EL-PUNCH: PIC DE RIBULS\nPIC DE RIBULS Circ de Pessons\nAquesta és per mi una de les vies més guapas d'andorra, una escalada d'alta muntanya en un lloc molt trànquil. L'aproximació desde el refugi de Pessons en una horeta ho converteix en una activitat força completa.\nLa via comença amb els dos llargs més difícils de tot l'itinerari i despres es força mantinguda fins que arriba a la primera agulla. Tots els llargs d'aquesta primera part tenen algun tram per mirar-ho be.\nDesprés de la primera agulla podem fer una travessa per la dreta de la segona agulla o pujar a dalt d'aquesta i fer un ràppel de 15m per arribar al collet i continuar per l'aresta direcció al cim. Jo prefereixo fer la travessa tot i que es un pèl delicada ja que t'estalvia la maniobra del ràppel.\nUn cop a dalt del pic s'ha de anar a buscar una canal per desgrimpar que ens porta al coll de la gran canal que queda a l'esquerra del pic per que tornem al peu de via.\nMaterial per la via: Joc de friends, tascons ( 2 o 3 peces mitjanas) ja que en el segon llarg van millor que els aliens, joc d'aliens. 15 cintes i bagues llargues.\nLa via té reunions equipades tot i que alguna s'ha de muntar.\nLa ressenya detallada es pot trobar al llibre d'escalades a Andorra de la FAM, cal tenir en compte que el primer i segon llarg son 6a per molta gent i no 5+.\nPublicado por brujo en 9:48


El TSJC evita responsabilitzar Torra - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 4 de Febrer de 2019. 14:37h.\nEl president va demanar "apreteu" als CDR\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya condemna "de manera rotunda i enèrgica la cadena de sabotatges a les seus judicials que, aquesta matinada, han estat pràcticament generalitzats a tot el territori". Tot i així, el TSJC evita cap indirecta cap el Govern de la Generalitat i el seu president, Quim Torra, malgrat el conegut "apreteu i feu bé d'apretar" amb que va encoratjar els CDR, que aquesta matinada han omplert d'excrements els jutjats.\nEl TSJC considera que "aquest tipus d'accions són inacceptables en un Estat de Dret i demanden la depuració de les responsabilitats que poguessin derivar-se'n". "Aquestes accions coordinades, que venen repetint-se des de fa mesos, constitueixen un atac material que no altera la normalitat amb què els representants del poder judicial en cada partit judicial atenen i resolen els assumptes que els ciutadans els plantegen en defensa dels seus drets", remarquen.\n"Tanmateix, la seva reiteració ens porta a manifestar la nostra més ferma repulsa a qualsevol acció tendent a alterar el normal funcionament de les Institucions de l'Estat". "La successió de sabotatges ha provocat el dia d'avui una important incidència en l'obertura dels edificis judicials, al punt d'obligar el tancament d'algunes instal·lacions", lamenten.\n"Això ha tingut influència directa en el servei al ciutadà, per no poder ser atesos amb la dignitat que mereixen, la qual cosa lamentem pels perjudicis que els pugui ocasionar, així com a jutges i jutgesses, fiscals, lletrats i lletrades i conjunt de professionals que puguin veure's afectats", conclouen.


Examen turisme i indústria | Institut Aiguaviva | Ciències Socials\nExamen turisme i indústria\nPublicat el 24 març 2019 per josean777\nEls fluxos turístics no es distribueixen de manera homogènia al llarg del territori. Hi ha una alta concentració turística al llarg de la costa amb una especial rellevància en els casos de la Costa Brava, la Costa Daurada i Barcelona. Els Pirineus són una de les destinacions preferides dels catalans. La Catalunya interior, malgrat les seves dimensions, té una activitat turística més dispersada i amb menys pes.\n1. Importància del litoral:\nEn primer lloc destaca la marca turística Barcelona, amb el major volum de turistes, majoritàriament estrangers, presència important de la resta d’espanyols, mínima de turistes catalans. Destinació final la ciutat de Barcelona.\nEn segon lloc, la Costa Brava: elevat pes dels turistes estrangers, més gran que a Barcelona, notable presència de turistes catalans i pocs turistes de la resta d’Espanya. La Costa Brava és una de les destinacions preferides per catalans per a l’estiueig i les vacances de curta durada (importància de les segones residències) i pel turisme estranger de sol i platja.\n-En tercer lloc, la Costa Daurada: grup majoritari són els estrangers (casi la meitat de tots els turistes), turistes catalans i de la resta del país suposen un quart cadascun. És el territori més diversificat en turistes segons la seva procedència.\n-Finalment, la Costa del Garraf i la Costa del Maresme: marques turístiques amb costa (turisme de sol i platja) i proximitat a Barcelona. Pes notablement menor que la Costa Brava i la Costa Daurada, majoria d’afluència de turistes estrangers, presència rellevant de turistes catalans i menor de la resta d’espanyols. Es pot observar que la Costa del Maresme té una estructura dels fluxos turístics similar a la seva veïna Costa Brava.\n2. Destinació secundària és la marca turística dels Pirineus i la Vall d’Aran, on destaca el turisme català, per gaudir del turisme actiu, de l’alta muntanya o de l’esquí. La presència de turistes espanyols és mínima, i la d’estrangers és majoritàriament de francesos per raons de proximitat.\n3. Entre la costa i els Pirineus queda el territori central que sembla no gaudir de tant poder d’atracció de turistes. En el cas de la Catalunya Central els fluxos turístics que hi arriben provenen tant de la resta de Catalunya com de la resta d’Espanya i d’altres països, i el pes és baix en termes comparatius. En el cas de les Terres de Lleida la presència turística és encara menor, i és la marca turística que rep menys turistes, una gran part dels quals turistes catalans. Ambdues tenen una presència turística molt menor respecte a la resta de les marques turístiques.\nVeure apartat 4 de la unitat 9.\nVeure mapa comarcal de Catalunya.\n“… assumint una sèrie de tasques com l’empaquetat i l’embalatge dels productes, que ara fan terceres empreses a Catalunya”. Concepte: externalització, “O outsourcing, és el procés pel qual una empresa encarrega a una altra l’execució de la fabricació d’un producte o component, el muntatge o la realització d’un determinat servei. L’externalització es pot realitzar amb una filial de l’empresa mare o amb un subcontratista. És diferent a la deslocalització, que és quan es transfereix una activitat empresarial cap a un altre país. Es distingeixen dos tipus d’externalització: la de capacitat, que es dona quan l’empresa no disposa de suficients mitjans de producció per a la demanda; i la d’especialitat, que es dona quan l’empresa principal necessita d’un ofici o equip especialitzat del que no disposa per a la realització del producte o servei.”


Un cap de setmana ple d'activitats a L'Eliana - Noticias CAMP DE TURIA\nL’Eliana acollirà aquest cap de setmana distints esdeveniments.\nD’una banda, continuarà el l cicle d’humor que va començar el passat 4 de febrer amb el còmic i músic Paco Enlaluna, encarregat de donar el tret d’eixida al circuit que se celebra durant els tres primers dissabtes d’aquest mes. Així, aquest dissabte, 11 de febrer, també a la Casa de la Joventut a les 20:00 hores, el públic podrà gaudir de l’actuació del mag Rubén Aparisi, qui oferirà un espectacle original i amb personalitat en el qual s’allunya dels convencionalismes de la màgia afegint-li una important dosi d’humor.\nAixí mateix, diumenge 12 de febrer, de 11:00 a 13:30 hores, l’àrea de Medi Ambient de l’Ajuntament de l’Eliana celebrarà el ‘Dia de l’Arbre‘. Es tracta d’una iniciativa sorgida a Suècia en 1840. D’aquesta manera, s’oferirà un taller d’Educació Ambiental per a menuts, a càrrec de tècnics que formen part del programa ‘Recicla amb els 5 sentits’ (que promou la Generalitat Valenciana, per a fomentar el reciclatge de tot tipus d’envasos, així com de restes de medicaments i d’aparells elèctrics i electrònics).\nA més a més, es procedirà a plantar plantes arbustives, amb varietats pròpies de la zona mediterrània, en el carrer Gran Avinguda (en el seu encreuament amb l’avinguda Caixa d’Estalvis). En aquesta iniciativa són els ciutadans els que prenen l’aixada i planten aquestes espècies pròpies del nostre entorn.\nLa jornada es complementa amb la promoció de l’ús de la mobilitat amb bicicleta, per ser el mitjà més respectuós amb el Medi ambient, així com el més saludable per als propis usuaris.\nFinalment, els veïns del municipi també podran gaudir fins els dilluns 13 de febrer de la campanya “Eliamórate”. Una iniciativa que pretén que els consumidors efectuen compres en els establiments que formen part de ‘Viu l’Eliana’. Una vegada s’efectuen les compres, els clients podran inscriure’s en unes llistes per a un sorteig de 4 sopars romàntics i 10 pastissos. Pot inscriure’s un mateix consumidor tantes vegades com efectue compres en els comerços que formen part d’aquesta associació local.\nEl divendres 13, al matí, se celebraren els diferents sorteigs per a determinar a qui es correspon cada premi. Els agraciats tindran tres mesos des de la data del sorteig per a canviar el seu premi (en cas que aquest siga un sopar romàntic), mentre que els pastissos hauran d’arreplegar-se els dies 13 o 14 (en el Forn Pastisseria Comes).


Mar Juárez assoleix el subcampionat dels 20 km de marxa en ruta amb rècord del CA Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMar Juárez assoleix el subcampionat dels 20 km de marxa en ruta amb rècord del CA Manresa\nMar Juárez en la prova que va tenir lloc al passeig Marítim de Badalona arxiu particular\nMar Juárez en la prova que va tenir lloc al passeig Marítim de Badalona\nLa marxadora de l'Avinent CA Manresa Mar Juárez va aconseguir el subcampionat català absolut de marxa atlètica en ruta sobre una distància de vint quilòmetres. La prova es va disputar al passeig Marítim de Badalona. Juárez va ser segona amb un registre d'1h 34' 51'' que millora la seva marca personal alhora que significa rècord absolut de l'entitat manresana. El títol català va ser per a la marxadora del FC Barcelona Raquel González, que es va imposar amb un registre d'1 h 33' 16''. La tercera posició va ser per a Raquel León (CA Valladolid) amb 1h 53' 36''.\nEn el campionat català màster de l'especialitat, el marxador de l'entitat manresana David Cervelló va pujar al segon esglaó del podi com a subcampió M40 en entrar segon en els 5.000 m marxa amb un temps de 28' 36''.


Maria Vidal presenta públicament la candidatura a l'alcaldia de Sant Joan les Fonts per Junts per Catalunya - Garrotxa Digital\nSant Joan les Fonts, Publicat a les 14.10\nComentaris tancats a Maria Vidal presenta públicament la candidatura a l’alcaldia de Sant Joan les Fonts per Junts per Catalunya\nAquest dimarts es va presentar públicament la candidatura de Maria Vidal a l’alcaldia de Sant Joan les Fonts per Junts per Catalunya. La fins ara tècnica de Turisme de l’Ajuntament es posa al capdavant d’un equip jove que, assegura, es centrarà en el benestar dels veïns de Sant Joan.\nA l’estiu Maria Vidal va fer un pas endavant per agafar el relleu de Joan Espona com a alcaldable de Junts per Catalunya a Sant Joan les Fonts. Després de ser escollida en primàries, ahir va participar en el seu primer acte públic en aquest nou paper, per presentar-se de forma oficial.\nVidal, que en els últims anys ha treballat com a tècnica de turisme a l’Ajuntament, encapçalarà un projecte polític renovador, que vol centrar-se en atendre les necessitats de les persones i vetllar pel seu benestar.\nMaria Vidal: Treballarem perquè tot aquest coneixement i el dia a dia que compartim amb la gent del municipi ens ajudi a construir el projecte polític de les eleccions municipals”.\nA l’acte de presentació, que va omplir el Castell de Juvinyà, va assistir-hi Marta Madrenas, alcaldessa de Girona i Diputada de Junts x Cat.\nMarta Madrenas, Alcaldessa de Girona: Tenim moltes similituds. Tant ella com jo partim d’un projecte de Junts per Catalunya, amb ànim aglutinador i transversal. Per treballar amb coneixement intens del territori i estant al costat de les entitats i associacions per millorar la vida de les persones.\nSegons va avançar, Maria Vidal comptarà amb un equip jove a la seva llista. Un dels principals eixos del seu programa electoral serà millorar els equipaments públics que representen un punt de trobada per als veïns.\nEl sindicat agrari Unió de Pagesos i les Associacions d'Apicultors de Catalunya consideren que el Departament d'Agricultura no està actuant amb la celeritat necessària per lluitar contra la reproducció de la vespa asiàtica. El sindicat i les associacions…


Arxius de Fábrica de Juguetes » www.kids.cat | La revista dels nens i nenes per a pares i mares\nTagged: Fábrica de Juguetes\nK’Nex Imagine: Vehicles motoritzats\nConstrueix fins a 15 models diferents amb K’Nex Imagine Vehículos motorizados. Fins a 166 peces diferents. A més, el pack inclou 2 motors per moure totes les construccions. Edat: a partir de 7 anys...\nCorrepassadissos Mini Custom Police Sonidos\nAquesta nova moto custom clàssica, és ideal per a les primeres patrulles. Apta per a interior i exterior, la Mini Custom Police emet sons electrònics, té un manillar amb direcció i és lleugera, pràctica...\nCircuits de carreres Hot Wheels\nRevolts impossibles, salts, loopings, creuaments i molt més! Sent l’adrenalina des de casa gràcies als circuits de carreres Hot Wheels. Amb els circuits Hot Wheels Dino Challenge i Hot Wheels Cobra Speed, no existeixen...\nK’Nex Imagine: Súper Baúl\nAmb K’nex Classics: Súper Bagul només hi ha un pas entre què imagines i el que construeixes. Les 417 peces que conté el bagul garanteixen hores i hores de diversió i creativitat, ja que...\nGran kit Spirograph amb més de 75 accessoris i parts per crear majestuoses obres d’art geomètriques. Aquest kit conté tot el material necessari per a convertir-te en el geni del disseny geomètric: rodes i...\nby Kids · Published 04/07/2018 · Last modified 06/09/2018\nLa heliball led vola de forma màgica sense tocar-la\nFábrica de Juguetes llança al mercat una nova i divertida proposta de joc que posa a prova les habilitats dels jugadors. L’objectiu és que la Heliball no toqui a terra i practicar els seus...


El mal ja està fet, Mariano! (Ignasi Aragay)\nTot se li ha anat podrint a les mans. I de cop potser li passarà el que menys desitjava: perdre el poder, que el facin fora\n4 min. Director adjunt 26/05/2018 20:52\nAquests dies rellegeixo els articles del Carles Capdevila, que divendres farà un any que ens va deixar. El seu apassionat gust per la vida et trasbalsa. També el lúcid sentit comú. Ell feia poques cites als seus textos -en tenia prou amb les idees, l’experiència i la imaginació pròpies-, en canvi jo no pararia de citar-lo. La frase que avui li manllevo li va com anell al dit a Rajoy: “Fer veure que no passa res accelera el que no vols que passi”. Exacte! Fer veure que no passa res amb la corrupció, fer veure que no passa res amb Catalunya, fer veure que l’oposició no existeix, fer veure que la crisi ja s’ha superat... Tot se li ha anat podrint a les mans, al Mariano. I de cop potser li passarà el que menys desitjava: perdre el poder, que el facin fora. Sembla que aquest cop sí que se li podria acabar la proverbial bona sort, la seva múrria capacitat de supervivència.\nTots aquests anys, especialment amb Catalunya i amb el cas Gürtel, Rajoy ha evitat actuar fins que no li ha quedat més remei. I quan ho ha fet, sempre ha estat tard i malament. Fins al final va intentar no comparèixer davant el jutge, i quan hi va anar, no va ser creïble. És a dir, se li va veure la mentida d’una hora lluny. Apa, doncs, una altra frase del Carles: “La por de la veritat ens fa mentiders”. I tots aquests anys ha evitat dialogar honestament amb Catalunya, amb valentia política. Ha anat traspassant el marron als jutges, fins que no li va quedar més remei que repartir llenya a la gent pacífica i demòcrata que volíem votar l’1-0 i ocupar per decret la Generalitat i suspendre el Parlament, a l’estil autoritari vintage. Tot plegat, vergonyós: perquè, a més, al final va haver de veure com les eleccions catalanes convocades per ell el 21-D amb els rivals a la presó i l’exili les tornava a guanyar l’independentisme. Un desastre, vaja.\nPerò l’home seguia impassible, sense voler veure com li creixien els nans al voltant -especialment el nan Rivera-, celebrant en la intimitat la fuga d’empreses i la fractura interna a Catalunya -i de Catalunya amb Espanya-, veient com el partit se li dessagnava per la corrupció... ¿Se’n recorden dels “ hilillos ” del chapapote? Sempre evitant mirar la realitat de cara, sempre fugint d’estudi. Fins que la realitat li ha esclatat als nassos. De manera que si els poders fàctics disposats a salvar Espanya (és a dir, a preservar els seus espuris interessos) no ho eviten, aquest cop Rajoy caurà i arrossegarà amb ell a la intempèrie el PP més dèbil de la història.\nQuin serà el balanç polític de Rajoy? Quin país deixarà a Pedro Sánchez i a tots nosaltres? El seu llegat serà el d’una Espanya que haurà sortit de la crisi amb la majoria de gent més empobrida, una Espanya només cohesionada per la catalanofòbia a la qual ell va donar ales el 2006 amb la campanya de firmes contra l’Estatut, una Espanya que cada cop compta menys a Europa i al món, una Espanya contrareformista que ha caigut pel pendent del mal entès “ imperio de la ley ” amb la imparable restricció de drets i llibertats, una Espanya de nou ideològicament polaritzada amb una nova dreta populista (Cs) i una nova esquerra populista (Podem), una Espanya que veu amb impotència com Catalunya se n’allunya a força de porres i presons, una Espanya que ni tan sols ha sabut celebrar generosament la fi d’ETA. Una Espanya, en fi, que ha caigut en el pessimisme i la desesperança, sense projectes col·lectius, sense il·lusions. Aquesta és la marca Rajoy.\nPer fugir un cop més de la seva responsabilitat, ara buscarà un culpable, un dolent. El de sempre: Catalunya, l’independentisme. I amb això provarà d’explicar-ho tot. Però com també ens ha deixat escrit el Carles, “un culpable, sigui únic o parcial, sigui real o induït, no arregla cap mal”. El mal ja està fet, Mariano. Pobra Espanya.


Eloi Palau guanya el Campionat de Catalunya de trial a l'Esquirol | Federació Catalana de Ciclisme\nEloi Palau guanya el Campionat de Catalunya de trial a l'Esquirol\nAquest diumenge L’Esquirol (Osona) ha acollit els Campionats de Catalunya de Trial. La prova més important de l’any dins el calendari de la Federació Catalana de Ciclisme s’ha portat a terme dins el programa d’esdeveniments del Cabrerès BTT i ha estat organitzada per la Unió Ciclista Vic, el Trialsport Club Esportiu Osona i l’Ajuntament de l’Esquirol.\nLes cinc zones disposades a l’emplaçament de la Pollancreda i que han decidit els Campions de Catalunya no es van veure afectades per la pluja del divendres excepte en alguna que per la seva ubicació, molt ombrívola, la humitat sobre la roca ha causat més d’una caiguda.\nEl gran guanyador a L’Esquirol ha estat l’osonenc Eloi Palau. Palau ha gestionat molt bé la prova des de bon inici i ha estat al capdavant de la classificació des de la primera volta, d‘un total de tres. Amb vuit, nou i vuit punts a les respectives voltes s’ha plantat al primer lloc del podi penjant-se la medalla d’or, una medalla que l’any passat se li va resistir havent de conformar-se amb la plata. Aquest és el primer títol de Campió de Catalunya absolut que obté Palau. El segon classificat ha estat el barceloní Pol Tarrés, amb 47 punts ha avançat a l’osonenc Jordi Araque (53) que ha tancat el podi elit.\nVídeo declaracions de protagonistes del Campionat de Catalunya de trial.\nEn juniors el campió ha estat Toni Guillén. Guillén ha finalitzat amb un total d’onze punts. El segon classificat ha estat l’olotí Martí Vayreda i tercer el manresenc Ot Sierra.\nAlan Rovira ha revalidat el títol cadet obtingut l’any passat i Àngel Batlle s’ha penjat l’or en categoria màster.\nEls més petits també han estat protagonistes d’aquesta jornada dels Campionats de Catalunya a L’Esquirol. Martí Rusiñol de Prats de Lluçanès ha estat el guanyador en categoria infantil masculí mentre que Laia Esquís d’Òrrius ha estat la campiona a la categoria infantil femení. En alevins Joan Fusalba i Alba Riera han estat els respectius campions masculins i femenins. Alex Rodriguez, Axel Méndez i Erik Manrique s’han enfilat al primer graó del podi a les categories de principiants, benjamins i pre benjamins respectivament.\nClassificacions Campionat de Catalunya Esquirol\n[Foto crèdits: Trialsport]


Entrenaments oberts | La Caldera\n2 - 30 mar 2016\nDedico el meu temps a observar i celebrar a través del cos. El Feldenkrais i la tècnica Klein són part dels fonaments sobre els que es construeix el meu moviment. Les danses urbanes i la dansa contemporània més física aporten la dinàmica i la musicalitat a la meva dansa. Proposo un espai on jugar aquestes eines i celebrar juntes. A través de la consciència corporal obrirem la mirada a aquelles possibilitats que el nostre cos ens ofereix. M’interessa fixar-nos en les dinàmiques que ja hi són al cos físic per tal de poder-les fer servir a favor creant així un cos disponible.\nBallo des que recordo i recordo perfectament la certesa que vaig sentir al moure’m. La meva formació es caracteritza per l’ampli ventall de formes que m’han interessat (dansa clàssica, diferents formes de la dansa moderna i la dansa contemporània, les danses urbanes, tècnica Klein, Feldenkrais). La Kinesiologia i el Kundalini Yoga també són presents en el meu aprenentatge. En els últims anys he dedicat temps a la pedagogia tant a Barcelona com a Berlín. He format part de processos creatius amb diferents creadors joves d’aquestes ciutats. També dedico temps a la meva pròpia creació. A dia d’ara desenvolupo una nova peça en residència a La Caldera.\nClasse solta 10€ / Abonament de 5 classes 45€ (9€/ classe)\nResidents Caldera i Socis APdC classe solta 6€/ Abonament de 5 classes 25€ (5€/ classe)\nLa classe i/o l'abonament es compra el mateix dia que s'assisteix a la classe\nBEA VERGÉS. Ballarina, actriu, creadora i pedagoga. La seva activitat està centrada, a dia d'avui, a la ciutat de Barcelona on desenvolupa la seva carrera com a artista independent dins l'escena de la ciutat. Resident del centre de creació La Caldera durant l'any 2016 on comença a desenvolupar el seu propi llenguatge i creació. Com a pedagoga està en constant evolució i profunditza en el seu coneixement compartint amb els estudiants del Campus Universitari Esart. Ha sigut col·laboradora habitual del centre de creació contemporània nunArt. Propulsora d'espais de mostra per peces escèniques de petit format. Organitza Una Hora de Dansa al café del Teatre-Auditori de Sant Cugat del Vallès i l'espai d'improvisació Ballades a l'espai La Tacones a la mateixa ciutat.\nMés sobre Beatriz Vergés a La Caldera\nLa Caldera proposa entrenaments oberts setmanals, impartits per ballarins i coreògrafs de diferents recorreguts, amb l'objectiu d'oferir un espai de manteniment sostingut per a professionals.


Arriba a Barcelona l'exposició de l'artista pioner en introduir l'electromagnetisme en l'escultura\n4 min. Barcelona 22/11/2019 13:30\n651x366 Diversos 'Signal', de Takis a les sales del Macba / FRANCESC MELCION Diversos 'Signal', de Takis a les sales del Macba / FRANCESC MELCION\nL'artista grec Takis (1925-2019) va quedar fascinat per l'electromagnetisme: "M'agradaria fer visible aquest món invisible, incolor, no sensual i nu que no ens pot irritar la vista, el gust ni el sexe", deia l'artista. Va aconseguir-ho, com es pot veure a l'exposició que li dedica el Macba, amb unes obres que trenquen els límits de la pintura i l'escultura: "Takis va dislocar els llenguatges de l'escultura i la pintura perquè va integrar les energies que ens envolten", afirma Teresa Grandas, conservadora del Macba i comissària de la mostra, que és una coproducció del Macba, la Tate Modern i el Museu d'Art Ciclàdic d'Atenes. "La seva obra representa una ruptura literal i metafòrica amb els llenguatges artístics", subratlla la comissària. A més de la Tate Modern i la fundació del mateix artista, les obres provenen d'altres institucions com el Centre Pompidou de París, el Guggenheim de Nova York i la Menil Collection de Houston.\nPanagiotis Vassilakis, àlies Takis, va néixer a Atenes el 1925 i a mitjans dels anys 50 es va traslladar a París, on va esdevenir una figura destacada dels cercles artístics de la ciutat. Va morir l'agost passat poc després de l'obertura de l'exposició a la Tate Londres, però encara va poder estar al cas dels detalls del projecte. "Va participar en la preparació de l'exposició durant més de dos anys", diu Michael Wellen, conservador d'art internacional de la Tate i comissari de la mostra en aquest museu juntament amb Guy Brett. La relació de Takis amb el Macba es remunta a l'exposició del museu Camps de forces (2000), comissariada precisament per Brett, que després va dipositar una de les seves obres al museu. A tall d'anècdota, John Lennon i Yoko Ono es va conèixer en una de les seves exposicions.\nL'afany per dislocar la pintura i l'escultura\n"Takis va començar a treballar de manera autodidacta i va anar estilitzant les formes", explica Grandas, que ha concebut un muntatge prou obert perquè els diferents vessants de l'obra de l'artista dialoguin. És el cas de les escultures primerenques, entre les quals hi ha una figura masculina que recorda un ídol ciclàdic, i Camps magnètics, l'evocació d'un camp amb flors i insectes realitzada amb cables i imants. A continuació hi ha les obres que potser són les més reveladores del recorregut: un conjunt de nou Musical que l'artista va voler expressament que formessin part de l'exposició. Són les que representen millor la manera com Takis va saber jugar amb el so, les arts plàstiques i el magnetisme. També va fer-ho amb la llum, com es pot veure en una altra obra que evoca els senyals de circulació de les vies ferroviàries.\nUn detall curiós d'aquests treballs és que Takis va promoure que se'n fessin edicions a un preu molt assequible amb l'afany de democratitzar l'accés a l'art, un tret que comparteix amb l'artista que hi ha exposada actualment a la segona planta del museu, l'alemanya Charlotte Posenenske. "L'home construeix per al seu propi ús túnels i sortides, símbols per escapar de la mort. Hem desterrat al desert els símbols sagrats i els hem substituït per ulls elèctrics", va escriure Takis sobre aquests treballs.\nTeresa Grandas ha concebut el muntatge de l'exposició amb dues cares, i a la posterior hi ha col·locat abundant material documental sobre Takis per explorar altres vessants de la seva trajectòria, com l'amistat amb els autors de la Generació Beat, el pas pel MIT de Massachusetts i la relació amb la galeria londinenca Signal, que va agafar el nom de les seves obres. Un altre aspecte destacat és el d'activista: la mostra recull com Takis es va presentar al MoMA i es va emportar una obra seva de la col·lecció del museu per impedir que fos exposada en una exposició col·lectiva. Aquest gest va ser cabdal per a la fundació de l 'Art Workers Coalition.\nCharlotte Posenenske, una artista pionera i radical al Macba


Un col·leccionista d'armes dispara diversos trets al seu domicili de Cambrils i provoca l'alarma dels veïns\nActualitzada 28/12/2019 a les 16:15\nAl voltant de les 13.45 hores d'avui dissabte, un home amb una arma detonadora ha disparat al seu domicili diversos trets, provocant l'alerta de molts veïns cambrilencs que passejaven per la zona.\nSegons ha informat Mossos d'Esquadra a Diari Més, una patrulla dels mossos es trobava per la zona de la plaça del Pòsit quan han sentit diversos trets. Ràpidament han localitzat el domicili d'on provenien els tirs i s'hi han personat. Aquest cos ha explicat que l'home col·lecciona armes i estava fent unes proves quan ha disparat l'arma, sense provocar ferits.\nA causa del soroll i de l'expectació que s'ha creat en una zona tan transitada de Cambrils, en un primer moment el succés ha generat moments d'alarma entre els veïns, tot i que poc després la situació s'ha normalitzat.\nComenta el contingut : Un col·leccionista d'armes dispara diversos trets al seu domicili de Cambrils i provoca l'alarma dels veïns


Salewa Ultra Flex Mid Goretex comprar i ofertes a Trekkinn\nEl Ultra Flex Mid GTX és un calçat de mitja tanca impermeable i transpirable per a homes dissenyat per practicar senderisme de velocitat i entrenament de muntanya d'alta intensitat.\nConstruït al voltant de la sola prestació tècnica de MICHELIN®, desenvolupada exclusivament amb SALEWA, el compost de cautxú especial presenta un disseny amb ranures i escultures per a una tracció i estabilitat excel·lents en terrenys durs i desiguals.\nEl pes lleuger i mig tall proporciona un bon suport i afavoreix el moviment i la agilitat del peu natural? especialment en les seccions de descens.\nL'Ultra Flex Mid GTX té una construcció GORE TEX® per mantenir els peus secs en condicions mullades i fangoses.\nEl nostre sistema de marca SALEWA 3F connecta l'àrea d'inici amb la sola i el taló, garantint el suport del turmell, la flexibilitat i un ajust precís.\nAmb el collaret Flex, augmenta el rang de moviment del darrere del turmell per a un millor rendiment durant els descensos.\nCompra de manera totalment còmode i des de casa a la botiga online de muntanya. Compra Salewa Ultra Flex Mid Goretex amb la garantia del preu més baix. No esperis més i troba al catàleg una àmplia selecció de material de muntanya de la categoria de Calçat home per completar la teva comanda. trekkinn t’ofereix un servei d’entrega ràpid i eficient.\nHola, quin és el pes de la parella si us plau?\nEl pes és de 385 unitats, 770 per parell.


Imatge del tatuatge que s'ha fet Alejandro Sanz | Instagram\nSorpresa amb el nou tatuatge d'Alejandro Sanz: La mirada de la seva parella\nRachel Valdés ho ha compartit a través de les xarxes socials\nper Tamara Rodríguez 24/10/2020 17:58h\nDesprés del sonat divorci amb Raquel Perera, Alejandro Sanz ha tornat a trobar l'amor gràcies a Rachel Valdés, amb qui comparteix la seva passió per l'art. Més enllà d'haver trobat la seva meitat, el cantant també ha trobat una segona mare per la seva filla Manuela, amb qui acostuma a anar als concerts de l'intèrpret de 'Corazón partío'.\nSembla que Rachel ha encaixat bé no només en la família de Sanz, sinó també en el seu cor, tant que el cantant ha decidit plasmar la mirada de la seva parella en tinta a la seva pell. «El meu amor i els tattos. La meva mirada en ell», així anunciava la notícia la mateixa cubana juntament amb una imatge del tatuatge que havia realitzat la seva parella en un dels braços. D'aquesta manera, l'artista ha augmentat així la seva col·lecció de tatuatges seguint la seva cançó de «son tan fuertes tus miradas».\nUn amor ràpid i sincer\nSens dubte, l'intèrpret està molt enamorat de la seva actual parella, amb qui iniciava una bonica relació en la tardor del 2019, és a dir, fa un any. D'ençà que es va donar a conèixer la relació, l'artista cubana i el cantant no s'han separat ni un moment i inclús han anat a diversos esdeveniments junts.\nLa relació entre els dos es va iniciar només un parell de mesos abans que el cantant posés fi al seu matrimoni amb Raquel Perera. Malgrat que la seva relació amb Rachel Valdés ha anat molt de pressa, l'artista compta amb el vistiplau de tota la família, especialment de Manuela, la filla del cantant, amb qui està molt unida.\nA banda de Manuela, Rachel Valdés s'haurà d'anar guanyant a poc a poc l'estima de Dylan i Alma, els fills que la seva actual parella ha tingut quan estava amb Raquel Perera. I és que la jove cubana sembla haver irromput a la vida d'Alejandro Sanz disposada a quedar-se en ella per sempre. A més, pels actes del cantant sembla que ho està aconseguint.


Google tanca la compra de Motorola i entra al mercat dels mòbils\nMotorola aportarà al cercador nombroses patents per poder competir amb Samsung i Apple\n2 min. Barcelona 22/05/2012 19:50\nQuan Google va anunciar la seva intenció de comprar Motorola l'agost de l'any passat, tots els analistes van assenyalar la cartera de patents del fabricant de mòbils com el botí buscat per Google i van augurar l'entrada de l'empresa del popular cercador en el mercat dels terminals mòbils. Avui, Larry Page, cofundador de Google, ha anunciat la compra de Motorola apel·lant a la seva història d'empresa pionera en la creació de telèfons mòbils.\nL'acord s'ha tancat per 12.500 milions de dòlars i molts vaticinen que suposarà l'entrada de Google en la fabricació de mòbils per potenciar el seu sistema operatiu, Android, que tot i que ja és el més usat en els telèfons mòbils, cada vegada es veu més modificat pels fabricants que, com Samsung, l'adapten aprofitant que el seu codi és obert.\nLa primera decisió de Google com a propietari de Motorola ha sigut canviar el conseller delegat, fent dimitir Sanjay Jha (que va apostar per Android com a sistema operatiu per als seus mòbils) i col·locant Dennis Woodside, executiu de Google, al seu lloc.\nMotorola, a més, aportarà a Google fins a 17.000 patents amb les quals podrà competir amb els seus rivals Samsung i Apple, en un mercat on cada vegada són més abundants els litigis per violació de patents, que arriben a retardar la sortida de productes al mercat. Larry Page ha justificat la compra assegurant que "molts dels nous usuaris d'internet no arribaran a tocar un ordinador de sobretaula mai".


LAUREOLUS BLOG.: Vil·la romana de Sentromà (Tiana)\nVil·la romana de Sentromà (Tiana)\nMaqueta del petit museu dins el jaciment.\nSom a la vora de la riera de Montalegre, a Tiana, indret ombrívol de bosc al Maresme, al sector sud de la Serralada de Marina. Una situació elevada que permet controlar la plana costanera. Aquí tenim un jaciment actualment petit, però que no ha estat així des de l’època tardo-republicana, moment de la seva aparició i posterior desenvolupament. Aquest indret recull tota l’història de la contrada, des de els romans fins ara. Aquí no parlarem de la casa d’època tardana, de l’ermita romànica dedicada a Sant Romà, ni de la masia del s. XIV reformada al segle XVIII, ni tampoc de les noves instal·lacions actuals per a celebrar festes i esdeveniments. Certament, parlarem d’un espai tan petit com interessant que sempre ha estat propietat de la família Sentromà. Va ser declarat BCIN (Bé Cultural d’Interès Nacional) el 1975 i actualment és gestionat per l’associació d’amics de Sentromà..\nLogo de l'associació d'amics de Sentromà\nLa descoberta de les restes romanes va tenir lloc el 1934, quan una esllavissada darrere la masia va deixar en l’aire uns murs molt antics. El Baró d’Esponellà, Epifani de Fortuny, propietari de la finca, inicià i dirigí les excavacions amb Josep C. Serra Ràfols fins l’any 1953. Entre 1953 i 1965 foren dirigides per Josep Ma Padrós i, de fet, les campanyes van continuar sota la responsabilitat d’altres fins el 1984.\nLes restes més antigues són de les acaballes del segle I aC i estan formades per unes habitacions al voltant d’un pati que defineixen una típica zona de treball d’una vil·la agrícola romana. Després es construïren un magatzem i una zona elevada de premsat del raïm, aprofitant el pendent del turó que comunicava amb dos dipòsits per la fermentació del vi. Durant el s. II dC la vil·la va créixer amb una renglera de set habitacions, una gran quadra i unes termes, senyal de prestigi i prosperitat, com també ho són els marbres dels seus paviments.\nPerò els canvis no s'aturaren amb la caiguda de l’Imperi, ni tampoc després, quan es construí, parcialment damunt les termes, la capella romànica dedicada a Sant Romà.\nCroquis del llibre PADRÓS CUYÀS, Josep Ma (2006) La Tiana desconeguda. Tresors de la vall de Montalegre. Ajuntament de Tiana. 190 pàgs.\nlacus de 16.000 litres\nA la part més elevada hi havien les dependències agrícoles, ara gairebé sota la casa actual, però per sota d’elles hi trobem uns lacus per a la fermentació del vi, que segons els entesos podria haver acumulat més de 16.000 litres de vi. Al seu costat, pel que sembla, es conserva el sistema de decantació o filtrat: de fet, encara es pot veure la canonada de plom.\nPocs metres per sota, fort pendent avall, ja trobem la quadra, identificada com a tal pel curiós empedrat interior que, en principi, evitava que els cascs de les bèsties rellisquessin.\nPràcticament al costat, hi trobem l’hipocaust de les termes, ja del segle II. Gairebé al seu damunt, trobem les restes policromes d’una capella romànica.\nSens dubte, és un jaciment interessant, del qual hi ha molt més a explicar. Per això, us recomanem visitar-lo. Abans, però, poseu-vos en contacte amb l’associació d’amics de Sentromà, per tal que us puguin atendre.\n93 395 48 70\nDetall d'una vitrina\nTermes i capella al fons


Publicat 23/10/2019 17:23CET\nL'Universitat de Barcelona (UB) ha demanat aquest dimecres a la comunitat universitria que "es mantingui la calma, es respecti la convivncia pacífica i es defensi la cultura de pau", després de decidir suspendre aquest dimecres l'activitat acadmica i tancar la Facultat de Dret.\nEn roda de premsa, el rector de la UB, Joan Elias, acompanyat de la vicedegana de la Facultat de Dret, Mar Campins, ha explicat que s'ha pres aquesta mesura en el moment que han vist "perill d'enfrontament físic" --que finalment no ha tingut lloc--.\nEl rector ha explicat que una quarentena d'estudiants es van tancar dimarts passat a la nit i que una patrulla dels Mossos d'Esquadra s'ha apropat en veure moviments i llums, per ha negat que entrés a cap edifici i s'ha quedat al porxo.\nPreguntat sobre el requeriment rebut per Mossos per "danys en un bar" del centre universitari, el rector ha dit que no ha estat ningú del rectorat ni el deganat.\nHa dit que aquest dimecres al matí un grup d'estudiants volia entrar a la facultat --on estudien 8.000 alumnes-- i han tingut lloc "enfrontaments verbals" amb aquells que bloquejaven l'accés, moment en el qual s'ha decidit suspendre les classes davant el risc que pogués anar a més.\nPer tot aix, ha reiterat la seva crida a la calma en la comunitat universitria perqu la situació ja és "complicada" arran de la sentncia del Tribunal Suprem, i ha demanat temprana perqu es puguin expressar tot tipus d'opinions.\nPreguntat pel manifest aprovat pel claustre de la UB que demana la llibertat dels líders independentistes empresonats, ha dit que ha rebut crítiques de professors per atrevit o massa tebi, per ha remarcat: "Els rectors hem aconseguit més que el Govern catal i el Parlament" amb aquest manifest conjunt, que s'ha aprovat ja en alguns claustres.\nElias ha assegurat que "alguna cosa bona ha de tenir" quan rep crítiques de tota mena, i ha dit que en la seva elaboració hi ha hagut cessions per part de tots.\nA més de la suspensió a la facultat de Dret, a la de Geografia i Histria no hi ha classes; a la de Biologia, només classes teriques de grau; a Belles arts i Psicologia, alguna classe, i a Educació, cap, segons han informat fonts de la UB.\nUn grup d'estudiants de la UB s'ha dirigit al vicerectorat d'estudiants per demanar l'anullació de classes, i un altre d'un centenar ha tallat sobre les 14 hores la Gran Via de Barcelona davant de l'edifici histric.


Comprar Familia Oliveda Brut Jove | Preu i opinions a Uvinum\nFamília Oliveda Brut Jovees un cava produït pel grup Oliveda.\nEstem davant d'un cava afrutaod i persistent amb un perfil aromàtic marcat per agradables caràcters florals.\nAquest cava ha obtingut el premi del millor vi escumós del món al Concurs Mundial de Brussel·les de vins i caves.\nÉs un cava molt versàtil que acompanya de meravella qualsevol tipus de menjar: aperitius, fumats, peix blanc, peix blau, marisc, aus, carns blanques, carns vermelles, formatges.\nDescripció sobre Familia Oliveda Brut Jove\nFamilia Oliveda Brut Jove (Macabeo, Parellada i Xarel·lo)\nVista: Familia Oliveda Brut Jove reflecteix un color groc pàl·lid, amb matisos verdosos. És net i transparent, amb bombolles fines i persistents.\nNas: Fresc, de bona intensitat, amb aromes afruitats i florals de joventut i barreja de notes de pastisseria fresca.\nBoca: Al paladar és fresc i afruitat, d'equilibrada acidesa i efervescència que genera una sensació cremosa. Amb final afruitat, agradable i persistent.\nVINYA: Celler Oliveda. Tot i la guerra, els emprenedors José Oliveda Casanovas i la seva dona Joana Rigau i Ros van aconseguir crear aquest celler familiar a 1948 per a l'elaboració i comercialització de caves i vins, encara que ja des de 1764 elaboraven vins per al seu propi consum.\nENVELLIMENT: El seu procés de criança es porta a terme a la cava per un període de dotze mesos.\nELABORACIÓ: Per a aquest vi escumós jove és utilitzat el mètode tradicional champenoise, aprofitant únicament el most flor de les tres varietals de raïm estrictament seleccionades, duent a terme una segona fermentació a l'interior de l'ampolla.\nMARIDATGE: Cuina mediterrània, carns blanques, carns vermelles, peix magre, tapes, formatges, postres i com a aperitiu.\nTEMPERATURA DE SERVEI RECOMANADA: 4-8 ° C\nOpinions sobre Familia Oliveda Brut Jove\nLa teva puntuació de Familia Oliveda Brut Jove:Puntua Familia Oliveda Brut Jove:\nVeure mésMarc Valery De Maeght., Apr 19\nIrene Margareto , Mar 19\nemès el temps i tot perfectament embalat, servei de primera!\nPetula Bosman , May 18\nBuen cava a un precio muy razonable...hay que probarlo\nSergio Ruano Gascon , Aug 16\nSi et va agradar Familia Oliveda Brut Jove, també pots gaudir de ...\nSi vols comprar Familia Oliveda Brut Jove, a Uvinum trobaràs els millors preus de Cava Escumosos.


Amanida de patates - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\ngastronomia d'Àustria, gastronomia d'Alemanya i gastronomia de Txèquia\nVariant espanyola, servida de vegades com una simple tapa.\nLa kartoffelsalat (a Àustria anomenada també Erdäpfelsalat) és un dels plats més coneguts en la cuina alemanya. Es tracta d'un plat compost principalment de patates cuites acompanyades de diferents ingredients. Aquesta amanida té diverses denominacions depenent de la zona on es consuma o elabori, per exemple, a la conca del Ruhr es diu Erpelschlut. El nom de kartoffelsalat ve a traduir literalment de l'alemany com amanida de patata.\n1.1 Sense maionesa\n1.2 Amb maionesa\n2 Altres plats relacionats\nLa preparació de l'amanida de patates (Kartoffelsalat ) es realitza coent patates (a Alemanya hi ha moltes varietats de patates com, per exemple, les Bamberger Hörnchen (Banyes de Bamberg), Cilene , Hansa , Laura , Kipfler o Sieglinde ). Existeixen varietats de patata molt adequades per a aquesta amanida, que es caracteritzen per mantenir la forma després de la cocció en aigua. A la cuina alemanya es denomina a aquestes patates festkochend , són aquelles que són adequades per poder-se barrejar amb altres ingredients sense perdre la forma.\nLes patates es poden tallar en rodanxes i posteriorment coure. Existeixen variants en les quals és possible coure les patates amb la seva pell i posteriorment es pelen.\nKartoffelsalat amb maionesa.\nLa preparació i ingredients de l'amanida de patates es diferencien bastant d'unes zones a altres, però com pot entendre, la patata és l'ingredient comú a totes elles. No hi ha una recepta única que unifiqui de l'elaboració d'aquest plat. Es pot dir que hi ha dues variants troncals que es diferencien unes de les altres, i són: sense maionesa i amb maionesa .\nLes patates cuites i sense maionesa es poden trobar a les Kartoffelsalat del sud d'Alemanya i d'Àustria i fins i tot Croàcia. En aquests casos s'elaboren amb una espècie de vinagreta a base d'una barreja de vinagre i oli. Se sol afegir a aquesta amanida una petita porció de cebes picades, unes tires de cansalada rostit i petits daus de cogombres. Sovint s'aboca la vinagreta quan les patates estan recentment cuites. En qualsevol cas l'amanida es pot menjar calenta o freda, depenent dels gustos.\nA la resta de les zones d'Alemanya es pot trobar aquesta amanida elaborada amb maionesa. Es pot emprar també iogurt o nata. La kartoffelsalat amb maionesa sol tenir cogombre adobat en tires, poma i alguns trossos d'ou. També restes d'algun rostit de carn, Matjes (arengada especial), trossos de salsitxa i alguna herba.\nAltres plats relacionats[modifica]\nS'assembla aquest Kartoffelsalat amb maionesa a l'ensalada russa típica d'Espanya, només que l'ensalada conté pebrots morrones, pèsols, pastanagues, i sobretot tonyina i olives.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Amanida de patates\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Amanida_de_patates&oldid=28936719»


El Peix: de maig 2021\nEl festival Músiques i Natura proposava concerts en paratges naturals, fora dels llocs habituals. Era un festival amb molt de renom i venien els millors instrumentistes del país. El concert de clausura, per fer-lo més especial, era a les fosques, amb l'única llum minvant de després de la posta del sol. Es feia en una zona molt coneguda i estimada pels veïns dels voltants. Era una esplanada circular envoltada d'una formació rocosa que feia pensar en un petit circ romà en ruïnes. En una banda s'aixecava una paret que s'abocava lleugerament i permetia una sonoritat excel·lent per a fer-ne concerts. Mai me'l perdia.\nLa primera part, encara amb força llum, havien interpretat obres curtes de diferents compositors catalans del segle XVII. L'orquestra era excel·lent i, gràcies a una temperatura agradable i un aire net i fresc, vaig gaudir-ne de valent. A la segona part s'interpretava un concert de violí d'un compositor italià també del segle XVII. Després d'una pausa bastant llarga, vam tornar a seure als nostres llocs i l'orquestra va afinar els seus instruments. Es va fer un silenci que quedava trencat per la remor suau del vent i al cap d'uns segons d'expectativa, a la penombra del crepuscle, l'orquestra va començar a tocar el primer moviment. Em va agafar del tot desprevingut, l'empenta i la violència van ser extraordinàries. Uns compassos més tard va entrar la solista amb la mateixa energia, però va robar tota la meva atenció. El so que sortia d'aquell violí barroc era tan poderós que semblava que d'un moment a l'altre en podien sortir espurnes. Vaig quedar embadalit i gairebé vaig oblidar la resta de l'orquestra que l'acompanyava ballant al seu voltant. La música brollava de la foscor i de la poca llum que quedava, d'una lluna pràcticament nova, només podia veure la gran cabellera platejada de la solista que es movia com un mar esverat al ritme frenètic de la música. I entre la força d'aquell concert i el mareig de les onades vaig entrar en un trànsit que em va transportar fora del meu cos on l'únic que existia era la música.\nDe cop i volta, una forta sotragada va fer trontollar el terra i em va tornar sense pietat a la realitat. El silenci i la foscor van esdevenir absoluts. Una espessa capa de fum m'havia envoltat. Els ulls em picaven i gairebé no podia respirar. No tenia clar on em trobava, sentia una forta pressió a les orelles i el cap em donava voltes. Vaig sentir una mà que em tocava al pit. Vaig adonar-me que estava estirat a terra i amb l'ajuda d'aquella mà vaig alçar-me. El silenci seguia, però eren les meves orelles que no em deixaven sentir l'horror dels crits que m'envoltaven. Vaig caminar cap a qualsevol banda buscant les vores del circ natural. Sense saber-ho vaig acostar-me cap on hi havia l'orquestra. Vaig notar com sota dels meus peus una caixa cruixia i es feia a bocins. Vaig acotar-me i vaig veure que havia aixafat un violí barroc. Sota del violí hi havia uns fils que em van semblar que podien ser les cerres de l'arquet que també hauria destrossat. Però eren unes cerres massa fines. Les vaig estirar per recuperar-les i vaig sentir una força que em privava d'aconseguir-les. Vaig acostar el braç per palpar què les retenia i em vaig trobar amb una roca immensa a un pam meu. El terra, a on descansava la roca, era humit. Era moll. Vaig embrutar-me la mà d'aquell líquid i vaig olorar-lo. Era una olor metàl·lica. El fum s'anava dispersant i vaig descobrir que el circ havia deixat d'existir. Li faltava la paret. Em vaig mirar la mà i la vaig veure tacada de negre. I els fils que sortien d'aquella roca també eren negres, però a mesura que s'allunyaven semblava que eren platejats.\nVaig començar a escriure un llibre, una novel·la, una història èpica. De tots els personatges, n'hi havia dos que sobresortien de la resta. Un tenia el cognom "Honrat". L'altre, "Malvat". Honrat, un isard que perseguia un somni: Fer un món més bo. Malvat, una mula petita i humil que perseguia un somni: Fer un món més equitatiu. El cas és que Honrat i Malvat eren molt bons amics que anaven a l'escola. La seva innocència els feia jugar sempre plegats. Un dia, la professora Catalina els va ensenyar l'ús del diccionari. Els dos protagonistes van descobrir la definició dels seus cognoms i quelcom més en referència als seus somnis. Van esdevenir, com era d'esperar, enemics i les batalles van provocar uns resultats nefastos per l'escola, que va acabar arrasada. Deixo en mans del lector el seu posicionament a favor o en contra dels protagonistes. El meu somni d'escriptor es troba abocat a la mateixa fortuna que aquesta història èpica.\nAquests dies he tingut molt de temps per pensar. He arribat a la conclusió que soc un egoista, però no passa res. El meu pas per la Terra, sent pragmàtics, no té un valor gaire alt. Això ho vaig pensar un dia mentre anava amb bicicleta. De fet, tinc idees genials, com aquesta de l'egoisme, quan vaig amb bicicleta, per carretera, és clar, que per muntanya no tinc temps de pensar. Fer salut, fer esport, tenir una vida activa. Tot això està molt bé. Força gent m'ha dit: jo no puc sortir sol i quan ho faig és per fer una volta curta. Si és gaire llarga, em poso nerviós i el meu cap comença a pensar massa. L'art de saber estar un mateix. Si fos per mi, passaria vuit, deu o dotze hores pedalant en solitari, pensant i deixant que el meu cap em jutgi com vulgui. Però el meu cos no aguanta l'esforç. Pedalar i viure aïllat durant unes hores, notar la força del vent, escoltar el cant dels ocells, el pas d'altres vehicles i saludar, en un gest mecànic, a altres ciclistes. Vull això i res més.\nEl Peix Albert III fa voltes i explora sense descans una peixera d'unes dimensions proporcionals al menjador. És curiós perquè fa pocs dies el gran Poeta, Poeta del Mató, em recordava amb certa insistència la seva obra magna:\nEl record d'una peixera\nReconec que la meva absència no té cap justificació. El principal motiu: he d'anar a dormir. I és que se'm fa tard. Cada dia. Avui també. La raó? Ben senzilla. M'he fet escultor. Ara faig escultures. I si les voleu veure no podeu. En un bloc de notes les escultures no hi tenen cabuda. Em sap greu. Text versus Forma. Faig escultures oníriques, quimeres carregades de fantasia.\nCom a artista total que soc, m'estic plantejant escriure un manifest per donar pas a un nou moviment. Tot i això crec que fer manifests per crear nous moviments és una acció caduca, del segle passat. Durant anys es va intentar capgirar i doblegar l'art que havia arribat a un formalisme extrem creant cada poc temps, fins i tot simultàniament, manifests per produir art nou, genuí. Aquests intents de revolució ben aviat van acabar sent part del formalisme. Però la revolució artística, derrotada, no podia fer-se enrere i va deixar-se caure a les mans d'unes idees innovadores que, amb una ignorància absoluta de la realitat, sense distingir la qualitat del farsant, van fer de qualsevol obra un objecte vinculat a un número i prou. La gravetat d'aquesta vinculació és que ha provocat que obres que no s'han concebut per aquest propòsit, beguin sense voler de l'estètica de les primeres, per sentir-se, encara que sigui sense voler, dins d'un corrent artístic. Així doncs, la vinculació de l'obra amb el número i la dissociació d'aquesta amb el propòsit, van provocar que l'art, tal com s'entén actualment, des de fa molts anys, sigui ben mort.


Top 10 pols d'ungles per a la pell clara | CAT.Hair-Action.COM\nTop 10 pols d'ungles per a la pell clara\nQuan es tracta d'esmalts d'ungles, la majoria de les dones tendeixen a cegues recollida qualsevol to que els cridi l'fantasia, amb independència de si els convé o no. Recordeu, certs tons es veuen millor quan porta en certs tons de pell. Avui parlarem de belleses de pell clara. Noies, que tenen la sort d'assegurança. Una àmplia gamma de tons de llum, amb prou feines hi ha colors més brillants i audaços podria funcionar bastant bé. Roses, vermells i corals han de ser elegits amb matisos blaus. Si vols anar en negreta, tractar morats, vins, baia o marrons que són foscos mitjà. Evitar ors metàl·lics, verds i grocs ja que aquests poden rentar el seu to de pell. Ara que vostè té el dret bàsic, fes un cop d'ull a alguns dels colors d'esmalt d'ungles meravelloses per a pells clares triat exclusivament per a vostè.\nEls millors colors d'esmalt d'ungles per a pells clares\nSi vols un toc de color a les ungles o si vols un descans de tons cridaners, aquest és l'esmalt per anar. Kennedy és un color préssec-rosa amb un toc de gris en un acabat de crema. És el color ideal per a roba de feina cada dia i li dóna un aspecte professional. Requereix tres capes.\nDes estius estan en plena marxa, aquí és el color ideal per fer gala. Braziliant és un limítrofs taronja brillant en neó amb una mica de brillantor de corall a ella. Totalment bastant ombra per aconseguir els seus ungles al centre d'atenció. Requereix tres capes, però és definitivament una opció bella de les ungles tons d'esmalt per a pells clares.\nM'encanta corals a trossos i aquest és el número u en la meva llista de desitjos. Cassi és de color rosa-coral amb Reflex de plata ella. La brillantor fa que es destaqui dels corals regulars. Un altre esmalt de roba de treball bastant. Requereix dues capes.\n4. OPI perfectament Vermell:\nSi vostè és de pell clara, de color vermell és un esmalt només s'ha de tenir. Perfectament Vermell és només això: un veritable vermell amb matisos blaus en un acabat crema, exactament com ho volem. Una ombra ideal per portar a qualsevol esdeveniment formal o una festa. El millor de tot, que passa amb gairebé tots els equips. Requereix dues capes.\n5. Essie Bond amb qui:\nLavandes es veuen molt bonica i romàntica pel que necessita un en el seu amagatall. Bond amb qui és una lila en colors pastís en un acabat crema. Requereix tres capes.\n6. Em petó a les tulipes:\nEn cas de dubte, sempre optar per un color rosa brillant. Ajuda per animar-te i treballa fantàstic per el seu to de pell. Em petó en les tulipes d'Holanda pertany a la col·lecció de OPI. És un esmalt de color rosa brillant amb un acabat crema. Requereix dues capes.\n7. OPI pardal Em The Drama:\nSi que el rosa era massa per a vostè, no es preocupi. Prova amb això. Pardal Em The Drama (valent nom !!) és un rosa força llum en un acabat crema. A diferència d'algunes roses, aquest no li rentar i podria ser la seva marxa: per polir. Perfecte per a la pell amb tons rosa. Requereix dues capes.\n8. Zoya Cua:\nAtès que els negres corren el perill de veure gairebé goth en vostè, marrons al seu torn a ser una aposta segura. Cola és un refresc de cola marró perfecta en un acabat crema. El color es veu molt elegant i sofisticat i és una bona opció si t'agrada els tons foscos. Requereix dues capes.\n9. Deborah Lipmann despertar-te a les Vegas:\nGris sona bastant estrany quan parlem de colors d'esmalt d'ungles. Però si vostè està llest per experimentar, això seria un treball fantàstic per el seu to de pell. El despertar a Las Vegas és un gris colom en un acabat crema. Requereix dues capes.\n10. OPI Vi de Màlaga:\nAquí és una variant del vermell pot provar si el color real dels sons intimidant per a vostè. Màlaga El vi és de color vermell fosc amb un acabat crema. Requereix dues capes.\nTop 10 artistes de Mehndi a Hyderabad


Duran i Lleida - @AzoteLiberal - Els blogs d'e-noticies\nDuran i Lleida ha estat maltractat per l'independentisme convergent més infantil que creia en el Mas "separatista" com diuen a Can PPC exagerant la nota. Malgrat aquest maltractament, Duran i Lleida continua sent el polític més ben valorat sovint a les enquestes. I és el millor actiu electoral que té CiU. És evident que la militància convergent més encesa, la fruita que envolta el pinyol, no li té cap estima. Però senyors, sembla que sempre haguem de repetir obvietats, la militància dels partits no és igual que el seu electorat. I això a CiU sembla que estigui força més accentuat.\nCiU ha de retrobar el seu discurs encaixat en la seva tradició de sempre. Duran i Lleida ha sortit reforçat internament des d'un punt de vista de tàctica i estratègia electoral. No és creïble la unitat interna aparent a Convergència Democràtica al voltant del President Mas i menys després que s'hagi confirmat que intentar replicar el discurs polític dels competidors els acaba beneficiant a ells. Fa mandra repetir el clàssic però ho faré: entre l'original i la còpia la gent vota l'original. I ERC és l'independentisme de sempre. CiU tenia diputats prestats de l'independentisme de debò i s'ha dedicat a simular-lo però no del tot. No ha colat. Ha reforçat el discurs d'ERC i ha regalat 12 diputats. D'això me n'alegro, veig que encara hi ha gent que no compra il·lusions, oportunismes i inconcrecions, Mas no és ben bé independentista i els independentistes que volen fets ho han notat.\nL'opinió dels electors no és estàtica, es mou en relació a l'opinió que expressen els partits que voten habitualment o han votat en alguna ocasió. Mas l'ha cagat. Ha reforçat l'independentisme fent-ne una mala còpia i s'ha allunyat del discurs de CiU reforçant internament el paper de Duran i Lleida. Mas comença a tenir un aire de Montilla, malgrat ha guanyat les eleccions i el nombre d'escons encara és de 50. Però ha tret el pitjor resultat en percentatge de la història de CiU si no comptem les primeres eleccions, un pèl per sota del de 2003.\nI ara què? Doncs veurem què fan a CiU. Encara han tingut sort perquè poden triar amb qui anar pactant: ERC, PSC o PPC. Segons convingui en cada qüestió. Però la cosa serà complicada d'explicar en cada cas i crec que l'estratègia de CiU de cara als pròxims dies serà decisiva pel futur de la formació política. Situació delicada que cal interpretar bé.\nDuran i Lleida cotitza a l'alça electoralment. Un cop més. Si els sobiranistes de CiU segueixen pensant en copiar a ERC un dia faran de crossa d'un President que es dirà Oriol Junqueras.\nEls blogs d'e-noticies - @AzoteLiberal - Duran i Lleida


L'Hospital d'Igualada ja permet acompanyants per a tots els pacients\nL’Hospital d’Igualada ja permet acompanyants per a tots els pacients\nL’Hospital Universitari d’Igualada ha actualitzt el protocol per evitar la transmissió del SARS-COV-2. Aquesta actualització, que va entrar en vigor aquest dilluns, suposa una flexibilització general de les mesures de prevenció i parteix d’un canvi estratègic que condiciona el protocol a la vulnerabilitat del pacient. Com a principal novetat, el centre amplia l’entrada d’acompanyants, no de visites socials, per a pacients autònoms, com feia fins ara en el cas de pacients dependents. Les PCR de cribratge es faran només a pacients vulnerables i els seus acompanyants, així com a acompanyants que siguin població de risc.\nPel que fa als acompanyants en cas d’hospitalització, per a pacients autònoms es permetrà l’entrada de dos acompanyants, que no poden ser coincidents, en les franges habilitades (de 13 h a 16 h i de 19 h a 22 h). Per a pacients dependents i que necessiten acompanyament les 24 hores (com menors d’edat, pacients desorientats, grans dependents físics o psíquics o pacients amb la targeta “Cuida’m”), es permet l’accés de tres persones, dos de les quals poden coincidir en el temps. En canvi, si el pacient està hospitalitzat a la zona Covid, només es permetrà l’acompanyament en els pacients dependents, amb un màxim de dos acompanyants que no poden coincidir. En aquest darrer cas, l’acompanyant haurà d’estar correctament vacunat, no pertànyer a cap grup de risc i dur l’Equip de Protecció Individual (EPI) tota l’estona.\nPel que fa a les dones que vagin de part, es permet un acompanyants durant el part, i dos acompanyants durant l’ingrés a planta, que no poden ser coincidents. En el cas de pacients en situació de final de vida, no es limita el nombre de persones per a l’acomiadament, sempre respectant les mesures de prevenció.\nPel que fa als acompanyaments a la Unitat de Cures Intensives (UCI), es manté la visita diària en les franges de 13:30 h a 14:30 h i de 20 h a 21 h per a un màxim de dos acompanyants que no poden ser coincidents. Com a novetat, es deixa a criteri de l’equip assistencial permetre la coincidència dels acompanyants en el moment d’informar sobre l’estat del pacient.\nA Urgències, en el cas de pacients dependents, es permet un acompanyant durant tota l’estada. Pel que fa a pacients autònoms, es recomana que l’acompanyant s’esperi fora i, si el pacient així ho desitja, se’l farà entrar en el moment d’informar sobre l’estat del pacient, tant després de la primera valoració, com després de la realització de proves complementàries i per informar sobre el diagnòstic i evolució. En pacients que hagin d’acudir a Urgències per Covid-19, no està permès l’acompanyament de persones autònomes. Pel que fa a l’àrea Ambulatòria, es permet l’entrada d’un acompanyant.\nUn altre dels canvis significatius d’aquest protocol, és en relació a les PCR de cribratge. Si bé fins a dia d’avui es feien PCR a tots els pacients i acompanyants, indiferentment de la seva condició de risc i estat vacunal, amb el nou protocol només es realitzaran PCR de cribratge als pacients vulnerables que ingressin i als seus acompanyants. També es farà PCR als acompanyants que siguin població de risc (independentment de si al pacient a qui acompanyen ho és o no). En aquests casos, només podran accedir a la zona no-Covid i se’ls demana, a més, que estiguin correctament vacunats i duguin mascareta FFP2.\nA més de totes aquestes mesures, segueixen en vigor les mesures generals al centre hospitalari, com la obligatorietat de dur mascareta quirúrgica o FFP2, i la ventilació regular de totes les àrees.\nArticle anteriorCorrupció feixuga\nPròxim articleAquest dimarts, concentració en suport a Ucraïna a Igualada


ELECCIONS CATALANES: La banca es plantejarà la seva presència a Catalunya si hi ha independència | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nL’AEB i la CECA, que inclouen CaixaBank, Sabadell, BBVA o Santander, demanen reformes i adverteixen dels “riscos per a l’estabilitat financera” si guanya Junts pel Sí\nBarcelona 19 SET 2015 - 00:18\tCEST\nEl president de la CECA i de CaixaBank, Isidre Fainé. Joan Sánchez\nLa gran banca ha irromput aquest divendres en la campanya del 27-S amb una rotunda declaració conjunta que adverteix que una “ruptura unilateral del marc constitucional” per part de les forces independentistes després dels comicis faria que es replantegés la seva presència a Catalunya. L'Associació Espanyola de la Banca (AEB) i la Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvi (CECA) –en les quals s'integren, entre d'altres, CaixaBank, Santander, BBVA, Bankia, Banc Sabadell i Popular– ha alertat dels riscos que comporta una sortida de l'euro per “protegir els seus dipositants” i donar crèdit. La banca ha reclamat “diàleg” als polítics per impulsar “reformes”.\nEl comunicat de les patronals financeres ha posat fi a la cautela que la banca havia mantingut fins ara respecte al procés sobiranista català. Els presidents de CaixaBank, Isidre Fainé, i de Banc Sabadell, Josep Oliu, sempre s'havien limitat a apel·lar al diàleg entre administracions per aconseguir un acord que solucionés l'encaix de Catalunya a Espanya. Les dues entitats, no obstant això, s'han sumat aquest divendres a una declaració institucional que alerta dels “riscos” per a l'“estabilitat financera” que suposaria la ruptura amb la legalitat per part d'un eventual Govern independentista sorgit de les urnes el proper 27-S i la seva “exclusió de la Unió Europea i de l'euro”.\nLes entitats signatàries han advertit especialment de dos riscos: la sortida de l'euro i els “greus problemes” d'inseguretat jurídica que patirien els bancs i les caixes amb presència a Catalunya. Ambdues “dificultats” els portarien, segons el comunicat, a “reconsiderar” la seva “estratègia d'implantació” a la comunitat. I això, al seu torn, implicaria “risc de reducció de l'oferta bancària” i, en conseqüència, d'“exclusió financera” i “encariment i escassetat de crèdit”. Les entitats han agregat que la ruptura posaria en risc també la seva missió de “protegir els dipositants” i de “mantenir el finançament” a famílies i empreses.\nEls bancs espanyols han decidit seguir l'exemple del que ja va passar amb els escocesos una setmana abans del referèndum d'independència del 18 de setembre del 2014. La premsa britànica va publicar llavors que el Royal Bank of Scotland i Lloyds planejaven el trasllat de la seva seu social a Anglaterra en cas que l'electorat donés suport a la independència. Malgrat que no s'ha calibrat amb exactitud l'impacte que va tenir aquest anunci, el motiu principal (47%) que van esgrimir els que van votar no a la secessió –l'opció que va acabar guanyant– va ser els riscos que suposava la independència en relació amb la moneda, la pertinença a la Unió Europea, l'economia, els llocs de treball i els preus.\nL'AEB, presidida per José María Roldán, i la CECA, liderada per Isidre Fainé, s'han decidit aquesta setmana a emetre una declaració conjunta advertint dels riscos d'una ruptura del marc constitucional. Fonts properes al procés de gestació del comunicat han explicat que algunes entitats van mostrar objeccions a difondre'l abans dels comicis perquè podria ser vist com un intent d'interferir en el vot ciutadà. La banca va decidir finalment tirar endavant, encara que hores abans de la reunió les entitats catalanes van intervenir per “suavitzar” el contingut de la nota, de manera que només expressés les conseqüències que podria tenir una actuació unilateral per part del Govern.\nLa crisi ha canviat completament el mapa financer espanyol, també el català. La comunitat ha perdut nou caixes d'estalvis, tot i que ha vist créixer les seves dues principals entitats, sobretot a la resta d'Espanya. Després de la compra de Banca Cívica, Banc de València o la xarxa d'oficines de Barclays, CaixaBank és el primer banc del país amb 14 milions de clients, el 70% dels quals són de fora de Catalunya, i 33.000 empleats. Té, a més, participacions en companyies cotitzades com Gas Natural Fenosa, Abertis, Repsol o Telefónica.\nBBVA, segon banc\nEl Sabadell, per la seva banda, va adquirir, entre altres entitats, el Banco Guipuzcoano i la CAM, i va sumar més de 6,4 milions de clients i 26.000 treballadors. A més, BBVA s'ha convertit en el segon banc de la comunitat amb la compra d'Unnim i CatalunyaCaixa, de manera que el 30% del seu negoci ja és a Catalunya.\nUn informe de Barclays elaborat en vigílies del procés participatiu del 9-N que va convocar Artur Mas ja advertia que els bancs catalans estaven “fortament vinculats a Espanya”, motiu pel qual “podrien canviar la seva seu a Espanya en cas de ruptura” en perdre l'accés a la liquiditat del Banc Central Europeu. Després de l'anunci dels bancs, Mas ha assegurat: “Val més la veu del poble que tot el poder que mobilitza Madrid”, informa Maiol Roger. El president català ha ironitzat sobre el comunicat i ha afegit: “Ara vindrà una glaciació”.