega immediatament en la targeta de l’usuari. A diferència d’altres mitjans de pagament, no és necessari facilitar al destinatari cap de les targetes o document d’identificació, n’hi ha prou amb introduir la clau de confirmació a través d’una contrasenya en el telèfon mòbil des del qual es realitzi l’operació i el procés s’haurà efectuat. En fase d’expansió, altres alternatives desenvolupen aquest sistema amb completa seguretat, com PayPal o Movipay.\ndivises estranger viatjar