L'espiadimonis: «L'art ha de ser lluita» | Catorze.cat\nAndrea Jofre | 28/06/2018 a les 11:02h\nArxivat a: El piano, Carles Dordella, Els vespres de la UB, L'espiadimonis, concert, música, converses\nFoto: Carles Dordella\nDeu anys és el temps que ha passat Carles Dordella (Sant Boi de Llobregat, 1978) deslligat dels escenaris i afegint ítems al seu inventari vital. De la feina, la paternitat, l'amor però també la preocupació pel futur i el compromís social han nascut les cançons del seu nou projecte en solitari amb el nom de L'espiadimonis, i publica el disc Estimar la vida o témer la mort (Bankrobber, 2018) que presenta al cicle de concerts Els vespres de la UB, que tindran lloc als jardins de l'edifici històric de la Universitat de Barcelona durant el mes de juliol.\nEls vespres de la UB començaran el 3 de juliol amb Jorra i Gomorra i inclouran actuacions de Sosun, Side Chick, Nuu, L'espiadimonis i Melenas, que tancaran el cicle el dia 19. Podeu consultar-ne la programació completa aquí.\nQuè et fa escriure cançons?\nLa necessitat de treure el que tinc a dins, d'expressar-me. Potser és que vinc d'una família en què no parlàvem gaire les coses i les havia de treure d'una altra manera. Els amics els esculls, en canvi, i als 12 o 13 anys t'hi ajuntes i resulta que sou tots uns sentimentals. Altres nanos sortien a voltar i nosaltres ens tancàvem a escriure cançons d'amor. Soc del parer que tothom hauria de trobar la seva manera d'expressar-se, pintar, fer música, fer-se instagramer, el que sigui. Mira, ho deia Kurt Vonnegut: canta a la dutxa, fes això o allò, fes el que sigui però fes-ho, encara que sigui malament. Fer cançons és una teràpia. Pensa-hi: amics de tota la vida, creativitat, més terapèutic que això no hi ha res. Agafar el fil component amb altres persones i quan mor la idea de l'un comença la de l'altre. És orgàsmic, sempre ho dèiem, i una necessitat vital. Sembla una frase feta però és que ho he pogut comprovar després de tots aquests anys sense tocar.\nDesprés que el vostre grup, Les Philippes, es dissolgués?\nSí, tocàvem junts des dels 11 anys, almenys tres de nosaltres. Amb el tercer disc les coses ja no acabaven de sortir fluides com esperàvem, les feines cada cop ens ho posaven més complicat... cicles de vida. Dos dels components van començar projectes en paral·lel, el que ara és Trau. D'alguna manera, ells dos són part del motor que al final ha fet possible L'espiadimonis. Deu anys a casa component i fent les meves coses i me'ls mirava i pensava "però si no han parat, donaria un dit per tenir un bolo al mes!"\nPerò durant aquest temps has seguit fent cançons?\nSí, he escrit, sobretot. Vaig arribar a pensar si no ho havia de deixar en poesia i prou, haha! Però realment ha sigut durant l'últim any, quan vaig fer el cop de cap i vaig decidir que volia gravar el disc, que em van sortir la majoria de cançons. Amb 40 anys no volia fer una maqueta i presentar-me a un concurs. Vaig preferir fer el disc i trobar una discogràfica i anar fent al ritme que permetessin les circumstàncies. Volia això, encara que quedés en no res amb un disc gravat a casa o hi hagués sort i publiqués amb discogràfica. Encara que sempre havia intentat guanyar-m'hi la vida arriba a un moment que mires el mercat i t'adones de les limitacions, i si cantes en català més encara. No he engegat L'espiadimonis per guanyar-m'hi la vida, que tant de bo, però volia deixar la meva petjada, petita o gran.\nTenies la necessitat d'expressar-te i deixar-ho anar, endreçat i amb cara i ulls.\nExacte, si t'esforces i treballes les lletres i et curres les cançons trobo que val la pena intentar que surti a la llum, arribis a qui arribis. Aquest disc és un recull d'aquests deu anys, del que he anat vivint i com m'he sentit. N'hi ha un parell que parlen de la paternitat, com Grans herois, sense dir-ho explícitament, Laia parla de la meva neboda...\nPerquè en aquests anys has tingut dues filles.\nSí, quan tens criatures el temps s'atura i l'amor s'amplia estranyament. Es duplica, es triplica. Hi havia alguna cançó que començava sent una oda a la vida o a l'amor i a mig fer-la pensava que aquella frase no l'estaria escrivint si no hagués tingut una filla, i a poc a poc la cançó canviava. És veritat que escoltant-la pot ser que no ho suggereixi directament i és genial que quedi obert, però jo m'escolto i estic parlant de la meva filla, que ve al matí amb aquell somriure i se me'n van tots els merders del cap. Laia la vaig escriure quan la meva cunyada estava embarassada i pensava què podia explicar a algú que encara no havia nascut què es trobaria, i més com estan les coses ara mateix.\nParles de les teves cançons com de cançons d'amor i de lluita.\nSí, i pel que dèiem abans, potser estàs fent una lletra de denúncia social que alhora es relaciona amb el fet de tenir fills, està molt connectat. Crec que tenim l'obligació de traspassar el que hem viscut a la següent generació, de transmetre-ho. També és cert que no cal tenir fills per mirar més enllà, per tenir aquesta sensació de deure amb el futur.\nAquesta és l'eterna discussió entre els que tenen fills i els que no, oi? Si les perspectives noves que s'obren després del trencament que suposa la paternitat es poden tenir des d'altres llocs i experiències.\nJo treballo al món de l'educació, i aquesta transmissió de la història, dels valors, la vius d'una manera semblant, però no és ben bé el mateix. I, coi, quan la meva filla em veu amb el llaç groc o dient qualsevol cosa davant de les notícies em veig amb l'obligació moral d'explicar-li què penso, m'és impossible no explicar el que passa. Em sembla que ja no tenim només l'obligació de transmetre el que és positiu, el que és bo i interessant. Ara, com en altres èpoques de la història, ens toca explicar que totes aquestes coses s'hauran de defensar, i potser la generació dels nostres pares no ens ho van haver de transmetre.\nNo tenien la sensació que tot el que s'havia aconseguit es podia deixar de tenir.\nExacte. I mira, si el disc hagués sortit d'aquí a un temps, sis mesos per exemple, tindria un aire totalment diferent. El que estic escrivint ara, que no és fàcil però m'agrada, té molt a veure amb la situació del país, amb aquesta indignació constant. No m'agrada l'etiqueta de cantautor, els amics en fan broma, d'això, però m'agrada que el concepte neix en una època on hi havia molt a dir i on era complicat dir-ho.\nPer què serveix fer una cançó de lluita?\nPer arribar encara que sigui a una persona. Per un mateix, també, per treure la ràbia i no estampar el comandament contra la tele. Quan ho escrius i en fas una cançó penses "que guai quan la gent ho escolti", i aquesta gent poden ser 10 persones, 25 o 25.000, però sempre ho fas amb l'esperit d'arribar a algú i de poder fer reflexionar. Hi ha grups que no exploren gens aquest tema, i la música també ha de servir per desconnectar i entretenir-te, o parlar d'amor. No hi hauria música pop sense amor! Però quan sento cançons que parlen d'injustícia, com les dels valencians Zoo, se'm posen els pèls de punta. El seu últim disc em té boig pel que diuen i per com ho diuen.\nSuposo que la sensació de poder connectar amb algú que no et coneix de res a través d'una creació és molt potent.\nI que venim d'una tradició, els que han escoltat folk ho saben. L'art ha de ser lluita.\nHi ha d'haver compromís?\nJo crec que sí. Pot no haver-n'hi i no passa res, eh. Fer música perquè la gent balli em sembla collonut, però es pot trobar un equilibri. Mira els Txarango, si escoltes el que diuen, veus que s'estan comprometent. Tot s'ha de respectar, evidentment, però si hi ha idees al darrere, a mi em diuen més. Independentment d'això o de la llengua, sento un punt d'orgull de la música que s'està fent al país. S'estan fent tantes coses que fa deu anys encara havien d'explotar...\nDesprés de l'onada del rock català dels noranta?\nSi, allò va estar molt bé i ens encantava quan érem adolescents però amb el temps t'ho escoltes i no va evolucionar, va obrir poc camí, com si ara, després que despuntessin gent com Manel, ens haguéssim quedat estancats en grups amb aquest mateix estil pop-folk. Afortunadament ara hi ha de tot.\nPer què L'espiadimonis i no Carles Dordella?\nEl meu nom era una opció, o inclús Carles Phillippe, vinc d'on vinc. Però el Carles Dordella és la persona, és el fill dels seus pares, i aquest projecte naixia més o menys de zero. La paraula espiadimonis és molt bonica, i l'animal té al darrere una metamorfosi impressionant, lligams amb la mitologia... quasi em perdia buscant-ne referències! A banda hi ha la lectura personal, de la suma de les dues paraules, espia i dimonis. En un procés terapèutic s'espien els propis dimonis i es treuen a fora. M'interessa això de fer sortir la part fosca, la que no has volgut veure, i assumir-la, assumir els propis dimonis. L'únic que no m'agrada de l'espiadimonis és que passa molts anys sent larva als aiguamolls i quan surt viu pocs mesos, la còpula i poc més. Sí que m'he estat deu anys als aiguamolls, però espero durar, un cop a fora.\nAnònim, 10/08/2019 a les 16:35\nEn Carles sempre ha tingut moltes coses a dir. Ara està deixant anar tot allò de bo que té dins seu


Viatges Habibi: Els primers calçots de l'any\nDissabte passat, com a prèvia al derbi futbolero, vem passar el dia a Salomó fent la calçotada anual. Aquesta calçotada comença a ser ja una tradició, diria que ja fa més de sis anys que la fem, i la veritat és que és un dia que té el seu encant. L'única esmena que faria seria al Johny, que és qui reserva i qui coneix als del restaurant de tota la vida, i que cada any li prenen el pel [per això està així ; )] per fer la reserva per aquestes dates, quan els calçots encara es troben en fase quasi embrionaria. Johny, has d'apretar-los l'any vinent!! Cal dir que tot i ser el desembre els calçots estaven força bon s encara que potser eren congelats o importats d'altres paísos productors com Burkina Fasso... ; ))\nDiuen que aquest restaurant, El Celler, està entre el top 5 dels restaurants per fer calçotades a Catalunya i tot i que no he anat a molts d'altres he de reconèixer que l'experiència està molt bé. El menjar està bo, però el que li dona aquest plus és el lloc on fas els calçots i on acabes menjant. L'aperitiu es fa a un celler antic, amb botes de vi i teles d'aranya per tot arreu. Després, el calçots te'ls fots a l'aire lliure en un jardí molt gran ple de moreres on cada grupet te la seva taula. Un cop acabats els calçots i rentades les mans, et senten a la sala on també cada grup té la seva taula i et van servint cosetes fins a que explotes; amanida, butifarres, mongetes, xai, postre, vi, copes etc... Tot això diria que per 35 €.\nLa calçotada té també les seves rutines anuals i entrenyables que fan que sigui, com deia, un dia especial. La primera de totes és la trobada en el punt de sortida; la biblioteca d'econòmiques que es troba al costat del Palau Reial. És gairebé norma obligada arribar mitja hora tard, tot i que sempre hi ha alguns que pequen d'innocents i es passen una hora sentats esperant. Normalment el que arriba més tard és el Johny, però aquest any va ser clarament superat per la Laura, l'Estel, el Ruiz i jo. El motiu va ser que la Laura, inexperta encara en el món de les motos, va intentar emular al Dottore Valentino Rossi fent un caballito i va acabar enclastada entre dos cotxes amb una ungla de color “azabache”. A part del susto i de la ungla per sort no es va fer molta cosa més i va poder seguir amb la calçotada, això si, amb certes dificultats per pelar els calçots. Un altre moment entranyable és veure als germans Aguilella engullint “estilo Kubiak” els calçots que els hi van posant sobre la taula. Quin espectacle més impressionant,... ho graves en vídeo i surt als documentals de la 2 segur!! Ah i m'oblidava!! Una altra cosa que no falla és la camisa del Johny!! Que gran!!! Aquest any era vermella amb piques i trebols de color negre!!! Igualito que Tamariz. Ets un mestre!!!\nDesprés de la calçotada hi ha dues activitats obligades, però que no entenc com aquest any han fallat. Una és la passejada pel poble fins a una caseta/magatzem on ens colem i hi ha trastos vells abandonats. Sempre ens enduem alguna cosa (si som uns cabrons, que passa!) estil sifons antics i coses semblants, però aquest any no hi vem anar, potser hem acabat ja amb les existències? L'altra, és el partidet de futbol al camp de terra també anomenat “El Patatal” que hi ha enmig del poble. Aquest any ningú va portar pilota, ens fem grans i se'ns obliden les coses, però ben pensat potser ha sigut millor perquè els dos darrers anys van ser més accidentats que les obres de la línia 9. L'any passat, el Diego, en acció de clar joc perillòs, li va fotre una patada en plena cara al Johny i evidentment el partit va haver de suspès per parar-li l'hemorragia i tornar-li la consciència (sort que disposem d'un uròleg entre els nostres efectius). Dos anys enrere el protagonista va ser l'altre Aguilella (semblen els Hermanos Derrick els molt cabrons), el Christian, que després de consumir 30 calçots, 5 butifarres, mig xai, un parell de kilos de mongetes, i d'altres substàncies va acabar amb un aparatòs tall de digestió que per uns moment el va fer assamblar-se a l'Iniesta de lo blanc que es va posar,... després de buidar una mica es va recuperar i va continuar, sorprenentment, com si res hagués pass at.\nL'últim dels moments entranyables, per dir-ho d'alguna manera, i que ens fa estar més units com a grup és el invierno nuclear altrement conegut com viatge de tornada en cotxe. Imagineu-vos-ho; cotxes plens, finestres tancades pel fred, panxes remogudes pel futbol i plenes de matèries perilloses com els calçots, les mongetes i l'allioli, gairebé dues hores de trajecte, buuuuffff... no hase falta desir nada mas!\nCollons si que he escrit!! Ho deixo per avui....\nAquí trobareu més fotos!\nCarrer Joan Maragall 10, Salomó\n977 629 010\nPublicat per Borja Rius a les 18:39


El valencià de Sueca Raul Cuenca Subcampió\nLa setmana passada se celebrava a Gandia el XIV Trofeu Ciutat de Gandia, gran premi d'Espanya corresponent al rànquing nacional individual de la modalitat de 3 bandes, en les magnifiques instal·lacions del club Chef Amadeo Gandia de la ciutat ducal valenciana.\nUn total de 102 jugadors procedents de tota Espanya van disputar durant 7 dies els punts que s'atorguen en disputar aquestes proves nacionals, segons la classificació obtinguda.\nEn el pla valencià destacar la bona participació amb un total de 27 valencians que va situar a 5 jugadors entre els millors 20 primers: Jose Luis Pascual 11è (Villalonga), Enrique Peñalva 13è (València), Jose Gomez Bravo 18è (Elx) i Jorge Cantó 20è (Alacant)\nSense dubte la notícia destacada és el subcampionat per al de Sueca Raul Cuenca, com ja sabem el suecà és un dels jugadors més importants del panorama nacional en les disciplines de les modalitats clàssiques, sent un bon jugador d'aquesta disciplina tan complicada com és la de les 3 bandes.\nCuenca ha realitzat un gran campionat eliminant rivals de gran nivell, en un torneig on es juga al ko directe, fins a arribar a la gran final contra el català actual n2 del rànquing Antonio Montes, la mitjana general aconseguida pel valencià ha estat de l’1,313 i la major sèrie del Campionat amb12 caramboles de tacada.\nEncara que Cuenca va tindre opcions en la final, el català va trenar un excel·lent joc que li va valdre per a alçar-se amb la victòria i el Campionat amb una mitjana general de 1,493, el podi el van completar amb la 3a plaça per al madrileny Alfonso Legazpi i l'andalús Jaime Faraco.\nEl suecà jugava la seua primera final nacional de la modalitat de 3 bandes, sens dubte i pel joc desplegat i la competitivitat mostrada estem convençuts que no serà l'última.\nEn el pla competitiu indicar que l'organització del Chef Amadeo Gandia, club organitzador de l'esdeveniment, va ser excel·lent amb una assistència massiva de públic que va poder gaudir del millor billar nacional i de la Fira i Festes de la Ciutat Ducal Gandia, a més de la retransmissió per streaming en els canals de la Federació de Billar de la Comunitat Valenciana, amb una retransmissió excel·lent i una audiència considerable.\nEnviem fotografies del podi d'esquerra a dreta: Raul Cuenca, Antonio Montes, Antonio Ortiz – President Federació Espanyola billar, Jaime Faraco i Alfonso Legazpi i fotografia de la final disputada, d'esquerra a dreta: Raul Cuenca i Antonio Montes flanquejats per Andres Ferrer de Sueca i Francisco Martínez de Gandia tots dos àrbitres de billar internacionals


Serveis d’Assessoria per a Professionals i Autònoms – Segú Associats\nA MSA tenim el ferm propòsit d’ajudar als professionals i autònoms per tal de que puguin centrar-se en la seva activitat, oferint un servei personalitzat i ajustat a les seves necessitats.\nASSESSORAMENT COMPTABLE ADAPTAT\nConfecció i elaboració de la comptabilitat amb l’objectiu d’obtenir la informació necessària per a la òptima pressa de decisions. Adaptabilitat del pla comptable en funció del tipus d’activitat professional desenvolupada.\nASSESSORAMENT I GESTIÓ LABORAL INTEGRAL\nConfecció de nòmines, i suport, confecció i presentació de les obligacions formals relacionades amb els recursos humans de l’empresa, orientada a donar valor a aquest actiu.\nASSESSORAMENT I GESTIÓ FISCAL GLOBALS\nSuport, confecció i presentació de liquidacions i declaracions tributàries del global d’obligacions fiscals necessàries pel desenvolupament de l’activitat professional.\nCoordinació i gestió de tràmits davant de qualsevol tipus Administració.\nPlanificació, estudi, confecció i presentació de Declaracions de la renta, amb l’objectiu d’optimitzar la càrrega fiscal.\nSubministrament, suport, control i integració amb la nostra base de dades d’aplicacions informàtiques per a la pròpia autogestió de l’empresa, estalviant temps i duplicitat de tasques administratives en la confecció comptable.\nSom el que necessita, MSA és l’assessoria que estava buscant, contacti’ns; l’estem esperant:


Présilly (Alta Savoia) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPrésilly (Alta Savoia)\n46° 05′ 35″ N, 6° 04′ 40″ E / 46.0931°N,6.0778°E / 46.0931; 6.0778Coord.: 46° 05′ 35″ N, 6° 04′ 40″ E / 46.0931°N,6.0778°E / 46.0931; 6.0778\nPrésilly és un municipi francès situat al departament de l'Alta Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 660 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Présilly era de 660 persones. Hi havia 254 famílies de les quals 60 eren unipersonals (32 homes vivint sols i 28 dones vivint soles), 87 parelles sense fills, 87 parelles amb fills i 20 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 308 habitatges, 260 eren l'habitatge principal de la família, 27 eren segones residències i 21 estaven desocupats. 241 eren cases i 65 eren apartaments. Dels 260 habitatges principals, 194 estaven ocupats pels seus propietaris, 57 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 10 estaven cedits a títol gratuït; 5 tenien una cambra, 28 en tenien dues, 28 en tenien tres, 52 en tenien quatre i 148 en tenien cinc o més. 233 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 97 habitatges hi havia un automòbil i a 151 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Présilly el 2009.\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 451 persones, 355 eren actives i 96 eren inactives. De les 355 persones actives 336 estaven ocupades (177 homes i 159 dones) i 19 estaven aturades (7 homes i 12 dones). De les 96 persones inactives 25 estaven jubilades, 36 estaven estudiant i 35 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Présilly hi havia 254 unitats fiscals que integraven 640 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 29.413 €.\nDels 29 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 8 d'empreses de construcció, 7 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 2 d'empreses immobiliàries, 4 d'empreses de serveis, 1 d'una entitat de l'administració pública i 3 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 12 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 3 eren tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta, 3 guixaires pintors, 1 fusteria, 1 lampisteria, 1 electricista, 1 empresa de construcció i 1 restaurant.\nL'any 2000 a Présilly hi havia 16 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 600 hectàrees.\nFeigères (2,3 km)\nBeaumont (3,5 km)\nVers (3,6 km)\nNeydens (3,7 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Présilly\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Présilly a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Présilly a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Présilly_(Alta_Savoia)&oldid=29619638»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 març 2022 a les 02:34.


Eduard Mörike - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEduard Mörike (Ludwigsburg, 8 de setembre de 1804 - Stuttgart, 4 de juny de 1875) va ser un escriptor alemany pertanyent al Biedermeier.\n(de) Eduard Friedrich Mörike\n8 setembre 1804\n4 juny 1875 (70 anys)\nRomanticisme i escola poètica suaba\nAugust Mörike (en)\nDesprés d'acabar els seus estudis de teologia, va treballar durant vuit anys en diferents llocs com a vicari, fins que l'any 1834 va obtenir un càrrec de pastor en la petita parròquia suaba de Cleversulzbach. Però ja amb 39 anys, malaltís i amb tendència a la hipersensibilitat hipocondríaca, es va retirar anticipadament. Va ser professor de literatura en un col·legi femení de Stuttgart.\nEls seus bells poemes d'amor i l'alegre musicalitat dels seus versos contrasten amb les condicions externes de la seua vida i amb les seues relacions amb les dones. Es va mantenir allunyat de les discussions d'actualitat política.\nDurant el seu temps d'estudis a Tübingen va inventar amb un amic el país de somni Orplid, que era, com va escriure després a El pintor Nolten, "una esfera pròpia de poesia", el somni de la reconciliació entre la realitat i la poesia. Aquest somni, provinent de la seua ingènua joventut, es va mantenir en la seua poesia.\nL'any 1838 van aparèixer reunits per primera vegada en un volum els seus poemes, que ja havien estat publicats parcialment en revistes. El volum va ser ampliat diverses vegades fins a la seua quarta edició en 1867. En la seua lírica amb temàtica de la naturalesa, preferentment les transicions dels moments del dia, va convertir les imatges de la naturalesa en moviment, simbolitzant-hi també el sentiment de l'amor realitzat o perdut. La naturalesa es personifica fins a tal punt que, per exemple, al poema Una hora abans del dia, una oroneta narra la infidelitat de l'estimat.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Eduard Mörike\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Eduard_Mörike&oldid=23969892»\nDarrera modificació: 4 jul 2020 a les 15:20\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 4 jul 2020 a les 15:20.


Pere Navarro doble moral - David Rabada - Els blogs d'e-noticies\nEl passat 16 de setembre fou la Festa de la Rosa a Viladecans, la festa dels socialistes, vet aquí que aquest darrer diumenge s'hi apleguessin alts dirigents del partit com Rubalcaba, Montilla i Pere Navarro. Com tota reunió dels teus, un s'exalta, se li escalfa la boca i aboca frases incendiàries. En Pere va cridar que: Cataluña no es rica y plena como dice su himno, que es triste y pobre desde que gobierna CiU. Cal recordar aquí que el sobreendeutament que pateix aquesta terra tan superba fou signat i perpetrat pel seu anterior màxim dirigent, el M.H. senyor Montilla, actualment senador a Madrid. Ell fou qui, sense explicar res als catalans, va demanar crèdits a tort i a dret a banques estrangeres, diners que ara es deuen. Davant el forat de diner públic hagués pogut estalviar i retallar algunes coses, però ell s'endeutà en escreix i ens abocà al cràter actual. Per tant, l'empobriment català actual té com a causa principal bandera socialista. El problema fou que el federalista PSC va obeir les consignes de l'espanyolista PSOE endeutant-se més enllà de l'aconsellable. Potser ara Pere es creu que sobre la seva pedra s'edificarà la creença federalista, però que no ens enganyi, si amb gairebé vuit anys de socialistes a Catalunya i Madrid no van aconseguir pactar aquesta utopia, que ara no ens vulgui fer combregar amb rodes de molí acusant a altres del deute català que els socialistes van signar a l'estranger. Diuen que equivocar-se és humà, però més ho és donar la culpa als altres. Si Pere Navarro vol veure la palla en l'ull de l'altre però no pas la biga en el seu, queda clar que ni de lluny vol defensar la veritat de la societat catalana, més aviat continuarà el que feia l'ara senador Montilla, esdevenir marca blanca d'un PSOE espanyolista i centralista.\nEls blogs d'e-noticies - David Rabada - Pere Navarro doble moral


L'escriptor Antonio Baños participarà en les primàries per formar la llista de la CUP al Parlament\nLes assemblees d'aquesta organització són les que finalment escullen els aspirants a candidats a les eleccions catalanes\n03/05/2015 - 18:17h\nAntonio Baños, periodista i escriptor, i membre del patronat de la Fundació Periodisme Plural, participarà en les eleccions primàries per formar part de la llista de la Candidatura d'Unitat Popular (CUP) a les eleccions del 27 de setembre vinent, segons ha declarat en una entrevista a RAC1.\n«Jo no sóc membre del partit, però he acceptat formar part del bombo de candidats». El procés de primàries per escollir els candidats a les pròximes eleccions catalanes es farà durant el juliol vinent.\n'M'han demanat permís perquè el meu nom sigui dins una llista llarga de gent molt ferma com a possibles candidats a les eleccions al parlament', ha explicat el també membre de Súmate, que s'ha mostrat il·lusionat de participar-hi: 'Em fa moltíssima il·lusió estar en aquest procés i participar en aquesta formació.'\n'A la CUP no et presentes per a ser candidat, et pregunten si et poden posar en un bombo i són les assemblees locals, les que ho debaten i després ve un procés de primàries, que es farà al juliol, que decideix en quin punt vas a la llista. No et pots postular ni fer res', ha puntualitzat en la mateixa entrevista.\nBaños, que no és membre de la CUP, com tampoc ho és el diputat David Fernàndez. L'escriptor tampoc és associat, sinó 'simpatitzant, també ha explicat els motius per a acceptar de participar en les primàries: 'Em faria il·lusió ser al Parlament perquè ens trobem en una cruïlla important pel país, com a periodista també i després com a simpatitzant del programa de la CUP, poder participar en una formació que ha demostrat que la política parlamentària es pot fer d'una altra manera.'\nSi la CUP va ser la sorpresa, amb tres diputats, de les anteriors eleccions al Parlament de Catalunya, ara té una valoració que fa que pugui incrementar molt la seva representació. La darrera enquesta del diari La Vanguardia dóna a aquesta força d'esquerres i independentista fins a 11 diputats.


L'oposició qüestiona la manera com el govern de Reus nomena alts càrrecs\nL'oposició reclama al govern que justifiqui els nomenaments d'alts càrrecs | Jordi Olària Gras\nEl govern aprova, definitivament, les ordenances fiscals i els pressupostos\nper Jordi Olària Gras 22/12/2021 18:07h\nLes ordenances fiscals i el pressupost municipal de Reus han quedat definitivament aprovats. El darrer ple municipal de l'any, celebrat aquest dimecres 22 de desembre, ha servit per deixar enllestits tots dos expedients. La situació de la pandèmia ha provocat que el plenari s'hagi tornat a celebrar, íntegrament de manera telemàtica.\nLa sessió també ha servit per aprovar un Pla de mesures antifrau municipal que, de fet, era un requisit d'Europa. Tenir una eina com aquesta és condició necessària per rebre fons europeus Next Generation. Precisament per això s'ha posat en dubte des de l'oposició, que no tenen clar que el govern tingui intenció i motivació política per lluitar-hi en contra.\nUn altre dels documents que ha rebut llum verda és el Pla Estratègic de Subvencions. Ha de regular els ajuts municipals i ha de servir de fonament per a les polítiques de subvencions que s'aprovin a partir d'ara. Cs s'hi ha oposat, però tant el PSC com la CUP hi han donat suport.\nTot i això, el govern no s'ha estalviat un retret per part de la CUP. La seva portaveu, Marta Llorens, ha recordat que aquest pla figurava a l'acord de pressupostos del 2015. Llavors la CUP va abstenir-se perquè el govern els aprovés, i la portaveu cupaire ha recriminat que hagin passat sis anys fins que s'ha complert l'acord.\nEl projecte de l'antiga Hispània també ha fet un pas més. El govern ha aprovat un canvi d'alçada dels dos edificis previstos per a habitatge protegit. Es planteja un edifici construït en paral·lel a la Riera d'Aragó i el carrer de Josep M. Arnavat i Vilaró.\nAquest edifici passaria de tenir els baixos i quatre plantes a tenir-ne cinc. Per contra, l'edifici que es preveu en paral·lel a la futura nova plaça perdrà aquesta planta que guanya l'altre edifici. Així doncs, deixaria de tenir uns baixos i quatre plantes per quedar-se amb tres pisos per sobre de la planta baixa.\nEl nou gerent a l'IMRC genera un debat sobre el seu nomenament\nPer últim, per part del govern, s'ha aprovat el nomenament de Josep Oriol Nicolau com a nou director-gerent de l'Institut Municipal Reus Cultura. Un nomenament que CUP i PSC han criticat perquè consideren que el govern no justifica aquesta mena de nomenaments. Empreses municipals i organismes autònoms han anat incorporant, els darrers anys, figures de gerència i vicegerència.\nEn aquest cas concret, a més, han apuntat que no posaven en dubte el procés de selecció, tot i que sí que el consideraven destacable. Per una banda perquè, segons ha apuntat Marta Llorens, el nou gerent és del mateix color polític que el regidor de Cultura, Daniel Recasens. En segon terme, Hèctor Fort, regidor del PSC, ha considerat millorable la manera com l'empresa externa encarregada del procés l'ha gestionat.\nRecasens ha criticat que es posi en dubte el procés de selecció encara que sigui dient que no se'l posa en dubte. Ha reivindicat el procés de selecció, el seu rigor i la seva solidesa i ha lamentat que l'oposició no hagués transmès aquestes insinuacions a la comissió informativa. Per últim ha defensat també que el càrrec de gerència ja existia i no és de nova creació.\nHa acabat per apuntar que la militància o la proximitat política d'algú, igual que no suposa un mèrit per accedir a aquestes places, tampoc ha de suposar un escull. Ha matisat, de fet, que en aquest cas concret desconeixia el perfil polític de Nicolau quan va començar el procés.\nL'oposició qüestiona les gerències de l'organigrama municipal\nAquesta organització municipal, amb gerències a les empreses municipals i organismes autònoms s'ha tornat a debatre més tard. Una moció de la CUP hi feia referència i demanava que es justifiquessin aquests càrrecs directius. Els cupaires consideren, directament, que hi ha un excés de nomenaments d'aquesta mena.\nTots els grups que han intervingut han subratllat que no posaven en qüestió les persones concretes que ostenten els càrrecs. El que sí que reclamen és que el govern detalli aquesta organització i argumenti la seva necessitat. Els cupaires exposen que, al pressupost municipal, aquests alts càrrecs suposen uns 900.000 euros anuals en qüestió de sous.\nS'hi ha mostrat d'acord Débora García, portaveu de Cs, que ha afirmat que no hi ha prou informació de les funcions que desenvolupen aquests càrrecs. També el PSC, que per boca del portaveu Andreu Martín ha reclamat que s'argumenti aquesta estructura organitzativa. Els socialistes s'hi han abstingut perquè consideren que cal garantir l'autonomia d'un govern per establir aquesta organització.\nLa resposta l'ha donat Marina Berasategui ha defensat que l'organigrama és públic a través del portal municipal de transparència. Pel que fa a les funcions d'aquests càrrecs, exposa que figuren a als decrets de nomenament i als estatuts de les empreses i organismes. Ha defensat, també, que el nombre de càrrecs actuals aporta «alt valor afegit» i no seria «operatiu» reduir-lo.\nS'estudiarà poder connectar els barris del sud amb l'Hospital\nEncara per part de l'oposició, el PSC ha aconseguit que el govern es comprometi a estudiar implantar una línia d'autobús a la ciutat. Es tracta de la que permetria connectar de manera directa els barris de la zona sud amb l'Hospital Sant Joan. El govern hi ha fet esmenes que, acceptades pels socialistes, han permès el vot favorable de manera unànime.\nDurant el debat la CUP ha aprofitat per recordar els conflictes laborals dins de Reus Transport. Conflictes que, tal com ha criticat, han arribat a la via judicial perquè, segons «no s'han sabut resoldre». Mònica Pàmies ha recordat que, en bona part, la plantilla reclama el compliment del conveni del sector. En concret pel que fa als descansos setmanals, al sou base i a la temporalitat dels contractes.\nPer tot plegat, ha afegit, ampliar les línies d'autobús «amb les condicions laborals actuals em sembla que és bastant impossible». Ha posat d'exemple la línia 11, que afirma que aquest dimecres mateix no ha funcionat per manca de conductors. Per part del govern, la regidora d'Urbanisme i Mobilitat, Marina Berasategui, ha apuntat que la llei estatal «impossibilita augmentar la contractació de nous conductors i conductores».\nL'any 2017 es va fer una prova per implantar aquesta línia sense ampliar els recursos de l'empresa municipals. «El nivell global de servei es va veure afectat» precisament perquè una línia va perdre freqüència a canvi d'incrementar el recorregut de la línia 11. «Ningú dubta que la demanda hi és, però hauríem de dubtar de la manera d'abordar-la», ha conclòs.\nPer tot plegat, ha sentenciat, «als usuaris potencials d'aquesta zona no els hem d'oferir una nova prova, els hem d'oferir un servei amb garanties». Ha exposat que, per fer-ho, caldria «plantejar de manera oberta, transparent i honesta quins recursos necessitem». En definitiva, Berasategui aposta per fer pedagogia sobre què costa implantar propostes com aquesta.\nÚltima hora Última hora Reus Última hora PDECat Reus Última hora ERC Reus Última hora Ara Reus Última hora PSC Reus Última hora Cs Reus Última hora CUP Reus Última hora Andreu Martín Última hora Marta Llorens Última hora Ajuntament de Reus Última hora Débora García\n'La cuina de Maria Poch Constantí' arriba a Reus per reivindicar els plats de temporada\nLa Casa Navàs comença el 2022 amb la visita Concert d'Any Nou


Any 2000 AC-Jaciment dels Closos de Can Gaià, Portocolom (Felanitx).\nSegle IV AC-Jaciment tardoromà d'un vaixell enfonsat a Portocolom.\nSegle II AC- Ocupació de la Cova des Garriguer (Portocolom).\nAgost de 1232- Gúter Díez rep del comte del Rosselló l'alqueria Cabra a Felanitx.\nAny 1239- Domingo Esteve i Bartomeu Companyó de Girona i Guillem Joan de Llagostera obtenen en establiment terres a Felanitx (Alqueria Benimartí).\n5 de novembre de 1251- Garcia Fauzes deixa 20 sous per al pagament de la campana de Santa Maria de Felanitx.\nEl 18 de gener de 1266- Miquel Marquès i la seva esposa Soriana van comprar 3 quartons de terra al Rafal Olivar, a Sa Galera de Felanitx.\n7 de novembre de 1274-Vora Algorefa (Felanitx) hi tenen cases Pere Aguer, Jaume Roig i Guillem Oliver.\nAny 1287 - Jaume de Tortix ven al seu germà Guillem de Tortix la part i els drets que té sobre l'alqueria de son pare, Joan de Tortix, i de la seva muller Guillema, difunts, que són l'alqueria Tortix i dos rafals (Felanitx).\n14 de març de 1337- Roger de Rovenach an Guerau Sa bremona tinent loch de castella de Sentuhiri,\nque puys en Guil em y en Bernat Borda no estan en lo dit castell los avis que si hi volen estar y habitar seran rebuts; y si no que n'hi pos altres en son loch. I que pus encara hi falta un sirvent y se necessita que sapia letra per so que pusca ajudar al clergue a dir la missa, resta per asso en Guillem des Soler nebot den Guillem de Montpaita prevere i capella del dit castell.\nSetembre de 1338- El castellà de Santueri, Guillem Borda és empresonat per haver cobrat salaris d'un home que no té al castell però més tard és alliberat. El substitueix Guillem Juny.\n2 de setembre de 1338 Guillem Borda, castellà de Santueri, és absolt de les acusacions de corrupció.\n12 de juny de 1343-Guillem Durfort, alcaid i Berenguer de Tornamira, tinent rendeixen el castell de Santueri a Felip Boil que l'obté per al rei Pere. Bernat Sebastià és designat nou alcaid al servei del rei Pere.


Organitza: La Cuina de l'Empordanet, La Cuina del Vent, Denominació d'Orígen Empordà\nEngega la 6a edició de la Campanya Gastronòmica Sopars Maridats. Gaudeix de la millor cuina i els millors vins de l’Empordà a mans dels restaurants de la Cuina de l’Empordanet, la Cuina del Vent i els cellers de la Denominació d’Origen “Empordà”. Aquesta iniciativa permet tastar el binomi format per un cuiner i un cellerer que han treballat conjuntament per oferir la millor combinació entre els plats i els vins que conformen el menú.\nEnguany es duran a terme un total de 31 sopars de la mà de professionals que et portaran el paisatge empordanès a taula. Els Sopars maridats tindràn lloc cada divendres des del 02 de març al 15 de juny (excepte Setmana Santa). El preu dels menús rodarà entre els 45 i els 65 euros per persona (IVA inclòs), caldrà una reserva prèvia al restaurant.\nPodeu consultar el programa dels Sopars Maridats seguint l'enllaç web: www.soparsmaridats.com


L'Hospital Clínic dissenya un test més eficaç per detectar l'artritis reumatoide\nL'Hospital Clínic de Barcelona i l'Institut d'Investigacions Químiques i Ambientals han dissenyat un test que permetrà diagnosticar amb més eficàcia els casos d'artritis reumatoide, una de les malalties inflamatòries cròniques que més prevalen a la societat. El projecte, que s'ha pogut tirar endavant gràcies als diners recaptats a "La Marató" de TV3 de 2002, ha consistit a dissenyar proteïnes que, en contacte amb el sèrum dels pacients, serveix per detectar anticossos relacionats amb la malaltia. La recaptació de "La Marató" de fa sis anys ha permès finançar 21 projectes relacionats amb les malalties inflamatòries cròniques. S'hi van destinar quatre milions d'euros.\n25/06/2008 - 21.52 Actualitzat 26/06/2008 - 00.21\nEls resultats del test, que ha rebut el nom d'Elisa, demostren que aquest és altament sensible, fins i tot en pacients a qui els tests actualment al mercat els donava negatiu.\nEls diners recaptats a "La Marató" de 2002 també han permès finançar 20 projectes més relacionats amb malalties inflamatòries cròniques. L'Hospital de la Vall d'Hebron, per exemple, ha treballat en l'estudi epidemiològic "Artritis inflamatòries en la infància", el primer estudi que s'ha fet a Catalunya d'aquest tipus.


QUÈ PODEM VISITAR | Can Teixidor, turisme en el món rural\nCan Teixidor, turisme en el món rural\nUn racó per descobrir la llum i la màgia de l'Empordà\nFigueres, a més de ser la ciutat natal de Salvador Dalí, és una vila activa on els edificis històrics s’integren en carrerons atapeïts de botigues, terrasses i cases senyorials. S’estén sobre una plana fluvial al bell mig de l’Empordà. Coneguda per ser bressol de Salvador Dalí, aquesta ciutat ofereix al visitant la possibilitat de visitar el Teatre-Museu Dalí, dedicat al genial pintor surrealista. Dos museus vénen a completar l’àmplia oferta cultural de Figueres: el Museu del Joguet de Catalunya, que exposa una interessant col · lecció de joguines de diverses èpoques, i el Museu de l’Empordà, on és possible endinsar-se en la història i l’art de la comarca. Una oferta cultural que es completa amb un calendari ple de festes i esdeveniments repartits durant tot l’any.\nAls afores, domina la ciutat sobre un turó el castell de Sant Ferran, fortalesa que va ser construïda al segle XVIII. Les seves colossals dimensions, i els seus més de tres quilòmetres de perímetre, la converteixen en una de les majors d’Europa.\nEl casc històric de Figueres queda delimitat per vestigis de la seva antiga muralla, aixecada a l’edat mitjana per defensar la vila. D’època medieval es conserven bells racons com la plaça de l’Ajuntament, remodelada a l’ estil neoclàssic i on s’alça l’edifici consistorial, o l’entorn del carrer Magre, on s’ubicava l’antic call.\nLa Rambla és el principal passeig i autèntic eix vertebrador de la ciutat. Aquesta animada via comercial concentra els més ambiciosos projectes arquitectònics dels segles XIX i XX, impulsats en la seva majoria per la puixant burgesia local de llavors. Cal destacar la gran profusió d’edificis modernistes.\nDins de l’arquitectura religiosa, mereix especial atenció l’església de Sant Pere. Construïda originàriament en estil romànic, el temple parroquial va ser reedificat al segle XIV sota cànons gòtics. Altres edificis d’interès són la capella de Sant Sebastià, d’origen medieval i remodelada a principis del s.XVII, i el convent dels Caputxins, edificat al segle XVIII.\nLa ciutat de Banyoles és la capital de la comarca del Pla de l’Estany, al centre de les comarques gironines. El seu principal atractiu, l’Estany, l’ha convertit en una ciutat dinàmica, oberta i emprenedora. Banyoles i la seva comarca són un lloc de gran interès ecològic, cultural i històric, i també una font inesgotable de recursos turístics, esportius i de lleure.\nEl casc antic de Banyoles és l’origen de la vila medieval i de la ciutat en si. Es tracta d’un nucli històric sorgit a l’ombra de la construcció del Monestir de Sant Esteve. Carrers de pedra, placetes i racons, edificis civils i religiosos, art i el pas de l’aigua a través dels recs de sortida de l’Estany, conformen un centre únic que cal conèixer i visitar a fons.\nBesalú és un dels conjunts medievals més importants i ben conservats de Catalunya. La seva situació geogràfica va afavorir que s’hi instal·lés poblament humà ja en temps reculats i que hagi estat un lloc de trobada de diverses cultures, que han enriquit el patrimoni monumental de la vila.\nMentre passegeu pels carrers i places, que mantenen un fort sabor medieval podreu conèixer i visitar els diferents elements patrimonials que la fan tan singular. Podem destacar-ne el Pont Romànic, la Col·legiata de Santa Maria, la Casa Cornellà, la Cúria Reial, el Monestir de Sant Pere, l’esglèsia de St. Vicenç i la Sinagoga i el Micvé i banys jueus.\nLes platges de la Costa Brava Nord, des de l’Escala fins a Llançà, queden a menys de mitja hora en cotxe de la casa. A més a més de gaudir de les seves paradisíaques cales, podeu visitar llocs tan emblemàtics com les Ruïnes d’Empúries, situades a Sant Martí d’Empúries, a tocar la vila marinera de l’Escala. És l’únic lloc on es concentren alhora una ciutat i una factoria gregues, un poblat dels indigetes i una ciutat romana.\nAl sud-est de l’escarpada península del Cap de Creus i presidint l’ampli golf, Roses\nés un excel·lent port natural aprofitat des de l’antiguitat, i la flota de pesca és la més important de la costa del nord de Catalunya. La Ciutadella de Roses, de planta estrellada (segle XVI), envolta les restes de l’antic monestir benedictí i de la basílica de Santa Maria de Roses. Les modernes excavacions arqueològiques hi han confirmat la presència de la colònia grega de Rhode al segle V aC.\nEls Aiguamolls de l’Empordà són els segons en importància a Catalunya, després del Delta de l’Ebre. Els aiguamolls tenen gran interès biològic però també paisatgístic, cultural i, fins i tot, econòmic. Disposen de serveis varis com centre d’informació, centre de documentació i un Museu d’Història Natural dels Aiguamolls. Es poden descobrir gran varietat d’espècies animals i una rica vegetació, gràcies als contrastos derivats de la proximitat del mar. Hi ha un munt de possibilitats i rutes que s’ofereixen per tal de passar un dia inoblidable. També podeu arribar fins a Castelló d’Empúries, amb un interessant centre medieval i la Basílica gòtica de Santa Maria que té una estructura i unes dimensions pròpies d’una catedral.\nCadaqués està situat a l’extrem de llevant de la península del Cap de Creus i al fons d’una badia sobre un sòl de llicorella grisenc que l’envolta, té una singular bellesa i personalitat. Atragué intel.lectuals i artistes des de la fi del s. XIX, com Picasso. Però fou Salvador Dalí qui li donà ja des dels anys 20 un prestigi internacional.\nJoies Romàniques de l’Empordà\nFent camí cap a la costa, el romànic esdevé part del paisatge. A Navata hi trobem una antiga ermita coneguda amb el nom de Can Miró (s. XII), per la proximitat a la masia que li dóna nom. A Lladó podem visitar el Monestir de Santa Maria de Lladó (s. XII), una antiga canònica agustina. Des de Cabanelles, podem arribar, a 1.150 metres d’altitud, al Santuari de la Mare de Déu del Mont, d’estil neoromànic, des d’on tenim fantàstiques vistes de l’Empordà, les comarques veïnes i el Canigó.\nA Vilabertran visitarem l’abadia de Santa Maria de Vilabertran, un conjunt monumental originàriament destinat a una canònica agustiniana que té elements de gran interès: l‘església (s. XI), el campanar llombard (s. XII) i el claustre (s. XII-XIII). En una de les capelles es guarda una creu del segle XIV, una joia de l’orfebreria catalana. Aquest temple, el 1295 va acollir el casament reial de Jaume II amb Blanca d’Anjou i avui acull els concerts de les conegudes Schubertíades.\nSeguim la carretera fins a Peralada, antiga vila comtal amb una rica història i un gran conjunt medieval. S’hi conserva el claustre de l’antic convent de Sant Domènec de Peralada (s. XII-XIII), de gran bellesa i amb columnes i capitells remarcables.\nAnant cap a Llançà, a Vilajuïga, trobem una desviació cap al monestir de Sant Pere de Rodes. Aquest conjunt medieval, ubicat a la serra de Verdera, domina el mar des d’una atalaia privilegiada. L’origen de Sant Pere de Rodes és incert, tot i que se sap que va adoptar la seva configuració principal entre els segles X i XII, en plena esplendor del romànic. L’església presenta una tipologia única dins el romànic català. El monestir, l’Església de Santa Helena i les restes del poblat i del Castell de Sant Salvador de Verdera conformen un extraordinari grup monumental de visita indispensable per acabar la gran ruta transversal del romànic. El monestir acull també una de les oficines d’informació del Parc Natural del Cap de Creus, un indret de bellesa incomparable que no ens podem perdre.\nEl Parc Natural de la Zona Volcànica de la Garrotxa és el millor exponent de paisatge volcànic de la península Ibèrica. Té una quarantena de cons volcànics i més de 20 colades de lava. L’orografia, el sòl i el clima proporcionen una variada vegetació, sovint exuberant, amb alzinars, rouredes i fagedes d’excepcional valor paisatgístic. Des de la casa, a menys de mitja hora en cotxe, podem visitar llocs tan emblemàtics com la cinglera de Castellfollit, la Fageda d’en Jordà, els volcans Santa Margarida i Croscat, Santa Pau, Parc Nou d’Olot, la font Moixina, …


S'obre el termini per sol·licitar les beques d’estiu “Patronat Garcia Fossas”\nS’obre el termini per sol·licitar les beques d’estiu “Patronat Garcia Fossas”\nL’Ajuntament d’Igualada impulsa, un any més les beques d’estiu “Patronat Garcia Fossas” per les diferents activitats estivals que s’organitzen a la ciutat. Fins al dia 6 de maig hi ha obert el període de presentació de les sol·licituds destinades a infants i joves entre 3 i 16 anys empadronats a Igualada.\nCarme Riera, primera tinenta d’alcalde, ha posat de relleu la voluntat del govern de possibilitar que “tots els nens i joves tinguin accés a les activitats d’estiu que, de la mateixa manera que les activitats lectives durant el curs, són necessàries per un bon desenvolupament i socialització d’infants i joves”. Amb aquesta proposta d’ajuts, Riera, ha manifestat que “no es deixa a cap infant enrere i es propicia que tothom pugui gaudir d’activitats formatives i d’oci durant l’estiu”.\nS’agilitzen els tràmits per les famílies beneficiaries de beques de la ciutat\nRiera ha explicat que una de les novetats de les beques d’aquest any ha estat la voluntat de facilitar el tràmit a les famílies que ja són beneficiàries d’alguna beca per part de l’Ajuntament, fent més ràpid i senzill el tràmit. Aquestes famílies hauran d’emplenar els tràmits d’acceptació de l’ajut però no caldrà que presentin de nou tota la documentació. Malgrat tot si que hauran d’inscriure’s a l’activitat d’estiu becada i per sol·licitar una plaça.\nLa sol·licitud per les beques d’estiu Patronat Garcia Fossas es pot presentar telemàticament a través de la plataforma e-tràmits Igualada (https://tramits.igualada.cat) o bé, de forma presencial, a l’Oficina d’atenció ciutadana, amb cita prèvia, de dilluns a dijous en horari de 9h a 18h, i divendres i vigílies de festius en horari de 9h a 14h. Es pot demanar cita prèvia al 93 803 19 50.\nLa resolució de l’atorgament d’aquest ajuts serà a partir del 13 de maig a les 12h i es podrà consultar a la pàgina web www.igualada.cat. En tots els casos les persones interessades rebran un correu electrònic amb la concessió o denegació de la beca i el motiu.\nArticle anteriorUn ferit crític i un altre greu per un incendi a Montbui\nPròxim articleIgualada celebra el torneig internacional d’hoquei línia Sparta Kids


Kiko Olivas: “El Vila-real és un bon club en què emmirallar-se”\nEntrevista al jugador del Girona FC\nJORDI BOFILL Girona 18/06/2017 19:40\n651x366 Kiko Olivas: “El Vila-real és un bon club en què emmirallar-se” / DAVID BORRAT Kiko Olivas: “El Vila-real és un bon club en què emmirallar-se” / DAVID BORRAT\nFormat al Màlaga, Kiko Olivas (Antequera, Màlaga, 1988) ha desenvolupat la major part de la seva trajectòria al Vila-real, club on va estar cinc cursos. El Còrdova i el Sabadell completen els equips d’un central que va atendre l’ARA 72 hores abans d’assabentar-se que no entra en els plans del Girona per a la seva estrena a la Primera Divisió després de dues temporades al club de Montilivi.\nJa has paït l’ascens?\nSi et soc sincer, no ens adonarem de tot el que comporta i suposa una fita d’aquesta dimensió fins passat un temps. L’equip ja ho mereixia en els dos últims cursos, en què es va quedar a les portes en l’últim partit. El treball de tots aquests anys ha tingut els seus fruits ara i si s’ha fet aquesta gran temporada és a causa de la base que ja hi havia.\nHa costat molt de lligar, oi?\nLa categoria et porta a això: les segones voltes són més complicades que les primeres perquè tothom s’hi juga molt. L’equip ho ha patit, tot i que hem sabut mantenir l’avantatge i complir l’objectiu. Teníem la pressió afegida de tancar un ascens que es donava per fet, i això no ens va ajudar gens. En el futbol mai se sap, i quan creus tenir-ho guanyat, només ho pots perdre.\nVas arribar al club després del sotrac davant del Lugo. Quin vestidor et vas trobar?\nVa costar molt. A més a més, jo venia de Sabadell, on també vam tenir un any difícil. Em vaig trobar un grup humà magnífic que ha sigut la clau de tot l’èxit i al mateix temps un vestidor tocat psicològicament que encara no havia superat el cop. No vam estar bé al principi per això, però ens vam unir i de mica en mica ho vam superar.\nNomés et vas perdre 15 minuts dels 4.170 possibles durant el teu primer any.\nVa ser una de les millors temporades de la meva trajectòria a nivell professional. Disputar tots els partits ajuda a sentir-te bé i a agafar confiança. No haver jugat mai amb aquest sistema em generava dubtes, però l’adaptació va ser molt bona des del primer dia. Portaré Girona al cor: a la meva dona i a mi ens han tractat molt bé i sempre he dit que recordaré aquesta ciutat pel naixement del nostre fill. Ara puc afegir-hi el colofó de l’ascens.\nEl setembre del 2016 pateixes una lesió al peroné que et manté inactiu fins al febrer. Ha sigut dur?\nSens dubte, és la pitjor època que he viscut en el món del futbol. Una lesió és el més dur per a un futbolista, anava en crosses i no recolzava el peu. No podia fer res, em sentia impotent... Va ser una llàstima perquè havia començat bé i jugant, però aquells quatre mesos em van servir per créixer en altres aspectes. Per sort, em vaig recuperar bé per poder ajudar l’equip.\nQuique Cárcel ha comentat públicament que el seu referent més ambiciós és el Vila-real. Tu el coneixes bé, oi?\nM’agrada que pensi així, perquè considero que el Vila-real és un dels equips que treballa més bé del món. Estan molt units, ja des de la base, i fan cas de la seva filosofia i els seus valors. És un bon club en què emmirallar-se. Si es fan les coses amb calma, amb tranquil·litat i sense que et pugin els fums al cap en cap moment, s’obtenen els fruits.\nEn què es pot assemblar el Girona al Vila-real?\nSon dos clubs molt propers, gairebé familiars. Aquí tothom et tracta de forma magnifica i està pendent de tu com si fossis un fill. Al Vila-real és el mateix: el president coneix tothom, des dels jugadors del primer equip fins als de les categories inferiors. La confiança d’anar al teu lloc de treball a gust i que et tractin bé és molt important, i els resultats en solen ser la conseqüència.\nQuè es trobarà el club a la Primera Divisió?\nSerà complicat, especialment al començament. Canviar de categoria és un món: hi ha un altre estil. A Segona hi ha un ritme i una pressió que no hi són a Primera, però la diferència de qualitat dels jugadors és brutal. Les claus seran adaptar-se com més ràpid millor a aquest tipus de joc i, un cop s’aconsegueixi, mantenir la mateixa línia.\nCreus que el Girona està preparat per a aquest repte?\nSegur. El treball dels últims anys ha sigut molt important. No s’ha vist reflectit abans perquè les coses es construeixen de mica en mica. Des del primer dia, l’equip estava mentalitzat i el club ha fet tot el possible perquè sorgís. No s’han de tornar bojos ni que se’ls en vagi el cap pel fet de ser a Primera, tot anirà bé.\n'Benvinguts a la històr1a', la campanya d'abonaments del Girona\nDetinguts quatre directius i nou jugadors del Calp per immigració il·legal


ACTUALITAT/ Sueca dóna la benvinguda a la seua Setmana Santa – Tot Alzira Actualitat\nHome ACTUALITAT ACTUALITAT/ Sueca dóna la benvinguda a la seua Setmana Santa\nACTUALITAT/ Sueca dóna la benvinguda a la seua Setmana Santa\n• El rector Eduardo Saiz Lara ha estat l’encarregat de proclamar l’inici de la festa religiosa\nEste passat diumenge, Sueca va inaugurar les festes de Setmana Santa 2019 amb el tradicional acte del pregó. En esta ocasió, el pregoner ha sigut el rector de l’Església Sant Miquel Arcàngel d’Enguera i arxipreste de l’arxiprestat 22 «Virgen de Gracia», Eduardo Saiz Lara.\nLa jornada va començar amb una recepció oficial a l’edifici consistorial, on esperaven el primer tinent d’alcalde, Salvador Campillo; el regidor de Festes, Salvador Giménez i la regidora de Serveis, Pilar Moncho. Els representants del consistori van felicitar a la renovada Junta Major de Confraries de Sueca i al seu nou president, Eduard Escrivà. Abans de finalitzar l’acte, el primer tinent d’alcalde va imposar una insígnia honorífica de la ciutat de Sueca al pregoner, qui va signar també al llibre d’or de la ciutat.\nFinalitzada la recepció a l’Ajuntament, la comitiva es va traslladar a l’Església de Nostra Senyora de Fàtima, on Don Eduardo Saiz va proclamar el pregó d’inici de la festa. Per concloure esta jornada els assistents a l’acte van poder gaudir d’un dinar de germanor entre les confraries locals.\nEl pregoner de la Setmana Santa de Sueca 2019\nEduardo Saiz és natural de Cuenca i des de 2002 va ingressar al seminari d’esta localitat on va cursar els estudis eclesiàstics. L’any 2005 continua amb els estudis de teologia en la Facultat de Sant Vicent Ferrer de València. En l’any 2008 finalitza la llicenciatura en estudis eclesiàstics i comença la llicenciatura en teologia dogmàtica i magisteri per a educació infantil i primària.\nEn 2009 és ordenat diaca en l’arxidiòcesi de València de la qual, el 27 de juny d’este mateix any, passa a formar part del seu presbiteri en ordenar-se com a sacerdot. El 9 d’octubre de 2009 pren possessió com a rector de les Parròquies de Sant Miguel Arcángel de Jalance i Patriarca San José de Cofrents on també desenvolupa la seua tasca com a professor de religió en l’Institut de Jalance, compaginant també esta feina amb la parròquia de Casas de Rio en el 2012.\nEn l’actualitat és rector de les parròquies de Sant Miguel Arcángel d’Enguera, Ntra. Sra. de Belen de Navalón i San Antonio de Padua de Benali, així com arxipreste de l’arxiprestat 22, «Virgen de Gracia».\ntags: ACTUALITAT CULTURA SUECA\nprevious VIDEOS/ El PP Alzira presenta una lista electoral de profesionales con una media de 40 años\nnext SOCIETAT/ El trànsit al casc urbà de la Barraca


eduard.cat: Retrobament amb Bangalore\nEscric aquesta entrada des d’un cibercafe de la M.G road de Bangalore (acostumeu-vos a la falta d’accents, aqui els teclats son diferents). Gairebe totes les ciutats a l’India tenen una M.G road, que significa Mahatma Gandhi road, i sol ser una via important. En el cas de Bangalore es un dels carrers mes importants, molt centric i comercial.El viatge ha comencat amb un contratemps. British Airways m’ha perdut les dues bosses que portava. En teoria s’han quedat a Londres i arribaran dema, pero mai se sap, no hi confio gaire. Estare dema per Bangalore esperant-les i dilluns ja anire cap a Bagepalli.Ja he parlat amb la Latha, la directora del cole on estare treballant, i ens hem entes per tal de trobarnos dilluns.Per sort el portatil, camera, mobil, documentacio, diners, etc. viatjaven amb mi a dalt l’avio. Pero ara nomes tinc la roba que porto posada, no tinc ni un trist raspall de dents, i em falten els medicaments, els llibres, software que portava… Ja us explicare com acaba la historia.Val a dir que British Airways m’ha compensat amb diners per gastar durant les primeres 48 hores. Si despres arriba l’equipatge encara haure fet negoci i tot.L’arribada a l’India segurament ha estat la menys impactant de les tres que he fet. En el sentit de que ja no em sorprenc tant, suposo que un s’acostuma a tot, i sense cap esforc he arribat al Kamat Mayura, un hotelet per a gent local al centre de Bangalore, guiant jo mateix al conductor perque em sabia el cami millor que ell. Pero tot i aixo, la veritat es que encara que el viatge es fa molt llarg (no se dormir als avions), en realitat es massa curt, un no te temps de preparar-se mentalment pel que es trobara. En menys de 24 hores passes de la tranquilitat de Girona a la jungla urbana de Bangalore. Es ben be com sortir d’una bombolla i topar-se de cop amb un mon totalment diferent. Pero vaja, l’impacte de debo es el de la primera vegada, les primeres hores a l’India t’agafen per sorpresa, et donen la volta i en alguns casos et canvien per sempre.Dema mes!\nSort en la teva estada a Índia. Encara que pel que dius les bosses ja no han tingut tant sort. No desestimis l’organització dels britis, te les tornaran.Admirable destinar dies de descans propis per fer tasques humanitàries en països tant allunyats i amb tanta misèria i desgràcies.Una abraçada des de GI.\n28 de juny de 2008 a les 11:14\nostres... segur que s'arreglarà! pensa que a l'índia tot és possible, fins i tot que et tornin les maletes, veuràs com sí! faré un comentari amb ben ple d'accents així et mors d'enveja! jojojojànims!\n28 de juny de 2008 a les 17:48\nNamaste! Les teves paraules ens han fet venir molts records de quan vam trepitjar per primera vegada l'India. Tens tota la rao, segurament et canvia per sempre. Nosaltres ja tenim ganes de tornar-hi. Respecte el contratemps de les maletes, espero que te les tornin, però si no és així, tranqui, una maleta tampoc és una gran pérdua i el que hi ha dins és fàcilment reemplaçable. Bé, suposo que ho veig així perquè no me n'han perdut mai cap, je, je! Molta sort en l'aventura de viure!Els Rodamons.\n29 de juny de 2008 a les 1:55\nÍndia sempre és un viatge "màgic", místic quasibé diria jo. És una de les coses pendents que m'agradaria fer!Pel que fa a les maletes espero que les puguis trobar; ara que tal com et comenten la Mireia i L'Ignasi en el fons les coses materials sempre es poden reemplaçar, el que importa és el que tenim dins nostre al nostre cor; i això mai ningú t'ho podrà pendre!Molta sort.\n29 de juny de 2008 a les 13:12\nEi tenies rao Enric, ja les he recuperat :)Doncs si Miki com deia per aqui dalt, les bosses ja han aparegut. Jajaja lo del comentari amb accents no ho facis eh!! El proper post l'escriure amb accents des del portatil :PGracies Mireia i Ignasi, teniu rao, el que hi ha a l'equipatge es prescindible. L'unica cosa que em feia rabia eren els medicaments, els meus pares son farmaceutics i havien preparat un botiqui fantastic.Segur que sera magic Aina, mistic ja no ho tinc tan clar :) Segur que trobaras el moment i la manera d'anar-hi.\n29 de juny de 2008 a les 15:36\nEdu!, he estat uns dies desconectat de blogs... me n'alegro de llegir que ja ets a destinació i espero que a hores d'ara hagis recuperat les maletes. A per la bona feina!\n3 de juliol de 2008 a les 22:49


2011/07 - Jornades de Gestió Integral i Sostenible de l’Aigua a Cabo Verde — Càtedra Unesco de Sostenibilitat — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya BarcelonaTech. Cerca\nComparteix El 6 y 7 de juliol de 2011 es va realitzar a les instal·lacions del campus de la ciutat de Praia de la Universitat de Cabo Verde (UNICV) les Jornades de “Gestió Integral i Sostenible de l’Aigua”, organitzades per la Càtedra UNESCO de Sostenibilitat juntament amb el Departament de Ciència i Tecnologies de la UNICV i amb el suport del Centre de Cooperació per el Desenvolupament de la UPC.\nEl President del Departament, João Cardoso, va oferir un breu discurs inaugural en el que va agrair la presencia i l’esforç de l’equip de la Càtedra UNIESCO de Sostenibilitat, i va emfatitzar sobre la importància de continuar treballant junts amb la finalitat d’enfortir els lligams entre ambdues universitats.\nLa xerrada inicial va ser a càrrec del Conseller d’Ambient i Sanejament de la ciutat de Praia, Gilberto Silva, qui va introduir la problemàtica existent al voltant de l’aigua a la ciutat de Praia, i els reptes que enfronta la ciutat per abastir a una població creixent. Res aliens a l’esmentada problemàtica, els estudiants varen mostrar gran interès i participació durant la presentació.\nPosteriorment, Damaris Lopes da Silva, membre de l’equip de la UPC, va parlar sobre el binomi “Energia i Aigua”, emfatitzant sobre la situació de Praia. La principal font d’energia al país utilitzada per a l’obtenció d’aigua mitjançant la dessalació són combustibles fòssils. Aquesta situació encareix la obtenció d’aigua i estressa la situació de mancança al país.\nA la tarda del primer dia, Maritza Rosabal i Claudia Rodrigues, investigadores de l’ICIEG (Institut Caboverdià d’Igualtat i Equitat de Gènere) van parlar sobre “Aigua, Sanejament i Gènere”, amb la participació d’alumnes tant del Departament de Ciència i Tecnologies com del Departament d’Humanitats de la UNICV. Aquesta xerrada va estar acompanyada d’una discussió i debat sobre la situació a la illa de Santiago en la que hi va participar activament l’alumnat. El 7 de Juliol, Carin Gérard y Samora Barros de ADAD (Associació de Defensa del Medi Ambient), ONG caboverdiana compromesa amb la investigació i educació ambiental al país, van parlar sobre els principis bàsics d’Ecologia Industrial. Posteriorment Antonio Corsino, professor de la UNICV, va presentar un cas pràctic de “Captació i qualitat d’aigua del núvols”, tecnologia que s’aplica com una solució local a la manca d’aigua a la zona muntanyosa de la Illa de Santiago. Finalment, Damaris Lopes da Silva va tractar el tema “Tecnologies d’Aigua i la Nova Cultura de l’Aigua”.\nLa gran participació de l’alumnat de la UNICV va evidenciar el seu interès en la problemàtica del país i, particularment, de la ciutat de Praia. Aquestes jornades pretenen enfortir les relacions entre UPC i UNICV amb el fi d’establir una xarxa professional i d’investigació interuniversitària.\nPodeu trobar les presentacions de la Jornada al següent enllaç:[3 MB] Binómio Agua Energía Praia[4 MB] Nueva Cultura del Agua Praia[1 MB] Reducción de la dependencia combustibles fósiles Àlbum de Fotografies\nsampleimg1.jpg sampleimg2.jpg sampleimg3.jpg sampleimg4.jpg sampleimg5.jpg sampleimg6.jp darrera modificació:


Sosibi (ministre) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSosibi (Sosibius, Sosíbios Σωσίβιος) fou un ministre egipci, el ministre principal de Ptolemeu IV Filopàtor. Podria ser fill de Sosibi de Tàrent.\nNo se sap com va pujar a les altes funcions de l'estat però des que va pujar al tron Ptolemeu Filopàtor (222 aC) apareix exercint gran influencia sobre el jove rei i dirigint els afers. Fou amb el seu consentiment, per no dir la seva instigació, que Ptolemeu va matar successivament al seu oncle Lisímac, al seu germà Magas, i a la seva mare Berenice; poc després Cleòmenes III d'Esparta, també fou eliminat.\nEl jove rei es dedicà als plaers i la luxúria i va deixar a Sosibi els afers financers i militars, que van entrar en decadència. Va esclatar la guerra contra Antíoc III el Gran que va envair Celesíria abans que els egipcis poguessin reunir un exèrcit; Sosibi va negociar amb els selèucides per tenir temps de reunir un exèrcit mercenari; el 218 aC Ptolemeu va agafar la direcció de l'exèrcit en persona i el rei i Sosibi foren presents a la batalla de Ràfia. Després va participar destacadament en la negociació del tractat de pau.\nVa conservar el poder sense oposició mentre va regnar Filopàtor, poder que després va compartir amb Agàtocles. Sosibi també fou l'ànima de l'assassinat d'Arsinoe, esposa i germana de Ptolemeu com abans havia fet amb altres parents. A la mort de Filopàtor fou un dels ministres que va assolir la custòdia del jove reu Ptolemeu V Epífanes, però aviat fou substituït i executat pel seu rival.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Sosibi_(ministre)&oldid=21026182»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 abr 2019 a les 10:24.


CLUB DE LECTURA JUVENIL: de juny 2007\nCloenda dels Clubs de Lectura Infantil i Juvenil\nEl 16 de juny es va fer l'acte final dels Clubs de Lectura Infantil i Juvenil de la Biblioteca.\nAquesta activitat, que es va iniciar el novembre de 2006, s'ha realitzat amb una reunió mensual dels integrants dels clubs per a comentar les lectures proposades per les moderadores.\nPer a finalitzar aquesta edició es va comptar amb la presència de l'escriptor David Nel·lo, que es va acostar a la Biblioteca en una activitat patrocinada per la Institució de les Lletres Catalanes per tal de fer una tertúlia amb els assistents sobre els seus llibres i sobre la lectura en general.\nUs recordem que la Biblioteca disposa d'una guia de lectura sobre el David Nel·lo.\nPublicat per Biblioteca de Cambrils a 9:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Club de lectura infantil, Club de lectura juvenil, David Nel·lo\nVisita de l'escriptor David Nel·lo\nEl proper 16 de juny tindrà lloc la cloenda dels Clubs de lectura infantil i juvenil.\nLa Biblioteca oferirà, a les 11 h, una tertúlia oberta a tothom amb la presència de l'escriptor David Nel·lo. Aquesta activitat està patrocinada per la Institució de les Lletres Catalanes.\nEls participants als clubs de lectura han llegit dos dels seus llibres: L'Albert i els menjabrossa (infantil) i l'Aposta (juvenil). El primer va estar guardonat amb el premi El Vaixell de vapor l'any 1994, i el segon amb el Columna Jove el 2002.\nEl mateix David Nel·lo ens ha enviat el següent missatge:\nBenvolguts amics de la biblioteca de Cambrils,\nAquest missatge és per convidar-vos a tots aquells que estigueu interessats a venir a l'acte del dia 16, dissabte que organitza la biblio. Allí parlaré dels meus llibres i de què és això d'escriure.Si us bé de gust també em podeu preguntar coses i jo us les respondré (si és que en sé la resposta, és clar). Espero que vingueu amb ganes de xerrar i estic segur que ens ho passarem bé.\nP. S. Us tinc preparada una sorpresa, bé no gaire sorpresa perquè ara jo us ho dic: us portaré alguns llibres meus i us els regalaré.\nPublicat per Biblioteca de Cambrils a 3:45 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Activitats, Club de lectura infantil, Club de lectura juvenil, David Nel·lo\nLa Biblioteca Pública Municipal de Cambrils ha participat en les votacions per a escollir els llibres guanyadors dels premis Atrapallibres i Protagonista Jove, a través dels participants en els clubs de lectura infantil i juvenil.\nEl dia 23 d'abril el Consell Català del Llibre per a Infants i Joves va donar a conèixer els llibres premiats, que enguany han estat:\nLa Lila i el secret dels focs, de Philip Pullman\nL'Óscar i la Peggy Blue, d'Eric-Emmanuel Schmitt\nVarjak, d'SF Said\nEl desert de gel, de Maite Carranza\nJa podeu demanar aquests llibres a la Biblioteca, així com la resta d'obres que han optat als premis.\nPublicat per Biblioteca de Cambrils a 8:56 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Consell Català del Llibre per a Infants i Joves, Premi Atrapallibres, Premi Protagonista Jove


▷ Consumidors pagarien més per Productes Transparents 【2022】\nMarina ha d’escollir entre un paquet de magdalenes A per 2€ o un paquet B per 3€, però només en té 2,5€. Què farà? Tornarà a casa a buscar els cinquanta cèntims que n’hi falten per comprar el paquet de magdalenes que té l’etiqueta més transparent i que explica d’on provenen els seus ingredients, és a dir, que té una bona traçabilitat. I és que Marina forma part del 71% dels consumidors que està disposat a pagar una quantitat addicional de fins a 37% pels productes d’aquelles empreses que ofereixen una total transparència i traçabilitat, segons un estudi de la multinacional IBM en col·laboració amb la National Retail Federation fet a 19.000 consumidors de 28 països diferents, incloent-hi Espanya. Continua llegint, t’expliquem per què!\nLa pandèmia mundial per Covid-19 ha fet que els consumidores den mucha más importancia a la transparencia. Si pots assegurar la transparència i la innocuïtat alimentària en tots els processos de la cadena de subministrament, els consumidors confiaran en els productes que comercialitzes i aconseguiràs rendibilitat per a la teva empresa. En el context actual, on hi ha una gran proliferació de marques i productes, els consumidors valoren més els valors de lempresa i la conveniència dels productes i diferenciar-se és important. De fet, el 79% dels consumidors declara que és important que les marques proporcionin una autenticitat garantida utilitzant, per exemple, certificacions.\nTraçabilitat: el consumidor vol saber què hi ha darrere dels aliments\nA més de la transparència, les empreses també deuen incloure solucions que permetin proporcionar dades de traçabilitat de manera efectiva. Ja no n’hi ha prou amb oferir aliments als consumidors, sinó que demanen un accés senzill i instantani a la informació del producte, com la forma com s’elabora, la qualitat dels ingredients, el seu origen… Per aquest motiu, és més important que mai portar un bon control de la traçabilitat per donar al consumidor tota la informació que necessita per confiar en els productes i assegurar-se que estan alineats amb el seu estil de vida i amb la seguretat alimentària. Disposar d’un bon sistema de control de la traçabilitat es, doncs, una peça clau a qualsevol empresa del sector de l’alimentació.\nEls consumidors donen més importància als valors dels productes que al preu\nLa creixent preocupació pel canvi climàtic i la pandèmia mundial per a la Covid-19 ha fet que els consumidors posin en valor la seguretat alimentària, els aliments sostenibles, ètics i de proximitat. Això ha provocat un canvi en els hàbits de consum i ara els consumidors analitzen què hi ha darrere del producte que consumeixin i aposten per empreses amb les quals comparteixen valors. De fet, el 35% dels consumidors assegura que està disposat a pagar-ne més per productes sostenibles, ja siguin ecològics o reciclats.\nSegons un estudi de Whole Foods, el consumidor ja no li val el simple reclam en carta que prometi que un producte és saludable o sostenible sinó que busca conèixer la traçabilitat dels aliments i estar segurs que aquests estan veritablement alineats amb el seu estil de vida. Per això, totes aquelles marques capaces de demostrar que ofereixen un producte saludable i sostenible en sortiran reforçades.\nCom puc guanyar la confiança del consumidor?\nJa has vist com els consumidors s’han tornat més exigents, els seus hàbits de consum han canviat i les preocupacions per la seguretat alimentària han augmentat. Com ho pots fer per guanyar-te la confiança? El repte del sector alimentari és garantir en tot moment la transparència i la traçabilitat per garantir una experiència final positiva en el consumidor. En aquest sentit, estar certificat a la norma IFS o la norma BRC i disposar d’un sistema APPCC adaptat és clau per aconseguir la confiança del client.\nA Proacciona, consultoria en seguretat alimentària a Barcelona, t’ajudem a guanyar-te la confiança dels consumidors amb les millors solucions adaptades a la teva pime. Fa més de 15 anys que implantem el pla APPCC, sistema que garanteix el control exhaustiu de la traçabilitatdels aliments. També us assessorem a l’hora d’implantar la norma IFS o la norma BRC. Tot i que les dues certificacions garanteixen la seguretat alimentària, presenten diverses diferències a tenir en compte a l’hora d’escollir la que s’ajusta millor a la teva empresa. Des de Proacciona, estem totalment compromesos amb la qualitat i la innocuïtat alimentària. Som el teu partner en seguretat alimentària.\n1 Per què és important la transparència?\n2 Traçabilitat: el consumidor vol saber què hi ha darrere dels aliments\n3 Els consumidors donen més importància als valors dels productes que al preu\n4 Com puc guanyar la confiança del consumidor?\nAPPCC certificaciones seguretat alimentària pla appcc seguridad alimentaria qualitat calidad trazabilidad plan appcc certificacions alimentos innocuïtat alimentària traçabilitat industria alimentaria indústria alimentària inocuidad alimentaria aliments BRC


Malalties Minoritàries-Jornada del dia Internacional de l'Esclerosi Lateral Amiotròfica 21 de juny / 2021 / Online\nInici > Jornades i Congressos > Jornada del dia Internacional de l'Esclerosi Lateral Amiotròfica 21 de juny / 2021 / Online\nJornada del dia Internacional de l'Esclerosi Lateral Amiotròfica 21 de juny / 2021 / Online\nJornada online sobre ELA organitzada per l'Hospital de Bellvitge, l'Hospital del Mar, l'Hospital Vall d'Hebron i la Fundació Catalana d'ELA Miquel Valls.\nAmb motiu del Dia Mundial de l'ELA, les Unitats Funcionals d'ELA i Malaltia de Motoneurona de l'Hospital Universitari de Bellvitge, l'Hospital del Mar i l'Hospital Vall d'Hebron, juntament amb la , organitzem la JORNADA Digital SOBRE ELA el 21 de juny a les 17:00 h. Us podeu inscriure en el formulari d'inscripció aquí.\nL'objectiu d'aquesta jornada és donar visibilitat i actualitzar àrees importants de la malaltia, des de diferents temàtiques i amb punts de vista de més de 10 experts i professionals relacionats amb la investigació, els assajos clínics i les cures pal·liatives, tot això perquè persones afectades d'ELA, els seus familiars, cuidadors, o professionals i persones que treballen amb la malaltia, estiguin actualitzats i informats de tots aquests temes tan importants sobre l'ELA.\nL'Esclerosi Lateral Amiotròfica (ELA) és una malaltia neurodegenerativa, que està suposant un repte a molts nivells: des del vessant més bàsic per comprendre els seus mecanismes, el seu maneig en la pràctica diària, sense oblidar les particularitats del sistema sanitari per garantir una assistència de qualitat a aquestes persones en totes les etapes que comporta la malaltia. Aquesta jornada està organitzada per tres Unitats multidisciplinàries d'ELA de tres hospitals diferents de referència, juntament amb la Fundació Catalana d'ELA Miquel Valls, per fer palès que aquesta malaltia necessita un treball totalment en xarxa i de manera conjunta per donar una atenció de qualitat i trobar una cura com més aviat millor.


La fàbrica d'Ercros a Sabiñánigo premiada per la seva seguretat laboral\nSabiñánigo, 5 de juny de 2015.- La fàbrica d'Ercros a Sabiñánigo ha rebut el Premi Seguretat 2014 atorgat per la Federació Empresarial de la Indústria Química Espanyola (Feique). Aquest guardó és un reconeixement als centres de producció química, amb més de 50 treballadors, que han obtingut un índex de freqüència d'accidents 0 al llarg de 2014; és a dir, que no han patit cap accident laboral amb baixa durant l'any passat.\nEls darrers anys a la fàbrica de Sabiñánigo han estat excel•lents en matèria de seguretat laboral. L'últim accident amb baixa entre el personal propi es va produir el 2011. El 2014 no hi va haver tampoc cap accident sense baixa i els mateixos números es repeteixen en el que portem de 2015: 0 accidents laborals.\nLa seguretat laboral és una qüestió de màxima prioritat per Ercros, per això va llançar a principis d'any la campanya "Compta fins a 6" que recorda als treballadors de l'empresa la importància d'una breu reflexió abans de començar qualsevol tasca, per així assegurar-se que s'estan complint totes les mesures en matèria de seguretat laboral i amb això evitar els accidents.\nLa fàbrica de Sabiñánigo té homologat el seu sistema de gestió de la prevenció, segons la norma OHSAS 18001; de la qualitat, segons la norma ISO 9001; del medi ambient, segons la norma ISO 14001, i de la gestió energètica, segons la norma ISO 50001. Així mateix, està inscrita al registre ambiental europeu EMAS (Eco-Management and Audit Scheme).\nPrecisament, a principis d'any, el Govern d'Aragó, per delegació de la Comissió Europea, va premiar les fàbriques d'Ercros a Sabiñánigo i a Monzón pels seus més de cinc anys de permanència en el registre EMAS, que reconeix l'excel•lència en el comportament mediambiental, més enllà de la normativa; la credibilitat i responsabilitat social i empresarial, i la transparència en l'exercici de l'activitat.


El cinema i les olimpíades, eixos de les activitats de Pasqua d’Encamp i el Pas de la Casa - Altaveu el diari digital d'Andorra\nEl cinema i les olimpíades, eixos de les activitats de Pasqua d’Encamp i el Pas de la Casa\nLes inscripcions s’han de formalitzar a través del web de la corporació, o bé a les recepcions del Complex Esportiu i Sociocultura i del Centre Esportiu\n17/03/2021 (12:06 CET)\nCartell anunciador de les activitats. COMÚ D'ENCAMP\nEl comú d’Encamp organitza dues setmanes d’activitats per les vacances de Pasqua on el cinema i les olimpíades seran els dos eixos principals de la programació de l’Àrea de Jovent d’Encamp i del Pas de la Casa. Ja s'han obert les inscripcions.\nDel 29 a l’1 d’abril les activitats giraran al voltant de la pel·lícula 'Brúixola daurada', una programació per desenvolupar l’afinitat amb els animals i descriure les emocions a través de la trama de la pel·lícula, connectant universos paral·lels a través de manualitats, jocs de pistes, gran joc, gimcana i una sortida al Palau de Gel.\nDel 6 al 9 d’abril, l’activitat programada serà la 'pasquaolimpíades', amb una àmplia programació d’activitats que giraran al voltant de les olimpíades per descobrir esports menys coneguts. Les activitats giraran al voltant dels jocs esportius, una jornada multiesportiva, una cursa d’orientació, un torneig, una cursa de relleus i una sortida al 360 Xtrem.


Mesures de flexibilització davant el COVID-19 - Diari de Girona\nantoni pérez de-gregorio i capella 19.03.2020 | 00:06\nMesures de flexibilització davant el COVID-19 Diari de Girona\nEl Reial Decret-Llei 8/2020, de 17 de març, de mesures urgents extraordinàries per fer front a l'impacte econòmic i social del Covid-19, ha estat publicat al BOE l'endemà mateix, entrant en vigor, per tant, el mateix dimecres 18 de març.\nEn el seu primer Capítol, s'articulen una sèrie de mesures d'ajuda a treballadors, famílies i col·lectius vulnerables, particularment afectats per les actuals circumstàncies, i que requereixen una atenció destacada: es reforça en 300 milions d'euros el Fons Social Extraordinari; s'amplia la cobertura de col·lectius vulnerables dins l'àmbit de subministres de serveis públics essencials (aigua, llum, gas); es facilita el treball a distància; es facilita la conciliació laboral en el cas de tenir cura de persones dependents; s'assegura la protecció dels deutors hipotecaris en situació d'especial vulnerabilitat així com es garanteix el dret a l'habitatge d'aquest col·lectiu que vegin reduït els seus ingressos com a conseqüència de la crisi sanitària del Covid-19; es crea una prestació extraordinària per cessament d'activitat en el cas dels autònoms; es garanteix la prestació del servei universal de telecomunicacions.\nEl capítol Segon, es concentra en les mesures de flexibilització dels mecanismes d'ajust temporal d'activitat per evitar acomiadaments (els ERTOs): es considera força major les pèrdues derivades de la situació de crisi sanitària pel Covid-19; s'agilitza la seva tramitació; es possibilita l'accés als treballadors afectats a la prestació contributiva per l'atur encara que no hagin cotitzat el temps necessari; s'alleugeren els costos en que incorren les empreses i s'incentiva la recuperació del capital humà ja format.\nÉs important destacar que les mesures extraordinàries dins l'àmbit laboral previstes en aquest Reial Decret-llei, estaran subjectes al compromís de l'empresa de mantenir la ocupació durant un termini de sis mesos des de la represa de l'activitat.\nEn el capítol Tercer, s'estableixen mesures de liquiditat per mantenir l'activitat econòmica davant les dificultats transitòries com a conseqüència del Covid-19: línia d'avals per import de 100.000 milions d'euros per empreses i autònoms; s'amplia la capacitat de les línies de crèdit oficial; s'agilitzen els tràmits duaners d'importació en el sector industrial; s'impedeix la resolució de contractes públics i es preveu un règim específic per la suspensió dels mateixos.\nEl capítol Quart es dedica a les mesures de suport a la investigació sobre el Covid-19. Donada l'afectació econòmica i social, sembla que per fi s'ha entès que invertir en investigació resulta econòmicament rentable (ja era hora).\nI per últim, en el capítol Cinquè, es fa referència a altres mesures de flexibilització, que és important no passin desapercebudes, i que per això en vull destacar algunes d'aquest mesures que afecten directament les societats.\nPer exemple, dins l'àmbit de les persones jurídiques de dret privat (societats, cooperatives, fundacions), i encara que els seus respectius estatuts socials no ho hagin previst, les sessions es podran fer per videoconferència, i les decisions es podran adoptar mitjançant votació per escrit. Queda suspès el termini de 3 mesos per formular els comptes anuals i l'informe de gestió, fins que finalitzi l'estat d'alarma; si ja s'haguessin formulat, el termini per a la verificació comptable d'aquests comptes, si la auditoria fos obligatòria, es prorroga dos mesos des que finalitzi l'estat d'alarma; si la junta ja hagués estat convocada, l'òrgan d'administració pot modificar el lloc i hora i fins i tot revocar l'acord de convocatòria; no es pot exercir el dret de separació fins que finalitzi l'estat d'alarma; el reintegrament de les aportacions als socis cooperativistes que causin baixa durant la vigència de l'estat d'alarma queda prorrogat fins transcorreguts sis mesos des de la finalització de l'estat d'alarma.\nI la més important: si abans de la declaració de l'estat d'alarma (o durant la seva vigència) es dona una causa de dissolució de la societat, el termini per convocar la Junta per prendre l'acord de dissolució o per mitigar aquesta causa queda ajornat fins que finalitzi l'estat d'alarma, i si la causa legal o estatutària de dissolució es dona durant la vigència de l'estat d'alarma, els administradors no respondran personalment dels deutes contrets dins aquest període.\nTambé en matèria concursal, durant la vigència de l'estat d'alarma, el deutor no estarà obligat a sol·licitar la declaració de concurs. Fins que no hagin passat dos mesos des de la finalització de l'estat d'alarma, els jutges no admetran a tràmit les sol·licituds de concurs presentades durant la vigència de l'estat d'alarma o que es presentin durant aquests dos mesos.


Recta final de les obres que creen un nou espai públic entre l’estació de busos i Prat de la Creu - Altaveu el diari digital d'Andorra\nRecta final de les obres que creen un nou espai públic entre l’estació de busos i Prat de la Creu\nEls tècnics del comú d’Andorra la Vella preveuen que a final del mes de març podrien estar enllestits els treballs que donen forma a un nou carrer i una nova plaça que cobreixen la rampa d’accés a l’aparcament Centre Històric\n28/02/2022 (18:15 CET)\nOperaris treballant a la zona. Toni Solanelles\nLes obres de construcció d’un vial que ha d’unir l’estació d’autobusos amb el carrer Prat de la Creu, a l’altura de la plaça Lídia Armengol, entren en la seva recta final. Els tècnics del comú d’Andorra la Vella, promotor de l’obra, preveuen que en un termini d’entre quatre i sis setmanes els treballs puguin estar finalitzats. Abans de Setmana Santa haurien d’estar acabats i permetran crear un nou espai públic a la zona.\nUna vegada es van fer les tasques per anivellar la zona al carrer Prat de la Creu, amb tota l’estructura que s’ha hagut de fer per poder mantenir a la part inferior l’accés a l’aparcament Centre Històric, els treballs han anat agafant un ritme major. És un dels projectes destacats del pressupost del 2021. De fet, els treballs s’han retardat, ja que la previsió inicial era que la capital pogués disposar de l’esmentat espai públic durant l’exercici passat. La complexitat dels treballs, la demora no prevista inicialment dels mateixos o la dificultat per trobar certs materials han alentit el projecte.\nEl nou carrer Consell General vist des de la Plaça del Poble. Toni Solanelles\nLa construcció del carrer que uneix Prat de la Creu i l’estació de busos, que es dirà del Consell General, comporta un espai per a vianants de mil metres quadrats. La meitat l’ocupa el vial, de vint metres d’amplada i set més quant a les voravies. L’altra meitat està destinada a una plaça pública. El projecte és el resultat d’un conveni urbanístic signat al seu dia entre el comú d’Andorra la Vella i el conjunt de propietaris de la zona del Prat del Rull organitzats en una associació denominada de Promoció Urbanística (APU).


9:04 pm - Tuesday, 14 July 2020\nLa Plataforma per la Llengua ha denunciat dos guàrdies civils de la caserna de Tavernes de Valldigna (la Safor) per abús d’autoritat i per voler impedir a uns joves el dret lingüístic d’expressar-se en valencià.\nLa denúncia, que demana sancions per als agents, ha estat presentada davant la Subdelegació del Govern a València, i també a l’Oficina de Drets Lingüístics de la Generalitat Valenciana.\nEls fets van passar el 29 de desembre de 2019, quan el vehicle en què viatjaven quatre persones que es dirigien al Festivern, conduït pel Raúl Diego, va ser aturat per una patrulla de guàrdies civils durant 40 minuts, a Tavernes de la Valldigna, a l’eixida d’una gasolinera, per un control d’alcoholèmia i de drogoaddiccions. La primera conversa que va mantenir el conductor, Raúl Diego, amb un dels guàrdies civils va ser la següent:\nConductor: “Bona vesprada”\nGuàrdia: “A mí me habla en español, que estamos en España”\nConductor: “Podem parlar en valencià, estem a València”\nGuàrdia: “Si continúa hablándome en valenciano no nos vamos a entender y me lo llevaré al cuartel. Me va hablar en español”.\nEl jove Raúl Diego va haver de desplaçar-se fins al cotxe patrulla, per a fer els tests de control d’alcoholèmia i de drogues, com a conseqüència de l’exercici per part del jove del dret a parlar valencià. El guàrdia va mantenir Raúl aïllat i sense permetre-li agafar una jaqueta, quan es trobava tremolant pel fred, i va realitzar afirmacions com ara: “Si no me habla en español lo llevaremos al cuartel hasta que llegue un intérprete y se les fastidiará la fiesta”, donant a entendre que haurien de passar allí la nit.\nEl guàrdia civil va retenir Raúl amb el control de drogoaddicció durant més de vint minuts mentre que un altre conductor que també estava realitzant la prova, però parlant en castellà, no en va tardar més de cinc. Va realitzar afirmacions com: “Si no consigue salivar lo suficiente en el test de drogas lo llevaremos al cuartel por negarse a realizar la prueba”.\nMentrestant, el cap de la patrulla de la guàrdia civil va anar cap al cotxe, es va adreçar a Anna, que estava parlant amb una amiga en valencià, i va afirmar: “¿Por qué no hablais español, si estamos en España?”. Davant això Anna, la seva companya, va replicar: “Nos están reteniendo de forma ilegal, por no hablar español”.\nLa jove va anar cap al cotxe d’unes altres persones, per a informar-les del cas, i dir-los que parlaren valencià. Davant d’això, el cap de la patrulla de la guàrdia civil es va adreçar novament a Anna, amb qui va mantenir la següent conversa:\nGuàrdia: “Si les incitan a hablar en valenciano están obstruyendo a la autoridad y los llevaremos al cuartel”\nAnna: “Tengo derecho a la resistencia, tengo derecho a quejarme”\nGuàrdia: “Están desobedeciendo e impidiendo la comunicación con las fuerzas de Seguridad, por hablar en valenciano. Como siga así, se meterá en líos”.\nEl guàrdia civil va comunicar a Raúl que si la seua companya continuava amb eixa actitud la detindria per la Llei de Seguretat Ciutadana, més coneguda com a “Llei mordassa”.\nSegons ha afirmat Manuel Carceller, portaveu de la Plataforma per la Llengua, “els guàrdies civils van entendre perfectament l’expressió en valencià de les persones retingudes al control a Tavernes de Valldigna. A més van considerar un acte de desobediència l’expressió normal en valencià. Són fets que cal considerar com a mostres de prejudici ideològic, impropis d’uns membres d’un cos de seguretat de l’Estat”.\nEls guàrdies civils i la resta de les forces de seguretat, per llei, han de garantir l’atenció al ciutadà en la llengua que este sol·licite, sempre que esta siga oficial al territori. Així ho diu l’article 54.11 del Reial Decret Legislatiu 5/2015, text refós de la Llei de l’Estatut Bàsic de l’Empleat Públic, que imposa un deure als treballadors púbics, també de l’administració general de l’Estat, i preveu que els funcionaris «garantizarán la atención al ciudadano en la lengua que lo solicite siempre que sea oficial en el territorio».\nSegons valoració del portaveu de la Plataforma per la Llengua, “este article, encara que no obliga els funcionaris individualment a saber valencià, sí que imposa a l’administració un deure d’organitzar-se, de tal manera que l’atenció en aquesta llengua estiga disponible. En tot cas, un treballador públic no té el dret d’exigir a un ciutadà que no parle la seua llengua, quan es tracta d’una llengua oficial, ni pot amenaçar-lo, ni intimidar-lo en un servei per aquesta raó”.\nPrevious articleCompromís condemna l’intent de boicotejar “les Magues de Gener”\nNext articleLa celebració de Sant Antoni repartirà 4.500 rotllos i 1.300 panets beneïts a Vila-real


redacció web | dimecres, 4 de juny del 2014, a les 18.41\nUna placa indica que aquest edifici modernista és un monument historicoartístic provincial. Es tracta de la casa Tosquella, situada al carrer de Vallirana, 91, al Putxet. Una joia del barri cada vegada més degradada. MERCEDES IGLESIAS, veïna del Putxet "La casa cada vez está más deteriorada. A mí me encantaría que esta casa en un futuro próximo pues fuera un equipamiento para la zona del Putxet y el Farró." La casa té quatre propietaris diferents. Una propietària en té el 20% i no té cap interès a vendre. N'hi ha dos més, que en tenen el 50%, que tampoc no volen vendre, però com que han inscrit recentment la seva part al registre de la propietat, l'Ajuntament podria exercir el dret de tempteig, que vol dir que els la podria comprar pel mateix preu pel qual la van adquirir. Finalment la Rosa Maria, és la quarta propietària, té un 30% de la casa i està disposada a vendre-la al consistori pel mateix preu que va pagar. Ella és qui ha alertat l'Ajuntament de la possibilitat que té ara de comprar-ne el 80%. ROSA MARIA ESCUTÉ, copropietària de la casa Tosquella "La proposta és que pot comprar, adquirir o digueu-li com vulgueu, el 80% de la casa Tosquella per encara no, 100.000 euros. Es pot accedir al dret de retracte fins al dia 20 de juny per poder-la tenir per aquest preu. Simplement vull que la casa Tosquella, aquesta joia que està per polir, sigui per a l'Ajuntament, perquè serà l'entitat que millor la podrà cuidar, donar-li el millor ús possible i es podrà conservar." De moment la proposta és a mans dels serveis jurídics de l'Ajuntament per estudiar-la, però avancen que no compraran una propietat de la qual no puguin obtenir el 100%. El deteriorament de la finca és evident i l'associació de veïns del barri fa anys que demana que s'hi faci alguna cosa per aturar-la. FRANCESC RIBERA, president de l'AV Putxet "Ha de tenir, diguéssim, un estat de conservació perfecte. No la podem deixar caure, ni que es faci malbé a passos de gegant, per tant, l'Ajuntament si la compra, estupend; i, si no, ha de posar els mitjans per forçar a la privada que la posi en el seu estat adequat." A la casa Tosquella, actualment hi viu una llogatera i una part de la finca està ocupada.\nEl comerciant Antoni Tosquella va encarregar la construcció de l’immoble el 1889 i, uns anys després, el 1906, l’arquitecte Eduard Maria Balcells i Buïgas es va fer càrrec de la reforma que li va donar un estil arabitzant molt ornamental. Ara bé, tot i que és un monument protegit com a bé cultural d’interès nacional, ara queda ben poc de la bellesa de l’edifici original, situat al carrer de Vallirana, 91, al Putxet.\nPel que fa a la propietat, es reparteix entre quatre persones diferents: Rosa Maria Escuté, que en disposa del 30%; dues persones, que en tenen el 50%, i una tercera propietària, que té el 20% de l’immoble però no està disposada a vendre. Segons Escuté, fins al 20 de juny el consistori té dret de tempteig per adquirir el 80% de l’immoble per menys de 100.000 € . La proposta l’està estudiant el consistori, que ja ha avançat que no comprarà cap propietat de la qual no pugui obtenir el 100%.\n— mercat immobiliari — modernisme\nEl Sol i la Lluna, protagonistes del cartell de la Festa Major de Gràcia\nBoi Ruiz es compromet a reduir les llistes d’espera a finals d’any\nClub 1714, la història de Catalunya explicada a través de la roba\nL’alberg dels esportistes del carrer del Perill es prepara per obrir\nCanvi de temps aquesta tarda


La Biblioteca Comarcal de Tàrrega recupera els clubs de lectura amb èxit de convocatòria i prepara la celebració del seu 25è aniversari | Ràdio Tàrrega\nLa Biblioteca Comarcal de Tàrrega ha posat en marxa els seus nous clubs de lectura amb plena ocupació de la cinquantena de places disponibles. La capital de l’Urgell recupera així, després de deu anys de parèntesi, aquesta iniciativa de dinamització lectora. El regidor de Cultura, Raül Palacios, ha destacat la bona acollida que ha rebut la convocatòria, “fet que situa una vegada més la biblioteca de la capital de l’Urgell com un dels epicentres culturals del territori”. La periodista Anna Sáez i l’escriptor Eduard Ribera s’encarregaran de dirigir els dos clubs de lectura, els quals s’allargaran fins a finals d’any. En el decurs de l’acte de presentació, el director de Cultura, Oriol Martí, ha assenyalat que el calendari de la Biblioteca Comarcal, de titularitat municipal, incorporarà més novetats els propers dies com el cicle de conferències “KM.0” i l’Hora del Conte. També ha avançat que ja es prepara la celebració del 25è aniversari de l’equipament, efemèride que es commemorarà el proper mes de novembre.\nEl club de lectura dirigit per Anna Sáez du per nom “La brúixola” i oferirà recomanacions tant de novetats editorials com de títols de diversos gèneres que mantenen la seva vigència tot i el pas del temps. És el cas per exemple de la novel·la “Pedra de tartera” de Maria Barbal, obra amb què iniciarà la seva activitat. Altres autors que es tractaran són Jesús Moncada o Marta Rojals. En paral·lel, Eduard Ribera dirigirà el club de lectura “Narratives del segle XX”, un viatge en el temps des de la societat victoriana fins a l’actualitat a través dels autors més representatius de la literatura universal. Truman Capote, Raymond Carver o Stefan Zweig són alguns dels noms destacats.\nCom ja s’ha dit, els propers dies la Biblioteca Comarcal de Tàrrega estrenarà dues altres propostes: el cicle de conferències “KM.0” i l’Hora del Conte. En el primer es cas, es tracta d’un nou cicle de conferències sobre benestar, alimentació, natura i qualitat de vida. La dietista nutricionista Mercè Carbonell pronunciarà el dissabte 16 de març la primera xerrada, “Plats saludables – Idees pràctiques”, d'especial interès per a gent gran i esportistes. El dissabte 6 d’abril prendrà el relleu el físic Josep Perelló amb “Ciència i ciutadania: futurs i tendències”. Després, el dissabte 18 de maig arribarà el torn de l’establiment Flors Català i “Com tenir cura de les meves plantes?”. Finalment, Pere Esqué (Bici 3.0) parlarà sobre “Ciclisme i cultura de la bicicleta” el dissabte 8 de juny. Totes les conferències s’oferiran gratuïtament a les 11 del matí.


Comunicat COVID-19 - Olivé Clínica Dental\nBy adolivemin29th abril 2020Uncategorized @ca\nJa res no serà igual en l’ambient sanitari després de la pandèmia que estem vivint. A causa de la complexitat d’aquest nou virus la majoria dels mètodes de prevenció i desinfecció utilitzats fins ara han quedat obsolets, cal esterilitzar l’aire de la clínica, utilitzar nous mètodes de desinfecció per a l’instrumental i equipaments, minimitzar a l’màxim els aerosols que es generen en els tractaments, etc, etc, etc. En definitiva cal canviar dràsticament els protocols usats fins ara per evitar infeccions creuades en les clíniques dentals.\nTot això requereix l’adquisició de nova maquinària, de nous procediments de desinfecció i d’una minuciosa formació de tot el personal per manejar amb garanties aquests canvis que s’han produït.\nTinguin la certesa que no regatejarem esforços humans ni econòmics per garantir la completa seguretat als nostres pacients i per això hem decidit posposar la reobertura de la clínica fins que disposem de tota la aparatologia necessària per a això.\nPer a nosaltres l’única cosa important en aquests moments és preservar la seva salut.\nTan aviat com estiguem preparats per obrir l’hi comunicarem, però mentrestant seguirem atenent\nles urgències contactant prèviament per telèfon (600 443 244)\nDesitjant que vostès i els seus gaudeixin de bona salut rebin una cordial salutació\nMore posts by adolivemin