El racó d'en Jaume: 31/12/2007\n1- Un curiós a Balenyà\nArribo a Balenyà, trobo una zona industrial, cases, botigues de queviures, carnisseries, forns, estanc, forces restaurants, l’església, l’ambulatori, el casal d’avis, l’escola, l’estació, el camp de futbol...\nHe deixat el cotxe a una cantonada, miro el nom del carrer,, “Calle San Miguel de los Santos”, cantonada amb “Calle Mayor”, hem quedo sorprès, soc despistat, però hem sembla que no he sortit de Catalunya i soc a la comarca d'Osona... cosa estranya, no recordo cap altre poble de Catalunya on passi això, penso que potser és l’únic poble on no saben que en Franco va morir ja fa molt de temps.\nPenso, potser hi ha una biblioteca i allà hi trobaré una explicació, però quant pregunto per la biblioteca, em diuen que no n’hi ha, que fa anys que n’hi va haver una que van fer entre tots... De sobte una altre persona em diu, que si, que n'hi ha una a l’estació.\nSegueixo el meu camí en direcció a l’estació, travesso la carretera, per un pas de vianants i caic de dret a un gran fangar, entro a l’estació.\n-Perdoneu, us ho deixaré tot ple de fang.\nEm responen des de darrera la barra de la cantina.\n-Tant se val, és el que passa cada vegada que plou.\nEm miro els llibres que hi te i m’interesso pel sistema d’intercanvi, hi ha un cartell que diu que en pots agafar un sempre que el tornis o en deixis un altre a canvi. Em quedo embadalit veient les fotografies antigues, de finals del segle dinou i principis del vint... Cada vegada ho entenc menys; pregunto per l’ajuntament, com pot ser que no l’hagi vist? Em contesta un senyor que hi ha prenent un cafè.\n-No l’has vist perquè no n’hi ha.\n-Com pot ser, un poble sense ajuntament?\nL’home em tranquil·litza.\n- És que som un barri de Seva, ens diuen sector Sant Miquel.\n- Un barri de Seva?, però si Seva és a més de 1 Km d’aquí,\n- Si, però el tribunal suprem així ho va decidir, si tens temps te'n faré cinc cèntims.\nA fora torna a ploure, i de fet no m’espera ningú, demano un cafè i em disposo a escoltar la història d’aquest poble inexistent, sembla que és diu Balenyà.\n-Mira, aquest poble nasqué a finals del segle dinou al voltant de l’estació, l’estació s’anomenà Balenyà-Tona-Seva-Taradell, i des d’aquell moment, per tothom que va arribar a aquest lloc, en va dir Balenyà.\nA les proximitats de l’estació hi havia diferents cases de pagès, després s’hi van anar construint empreses i magatzems, als voltants de l'any 1964, a partir de la necessitat de treballadors de la zona, de tenir un habitatge, es va constituir una “cooperativa de vivendes”.\nLa cooperativa fou la responsable del més gran creixement que ha tingut el poble, tot i les dificultats posades per l'ajuntament de Seva on, segons he llegit, en aquells moments hi havia tres o quatre regidors que eren constructors i el primer que van fer va ser negar l'aigua a la cooperativa, però van solucionar el problema portant-la del costat dels Hostalets.\nA la construcció de les cases hi va participar molta gent de la que després hi ha viscut.\nEl poble sorgit de tot això, pertanyia a quatre municipis: Seva, Els Hostalets de Balenyà, Malla i El Brull. Tot el que es volia fer era un problema, però la gent treballava junta per tal de donar-se allò que els hi mancava. Es va crear una Associació de Veïns per defensar els interessos del poble, la vida associativa i les entitats eren vives i tot el poble participava de les activitats que s’organitzaven. Es feien colònies d’estiu per els nens i altres activitats, en realitat allò era un poble viu i actiu. De tot això en va sortir la idea de fer les accions necessàries per promoure la segregació dels quatre municipis per crear-ne un de nou. Això va passar entre els anys 1991 i 1993, uns anys en que tot el poble va estar bolcat en el projecte, no es va pensar que una cosa tant evident per tota la gent del poble i de la comarca, topés amb la paret d'interessos, per mi incomprensibles. El resultat de tot allò fou que el 13 de desembre de 1993 el BOE publicà el decret que agregava tot el nucli de Balenyà, que passava a anomenar-se Sant Miquel de Balenyà, al municipi de Seva, i el que podia haver sigut el cap d'any més feliç per tota la gent d'aquest poble, va passar a ser el més trist.\nTotes les il·lusions i energies posades per tanta gent en el projecte van portar al més gran desànim, del que encarà no n'hem sortit.\n-El temps diu que cura les ferides.\n-Dons en aquest poble les ha fet cada vegada més grans, i ha fet que la gent més activa s'hagi dividit i en alguns casos, estan fins i tot enfrontats.\n-Perdona que t'interrompi, però perquè estan dividits?\n-Després de tot allò, la gent més activa a pres diferents actituds, a mi em sembla que creient que és la millor manera de fer activitats al poble, però, uns acusen als altres d'haver rebut favors per part de l'alcalde de Seva a canvi de que li facin costat i els altre acusen els uns de que l'únic motiu de la seva acció és el d'anar en contra de l'alcalde de Seva i mirar per el que a ells els interessa.\n-Però no poden veure-hi més enllà?, el millor és treballar en les coincidències i la dinàmica ja et portarà a fer les accions que calgui per aconseguir el millor per el poble.\n- Jo també ho veig així, però crec que l'ambient, ja està molt enrarit i ja s'han dit masses coses que fan molt difícil la reconciliació.\n-Però, al poble actual hi ha la mateixa gent que hi havia l'any 1991?\n-No, al poble hi ha anat arribant gent nova, que d'entrada, com et passa a tu, no entenen massa bé que passa. Han anat a viure a Balenyà, que es diu Sant Miquel de Balenyà i que les gestions i les decisions sobre el que aquí hi passa es fan i prenen a Seva. Aquest gent que pot veure els problemes que hi ha i que està neta de la gran depressió col·lectiva i dels enfrontaments personals, són en els que calladament, confiem molts dels que ens hem anat apartant, per por a represàlies, per por a crítiques, per desencís o simplement per cansament.\n-I no hi ha la possibilitat de fer una Entitat Municipal Descentralitzada?\n-Be, si. De fet la sentència sobre l'expedient de segregació ho recomanava, però això ho ha de gestionar l'Ajuntament i com és evident no l'interessa.\n-No, no és cert. El procediment per la creació d'una Entitat Municipal Descentralitzada, es pot promoure, tant des d'un ajuntament, com per part dels veïns, tant sols es necessita que la majoria de veïns de la zona afectada ho vulguin i l'ajuntament, tant si hi està d'acord, com si no, ho ha de trametre a la Generalitat, per tal de començar el procés.\n-Caram, n'estàs segur d'això que em dius?\n-Tant segur com que soc a Balenyà, bé potser més, perquè després de tot el que m'ha explicat, no se pas ben bé on soc.\n-Però creus que val la pena tornar a passar per tot un procés, semblant al de la segregació. Què hi podem guanyar?\n-Val la pena, si tot el que m'ha explicat és veritat. Les Entitats Municipals descentralitzades, tenen per llei, la vigilància dels béns d'ús públic i dels comunals, la conservació i l'administració del seu patrimoni, inclòs el forestal, i la regulació de l'aprofitament dels seus béns comunals. L'enllumenat public i la neteja viària. L'execució d'obres i la prestació de serveis de competència municipal d’interès exclusiu de l'entitat, quan són a càrrec del municipi respectiu o de la comarca.\nL'ajuntament pot delegar en l'entitat les altres competències que permeten un exercici descentralitzat... Bé, per tant, si el que voleu és gestionar el vostre entorn immediat, aquesta fòrmula us ho permet.\n-Si, ja ho entenc, passant-ho a la política nacional, la segregació seria la independència i l'Entitat Municipal Descentralitzada, seria una mena d'autonomia.\n-Si. Ho podríem dir així, però amb l'avantatge de ser una administració tant propera que pot ser fàcilment controlable pels veïns.\n-Però creus que en un poble desunit i cansat com aquest, això es pot tirar endavant, si no hi ha ni una associació de veïns que funcioni?\n-Home, si realment es vol, ja funcionarà i si no, deu ser que tot ja us està bé i que aquest lloc seguirà sent el Poble Inexistent i amb el temps la seva història serà oblidada i esdevindrà per a tots els nou nascuts i els nou vinguts el “Sector Sant Miquel”.\n-Déu no ho vulgui - respon entristit i amb els ulls vidriosos.\n-Perdoni, no el volia entristir, però així és com ho veig, encara que si molts teniu aquest sentiment de tristor al veure el futur que us espera, segur que tornareu a fer, renovats amb les energies dels nou vinguts, que aquest poble existeixi.\n-Déu t'escolti, però es que estem tant cansats.\n-Bé, s'ha fet tard i encara no tinc cap lloc on anar a dormir, que hi ha algun lloc on lloguin habitacions?\n-Aquí a Balenyà no. Pujant a Seva hi ha un hotel, també pots anar a Tona, Santa Eugènia o Vic.\n-Moltes gràcies, provaré sort a Seva, així coneixeré el centre del municipi.\nSurto de l'estació, caic de peus al fang, arribo a la carretera, després d'uns intents la travesso, torno a la plaça de l'església on he deixat el cotxe, engego i deixo Balenyà en direcció a Seva.\nArribo a Seva, just a l'entrada del Poble veig el cartell que anuncia l'hotel i giro a veure si tinc sort i hi ha una habitació lliure...\n2- Un curiós a Balenyà\nLa Mirada de Maquiavel\nAl vespre a l'habitació dono voltes a la conversa que he tingut al bar de l'estació de Balenyà, m'ha quedat gravada al cervell, la cara de profunda tristor que l'hi he vist a aquell senyor amb qui he parlat. No entenc el que passa, què ha passat perquè hagin arribat a un punt d'auto estima tant baix? Recordo que un dia vaig llegir al diari, que en la constitució del Consell Comarcal d'Osona, s'esmentà Maquiavel per explicar alguna decisió presa, no recordo quina, però penso que potser les coses que aquí passen responen a les recomanacions que va fer el senyor Maquiavel al segle XVI en el seu llibre El Príncep. Trec el portàtil, hem connecto a Internet i hem baixo el llibre, el vaig llegir ja fa molts anys, podria ser que hi trobés alguna cosa.\nEm poso a llegir amb impaciència, vaig directament a l'index, on hi apareixen tots el tipus de principats que pot governar un príncep (Passat als tems actuals un Governant).\nVaig seguint l'index i en poques ratlles trobo un capítol que per el que m'han explicat avanç, pot ser aplicable a Balenyà, el capítol cinquè, porta per títol “De quina manera han de ser governats els estats que abans, de ser ocupats per el nostre príncep, es regien per les seves pròpies lleis”. Crec que aquesta podria ser encertada, ja que Balenyà és un poble que s'ha fet a ell mateix i s'ha tingut d'espavilar i organitzar, per tant, s'ha hagut de regir per les seves pròpies lleis.\nEl capítol, comença dient, “Quant els estats que s'han conquerit estan acostumats a viure amb les seves lleis i en llibertat, hi ha tres maneres de conservar-los: la primera arruïnar-los; la segona, anar-hi a viure personalment; la tercera deixar-los viure amb les seves pròpies lleis, traient-hi una contribució anual...”, més endavant diu: “...Però en realitat, no hi ha cap altre manera segura de posseir-los que la ruïna. I qui es converteix en amo d'una ciutat acostumada a ser lliure i no la destrossa, que compti a ser destrossat per ella, perquè sempre te per refugi en la rebel·lió, el nom de la llibertat i de les seves antigues lleis, que no es perdran mai ni per molt temps que passi, ni pels beneficis del conqueridor. I per molt que es faci i es proveeixi, si no es desuneixen o es dispersen els habitants, no oblidaran aquell nom i aquelles lleis...”\nAixò que he llegit, sembla que pot explicar una part del que ha passat, la desunió ha fet que no hi hagués resistència, per altre part, el què diu de que mai obliden el nom i les antigues lleis, crec que també coincideix en el que passa. Segueixo llegint. “...Però quant les ciutats o províncies, estan acostumades a viure sota un príncep, que la seva família s'hagi extingit, com per una part, estan acostumades a obeir (...), no es posen d'acord per triar un nou príncep i no saben viure lliures, són més lentes en prendre les armes i amb més facilitat, pot un príncep guanyar-les i assegurar-se-les...”\nTambé pot ser que no hagi fet bé la interpretació dels fets que he sentit a l'estació, i es tracti d'aquest darrer fragment el que expliqui tot el que ha passat, si és així, penso que tot seguirà igual per molt de temps. Me n'adono que no conec prou el poble com per analitzar-lo amb possibilitat d'encert i com que soc curiós de mena, decideixo quedar-me uns quants dies per aquí i conèixer més el lloc. Tinc son i em fico al llit, penso, són curioses les coincidències, però ja se sap, no és bo mirar les coses des d'un sol costat ni únicament des de la mirada d'un observador i analista de la política al segle XVI ...zzzzz...\nPublicat per Jaume Mauri a 8:43 1 comentari:


08 d'agost de 2016 - 00: 00\nAmb Isabel Martí i Mavi Pérez coneixerem la història de les Festes del Portitxol. Ens comenten que en una assemblea del Grup de Danses Portitxol del qual formen part van decidir reprendre després de 50 anys les festes. Van contactar amb nadius que tenien cases en el Portitxol i es van posar mans a l'obra.\nAquest any celebren la setena edició de la segona etapa d'aquestes festes, que es caracteritzen per ser populars i molt familiars tal com ens han comentat, "estan enfocades a la gent que hi viu i als que han viscut. El primer any es van desbordar les previsions i va haver una gran participació".\nEn aquesta segona etapa la principal novetat és la col·laboració que realitza el Grup de danses i les festeres apunten que, "la festa es va iniciar amb un pressupost zero amb cercaviles i dançaes i una actuació de la rondalla". Durant aquests anys han anat creixent i han tingut actuacions com les de Pep Gimeno "botifarra", El"oncle Blas", Personatge que aquest any tindrà un reconeixement després de la seva sobtada mort.\nPer a l'elaboració del programa d'activitats compten amb un pressupost que ronda els 5.000 euros. Amb aquests diners s'ha contractat a l'humorista, Eugeni Alemany i el "Cant d'estil"Amb un cantador i una cantadora de primera línia valenciana que interpretaran"Albaes i Cants de Ronda".\nA Mavi Pérez el que més li agrada d'aquestes festes és que són molt familiars i el lloc és un lloc meravellós, per això comenta que, "hem d'intentar reflectir els seus orígens, gent que celebrava l'arribada de l'estiu o que la "Renda" havia anat bé i fer poble".\nIsabel també assenyala que el diumenge al matí fan una barbacoa de sardines i jocs de cucanyes i aigua. També, remarca que hi ha gent que només balla les danses i ve a fer-ho aquest dia. Les dues destaquen la tasca que realitza la família Pastor que es preocupa d'adornar la creu i que cedeixen la "caseta"Tan emblemàtica que posen a disposició de la festa.\nMavi Pérez, és una persona que estima la festa, serveixi com botó de mostra que és; Presidenta de Fogueres, membre de la colla de l'Portitxol, toca la dolçaina, participa activament en les festes de l'Portitxol. A més de col·laborar amb les festes de Teulada. A això se suma la seva faceta empresarial ja que dirigeix l'escoleta infantil "minairons". És lògic preguntar d'on treu el temps? Mavi respon que,"les 24 hores del dia es em queden curtes, la festa em dóna vida i la gaudeixo organitzant-la. No m'agrada improvisar i intento cada any millorar el fet l'anterior".\nAl programa de festes s'explica com vivien els mariners al Portitxol, mitjançant un escrit en el qual ha col·laborat Amadeu Ros.\nFinalment destacar que perquè la festa arribi a bon port, l'ajuntament col·labora amb 1.000 euros i fins als cinc mil que tenen pressupostats han de treballar molt. Compten amb diversos col·laboradors i el disseny de la portada d'aquest any és de José Añó de "la Banyera".


Benicarló recicla 120 tones de vidre durant l'estiu, un 7% més que en l'any anterior - Diari del Maestrat\nInici Benicarló Benicarló recicla 120 tones de vidre durant l’estiu, un 7% més que...\nBenicarló recicla 120 tones de vidre durant l’estiu, un 7% més que en l’any anterior\nEcovidrio entrega a l’Ajuntament un premi en reconeixement per haver superat les xifres de reciclatge de vidre de l’any anterior. L’establiment de Benicarló Can Cristina aconsegueix un dels cinc premis que Ecovidrio atorga a nivell nacional.\nEl regidor de Medi Ambient, Ximo Bueno, i la regidora de Comerç, Rosana Marzá, juntament amb el gerent de zona d’Ecovidrio, Roberto Fuentes, han presentat aquest matí el balanç de la campanya de reciclatge d’estiu a Benicarló. En total, s’han recollit 120 tones de vidre, la qual cosa suposa un increment del 7% respecte de l’any passat.\nBueno ha afirmat que «des de Benicarló estem molt contents de com ha anat aquesta campanya de recollida selectiva de vidre». A més, el regidor de Medi Ambient ha remarcat que «aquestes són el tipus de campanyes que hem de fer per tal de conscienciar als ciutadans». Per la seua part, la regidora de Comerç ha remarcat que «el millor premi per als comerços participants és que reciclar ajuda a millorar el seu establiment i la seua imatge».\nDegut a les bones dades de reciclatge a Benicarló, Ecovidrio ha entregat a l’Ajuntament un Iglú verd, un guardó per haver superat les xifres de reciclatge de vidre de l’any anterior. El premi és un reconeixement al compromís dels ciutadans i professionals hotelers amb el reciclatge de vidre i la sostenibilitat.\nEntre els més de 100 establiments de la ciutat que han participat en la campanya, el bar Can Cristina ha sigut uns dels que més han reciclat i, com a reconeixement, Ecovidrio li ha atorgat un dels cinc premis que la entitat atorga a nivell nacional. En concret, el guardó consisteix en un viatge a Cadis per tal de participar en una classe magistral del xef Ángel León.\nL’objectiu d’aquestes campanyes és augmentar les dades de reciclatge durant els mesos d’estiu, època en què es recull el 30% del vidre reciclat de l’any. A més, també es pretén augmentar les taxes de reciclatge en el sector de l’hoteleria, que genera el 50% dels residus d’envasos de vidre.


La plantilla d'autobusos de València, en vaga contra la temporalitat i la privatització del servei - directa.cat\nLes treballadores de l'Empresa Municipal de Transports (EMT) de València i Palma denuncien la precarietat, la temporalitat dels contractes i el procés de privatització que sofreixen algunes de les àrees de treball. A Palma s'ha desconvocat la vaga després d'arribar a un acord amb el Departament de Mobilitat, mentre que a la ciutat de València les treballadores redueixen el servei fins a un 40% durant el mes d'octubre\nLes treballadores de l'Empresa Municipal de Transports (EMT) de València van iniciar el mes passat una vaga indefinida, amb jornades d’aturs i mobilitzacions / Jaume R. Lloret\nLes treballadores de l’Empresa Municipal de Transports (EMT) de València –l’entitat de transport públic d’autobús a València– van iniciar el mes passat una vaga indefinida, amb jornades d’aturs i mobilitzacions aprovades per àmplia majoria en l’assemblea celebrada per les treballadores. “Hi ha diverses causes, la vaga no respon només a motius econòmics”, aclareix Petra Rabadán, secretària de la dona de CGT València i delegada d’Igualtat en l’EMT de València.\nAquesta vaga, que encara no té data de finalització, està motivada per diverses raons que venen de lluny. El 13 de març l’empresa presentava un preacord en el qual s’incloïa la pujada salarial del 2% –una pujada per a totes les treballadores vinculades al sector públic, però que les de l’EMT encara no han cobrat–, algunes millores de les condicions laborals, com facilitar descansos o establir revisions mèdiques obligatòries; i el pagament dels deutes que l’empresa té amb la plantilla des de l’any 2014. Segons explica Gregorio Rabadán, secretari de comunicació de la CGT a la secció de l’EMT, aquest sindicat es va negar a signar aquest preacord per diverses raons com, per exemple, la manca de temps per poder ratificar-lo primer en l’assemblea del sindicat o la manca de mesures que acaben amb “la subcontractació, la privatització i la precarietat, amb una gran quantitat de contractes temporals, a l’EMT”.\nTot i que l’empresa es va comprometre a aturar el procés de privatització en un acord del 21 d’agost de 2019, durant el darrer any, aquest s’ha intensificat\nTot i que l’empresa es va comprometre a aturar el procés de privatització en un acord del 21 d’agost de 2019, durant el darrer any, aquest s’ha intensificat. L’acord es basava en el manteniment de l’ocupació actual i en la creació de bosses de treball per a la neteja i el manteniment, amb l’objectiu de posar fi a l’externalització que sofreixen aquestes àrees. Tal com assenyala Gregorio Rabadán, “hi ha dues empreses treballant en la neteja i diverses més en reparacions”. Tanmateix, l’últim any, l’EMT ha comprat autobusos a distintes empreses, entre elles, Mercedes; i ha contractat directament mecàniques d’aquesta mercantil de vehicles, en compte d’oferir eixa feina a les mateixes treballadores de l’EMT formades per a això. Aquesta última s’excusa dient que les treballadores de Mercedes només estaran mentre dure el contracte amb l’empresa. “No ho diuen clarament, ho fan de manera dissimulada, però ja els estan proposant més coses”, explica Petra Rabadán, fent referència al fet que els contractes s’allargaran molt més.\nDes de la CGT, demanen un augment de la plantilla i que “es pose en marxa el 100% del servei programat” |Jaume R. Lloret\nLa situació en la qual es troben set treballadores afiliades a la CGT també ha motivat el calendari de mobilitzacions. Les van cridar a finals de febrer per avisar-los que començarien a treballar com a conductores el dia 23 de març, però es va decretar l’estat d’alarma i no les van tornar a cridar. Aleshores, aquestes conductores, que ja s’havien acomiadat de manera voluntària del seu treball anterior, es van quedar sense cap tipus de cobertura, ni ERTE ni atur. Actualment, encara no han aconseguit treballar ni rebre cap tipus d’ingrés. Tampoc han rebut resposta per part de l’empresa. “Estan en terra de ningú. Des de la CGT estem intentant crear una caixa de resistència per ajudar a aquestes companyes”, exposa Petra Rabadán.\nDes de la CGT, demanen un augment de la plantilla i que “es pose en marxa el 100% del servei programat” perquè tots els autobusos puguen funcionar\nA tot açò, cal afegir que hi ha autobusos que no ixen per falta de personal. Des de la CGT, demanen un augment de la plantilla i que “es pose en marxa el 100% del servei programat” perquè tots els autobusos puguen funcionar i evitar, així, que els que s’utilitzen no vagen plens de gent durant la pandèmia. “No estem cobrint el servei, ni tan sols el reduït”, lamenta Gregorio Rabadán.\nLa salut laboral també ha influït a l’hora de convocar la vaga indefinida. Hi ha un conveni signat en què s’assegura que als finals de línia ha d’haver-hi un bany per a les conductores. El problema recau en les condicions en què es troben els 18 vàters que va contractar l’EMT. Són “antihigiènics, molt menuts i sense cap tipus de seguretat, amb cadenats que es poden arrencar amb les mans”, explica Gregorio Rabadán. A més a més, els utilitzen persones que no són treballadores de l’empresa. “Una companya va dir que es va asseure i es va enfonsar el sòl. Tampoc tenen llum i no es netegen correctament perquè l’àrea de neteja està externalitzada”, indica Petra Rabadán.\nCGT denuncia pressions\nJa en el primer dia de vaga, el passat 15 de setembre, l’empresa va ignorar el percentatge de serveis mínims que dicta la Conselleria de Treball –un 35%–. La CGT va denunciar a través d’un comunicat que en “l’àrea tècnica la majoria de grups superaven el 60%, arribant en determinats equips fins al 80% de serveis mínims”. “Es va coartar –continua– el dret a vaga de la majoria de treballadors i treballadores d’aquesta àrea”. Per la seua part, Gregorio Rabadán afegeix que l’empresa “pressiona els comandaments intermedis perquè no deixen de treballar”. Malgrat aquests inconvenients, la CGT assegura que el seguiment de la vaga està sent d’un 100% en la majoria de les àrees.\nAquest dimecres, 7 d’octubre, i el 14, 21 i el 30 d’octubre el servei es reduirà en un 40% |Jaume R. Lloret\nAquest mes de setembre, es va convocar la primera jornada amb aturades de dues hores als torns de matí i vesprada. Aquest dimecres, 7 d’octubre, i el 14, 21 i el 30 d’octubre el servei es reduirà en un 40%, de set a onze del matí, de quatre a huit i de dotze a quatre de la matinada. A partir de l’1 de novembre, aquestes quatre hores es convertiran en sis hores per torn i, si en desembre la situació segueix igual, estan disposades a aturar fins a les huit hores. La vaga s’allargarà fins que no comence una negociació amb la direcció de l’empresa. “Estem d’acord en donar un temps en certes qüestions que no es poden solucionar d’un dia per a l’altre. Però, hi ha altres coses que no costen diners, i això sí que ho exigirem. Quan no isca cap autobús del garatge, alguna cosa hauran de fer”, rebla Petra Rabadán.\nA Palma, les treballadores de l’EMT arriben a un acord\nEl 7 de setembre les treballadores de l’EMT de Palma van convocar una jornada de vaga amb aturades i uns serveis mínims del 30%. A partir del dia 14, la vaga es va convertir en indefinida davant la falta de consens entre el comitè de vaga de l’EMT i la direcció de l’empresa. Entre les reivindicacions, destaca la devolució de les vacances que l’empresa els va obligar a agafar durant l’estat d’alarma, la instal·lació de banys a finals de cada línia, garantir el descans i que l’empresa recupere les línies i els serveis vigents abans de l’estat d’alarma. A més a més, existia la incertesa de què totes les línies suspeses durant l’estat d’alarma podien reactivar-se a través de contractes amb empreses privades.\nFinalment, els sindicats i la direcció de l’empresa van arribar a un preacord el dia 22 de setembre en una reunió en la qual el regidor de Mobilitat, Francesc Dalmau, es va comprometre a complir algunes de les reivindicacions. “Al principi, semblava que aniria per a llarg perquè Dalmau va tindre una actitud negativa durant els primers dies. Finalment, s’ha implicat en la taula de la negociació. La vaga està guanyada”, conclou Àlvar Hervalejo, membre de la Coordinadora Obrera Sindical (COS) a Mallorca.\nemt externalització Palma precarietat Privatització servei de transport públic Transport públic treballadores Vaga València\n« Vaga educativa en defensa de l’escola i de la vida


5.5.2. Seqüenciació materials | avaluacio\nEn relació al model en els diferents cicles s’aprofundeix en:\nEls alumnes aprenen a descriure materials a partir de propietats observables a ull nu.\nTambé diferencien entre objecte i material i reconeixen si un objecte està format per un material o diversos.\nPoden explicar canvis en funció d’accions que fan (fer força –prémer, estirar-, barrejar amb aigua, escalfar, apropar un imant...) i d’algunes propietats dels materials (tous/durs, solubles/no solubles...).\nPoden començar a expressar d’on prové algun material que forma part d’un objecte o utilitzem (la farina del pa, la fusta d’un moble, la sal...).\nEls alumnes comencen a descriure materials a partir de propietats que poden mesurar (massa, volum, temperatura) o que necessiten comparar (més dens o menys dens que...).\nReconeixen diferències en quant a propietats entre sòlids, líquids i gasos (conservació de la forma, fluïdesa, comprensibilitat...) i que un mateix material el poden observar amb formes diferents (fusta i serradures, ferro i llimadures).\nDiferencien entre un material homogeni i heterogeni.\nExpliquen interaccions entre substàncies (en una dissolució, l’aigua interacciona amb els soluts, un imant interacciona amb el ferro però no amb d’altres metalls...).\nPoden fer el seguiment d’un material, en diferents passos, des de la matèria primera a l’objecte final (de la llavor del blat al pa, del fruit del cotó a una samarreta, d’un mineral de ferro a una clau...).\nComencen a imaginar-se els materials formats per moltes “parts”, que són molt petites i que poden estar més fortament unides o menys (en el ferro, la unió és forta perquè costa molt trencar-lo, en l’aigua no tant perquè es pot “trencar” o separar en gotes).\nComencen a aprofundir en propietats dels materials i aquestes les observem fent experiments (el paper es degrada per acció de la llum, de l’aigua o de la calor; la temperatura de fusió o d’ebullició és una propietat característica de cada substància ja que no depèn de la quantitat que tinguem...) o sistemes de mesura que impliquen ordenar (per exemple, la duresa).\nDiferencien en una mescla de sòlids i líquids si el resultat és una solució o una mescla heterogènia, poden separar mescles (filtrant, decantant, evaporant...) i ho saben relacionar, per exemple, amb mètodes per depurar l’aigua.\nReconeixen els canvis d’estat que tenen lloc al llarg del cicle de l’aigua i el poden representar, tancant-lo, tant el cicle natural com l’urbà. Poden comprendre que, per exemple, la quantitat d’aigua que hi ha a l’Univers és sempre la mateixa, però que si l’embrutem, ens cal molta energia per tornar-la a tenir apte pel consum humà.\nUtilitzen la idea que la matèria és discontínua i formada per partícules per explicar canvis (dissolució, evaporació, filtració...), tenint en compte la grandària (per exemple, són molt petites perquè poden passar pels porus d’un paper de filtre) i possibles interaccions entre elles.\nIdentifiquen propietats físiques (com la conductibilitat o no de la calor i l’electricitat) en materials d’ús quotidià (plàstics, de construcció, metalls...), i químiques com l'acidesa, l’oxidació o la combustió, etc.\nPoden seguir i tancar el cicle d’un material, pensant en què passa des de la matèria primera fins que el considerem un residu.\nUtilitzen la idea que la matèria és discontinua i formada per partícules per explicar propietats (cristalls o no cristalls) i canvis (oxidació, per exemple), tenint en compte com les partícules poden estar distribuïdes (de forma ordenada o no, un o més tipus...), abans i després del canvi.\nFinal de Primària


Una comarca solidària, un país solidari - AraVallès\nDimarts, 20 de març de 2018 14:39 h\nUna comarca solidària, un país solidari\nDilluns, 20.12.2010. 10:45 h\nS’acosten les festes nadalenques, i també s’acosten èpoques de grans i bons desigs, de noves esperances, d’il·lusions i de recolliment. Un any més, a la cita de la solidaritat s’hi suma un maridatge perfecte: la Marató que organitza TV3 i el tarannà d’un poble que, en aquest sentit, encara té moltes lliçons a oferir. Aquest diumenge, i tota la setmana, les iniciatives de caire solidari han aflorat arreu de la comarca. El gran miracle de la Marató de TV3 s’ha reproduït, un any més. Un programa impecable, en factura i intencions, que té un ressò en el territori molt més enllà del plató mateix.\nEl Vallès Oriental ha viscut un esclat de ganes de fer, de dir, de compartir. Tos els pobles s'han mobilitzat per una causa comuna. Mollet ha col·laborat amb el programa mitjançant la Biblioteca Can Mulà i amb un mercadet solidari fet la darrera setmana. També amb el festival benèfic del dissabte 11 de desembre, al Teatre Municipal Can Gomà. Parets ha organitzat un doble espectacle al Teatre de Can Rajoler protagonitzat per gent gran, amb l’objectiu de recaptar fons per la causa. I també dues caminades solidàries, organitzades, un any més, pel Centre d’Activitats d’Alta Muntanya (CAM) del municipi.\nLliçà d’Amunt ha posat en funcionament el primer i únic servei de transport urbà implicat amb una causa solidària, que porta a terme Transports de Lliçà d'Amunt des de l'any 2006. Sant Feliu de Codines també ha fet diversos actes per la Marató integrats en el to festiu de la fira de Nadal. A l’Ametlla s'hi ha posat un gra de sorra amb una Caminada Solidària i també un cagatió Solidari amb xocolatada.\nA Granollers, actes diversos també. Per iniciativa de l'Agrupament escolta Sant Esteve de Granollers, es van reunir les diferents entitats d'educació en el lleure de la ciutat (Colònies Sant Esteve i l'Esplai Guai de Palou) per a fer un conjunt de jocs i activitats lúdiques i sensibilitzadores a la plaça de l'Església i voltants. L'acte va acabar amb un berenar col·lectiu, un castell dels Xics de Granollers i música per amenitzar la festa. I, també, el CNG deixa enrera la seva III setmana solidària, amb ajudes per la Marató, per Càritas i pel Xiprer. I moltes més activitats organitzades arreu de la comarca.\nFelicitem-nos per l'esperit de mobilització de tots els vallesans, per la rauxa solidària que ens apliquem cada any. I emprem això, si pot ser, a la nostra filosofia de vida de tot l'any. Hi ha mans per a moltes causes, som un poble valent. No és només un espectacle televisiu, i es demostra any rere any. Siguem conscients del què significa: un poble que és capaç de fer això té moltes coses a dir.\n8652 lectures Afegeix comentari\nmarató, solidari, solidaritat, tv3,


Per on està permés que circulen les bicicletes?\nL’Ordenança de Mobilitat regula les zones de circulació permeses i la velocitat màximes per a les bicicletes\n27/04/2019 - Tania López\nDijous passat, el ple municipal donava llum verda a l’aprovació de la nova Ordenança de Mobilitat de València que, com qualificava el regidor Giuseppe Grezzi, es tracta d'”una ordenança de futur que segueix les directrius de la Direcció General de Trànsit, i continua en la línia de la reducció d’accidents”, però que també inclou les propostes de diferents entitats amb l’objectiu d’adaptar la nova norma a les necessitats de tots els col·lectius.\nD’aquesta manera, l’Ordenança de Mobilitat, de la mateixa manera que recull la normativa de circulació per als vehicles de mobilitat personal a motor com són els patinets, també ho fa amb les bicicletes. Així, entre algunes de les recomanacions es troben la de comptar amb una assegurança de responsabilitat civil amb cobertura en cas d’accident per danys a terceres persones o materials, o la possibilitat de registrar-les a l’Ajuntament a l’efecte d’identificació en cas de robatori, accident o estacionament indegut.\nEntre les prohibicions més destacades apareix la de no fer ús ni del mòbil, ni de qualsevol altre sistema de comunicació que implique l’ús manual, així com la utilització de cascos o auriculars connectats a reproductors de so. No obstant això, un dels apartats de més interés que recull la nova normativa, en referència a les bicicletes, sens dubte, són les zones de circulació permeses i les velocitats.\nLa nova Ordenança de Mobilitat recomana a les bicicletes circular, preferentment, pels carrils bici segregats de la calçada sense superar els 20 km/h, de la mateixa manera que es permet la circulació pels carrils bici marcats sobre les voreres. Això sí, d’acord amb la normativa, igual que les bicicletes hauran de respectar la prioritat dels vianants en els itineraris d’accés a les parades d’autobús, encreuaments de calçada i en els passos per a vianants senyalitzats, seran les bicicletes les que tindran prioritat sobre els vianants quan circulen pels carrils bici, a excepció dels casos anteriorment descrits.\nLes bicicletes podran circular per la calçada, sempre que no ho facen a una velocitat extremadament reduïda, a excepció dels túnels que no compten amb un carril bici segregat. Per descomptat, també els estarà permés la circulació pels ciclocarrers amb un límit de velocitat de 30 km/h, i en el cas dels encreuaments de calçada en el qual no hagen marcat passos específics per a les bicicletes, podran fer ús d’ells, però adaptant la velocitat a la dels vianants, així com mantenint la distància de seguretat.\nFinalment, sí que es prohibeix la circulació de les bicicletes en els carrils reservats per al transport públic, excepte quan, mitjançant senyalització, així ho permeta.\nEs prohibeix la circulació de bicicletes per les voreres, excepte als menors de huit anys que vagen acompanyats d’una persona adulta a peu. Així mateix, s’especifica que quan la persona que es desplace amb bicicleta haja d’accedir a la vorera, haurà de fer-ho baixant de la bicicleta. Finalment, en el cas dels carrils bici marcats per les voreres no s’haurà de superar la velocitat de 15 km/h.\nCirculació per zones amb restricció de trànsit i limitació de velocitat\nAls carrers residencials i zones 30, la persona usuària de la bicicleta haurà de mantenir una distància de seguretat, així com mantenir una velocitat que no pose en risc al vianant. A més, als carrers per a vianants, amb circulació restringida per als vehicles de motor, es permetrà la circulació de bicicletes, que no podran superar els 10 km/h.\nEn aquestes zones, es podrà fixar una prohibició total de circulació de bicicletes en un horari prèviament establit quan l’indique l’autoritat.


L’Ajuntament porta la fibra òptica a cinc zones dels polígons de la ciutat - somMollet\nL’Ajuntament porta la fibra òptica a cinc zones dels polígons de la ciutat\nEl projecte tindrà una despesa de 120.812 euros i comptarà amb la col·laboració de les operadores de fibra\nDijous, 3 de gener de 2019 | 11:01h\nInstal·lació de coure\nLa fibra òptica arribarà a algunes zones dels polígons d’activitat econòmica de Mollet en els pròxims mesos. Això és el que es desprèn del projecte d’obres que el passat divendres el consistori de la capital baixvallesana va treure a concurs i que ja havia anunciat el 20 de març.\nLa inversió, que significarà la renovació del cablejat de coure i les instal·lacions aèries d’algunes zones poligonals de la ciutat, suposarà una despesa de 120.812,58 euros. Una vegada hagi estat resolt el concurs públic, amb últim dia per poder presentar-hi propostes el 18 de gener, l’empresa guanyadora tindrà 28 dies per dur a terme les obres.\nD’aquesta forma, l’Ajuntament de Mollet serà el responsable de finançar l’obra civil mentre que les empreses operadores de fibra tenen el compromís de disposar el nou cablejat de fibra òptica.\nEn total són cinc les zones en què s’han detectat mancances. L’entorn del carrer Molí de Can Basses, de l’avinguda Can Magarola, del carrer del Coure, de l’avinguda Can Prat i del carrer Bilbao seran els emplaçaments escollits per dur-hi a terme les obres.\nL’objectiu de la licitació és dotar aquestes zones dels polígons “d'una xarxa de veu i dades que millori la connectivitat i, consegüentment, les empreses puguin prestar els seus serveis amb la qualitat necessària”.


Revisió del 12:50, 10 juny 2013\nRevisió del 10:50, 3 maig 2013 (modifica)\nm (Movent Categoria:El diable al cinema → Categoria:Pel·lícules de dimonis)\nRevisió del 12:50, 10 juny 2013 (modifica) (desfés)\nNo obstant això, els [[Estats Units]] ha enviat les seves pròpies forces, juntament amb un jove doctor, el professor Trevor Bruttenholm, qui està ben preparat pel que fa a la màgia i bruixeria. Després de desplegar a l'illa, ells veuen en silenci com Rasputín activa el portal i anuncia que "això que ell està a punt de fer, mai no podrà desfer-se". Després d'establir el portal que portarà als Ogdru Jahad, Rasputín és vulnerable perquè ell no pot trencar l'enllaç simplement. A hores d'ara, comença la lluita entre els [[nazis]] i els soldats [[americans]]. Enmig de la batalla, Bruttenholm pretén llançar una granada de mà al portal, intentant salvar el seu amo, Kroenen el persegueix i és travessat per un tros de metall després que la magranagranada detona. Amb el dispositiu danyat, la força de vida de Rasputin és arrossegada a través del portal i ell desapareix a través de l'altre costat, aparentment ha mort.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/wiki/Especial:MobileDiff/11921165»


Locazione Turistica Santa Fiora retreat.1 Santa Fiora Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLocazione Turistica Santa Fiora retreat.1Apartament-, Santa Fiora, Santa Fiora, Itàlia, 58037 - Veure al mapaExcepcional9,2Basada en1comentariLocazione Turistica Santa Fiora retreat.1Veure més fotosVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Santa Fiora, Apartment Spiga Santa Fiora és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Apartment Spiga Santa Fiora també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Santa Fiora. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Apartment Spiga Santa Fiora és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Santa Fiora.\nCal que informeu el Locazione Turistica Santa Fiora retreat.1 de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Immersions privades de submarinisme amb Lassdive a la Costa Brava\nLes sortides de submarinisme de Lassdive prometen ser les immersions més divertides de la Costa Brava!\nEls instructors de busseig de Lassdive guien les immersiones més espectaculars de la costa de Catalunya i Espanya\nT'agradaria saber el que és fer una immersió de submarinisme pràcticament per tu sol? Poder compartir allò que més t'agrada en petit comitè?\nAl centre i escola de submarinisme Lassdive ho podràs saber!\nOrganitzem sortides de busseig en grups molt reduïts tant des de costa com des de vaixell perquè rebis tota l'atenció de l'instructor que guia, perquè no et perdis cap de les seves explicacions ni mostres de les més màgiques sopreses que ens amaga la costa de l'Estartit, l'Escala, Palamós, Palafrugell i Begur.\nLa gran biodiversitat de la Costa Brava ha de ser admirada amb tranquil·litat, i a Lassdive ho sabem tan bé que adaptem la immersió a cada submarinista, depenent de la seva experiència, la seva curiositat, els seus gustos i els seus objectius. Què millor que preparar una immersió exclusiva per a tu i els teus?\nPerquè no volem que et perdis cap detall, retrat o experiència del món submarí del Mediterrani.\nQuan vols venir a divertir-te?


Ortiz engega el ventilador - El Temps\nEl constructor alacantí Enrique Ortiz admet la seua estreta col·laboració amb el PP valencià, que va rebre 348.000 euros de l’empresari per a la campanya electoral de 2008. A hores d’ara, Ortiz tracta d’evitar la presó mentre els seus fills controlen el seu hòlding, que encara és client de l’Ajuntament d’Alacant.\nAlacant, les dues darreres dècades han estat lligades al nom d’un empresari que va fer de la ciutat el seu imperi. Es tracta d’Enrique Ortiz, hereu d’una empresa familiar que ell mateix es va encarregar de fer créixer a un ritme desorbitat. Aquesta progressió, però, sembla que anà acompanyada d’una col·laboració política sense precedents. I no només del PP.\nEmpresari de raça, Ortiz és d’aquells que sap dur-se bé amb tothom. Les seues manies es limiten només a aquells que el volen aturar. A Alacant n’hi hagué pocs d’aquesta espècie: Ortiz va saber guanyar-se la col·laboració de socialistes i populars. Si ...


FLASH: Troben el cos d'una dona desapareguda flotant en una platja d'Almeria – l'actualitat.cat\n[ 28 de septiembre de 2020 ] El govern espanyol pacta amb els autònoms una nova prestació extraordinària per suspensió de l’activitat\tEconomia\n[ 28 de septiembre de 2020 ] Extingit l’incendi forestal a la Ribera d’Ebre\tIncendis Tarragona\n[ 28 de septiembre de 2020 ] Les places de molts municipis de Catalunya s’omplen per rebutjar la inhabilitació de Torra\tJustícia.\n[ 28 de septiembre de 2020 ] Mor el conductor d’un turisme en un xoc amb un camió a l’A-14 a Alpicat\tTrànsit\n[ 28 de septiembre de 2020 ] Condemnat Jordi Pesarrodona a 14 mesos d’inhabilitació i una multa de 2.100 euros per desobediència l’1-O\tJustícia.\n16 de junio de 2019 Redacció\nEls serveis d’emergència han recuperat el cadàver d’una dona que havia desaparegut avui a la platja de la població d’Almeria de Pulpí, informa el 112 Andalusia. La dona tenia entre 40 i 50 anys, la seva desaparició havia estat denunciada a les 12 del migdia d’avui, diumenge. El 112 va rebre l’avís d’un familiar de la seva desaparició en les aigües. El cos presentava signes d’haver patit cops amb les roques de la platja. Policia Local i Guàrdia Civil han iniciat la investigació per conèixer les circumstàncies en què s’ha produït la desaparició i mort de la víctima.\nLa vicepresidenta Carmen Calvo, hospitalitzada per una infecció respiratòria a l’espera de saber si té coronavirus\n23 de marzo de 2020 Redacció\nLa vicepresidenta primera del govern espanyol, Carmen Calvo, està ingressada en un hospital madrileny per una infecció respiratòria, segons ha informat La Moncloa en un comunicat. Calvo va acudir al centre hospitalari diumenge a la […segueix llegint]\nL’incendi de Gran Canària entra descontrolat al Parc Natural de Tamadaba i provoca 4.000 evacuacions\n18 de agosto de 2019 Redacció\nL’incendi que afecta Gran Canària avança sense control, sense que fins al moment els nombrosos efectius i mitjans de lluita contra el foc aconsegueixin aturar-lo, i ha entrat ja en el Parc Natural de Tamadaba, […segueix llegint]\n31 de julio de 2020 Redacció\nEl Ministeri de Sanitat ha registrat 3.092 nous positius per covid-19 a Espanya en relació amb el total de casos confirmats aquest dijous. Segons l’últim informe, des que va començar la pandèmia hi ha hagut […segueix llegint]\nEl govern espanyol pacta amb els autònoms una nova prestació extraordinària per suspensió de l’activitat\nExtingit l’incendi forestal a la Ribera d’Ebre\nLes places de molts municipis de Catalunya s’omplen per rebutjar la inhabilitació de Torra\nMor el conductor d’un turisme en un xoc amb un camió a l’A-14 a Alpicat


Nou servei dirigit als desenvolupadors que volen emprar la cartografia vectorial de l'ICGC en les seves apps i llocs web. Permet usar, fàcilment, la geoinformació de l'Institut en les aplicacions en línia i fora línia de l'usuari.\nAl web de l'ICGC trobareu les dades generades en format MBTiles vector de diferents conjunts de dades oficials, i també els estils que les permeten visualitzar d’acord amb el disseny triat per cada usuari.\nLa combinació de les dades vector i dels estils possibilita tenir mapes lleugers per consumir en aplicacions en línia de manera senzilla. I, la descàrrega d’aquests MBTiles i el corresponent estil també facilita tenir aquests mateixos mapes en aplicacions fora línia.\nPer fer mapes de manera senzilla s'ha preparat un arxiu de mostra per desar-lo com HTML on podeu enganxar, a la línia 27, qualsevol dels estils que s'ofereixen al web i així podreu visualitzar les dades amb l'aspecte triat.\nEls tipus de lletra associats als textos i les icones que es mostren en els mapes tenen també una adreça pròpia als servidors de l'ICGC, però, si us cal, les podeu canviar per les vostres adreces.


Missa de Difunts 2012\nUn any més hem tornat a commemorar la Missa de Difunts a la Parròquia de Corpus Christi on el seu Rector, Mossèn Jesús Sanz, Vicari Episcopal de Barcelona, ens té un afecte especial.\nI un any més, a banda d'evocar tots aquells socis i simpatitzants del Club que ens han precedit en el temps, hem hagut de lamentar noves absències:\n-Na MERCEDES LOZANO DUASO, sòcia des de feia molts anys, que ens va deixar el 23 de Gener. La seva germana, la benvolguda BEA, és membre de l'actual Junta Directiva.\n- Na MARIA TERESA MIRÓ RAMALLO, persona molt estimada per molts dels nostres consocis i consòcies que gaudien de la seva amistat i que s'havia incorporat darrerament amb moltes ganes a les nostres activitats, traspassada el 27 d'Abril.\nAcompanyant a la BEA i a les amistats de la MAITE MIRÓ ens hem aplegat un bon nombre de membres del Club, tot i que la pluja també s'ha fet present a l'hora d'atansar-nos-hi.\nVolem ressenyar unes paraules que ens va adreçar el mossèn, tot dient que això que fem cada any és un acte d'humanitat del qual ens podríem sentir ben orgullosos... si no fos perquè l'orgull està considerat com a pecat.\nCom ja coneixeu, aquest és un acte institucional amb el qual ens donem les forces necessàries per persistir en el dia a dia del Club. Gràcies a tots, tant als assistentes en persona com a aquells que ens han fet arribar la seva adhesió.\n- Na MERCEDES LOZANO DUASO, sòcia des de feia molts anys, que ens va deixar el 23 de Gener. La seva germana, la benvolguda BEA, és membre de l'actual Junta Directiva.\nAcompanyant la BEA i a les amistats de la MAITE MIRÓ ens hem aplegat un bon nombre de membres del Club, tot i que la pluja també s'ha fet present a l'hora d'atansar-nos-hi.


Metrópoli. Divendres 14 de setembre de 2018. 1a hora - RTVE.es\nMetrópoli. Divendres 14 de setembre de 2018. 1a hora\nL’Ajuntament obre un concurs per redefinir el Parc dels Tres Turons. Entrevista Ton Salvadó (director de Model Urbà de l’Ajuntament) i Aitor Díaz (portaveu de la plataforma de Can Barçó). Maria Assumpació Vila ens explica els problemes amb les piscines municipals. Carmen Valenzuela, de la junta de Govern del Col·legi d’Advocats de Barcelona, ens parla del servei per veïns assetjats immobiliariament. Tertúlia amb Sandra Burgos, Tirso Gracia i Ignasi Busquets.\nveure més sobre "Metrópoli. Divendres 14 de setembre de 2018. 1a hora" veure menys sobre "Metrópoli. Divendres 14 de setembre de 2018. 1a hora"\n> Metrópoli. Divendres 14 de setembre de 2018. 1a hora


LA CÁMARA VERDE, de Martine Desjardins – Xarxa de Biblioteques de Cornellà\nLa mansió de la família Delorme, ubicada als afores de Montreal, guarda un gran secret en el seu interior. A les seves profunditats hi ha la cambra verda, on la família amaga el seu tresor més preuat. La casa, farta del maltractament que rep per part dels seus habitants, narra els costums i les manies d’aquests personatges, l’objectiu dels quals és acumular diners gràcies a no renovar la casa, no gastar en roba ni en menjar, i treure tot el profit possible al seu negoci. L’entrada a la família d’una astuta jove canviarà les seves vides.\nL’autora, a través d’una narració àcida i amb un sentit de l’humor negre, fa reflexionar el lector sobre un tema reiteratiu a la nostra societat, la cobdícia. Aquesta enverina els personatges de la novel·la i els porta a cometre actes menyspreables que els conduiran al seu funest destí.


Alguns comerços, sobretot grans cadenes, comencen les rebaixes abans del dia 7 - Canal Terrassa\nAlguns comerços, sobretot grans cadenes, comencen les rebaixes abans del dia 7\nQuico SimóData: 04/01/18\nLa tradició i la legislació catalana marquen l’endemà de Reis, el 7 de gener, com la data d’inici de les rebaixes. El govern del PP va recórrer la llei catalana de comerç i ara preval l’espanyola, que liberalitza la data d’inici de les rebaixes. En general, les grans cadenes de roba, s’emparen en la legalitat estatal i ja comencen el període de rebaixes el primer dia laborable de l’any.\nA 3 de gener al centre de Terrassa ja hem vist de tot, però els negocis familiars solen preferir esperar al dia 7. Això sí, sovint fan alguna oferta en productes puntuals. El petit comerç no hi estan massa d’acord perquè grans i petits no competeixen en igualtat de condicions.\nEls comerciants del centre estan satisfets amb la campanya de Nadal perquè el fred a tardat una mica a arribar. També confien que els primers dies de rebaixes seran forts.\nAquest diumenge, primer dia oficial de rebaixes, es permet l’obertura dels comerços. El petit comerç és partidari d’obrir algun diumenge com els de rebaixes o els previs al Nadal però es mostra contrari a la liberalització total d’horaris comercials.\nTags: ComerçRebaixesTerrassa CentreXavi Linares\nL’Esbart Egarenc participa a l’obra ‘El Trencanous’ del Ballet Nacional de Catalunya\nSomriures i molts regals en la visita de la plantilla del Terrassa FC a Mútua i a Hospital


El diari de Tavernes: NP Grup Popular de Tavernes : La ràdio serà deficitària , segons la memòria econòmica presentada pel Govern de Compromís Tavernes\nNP Grup Popular de Tavernes : La ràdio serà deficitària , segons la memòria econòmica presentada pel Govern de Compromís Tavernes\nEl Partit Popular de Tavernes està a favor d'una ràdio municipal, informativa, plural, que done resposta al moviment associacionista i cultural de Tavernes i que no represente una càrrega econòmica per a les arques municipals, però, tal com ja va advertir la portaveu popular, Eva Palomares, en el passat ple "la ràdio municipal que té en projecte Compromís és deficitària i financerament insostenible".\nEls costos són superiors als ingressos. Però a més, dubtem que s'obtinguen els ingressos previstos en la memòria econòmica elaborada per Compromís perquè són exageradament optimistes i, a més, els costos seran més grans, ja que, entre altres coses, el personal haurà de tenir més i no hi ha dotació econòmica per fer front a despeses imprevistes.\nVolem que Compromís ens explique perquè la memòria econòmica comptabilitza com a ingrés l'IVA que espera ingressar per l'emissió i producció de falques publicitàries, ja que aquest IVA no pot quedar-se a les arques municipals sinó que ha de ser transferit a l'Agència Tributària. "L'IVA no es comptabilitza com a ingrés", comenta Palomares.\n"Vaig preguntar al ple perquè s'havia computat com a ingrés l'IVA que s'esperava cobrar de els preus aprovats i Enrique Chofre, el tinent alcalde de Compromís, no va saber que contestar" afirma la Portaveu del PP Eva Palomares.\nSol·licitem a Compromís que revise la memòria econòmica de la ràdio i torne a presentar-la a la resta de grups de la corporació, ja que la seua aprovació podria generar un risc per a la sostenibilitat financera municipal com que no està garantit el compliment de l'objectiu d'estabilitat pressupostària.\nEtiquetes de comentaris: Compromís al govern, Enrique Chofre, Eva Palomares, Partit Popular de Tavernes, ràdio\nAnònim 7 de maig de 2016, a les 9:23\nHasta aixó ho fan mal. El IVA no és un ingres. El IVA és un impost que s'ha de ingresar en les arques del estat.\nAnònim 7 de maig de 2016, a les 9:41\nTots volem crear llocs de treball i l información sempre, sempre es interesant pero, perque en este punt? en tantes coses importants que hi ha que fer a Tavernes! con per ejemple, motivar a la nostra joventud.\nA mes que es molt costos obrir de nou la radio, segons s informa, els gastos van a ser superiores als ingresos! Per favor, ja esta be de fer castellets en l aire i mirem per totes les partides deficitaries del poble i solucionem realment els problemes.\nCom pot recolcar esta iniciativa de Compromis els dos partits minoritaris de l oposicio?\nDesam Gascón Pastor 7 de maig de 2016, a les 12:57\nA tots , vos importa un pepino el poble , sols voleu el poder , manar , ser la élite . El poble ha demanat la radio tal com la teniem . Peróo. A quien le importa ??????\nAnònim 8 de maig de 2016, a les 11:09\nBe ho has dit Desam, tal com la teniem. Gestiona tecnica i financierament per un particular qui es quiarrisca lo seu no com Compromís que manipulará els continguts i els gastos a tant per cap.\nAixina jo no vullc radio.\nAnònim 9 de maig de 2016, a les 14:56\nDesam primer una escoleta a la platja o una ràdio?\nAnònim 7 de maig de 2016, a les 15:40\nPer que no han fet primer el estudi econòmic la radio i despres l'obra?\nEls de compromís han comenensat la casa pel techo i ara no ixen els numeros.\nAnònim 9 de maig de 2016, a les 8:44\nAcas la cultura es medix en diners ? I una radio és cultura\nAnònim 9 de maig de 2016, a les 14:53\nUna escoleta a la platja per fer que la gent visca a la platja i desestacionalitzar la platja no s'obri baix l'argument de Compromís de deficitaria...sense cap memòria ni estudi econòmic previ, per cert. Però ara propaganda de Compromís a través d'una ràdio deficitaria si es posa en funcionament. Amb una memòria econòmica que diu que és deficitària... la vara de medir.............per cert quin poble ha demanat la radio? I eixe poble vol que siga d'un particular que ho costege o del Govern de Compromís??\nAnònim 9 de maig de 2016, a les 18:17\nTots els mitjans de comunicacio publics son deficitaris. Altra cosa es preguntar-se si hi ha demanda, i jo pense que si. La radio li dona una veu a totes les associacions, clubs esportius, comerços etc..Entrar en el debat de que es poden fer altres coses es entrar en un debat que no s acabara mai. Per a que Tavernes tinga una radio i que siga legal, l´ha de fer lájuntament si o si, sino es ilegala, com estava la de antes. Ara falta saber, si eixe deficit, es pot asumir o sera un pou sense fons. Tambe llance una proposta a tots els partits i es que s unisquen per a tindre la i que es deixen de politiques de xiquets. Si la radio abans era rentable, perque no pot ser ho ara?\nAnònim 9 de maig de 2016, a les 19:52\nPerò és més necesari un escoleta o una ràdio? Doncs jo ho tinc clar!!com fem que la gent puga quedar-se a viure a la platja?? On es generaran llocs de treball i no per enxufe??? Blanc i en botella. Ara estem en crisis i la ràdio agradava...ara voriem\nAnònim 10 de maig de 2016, a les 11:23\nSi l'escoleta te demanda tambe es necessaria. No es precis plantejar o una cosa o l'altra, per que no les dues coses?n Q S'obriga la radio amb la condicio que s'obriga l'escoleta no te sentit. No te res a veure una cosa en l'altra, pero si entrem en l'etern debat de millor els diners ací que alla, no arribarem a entendre ns mai, COM EL QUE ESTA PASSANT. Tots els partits politics estaven dacord fa dos anys de fer una radio en condicions.... ara per que no? Fem una consulta popular, com la de festes. Estaria be no?\nAnònim 10 de maig de 2016, a les 12:35\nLa qüestió és que Compromís diu que l'escoleta és deficitària i no la vol obrir per eixe motiu. I la ràdio, que també és deficitària, atenent a les xifres de la memòria que ha presentat Compromís, sí la volen obrir. És el que entenem nosaltres, vaja! clar que tots els partits volen una ràdio, però una ràdio que no coste a les arques municipals i que siga plural. I que ja que s'obri la ràdio que també s'òbriga l'escoleta


de casa al club: l'art de crear sensacions\nl'art de crear sensacions\nL’art de crear sensacions\nNúm. 433, abril 2017\nTard o d’hora, arriba un moment en què l’activitat de llegir s’estabilitza en dues fases. En la primera fase ens deixem endur per la trama, passius i indolents com troncs arrossegats pel corrent. En la segona fase estudiem l’orografia del terreny i els canvis hidrològics, calculem el ritme que segueixen les gorgues i les cascades, considerem la novel·la com una creació artificiosa que segueix unes regles desconegudes inventades per ella mateixa. Les dues fases no són successives, sinó que s’alternen al llarg de la lectura, igual com en una cançó podem fixar-nos ara en la lletra i després en la música, o bé centrar-nos en cadascun dels instruments -encara que resulta impossible seguir-ho tot alhora.\nCapbussar-se en Aquest deu ser el lloc, de Maggie O’Farrell, ha estat una experiència intensa i agradable, com ocorre sempre que l’autor encerta la proporció entre el joc de la construcció i el foc de l’ànima. A mesura que la trama ens capturava, una part de la nostra ment mirava d’escatir-ne les arts, però no prou perquè deixessin de seduir-nos els colors; llegir pot ser jugar a gaudir de la cavalcada sense deixar de ser conscient que els reis són els pares. Així, resulta inevitable adonar-se que un capítol està compost per la llista d’objectes subhastats que havien pertangut a un dels personatges principals, i que la fotografia i els detalls de cada fitxa ens permeten conèixer detalls valuosos de la seva biografia. Tampoc podem ignorar que un altre dels capítols incorpora un seguit de notes a peu de pàgina que són les que un determinat personatge secundari afegeix a les sensacions que li arriben, i que ens permeten accedir als seus sentiments. Finalment, tampoc podem ignorar que cadascun dels capítols incorpora un títol misteriós, sovint analògic, que és un plaer retrobar emboscat enmig del context.\nEn la meva vessant de lector ingenu, he seguit amb interès les vicissituds sentimentals i familiars de Daniel, el protagonista d’Aquest deu ser el lloc. L’he vist jove i seductor, l’he vist com a professor, com a pare, separat i tornat a enamorar i tornat a separar. L’he vist jugant amb els seus fills, discutint amb el seu pare, fent amistat amb el fill de la seva parella, retrobant un vell amic. L’he acompanyat a Irlanda, a Brooklyn, a París, a Bolívia. L’he entès, l’he detestat, l’he compadit (el fet que sigui un especialista en lingüística pot actuar com a desencadenant d’empatia; així mateix, pot despertar una certa curiositat que la seva segona esposa sigui una actriu d’èxit dotada d’un glamour perenne).\nEn la meva vessant de lector maliciós, en canvi, m’he fixat en l’ordenació dels capítols. Els salts endavant i endarrere en el temps han adoptat, llavors, una certa estructura (que és una paraula que un editor em va assegurar que no es podia incloure mai en una contracoberta, però que potser resulta pertinent en una ressenya). I resulta que aquesta estructura recorda la de Rayuela, ja que un primer grup de capítols segueix el punt de vista de Daniel de l’any 2010 (en un bon moment) fins al 2016 (a punt de superar una mala etapa), mentre que un segon grup de capítols s’hi intercala per desenvolupar-los o per afegir-hi altres materials, o per acabar-los de sostenir. A la novel·la de Cortázar, la lectura d’aquest segon grup de capítols es presenta com a voluntària, si bé és l’opció triada per la majoria dels lectors. En canvi a la novel·la de Maggie O’Farrell no hi ha cap separació entre els dos tipus de capítols, de manera que els llegim tots junts, sense ni tan sols adonar-nos que exerceixen funcions diferents.\nPLA-SEQÜÈNCIA. La peculiaritat d’Aquest deu ser el lloc és que aquests capítols, que podem anomenar de farciment tot i que seria injust, cobreixen una franja temporal que s’inicia als anys quaranta i presenten el punt de vista d’altres personatges. Alguns pertanyen al cercle íntim de Daniel, com ara la mare, l’esposa o els fills. D’altres ens permeten accedir a la història des de punts de vista tan inesperats com fecunds: l’amant de joventut de Daniel, l’amor platònic de la seva mare, l’assistent personal del marit de la segona esposa (fent running a Los Angeles), l’esposa del cunyat (en el moment en què adopta una nena a la Xina), l’anciana amb qui Daniel topa per casualitat (en un viatge turístic als Andes). En general, cadascun d’aquests capítols presenta un moment decisiu o peculiar, com ara la primera vegada que el protagonista pren una droga, una visita al psicòleg, una entrevista periodística, l’anticipació d’un futur imprevisible o el contrapunt de dues solituds no desitjades. Molts d’aquests capítols podrien figurar sense cap problema en una antologia de contes. Més important, però, és com contribueixen a plasmar la complexitat dels personatges. Així, el cunyat de Daniel, ¿està dominat per la seva germana (com creu Daniel) o és una persona atenta i comprensiva (com creu la germana) o senzillament una persona com qualsevol altra (com creu ell mateix)?\nLa majoria d’aquests capítols que per entendre’ns anomenem de farciment segueixen l’esquema del pla-seqüència, i tant poden –amb idèntica versemblança- ser fúnebres com estimulants o reflexius. La conseqüència principal és que afegeixen capes de significat a les accions, i sobretot converteixen en rodons tot de personatges de diferents edats, cultures i tarannàs. Maggie O’Farrell sap dotar-los d’una existència major de la que tenen molts dels nostres veïns. De retruc, crea en el lector il·lusions, decepcions i tot un ventall de sensacions que aquests mateixos veïns rarament ens desperten.\nDERIVA I CONTROL. Aquest deu ser el lloc es pot entendre com la conjunció d’un seguit de personatges que van a la deriva, subjectes als dos grans canvis vitals (naixement i mort) dels éssers que els són més propers; el que sobta és el contrast entre aquesta deriva i el control ferri que exerceix el narrador (un control no desproveït de sensibilitat, ens afanyem a afegir). L’únic problema que ens veiem amb cor de consignar és que la majoria dels personatges són massa intel·ligents en relació amb els estàndards que abunden en aquesta banda del Sistema Solar. Certament, algú podria adduir que aquesta intel·ligència produeix diàlegs brillants, i no s’erraria. Com a exemple, val la pena citar el que apareix consignat a la fitxa del lot 9 de la subhasta que ja hem mencionat:\n“-T’enduràs l’ego o el deixaràs aquí?\n-Per què l’hauria de deixar?\n-A causa de les seves dimensions descomunals.\n-Accepto deixar-lo si tu deixes el sarcasme.”\nEtiquetes: Aquest deu ser el lloc, maggie O'Farrell, Pagès Jordà


El primer català de l'any és una nena que es diu Carla i ha nascut a la Vall d'Hebron\nLa primera catalana de l'any, que també ha estat la primera espanyola, es diu Carla, ha nascut de part natural a l'hospital barceloní de Vall d'Hebron i pesa 3,150 quilograms, segons fonts del Departament de Sanitat de la Generalitat. Carla Jiménez Castillo ha nascut just quan el rellotge marcava les 00.00 del primer dia de l'any 2005 i, com a prova, el pare de la petita ha fet una fotografia digital amb el telèfon mòbil que portava a la sala de parts, en què es demostra que Carla ha vist la llum a la mitjanit en punt.\n01/01/2005 - 00.00 Actualitzat 03/01/2005 - 08.36\nLa primera catalana del 2005, i també la primera espanyola, és la Carla Jiménez Castillo. Ha nascut de part natural, a l'hora de les campanades, a l'hospital de la Vall d'Hebron de Barcelona. És la primera filla de la Míriam, de 23 anys, i de l'Óscar, de 27. Tots dos de Sabadell. L'arribada de la Carla els ha agafat per sorpresa ja que l'esperaven pel 26 de gener.\nLa Carla ha rebut aquest matí la visita de la consellera de Salut, Marina Geli, que l'apadrinarà de forma simbòlica. A l'hospital de la Vall d'Hebron, el que fa més parts de tot Catalunya, avui han nascut nou nadons. Precisament, aquest increment de la natalitat provoca que, en dies punta, als grans hospitals de Catalunya hi arribi a haver dificultats d'espai.\nQuaranta minuts després de la mitjanit naixia, a l'hospital Verge de la Cinta de Tortosa, el primer nen de les comarques tarragonines. És el Sergi, el segon fill d'en Joaquín García i l'Eva Prats, de Deltebre. També és vuitmesó, ha pesat 2,4 quilos i haurà d'estar-se uns dies a la incubadora.\nA Girona, el primer nadó de l'any ha estat una nena que ha nascut quan faltaven sis minuts per a dos quarts de tres de la matinada, a l'Hospital Sant Jaume d'Olot. Es diu Gabriela i és la primera filla d'una parella de Sant Joan les Fonts, que ha optat perquè la nena no sortís ni a la televisió ni als diaris.\nA les comarques de Lleida, el primer part de l'any no ha arribat fins a quarts d'una del migdia. A aquesta hora ha nascut a l'hospital Arnau de Vilanova la Nerea Casas Pérez.


Editen per primer cop un Calendari de les Religions de Banyoles per difondre la diversitat religiosa a la ciutat - Ràdio Banyoles\nDimecres 20 de gener · 11:08\nIntegra les principals festivitats de les tres religions majoritàries i es completarà amb un documental i una campanya de sensibilització.\nEntitats religioses que disposen de temple de culte a Banyoles han editat per primera vegada el Calendari de les Religions de la ciutat. És una iniciativa de l’Ajuntament de Banyoles i l’Àrea de Benestar Social del Consell Comarcal, juntament amb el programa ICI de ‘la Caixa’, que han unit esforços per incorporar la perspectiva religiosa en el treball comunitari amb l’objectiu de crear i enfortir els llaços entre les diferents confessions.\nEn concret, han col·laborat en la iniciativa la parròquia de Banyoles, representada per la Congregació de les Butinyanes, la mesquita Nur dels banyolins d’origen subsaharià, la Mesquita Houda dels banyolins d’origen marroquí i el temple Fe, Esperança i Amor (FEAM) del protestantisme evangèlic. En el calendari es difonen les principals festivitats de les religions catòlica, protestant i l’islam.\nLa regidora de Benestar Social, Ester Busquets, ha destacat l’objectiu de la iniciativa de fer pedagogia del fet religiós i difondre la diversitat religiosa que hi ha a la ciutat, des dels punts en comú més enllà de les diferències i matisos.\nEther Busquets. Regidora Benestar Social Banyoles · 00:32\nLa iniciativa s’emmarca en la campanya comarcal ‘La diversitat ets tu’, enguany centrada en la diversitat religiosa. Paral·lelament, s’ha engegat un treball comunitari amb la presència de les confessions religioses que tenen un temple a Banyoles, amb l’objectiu d’anar desplegant projectes per potenciar la concòrdia i la convivència. Entre altres, està previst que al llarg d’aquest any se celebri la Setmana de les Religions, per promoure el coneixement dels diferents temples i religions.\nPer altra banda, s’ha iniciat l’elaboració d’un documental on les diferents comunitats de la ciutat explicaran la manera d’entendre el món des de la seva religió amb l’objectiu que es converteixi en una eina pedagògica important per acostar la riquesa de la diversitat religiosa.\nA la roda de premsa de presentació del Calendari, representants de les diferents confessions religioses han expressat l’objectiu d’establir ponts de diàleg, des del respecte i desmuntant prejudicis.\nRepresentants confessions religioses · 00:46\nEl Calendari de les Religions es distribuirà principalment a través de les comunitats religioses, entitats socials i centres educatius de Banyoles i comarca, així com a través dels ajuntaments del Pla de l’Estany.


Zao Utanoyado Wakamatsuya Yamagata Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 223 allotjaments a Yamagata.\n951-1 Zaoonsen, Yamagata, Yamagata, Japó, 990-2301 - Veure al mapa\nExcel·lent 9,0 (89 comentaris)\nBarri Yamagata Yamagata Yamagata Yamagata Yamagata Tozawa Yamagata Yamagata Yamagata Yamagata\nAl visitar Yamagata, vosté es sentirà com a casa a Zao Utanoyado Wakamatsuya, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Sugawa Onsen Shrine, Zao Hotspring, Shichiemon Gama.\nEl Zao Utanoyado Wakamatsuya, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant.\nL'hotel compta amb 27 precioses habitacions, i totes inclouen televisió de pantalla plana, aire condicionat, calefacció, telèfon, aparell de televisió. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses bany d'aigua termal calenta, esquí, spa, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Zao Utanoyado Wakamatsuya és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Yamagata.\nTots els tipus de viatgers (11) Parelles (4) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (1) Grups (1)


Brackets metàl·lics: tractament i preus - Adeslas Dental\nVols alinear les dents o millorar la mossegada amb la solució més econòmica.\nQuè són els bràquets metàl·lics?\nEls bràquets metàl·lics són la tècnica d’ortodòncia més comuna i estesa durant anys. Fets d’acer inoxidable d’alt grau, els bràquets metàl·lics es col·loquen a la part frontal o posterior de les dents d’un pacient per alinear-ne les peces dentals.\nLa funció és la mateixa que qualsevol altre sistema d’ortodòncia: la de moure les dents a una posició funcional i estètica correcta, de manera que es millora el procés de masticació i s’evita que una posició incorrecta de les peces dentals dificulti la higiene bucodental del pacient.\nArc. Es fa servir per introduir la pressió necessària al bràquet i així redirigir la dent a la posició que es vol.\nLligadura. Uneix el bràquet a l’arc, per permetre que aquest últim pugui aplicar la força necessària. Les lligadures poden ser metàl·liques o de goma, segons el tipus de força necessària que hagi de transmetre.\nBràquet. Es fa servir per marcar el gir que es vol donar a la dent. No sempre es\ncol·loca al centre d’una peça dental, ja que depèn de la direcció que li vulgui donar l’especialista.\nMalgrat els avenços i les innovacions en el camp de l’ortodòncia, els bràquets metàl·lics continuen sent els que es fan servir més gràcies a la gran versatilitat. L’eficàcia està totalment comprovada, ja que ajuden a col·locar les dents a la posició correcta, una cosa que no sempre es pot aconseguir amb els sistemes d’ortodòncia més nous.\nTipus de bràquets metàl·lics\nEls avenços en matèria d’ortodòncia han fet que cada vegada hi hagi més tipus de bràquets, especialment de tipus metàl·lic, que són els que tradicionalment han tingut més èxit entre la població. Són els següents:\nBràquets metàl·lics de lligat convencional\nÉs la tècnica d’ortodòncia per excel·lència. Es componen d’un arc, les lligadures i els bràquets pròpiament dits. En la gran majoria dels casos es col·loquen a la part frontal de les dents, de manera que són visibles per qualsevol persona, i en estar fabricats amb metall, també són els més antiestètics, almenys si es comparen amb altres alternatives més modernes.\nBràquets metàl·lics autolligables\nSón similars als convencionals, amb la diferència que no es lliguen mitjançant cap lligadura. La fricció d’aquests bràquets és mínima.\nBràquets metàl·lics linguals\nSón bràquets metàl·lics molt més estètics, ja que es col·loquen a la part interior de la dentadura, de manera que tenen el gran avantatge estètic que no són visibles des de fora. És un tipus d’ortodòncia més cara que la convencional.\nAvantatges dels bràquets metàl·lics\nEls bràquets metàl·lics continuen sent el tractament d’ortodòncia més efectiu per corregir defectes de posició de les dents, malgrat tots els avenços i les innovacions dels últims anys en aquesta àrea. Alguns dels avantatges més significatius són els següents:\nGran precisió i resultats excel·lents. Els suports que aporten aquests bràquets proporcionen un suport permanent perquè les dents es vagin alineant i redreçant.\nEl tractament d’ortodòncia més econòmic quant a qualitat/preu. Tenen una qualitat excel·lent per a l’ortodòncia, amb uns preus molt ajustats al perfil del pacient.\nResistència. Aquest tipus de bràquets són més resistents que els transparents, especialment en relació amb alguns materials com la ceràmica o el plàstic, que es poden trencar més fàcilment.\nL’adherència a la dent és millor i més duradora que altres tipus d’ortodòncia, i no molesten els frens.\nEls bràquets metàl·lics no danyen les dents ni molesten, ja que no tenen caires afilats.\nFases del tractament en la col·locació de bràquets metàl·lics\n1. Fase d’estudi. Com passa amb altres tractaments d’ortodòncia dental, l’especialista fa una anàlisi exhaustiva de la dentadura del pacient per detectar problemes en l’alineament de les dents i corregir-los. En aquesta fase, es fa un examen integral de la boca a través d’escàners, motlles 3D, radiografies o fotografies intraorals i extraorals per fer un diagnòstic personalitzat.\n2. Fase activa. Una vegada definit el tractament que s’ha de fer, se cimenten els aparells. Aquesta fase consta d’una sèrie d’accions ben definides:\nProfilaxi dental per netejar correctament totes les cares de les dents, per després aïllar-les i mantenir-les tan seques com sigui possible.\nPosteriorment, es prepara la superfície dental a través d’un procediment conegut com a gravat àcid. L’objectiu és crear una zona microporosa perquè el bràquet metàl·lic s’hi pugui adherir millor.\nEs col·loca el ciment al bràquet i aquest es fixa a la cara frontal de la dent. Després, se n’eliminen les restes perquè quedi una superfície polida.\nCol·locació dels bràquets. Aquesta fase es pot fer a través de la cimentació directa, que consisteix a col·locar els bràquets un per un directament a les dents de la boca del pacient, o a través de la cimentació indirecta, en què l’ortodòncia es fixa prèviament als models del pacient. És un dels moments més crítics, ja que, si no estan posicionats correctament en termes d’altura i inclinació, és possible que la posició de les dents no es corregeixi de manera adequada.\n3. Correcció de l’oclusió i tancament dels espais dentals, que finalitza quan les dents estan perfectament juntes.\n4. Revisions periòdiques i acabat. Una vegada assolits els objectius, l’especialista pot recomanar al pacient que visiti la clínica regularment per determinar si les dents finalment estan en la posició correcta.\n5. Retirada dels bràquets metàl·lics. Quan s’han assolit tots els objectius de l’ortodòncia, és el moment de retirar-la, i després es col·loquen els retenidors per garantir el manteniment dels bons resultats obtinguts.


INSIDE - Gran Via 2\nLocal: C42 (K5)\nTel.: 93 259 00 24\nT'agrada l'street style? Llavors ets un INSIDER. A INSIDE ens dirigim a joves d'entre 15 i 35 anys d'edat, que els hi agrada l'urban style i comprar en un ambient modern i diferent. Sí!\nINSIDE és una botiga urbana on els nostres dissenyadors s'esforcen cada dia per adaptar els nostres productes i les nostres botigues a les últimes tendències. Això ens permet oferir-te novetats constants amb els millors preus.\nSabies que... la primera botiga INSIDE va obrir les seves portes a Barcelona al 2004. Actualment, INSIDE compta amb una xarxa de més de 300 botigues pròpies a Espanya, Portugal, Itàlia i Polònia. A més, han desenvolupat un important pla d'expansió per arribar als centres comercials més importants d'Europa, sempre sota la filosofia d'INSIDE: botigues amb estil urbà, dotades de gran personalitat i en constant desenvolupament i innovació. Sempre per estar a prop teu.\nINSIDE pertany a Liwe Española i compta amb més de 2.000 empleats, que desenvolupen la seva feina repartits entre la seu central, els diversos centres logístics i les més de 300 botigues que operen sota les marques INSIDE i INSIDE Shoes. Gràcies per confiar en nosaltres!


Són les urnes, estúpids! (Esther Vera)\n4 min. 21/12/2019 21:47\n987x731 Són les urnes, estúpids!\nSón les urnes, estúpids! / MARI FOUZ\nSón les urnes i només les urnes les que donen legitimitat als projectes polítics. Són les urnes una vegada i una altra les que diran si els catalans majoritàriament volen ser independents i són les urnes les que deixen els abusos de poder i la judicialització de la política espanyola en evidència al món mundial.\nL’alt tribunal europeu ha donat aquesta setmana una lliçó històrica al Tribunal Suprem espanyol de Marchena. El missatge no pot ser més clar: un candidat esdevé eurodiputat en el moment de la proclamació dels resultats i, a més, per tant, gaudeix de la immunitat del càrrec.\nProtegint judicialment les decisions dels seus ciutadans i dels electes més enllà dels països als quals pertanyen, el TJUE ha fet un gran pas per a la constitució d’un demos europeu. La famosa supranacionalitat ha deixat l’Espanya cañí al caire de l’atac de nervis i seria bo preguntar-se si alguns han entès mai què és Europa i com els obliga, per exemple amb el principi de subsidiarietat, que recomana que la gestió estigui per motius d’eficiència a prop del ciutadà.\nDes del punt de vista de l’europeisme, aquesta ha sigut una gran notícia, que dona una mica d’oxigen en temps que ja no són d’euroescepticisme sinó de combatre directament la idea d’Europa. Mentre Vox i alguns mitjans invocaven als Terços de Flandes i cridaven a desfer-se del jou europeu, una part minoritària de l’independentisme català que fa un anys es mostrava disposada a sacrificar la permanència a la UE i l’euro, també tenia nous motius per repensar-s’ho i adoptar, també en aquesta qüestió, una estratègia basada en l’europeisme.\nLa decisió del TJUE canvia les coses i posa el TS en un fenomenal embolic perquè té al davant una sentència claríssima i alhora -si actua com sempre- haurà de desenvolupar la creativitat jurídica que el caracteritza per justificar el probable manteniment d’Oriol Junqueras a la presó i aclarir el futur de la seva immunitat. I tot això mentre veu com se li van complicant les reclamacions dels consellers a l’exili i del president Carles Puigdemont.\nPel que fa al govern espanyol en funcions, la sentència és el vent de cua que pot permetre un millor aterratge de la via judicial i repressiva cap a la via política, d’on mai s’hauria d’haver expulsat el sobiranisme democràtic. S’obre una bona oportunitat per a aquells que estiguin disposats a intentar buscar una solució estable al conflicte entre Catalunya i Espanya. Una resolució que només pot ser a llarg termini i que hauria de posar-se en mans de negociadors que no creguin en els miracles ni pretenguin “fer passar Catalunya per l’adreçador” ni actuar amb “pit i collons”.\nLa sentència és important per moltes raons: permet més marge de negociació al PSOE de Sánchez, que pot atribuir qualsevol gest a l’ordre de la justícia europea. La sentència també reforça la posició negociadora d’ERC. Els republicans han superat el consell nacional sense imprevistos i el tancaran amb la legitimitat que dona que el discurs arribi des de la presó i l’exili. ERC ha escenificat l’aterratge col·lectiu del canvi d’estratègia amb el qual pretén ocupar la centralitat sobiranista.\nEl nou líder, Pere Aragonès, està avui empoderat per Junqueras i per les bases per fer política de manera diferent i millor que a finals del 2017. En mans dels negociadors està ser capaços de pactar sense donar temps a les forces de l’Estat que volen guillotinar Pedro Sánchez per evitar el seu acostament als independentistes. És el moment de guanyar estabilitat negociadora, de tenir clar que la política catalana no està dotada per al pòquer i que el sobiranisme es manté a les urnes com un bloc estable però conscient que ni les astúcies ni els autoenganys ajuden a fer un càlcul de les pròpies forces.\nLa lectura de la crua realitat és que la presidenta del Parlament és a la presó, igual que els líders civils, el vicepresident i mig govern. És un bon moment per aterrar, havent llegit que l’Estat pagarà qualsevol preu en termes de fragilitat del seu sistema democràtic i institucional, i també és el moment de llegir que Catalunya s’estén més enllà d’Osona i que la cohesió del país depèn del respecte a la seva diversitat. És el moment d’arriscar, d’apostar per la realpolitik, amb sentit de la realitat, i de no oblidar mai que la clau són les urnes. Només les urnes, en totes les convocatòries possibles, seran les que donin legitimitat a una demanda que ha demostrat que no té marxa enrere per a una part molt substancial de Catalunya.


Crèdits documentaris d'exportació - Cajamar Caja Rural\nEmpreses > Productes i serveis > Negoci internacional > Exportació > Crèdits documentaris d'exportació\nUn crèdit documentari és un mitjà de cobrament que garanteix de manera irrevocable el cobrament, sempre que l'exportador compleixi els requisits establerts en el condicionat dins el termini i la forma escaient.\nEn Cajamar Caja Rural sabem la importància de l'agilitat a l'hora de gestionar la documentació comercial, i per això posem a la teva disposició un equip d'experts en comerç exterior que, a més a més, t'assessoraran quan sigui necessari.\nTruca al nostre telèfon d'atenció al client de Comerç Exterior, i resol els teus dubtes o informa't en cada moment de l'estat del teu crèdit documentari: 901 10 11 54 .\nSi vols, podràs enviar-nos un esborrany dels documents que tens intenció de presentar perquè els revisem, de manera que quan presentis la documentació definitiva tinguis la seguretat que és conforme i que tens garantit el cobrament.\nTen en compte que és important entendre els termes del condicionat, ja que de la correcta comprensió depèn que presentis els documents conformes.\nEn el GCC disposem del servei de Confirmació de crèdits documentaris, que permet als nostres clients exportadors la gestió integral del risc en l'exportació, eliminant el risc país i el risc entitat, a més del risc comercial ja cobert en tot crèdit documentari. Afegint la seva confirmació, GCC ofereix doncs una garantia extra a la que ja de per si mateix ofereix un crèdit documentari sense confirmar.\nA més a més, si comptes amb una Línia de Comerç Exterior, podràs sol·licitar o quan sigui necessari.\nQuins avantatges té per a l'exportador?\nTens garantit el cobrament davant la presentació de documents conformes dins el termini i la forma escaient.\nPots llançar-te a exportar a mercats desconeguts, ja que el crèdit documentari és un mitjà de cobrament segur.\nPermet el finançament en el cas que el cobrament sigui diferit: moltes vegades l'increment en el preu de la factura per concedir finançament a l'importador és més gran que el cost d' en Cajamar Caja Rural.\nLes entitats financeres no revisen mercaderia, tenen obligació de pagament contra presentació de documents conformes. Per tant, si presentes els documents conformes, tindràs garantit el cobrament.\nL'èxit de l'operació depèn en gran manera que totes les condicions que es plasmaran en el condicionat siguin pactades prèviament entre l'importador i l'exportador, i siguin ben enteses per totes dues parts.


Ejercicio de la Abogacía-2020 | Universitat Internacional de Catalunya\nEns trobem amb uns coneixements i unes habilitats que l’advocat no aprèn durant els estudis de grau, però que després li són absolutament indispensables per desenvolupar la seva professió, de manera autònoma o com a membre d’un col·lectiu. Em refereixo a qüestions tan dispars com el màrqueting jurídic, les eines ofimàtiques o els aspectes economicoadministratius del despatx (pressupostos, fulls d’encàrrec, facturació, etc.).\nNo són necessaris. Els elements teòrics necessaris es contenen en els materials annexos i la bibliografia recomanada i també es transmet a l’aula.\nConèixer, de la mà de professionals experimentats, les principals eines complementàries als coneixements jurídics, que permeten el bon funcionament d’un despatx d‘advocats (màrqueting jurídic, informàtica i programes de gestió de despatxos, gestió administrativa i econòmica del bufet, etc.).\n- Aplica amb soltesa les diverses formes d’exercir la professió, així com el règim de previsió social que li correspon.\n- Coneix i és capaç d’aplicar al seus quefers professionals les exigències normatives en relació amb la prevenció del blanqueig de capitals i la protecció de dades de caràcter personal.\n- Coneix l’abast i les conseqüències de la seva eventual responsabilitat professional, civil, penal i disciplinària, i, així mateix, domina els mecanismes legals d’assegurament d’aquesta responsabilitat eventual.\n- Disposa dels coneixements essencials en matèria d’honoraris professionals i dels rudiments indispensables en relació amb la comptabilitat i la fiscalitat de l’advocat.\n• Marc legal de l’exercici de l’advocacia: estatut i règim jurídic de l’advocacia i dels advocats; accés a la professió; exercici professional a Espanya i a l’estranger.\n• Responsabilitat civil, penal i disciplinària de l’advocat.\n• Formes d’exercici de la professió i protecció social dels advocats.\n• Protecció de dades de caràcter personal en l’exercici de l’advocacia.\n• Prevenció del blanqueig de capitals des de la perspectiva professional de l’advocat.\n• Aspectes essencials i indispensables en matèria d’honoraris professionals, comptabilitat i fiscalitat dels advocats.\nEl mòdul Exercici de l’Advocacia consta de 4 ECTS dels quals 40 hores són docència i 50 hores són un mínim que s’exigirà de treball a l’alumne i del qual serà avaluat.


Salmó | Marisc.cat\nInici / PEIX BLAU / Salmó\nCategories: PEIX, PEIX BLAU Etiqueta: Salmó\nSalmó de l’Atlàntic Salmo salar (Eng) Atlantic salmon (Fr) Saumon de l’Atlantique\nTambé conegut com Reo, Salmó de l’Atlàntic o Salmó europeu. És un peix blau i d’aigua dolça o aigua salada. Pertany a la família de Salmonidae.\nÉs una espècie anádroma, i passa dels mars freds als rius on es produeix la posada i la fertilització dels ous. En aquests romandran els alevins per un termini d’uns dos anys abans d’anar a la mar. Quan comença la migració és quan la seva carn està en millor moment. Menja peixos més petits, crustacis i insectes.\nEl Salmó ha estat aliment bàsic en el nord-est d’Europa durant segles. Els exemplars adults segueixen arribant a un elevat preu en el mercat. Ara mateix a Espanya la seva comercialització l’acaparen gairebé per complet els salmons cultivats en granges aqüícoles, principalment de Noruega, Escòcia i Xile.\nSigues el primer a opinar “Salmó” Cancel·la les respostes


El blog de Jordi Cabré: La mare que ens va parir\nQuan un país canvia de president després de 23 anys, és important fixar-se en els detalls i expressions del nou estil. Per això he pres nota del que deia en Maragall durant la campanya, i posaré els exemples següents: en primer lloc, va sentenciar que ERC era un partit “fill del règim”, la qual cosa hem d’entendre com un menyspreu absolut a la maduresa política dels qui després li salvarien la carrera, així com un menyspreu també al nacionalisme que va governar democràticament abans que ell. En segon lloc, va afirmar que el nacionalisme buscava la “confrontació permanent” i per tant venia a dir que, si la teva parella et maltracta, el més intel·ligent és callar i dibuixar un gran somriure fraternal. També proclamà que, si ell guanyava, per fi Catalunya seria un país democràtic i “normal”, la qual cosa és enormement clarificadora de la seva concepció del món: fins ara no hem estat un país normal perquè ell no governava. Fins ara hem estat una anomalia. Bé.\nUn cop ell és president, ja podem sentir-nos lliures de despreocupacions fútils. Ara tenim un país normal, amb presentadors de televisió que fan entrevistes en l’idioma normal (i que es mofen de Pompeu Fabra), amb totes les administracions i quasi tots els mitjans de comunicació controlats per persones d’ideologia normal, i per descomptat sense ambaixades a l’exterior, cosa que és el més normal si ets una regió més de les que s’apleguen a Ferraz. També som normals perquè diu que per fi tindrem una televisió autonòmica enlloc d’una televisió nacional, perquè tenim les cases extremenyes incloses com a cultura del país i perquè l’Institut Ramon Llull no haurà de treure el cap fora de les quatre províncies que som. Desenganyem-nos, doncs: el que no era normal era el que provàvem de ser fins ara. No era normal pretendre competir amb la selecció espanyola i tenir veu al món i a Europa, si no és perquè ens tradueixin un text constitucional a la nostra peculiaritat vernacla. Així, doncs, es pot explicar l’altra frase antològica del flamant president: “Aquest país no el reconeixerà ni la mare que el va parir”. Em sembla que molts la recordaran. És clar que l’amenaça es va complint de mica en mica, cosa diferent de les promeses, perquè aquella promesa de no intervenir en els mitjans de comunicació ha quedat sepultada entre els arxius i informes dels despatxos del Palau de la Generalitat. Sepultada com allò de “en Carod m’ha seduït profundament”, o com la repetida promesa de la paritat en els membres del govern i de no “col·locar” familiars en alts càrrecs. Si es descuiden.\nPer la seva banda, el partit fill de l’ancien régime té la porteria més que foradada i encara no ha fet cap cop de puny damunt la taula. Es podria defensar que, tenint en compte que a IC-V li han colat el túnel de Bracons per l’esquadra de la dignitat, tot es pot admetre. Però francament, jo tinc una consideració molt especial cap al partit dels presidents Macià, Companys i Irla, i per això em sap molt de greu la seva claudicació constant. També estic meravellat de la capacitat que tenen els seus militants per callar i empassar-se els gripaus, tot i que em consta que gent amb responsabilitats de partit comença a plantejar-se si és lícit tocar el poder a qualsevol preu. Pateixen profundament perquè saben que qui desfà l’Institut Ramon Llull no és només la “consellera socialista Mieras”, és una companya de govern. Dels actes del govern tripartit responen tots els seus membres, i per tant el director general de Cultura Tradicional, que és el senyor Bello i que pertany a la línia dura del lerrouxisme, és el director general també del govern d’ERC. Comprenc molt bé, per tant, aquests militants desconcertats. L’únic partit que parla d’independència nacional hauria de ser capaç d’evitar, està a temps d’evitar, una complicitat històrica en el procés de consolidació de la nostra “normalitat” regional. Amb tota l’estimació, i com que puc parlar per mi, els he de dir que per part meva s’ha acabat el xec en blanc. Perquè una cosa és tenir les mans netes, i una altra de molt diferent és rentar-se’n les mans.\nPublicat al diari AVUI. 19-05-2004\nPer Jordi Cabré el 5/19/2004


Els malvats, encegats per la malícia, deien entre ells: «Posem un parany al just; ens fa nosa i és contrari a tot el que fem; ens retreu que no complim la Llei i que no som fidels a l'educació rebuda. Assegura que té coneixement de Déu i es dóna el nom de fill del Senyor. És una crítica vivent de les nostres idees, només de veure'l, ja se'ns fa insuportable, perquè la seva vida és diferent de la dels altres i té un comportament estrany. Ens té per moneda falsa i s'allunya dels nostres camins com si fossin empestats. Diu que la fi dels justos és afortunada i es vanta de tenir Déu per pare. A veure si és veritat això que diu, provem com serà la seva fi. Si realment el just és fill de Déu, Déu el defensarà i el salvarà dels qui el persegueixen. Posem-lo a prova: ultratgem-lo i torturem-lo, a veure si es manté serè; comprovem si sap suportar el mal; condemnem-lo a una mort vergonyosa. Segons diu ell, Déu ja el protegirà».\nEn aquell temps, Jesús no es movia de Galilea. No volia anar a Judea, perquè els jueus el volien matar. S'acostava la festa jueva dels Tabernacles. Quan els familiars de Jesús hagueren pujat a Jerusalem per assistir a la festa, ell també hi pujà, però d'incògnit, no públicament.\nA mitja setmana de la festa, Jesús pujà al temple i hi ensenyava. Alguns de Jerusalem deien: «No és el que volien matar, aquest? Com és que parla públicament i ningú no li diu res? És que l'han reconegut com a Messies les nostres autoritats? Però quan vindrà el Messies, ningú no sabrà d'on és; d'aquest, en canvi, sí que ho sabem». Llavors Jesús, que estava ensenyant en el temple, cridà: «Sí, vosaltres em coneixeu i sabeu d'on sóc, encara que, de fet, no he vingut per mi mateix. Aquell que m'ha enviat mereix tota la confiança, però vosaltres no el coneixeu. Jo sí que el conec, perquè vinc d'ell i és ell qui m'ha enviat». En sentir això, volien agafar-lo, però ningú no va gosar, perquè encara no havia arribat la seva hora.


MÉS per Menorca proposa una renda mínima garantida\n18 maig 2021 12:36\ndBalears | 27 abril 2015\nMÉS per Menorca proposa la creació d'una renda mínima garantida de 500 euros per a les famílies amb més dificultats.\nMaite Salord i Nel Martí, caps de llista al Consell i al Parlament, respectivament, i Miquel Àngel Maria, segon a la llista electoral insular, han presentat aquest dissabte les principals mesures en matèria social.\n«La pròxima legislatura ha de ser la legislatura de la recuperació de drets; de drets culturals, educatius i sanitaris, però també i molt especialment drets socials», ha assegurat Martí. «Desenvoluparem i aplicarem la Llei de serveis socials en vigor que el govern Bauzá ha tingut paralitzada», ha afegit.\nMÉS, en aquest sentit, incrementarà el pressupost de serveis socials a raó d'un 1% anual dels ingressos propis de la comunitat autònoma.\nAquesta llei dóna drets socials a la ciutadania, tal com la renda mínima garantida (uns 500 euros/mensuals, aproximadament, seria la mitjana de les aportacions a les famílies per complementar els seus ingressos, segons els càlculs elaborats a partir de les dades de l'Ibestat) per a totes les famílies sense uns mínims d'ingressos per cobrir les necessitats bàsiques.\n«Una de les primeres prioritats de qualsevol Govern és que els ciutadans no passin fam, i que les famílies tinguin les necessitats bàsiques cobertes», ha defensat Salord.\n«Proposam la renda mínima garantida com a dret de tota persona perquè pugui disposar d'uns ingressos bàsics, però suficients, que garanteixin la cobertura de les necessitats econòmiques per dur una vida digna», ha explicat Martí.\nMÉS ha destacat que segons l'Ibestat un 19.8% de la població de les Illes Balears viu per sota el llindar de la pobresa, i un 3.7% de les llars no tenen cap ingrés. Menorca té 37.876 llars, de les quals unes 1.400 no tenen cap ingrés. I aquestes són, segons MÉS, les primeres que es beneficiarien d'aquesta mesura.


Marlaska exigeix a Torra "lleialtat institucional" - CATzona\nMarlaska exigeix a Torra “lleialtat institucional”\nEl ministre de l’Interior, Fernando Grande-Marlaska, en una entrevista a Onda Cero, ha manifestat que “reclamo dels presidents autonòmics, de Torra i de tots, com a mínim, lleialtat institucional, cooperació i coordinació. El Govern s’està coordinant amb totes les CCAA per evitar la propagació de virus”.El ministre ha retret a la Generalitat que “no conjugui” aquesta cooperació, tot i voler enviar “un missatge de tranquil·litat” davant la crisi del coronavirus.”Els ciutadans estan complint les restriccions, en general. Som una societat solidària. Però no serà fàcil i haurem de posar el millor de nosaltres mateixos. No podem abaixar la guàrdia”, ha dit d’altra banda. Anar a la font – e-noticies