"J va sorgir realment": un antic pacient xinès del coronavirus li diu | Implicarte\n“Jo estava molt arquejat”: un antic pacient xinès del coronavirus li diu\nDe la seva primera febre fins a la seva estada ansiosa en un hospital de Fortune, Xiao Yao, un xinès que ha contractat el nou Coronavirus, però ara es guareix, va viure tres setmanes de terror.\nper le figaro amb AFP\nPublicat el 22/02/2020 a les 08:59, actualitzat el 22/02/2020 a les 09:57\nFoto de Xiao Yao, assolit des de Coronavirus, presa el 4 de febrer a l’hospital. Fullet / AFP\nQuan i on l’ha captat la malaltia de Covid-19 viral? Xiao Yao, un jove de 27 anys, diu, no té ni idea. Però sospita fortament el viatge que va fer a finals de gener, en un viatger ple de gent, per tal de tornar a les vacances de l’Any Nou Lunar a casa a Jingzhou. En aquesta petita ciutat de Hubei (centre), la província de l’epicentre de l’epidèmia de Coronavirus, va passar el 24 de juny a la família d’un amic.\n“Llegeix també – El Coronavirus a França: 1 mort , 10 curació, 1 hospitalitzat\n“De sobte, el meu cos es va convertir en hipercraud. Vaig començar a pànic “, explica AFP. El Coronavirus ja està fent un dels mitjans de comunicació. I el coneixement que viu a Wuhan, la gran ciutat al voltant d’on va aparèixer el virus al desembre, explica-li històries terribles de malalts.” Però jo no volia anar a l’hospital. Em vaig dir que era el millor lloc per sorprendre el virus si encara no ho teniu “, diu Yao.\nEl seu primer reflex no obstant això: allunyar-se del nen del seu amic, no contaminar-lo . El jove vol anar a casa a la comuna veïna. Però és impossible, ja que moltes parts dels hubei ja s’han col·locat de facto en quarantena i la carretera que els condueix a ells està bloquejada.\na Vegeu també – Coronavirus: Com trepitjar l’epidèmia?\nper a l’accés i, feu clic aquí\nXiao Yao, decideix dormir en un hotel. Passa gairebé una setmana a l’establiment. Els seus únics menjars: fideus instantanis, manca de botigues i restaurants oberts al proximitat. El jove empassar el frontal i consulta un metge en línia. Aquest últim li diu que pot haver desenvolupat un raig d’infecció R Splaypator.\n“Llegeix també – Coronavirus: el pangolí, víctima de les cançons culpables\n” Jo estava realment elaborat. Vaig pensar en trucar a la policia perquè les autoritats locals vinguin a ajudar-me “, diu Xiao Yao. Diu que finalment es va rendir perquè no era absolutament segur de Cvid-19. Una nit, el jove pensant que té al·lucinacions Alguna cosa que vol volar a la seva habitació d’hotel. Al matí següent, entén que en realitat és … un ratpenat: l’animal sospitós de científics d ser la font del virus, que ja ha infectat a més de 75.000 persones a la Xina.\nFinalment, les autoritats tanquen l’hotel. Xiao Yao, amb una tos forta, torna a casa del seu amic.. El que ha esdevingut febril. Junts, decideixen anar a un hospital de Fortune instal·lat en una fàbrica a causa de la fàbrica Epidèmia. Es tracten amb infusions, antivirals i medicina tradicional xinesa. 4 de febrer, The Fleny Diagnosi Falls: Xiao Yao està ben contaminat amb el nou coronavirus.\n“psicològicament, jo era molt dolent. Perquè per mi, el meu amic estava contaminat, i la seva família es va col·locar en quarantena … “\nEsprèn les dents, malgrat el mateix Condicions espartanes a l’hospital. “No em podia mostrar durant més de 20 dies. Ni tan sols teníem tovalloles “, diu.” El menjar va tenir una olor de desinfectant que em va fer voler vomitar. “Backhouse of desgrofunció: Xiao Yao també es converteix en l’objectiu de rumors al poble del seu amic.” La gent va dir Que jo havia mutat, es va incinerar, o que el meu amic em va convidar a la finalitat de contaminar la població local, “els detalls”. Psicològicament, jo era molt dolent. Perquè per mi, el meu amic estava contaminat, i la seva família es va col·locar en quarantena … “[/ p>\n” Llegeix també – Coronavirus: el nombre de casos es desaccelera a la Xina, dos morts a Itàlia\nXiao Yao va poder finalment deixar l’hospital el dimecres després d’una prova negativa, signe de la seva curació.Va ser transferida per les autoritats en un centre de quarantena on haurà de romandre uns dies. Igual que altres ex-pacients, diu que vol donar el plasma sanguini, que en el context del tractament experimental es transferirà als pacients coronavirus per reduir la seva càrrega viral. El jove ara té previst deixar la seva feina en mitjans de comunicació a Chengdu (Southwest) i tornar a viure a la seva província, estar més a prop de la seva família. “No vull galeria lluny d’aquí”, explica.\nprevious post Xina oberta 2017\nnext post Blouses mèdiques


Els veïns d'Algemesí paguen vora un 25% més de la taxa del Consorci de Residus\nEl rebut puja 13,32 euros\nEl PP d’Algemesí lamenta que els grups progressistes culpen als veïns per reciclar menys, un fet absolutament fals\nLa mala gestió del PSOE i Compromís genera sobrecostos i un dèficit d’1,3 milions d’euros\nA partir del dilluns, la Diputació de València començarà a cobrar la primera meitat dels rebuts de la taxa de tractament de residus. Però enguany vindrà amb sorpresa per als veïns d'Algemesí, ja que després d'anys d'estabilitat, en 2018 pagaran 65,64 euros, és a dir, 13,32 euros més que en 2017.\nEls mateixos que quan estaven en l'oposició van prometre suprimir la taxa, ara els donen als veïns un “tasazo” per a tapar els forats generats per la seua mala gestió. I és que, segons un informe de la intervenció del propi Consorci, enguany han generat un dèficit d’1,3 milions d'euros; els veïns hauran de pagar també un sobrecost de 2,7 milions a causa del transport dels residus a Múrcia, ja que PSOE i Compromís han paralitzat la construcció d'un abocador a la comarca que abaratiria enormement estos costos.\nMalgrat això, polítics progressistes intenten culpabilitzar als veïns de la pujada, al·ludint que és per la falta de reciclatge, quan és absolutament fals. Algemesí sempre ha sigut una ciutat compromesa amb el reciclatge i, aquells veïns que no reciclen, és degut a la campanya de desprestigi que els que ara governen van iniciar quan governava el Partit Popular. Van llançar el missatge que pagàvem per reciclar, la qual cosa va generar un malestar en la ciutadania que va comportar que molts es negaren a separar els residus a les seues cases.\nDes del PP d'Algemesí acollim amb sorpresa el silenci de tots els polítics progressistes locals que en el seu moment van organitzar aquestes campanyes de desprestigi, animant als veïns a presentar recursos i a protestar. A data de hui, estem esperant que PSOE, EU i Més Algemesí-Compromís es manifesten en contra d'aquesta pujada desproporcionada.\nA tot això cal sumar la nefasta gestió que la Diputació de València ha fet del cobrament dels rebuts. Han passat rebuts a habitatges que no tenen donats d'alta la llum o l'aigua, i no estan obligats a pagar la taxa. També a garatges de comunitats, la qual cosa ha ocasionat un trastorn innecessari per a realitzar les reclamacions. Vistos els últims fets esdevinguts en la Diputació, els que venien a rescatar persones segons sembla estaven més preocupats de col·locar als seus que de gestionar.\nEl Partit Popular d'Algemesí ha iniciat una campanya informativa a través de WhatsApp i xarxes socials, perquè els veïns coneguen mitjançant una infografia quina és la realitat de la pujada de la taxa, i no la que PSOE i Compromís ens volen vendre.\nMalgrat el “tasazo”, i atés que som partidaris d'una política responsable, el PP d'Algemesí anima als veïns a continuar reciclant; en primer lloc, per una qüestió mediambiental i, en segon lloc, perquè de no fer-ho, la taxa continuarà pujant en pròxims anys.\nSanchis es reunix amb els veïns de la zona de la Plaça del Cid\nEl PP d'Algemesí proposa a Jose Javier Sanchis com a candidat a l'alcaldia\nVeïns de la zona de El Pla exposen les deficiències del barri


Machín prova amb Sandaza i Longo a dalt en una sessió sense Coris ni Juan Cámara - Diari de Girona\nAday deixa l'entrenament abans d'hora per unes petites molèsties musculars, mentre que Richy treballa a part\ncarles rosell agencias 13.01.2017 | 11:30\nJugar amb només un davanter de referència i tenir Borja de segon punta és un experiment que ha funcionat prou bé al Girona aquesta temporada, però Pablo Machín, molt fidel als seus principis, no deixa de treballar sempre que pot amb dos davanters purs, un sistema d'atac que va provar en l'últim partit de l'any, a casa i davant el Nàstic (4-2). Si bé a Saragossa va sortir amb Sandaza com a únic referent a dalt, podria variar el dibuix aquest diumenge coincidint amb la visita del Còrdova a l'estadi. Ahir, en el primer entrenament al damunt de la gespa de Montilivi d'aquesta setmana, Machín va donar algunes pistes de com pensa afrontar el proper compromís de lliga. Després d'uns quants exercicis, els jugadors van dedicar la part final de l'entrenament a jugar un partit. Un dels equips estava format per la majoria de futbolistes titulars, atacant a la porteria de René. I en ell, el sorià va apostar a dalt per Fran Sandaza i Samuele Longo, dos davanters de referència.\nSi finalment opta per aquesta versió, haurà de prescindir d'un dels migcampistes. Pere Pons té el lloc assegurat i caldrà veure si Borja García i Portu coincideixen al damunt del terreny de joc; si és així, Granell es quedaria a la banqueta. Al darrere, al trident habitual de centrals (Ramalho, Alcalá i Juanpe) s'hi va sumar a la dreta Miguel Ángel Cifuentes. L'andalús va ser suplent la setmana passada, perjudicat per la titularitat de Pablo Maffeo.\nPablo Machín va poder treballar ahir amb gairebé tot el gruix de la seva plantilla, excepte Sebas Coris i Juan Cámara. El primer es va haver d'absentar per culpa d'una gastroenteritis. Depenent de com evoluciona, podrà o no estar a disposició del cos tècnic per al duel de diumenge. Cámara, de la seva banda, no es va exercitar al patir una lleu sobrecàrrega. L'andalús hauria d'haver-se recuperat a temps pel cap de setmana, tot i que Machín no hi compta gaire.\nAday Benítez, titular a la banda esquerra, es va entrenar sense massa problemes fins que a 20 minuts del final va haver-se de retirar al notar unes lleu molèsties musculars. Va acabar la sessió a la banda realitzant diversos estiraments i caldrà veure quina és la seva evolució. Richy Álvarez, de la seva banda, va treballar a part del grup un dia més.


Crònica Ple febrer: S’aproven les condicions tècniques per a la construcció dels dos nous mercats municipals, que seran per una concessió a 50 anys — Portal de la Ciutat d'Esplugues de Llobregat\nA la sessió del Ple ordinari d’Esplugues celebrat el dimecres 15 de febrer s’han aprovat amb el vot favorable de tots els regidors i regidores, a excepció d’ICV que s’ha abstingut i CE que ha votat en contra, els plecs de clàusules administratives i de prescripcions tècniques per a l’atorgament d’una concessió administrativa per a un dret d’ús privatiu sobre un espai de l’edifici a construir per als mercats municipals de Can Vidalet i La Plana, que també acolliran un supermercat i un aparcament soterrani.\nEs tracta de dues concessions administratives diferents, però amb idèntic plantejament, que s’atorgaran a una empresa concessionària, o dues de diferents, perquè, sobre terrenys de titularitat municipal i de domini públic construeixin un edifici que es destinarà una part a mercat tradicional, una part a supermercat i una part a aparcament.\nAquestes dues concessions fan referència als espais físics dels edificis a construir sobre les finques que es destinaran a supermercat i a aparcament en soterrani, però no fa referència a l’espai de l’edificació que es destinarà al Mercat Municipal Can Vidalet i al Mercat Municipal La Plana, per la qual cosa el concessionari no intervindrà en la gestió dels dos mercats, ja que seran de gestió municipal.\nA canvi de la construcció de l’immoble, l’empresa o empreses adjudicatàries gaudiran de l’ús privatiu de part d’aquests immobles, durant 50 anys, per al desenvolupament de l’activitat de supermercat i de l’aparcament.\nA partir de l’aprovació al ple dels dos plecs de clàusules administratives i tècniques per a cada un dels mercats -que estableixen la regulació i les condicions tècniques per a l’atorgament de les dues concessions- s’inicia el procediment de contractació corresponent.\nEn el decurs del debat al plenari, el portaveu del PSC, Eduard Sanz, ha agraït l’actitud de tots els grups i “la importància que li hem donat tots a que es pugui tirar endavant els mercats”. Sanz ha afegit que “ara era el moment de mirar amb uns altres ulls el projecte i com tirar-lo endavant. Hem optat per la fórmula de construir en concessió de domini públic i, un cop construïts, els mercats passaran a mans de l’Ajuntament que serà qui els gestionarà”.\nSobre els habitatges de lloguer públics, Sanz ha dit que “el problema és que ha arribat la crisi i s’han retirat els ajuts per a la construcció d’habitatge públic. Estem generant a la ciutat una borsa molt significativa d’habitatge públic, que pot ser una via de solució. Tot i així, no renunciem al projecte d’habitatges, el planejament ho preveu. Però ara la prioritat destacada a la ciutat és tirar endavant els mercats”.\nTambé per part de l’equip de govern, en representació del Partit Demòcrata Europeu Català (PDECAT), Albert Comellas ha votat a favor del dictamen.\nJulio Roldán, portaveu de Ciutadans, s’ha referit a que “el projecte canvia i no inclou les vivendes per a joves, potser es podria aprofitar per fer equipaments en un futur” i sobre l’aparcament soterrani ha dit que “hem aportat que es valorés que es pugui aprofitar les places d’estacionament en dies festius i en horari nocturn per als veïns, quan el supermercat estigui tancat”.\nEn representació d’ERC, Hermínia Villena ha manifestat que “voldríem que no s’abandonés el projecte de pisos de lloguer. Es necessiten pisos per a lloguer per al jovent. Tot i així volem desencallar els mercats, nosaltres no ens hi oposarem si els paradistes hi estan d’acord”.\nEn representació del PP, Mercè Haro, ha explicat el vot favorable i ha dit que inicialment “l’únic que ens preocupava era que les empreses licitadores sabessin que el plec de condicions era nou i que era una concessió per a 50 anys. Per tant, votem que sí”.\nLa portaveu d’ICV, Estefania Zafra ha dit que “sembla que s’ha escoltat els paradistes, però com que no hi hem intervingut i han desaparegut els pisos de lloguer per a joves ens abstenim”.\nAnna Coll, portaveu de la CUP, s’ha volgut referir els habitatges de lloguer previstos inicialment dient que “en l’estat actual no era possible fer els pisos, però sí els ciments per fer-los després”.\nJulián Carrasco, portaveu de Canviem Esplugues, ha argumentat el vot en contra tot dient que “s’ha canviat el model que al seu dia s’anava a fer amb habitatge de protecció oficial. Ha estat una idea que ha quedat a l’aire fins fa poc temps” i ha afegit que “entenem que el projecte encara és possible fer-lo”.\nLa regidora no adscrita Laura Benito ha argumentat el seu vot a favor tot dient que “l’adequació dels dos mercats era una qüestió pendent des de feia molts anys i a més era reclamada pels paradistes. Entenc que la solució que s’ha donat està consensuada amb els paradistes”.\nDeclaració institucional de suport a la campanya Casa nostra, casa vostra\nA l’inici de la sessió plenària, l’alcaldessa Pilar Díaz ha llegit una declaració institucional de suport del món local català a la campanya Casa nostra, casa vostra, que ha tingut el recolzament de tots els regidors i regidores del consistori.\nAmb la declaració, l’Ajuntament d’Esplugues se suma a la campanya de suport a l’acollida de població refugiada en trànsit a Europa, víctima dels conflictes armats a l’àrea mediterrània del Fons Català de Cooperació al Desenvolupament. Així mateix, es fa una crida a la ciutadania a mobilitzar-se assistint a la convocatòria de manifestació de la campanya Casa nostra, casa vostra que se celebrarà a Barcelona el proper dissabte 18 de febrer.\nAmpliació de l’estacionament regulat a Finestrelles\nAprofitant que s’estan finalitzant obres d'urbanització al barri de Finestrelles i que properament s'obriran carrers nous als sectors Finestrelles Nord i al Pla Porta Barcelona, Progeser ha fet una nova proposta d'ampliar la zona d'estacionament regulat –zona verda i zona blava-, per donar resposta a les futures necessitats al barri. Hi ha votat a favor PSC, PDECAT, C’s, ERC i PP, mentre s’han abstingut ICV i la regidora no adscrita, i han votat en contra CUP i CE.\nAl barri de Finestrelles es va implantar l’estacionament regulat a finals del 2012, que va tenir una petita modificació l’any 2013.\nAdjudicat el concurs de subvencions per a la mobilització d’habitatges buits per a lloguer social\nAmb la finalitat de fomentar la mobilització d’habitatges buits per destinar-los a lloguer social adreçat a persones en risc d’exclusió residencial, el plenari va aprovar el mes d’octubre passat les bases específiques reguladores de l’atorgament de subvencions a la mobilització d’habitatges buits per destinar-los a lloguer social adreçat a persones en risc d’exclusió residencial, i va acordar la convocatòria corresponent. Finalitzat el termini de presentació de sol·licituds, només l’ha presentat l’entitat Fundació Privada Habitat 3 Tercer Sector Social, a qui s’ha atorgat el concurs per un import màxim anual de 50.000 € durant els exercicis 2017, 2018 i 2019. El dictamen s’ha aprovat per unanimitat.\nProcés participatiu per a la substitució de diferents noms de carrers, en compliment de la Llei de la Memòria Històrica\nS’ha acordat per unanimitat de tot el consistori obrir un procés participatiu, per un termini de tres mesos, comptats des de l’obertura del mateix en el portal web municipal, per tal que la ciutadania pugui presentar propostes de noves denominacions pels vials que porten nom de persones relacionades amb la dictadura franquista. Els canvis de noms afectaran els següents carrers: avinguda del Doctor Pouplana, carrer d’Anton Fortuny, carrer Melcior Llavinés, carrer Gaietà Faura, plaça Josep Català i Soler, i carrer Doctor Manuel Riera.\nD’acord amb l’aprovació al ple de novembre del 2015 de portar a terme el canvi de nom dels carrers que porten nom de persones relacionades amb la dictadura franquista, es va crear una Comissió de Coordinació en relació amb el conjunt d’actuacions administratives necessàries per modificar el nom dels carrers en els termes descrits que ha estat treballant durant aquests mesos i ha emès informe amb els criteris que se seguiran per impulsar els canvis de noms, així com també altres aspectes com ara la modificació de la placa identificativa del Passatge Joan Brillas, als efectes d’incorporar les dates del seu naixement i mort (1846–1911).\nContracte de gestió del servei públic de deixalleria\nS’ha aprovat la continuïtat al contracte de gestió del servei públic de la deixalleria mancomunada entre els ajuntaments d’Esplugues i Sant Joan Despí, per raons d’interès públic, per un període de sis mesos a partir de la data de finalització de la seva vigència i fins el dia 30 de juny de 2017, que al seu dia es va adjudicar a la societat mercantil Solucions Integrals per als Residus, SA (SIRESA). Hi ha votat a favor tots els regidors i regidores, excepte la regidora de la CUP que hi ha votat en contra.\nModificació del contracte de concessió del servei de recollida de residus sòlids urbans, neteja viària i reg de l’arbrat vial\nD’altra banda, s’ha aprovat la modificació i continuïtat del contracte de concessió del servei integral de recollida de residus sòlids urbans, neteja viària i reg de l’arbrat vial fins a l’adjudicació de la nova licitació del servei o com a màxim fins a un any, de conformitat amb els plecs de condicions aprovats i en les mateixes condicions del contracte vigent. Hi ha votat a favor PSC, PDECAT, C’s, ERC, PP i la regidora no adscrita, mentre que hi ha votat en contra ICV, CUP i CE. El contracte pel període que va des de l’1 de març del 2017 al 31 de gener del 2018, té un import màxim total 2.789.033,61 €, IVA inclòs.\nModificació de la taxa per a les visites als museus\nS’ha aprovat establir la taxa per a les visites guiades i tallers als Museus Can Tinturé i La Rajoleta (Ordenança núm.23) d’una hora i mitja de durada, per a grups de fins a 25 persones per un import de: dies laborables, horari diürn: 80 €; dissabtes i festius, horari diürn, 100 €; tots els dies, horari nocturn, 105 €. Hi ha votat a favor tots els regidors i regidores, excepte la regidora de la CUP i la regidora no adscrita.\nD’altra banda, s’ha aprovat (Ordenança núm. 12) modificar i fixar el preu de venda, per cada reproducció de “rajola” del Catàleg de la fàbrica Pujol i Bausis en 16,53 € (IVA no inclòs) enlloc de 12,71 €, per tal de cobrir el seu cost. Hi ha votat a favor tot el consistori.\nDesestimada una moció sobre l’FMC\nNo ha prosperat una moció presentada per C’s on es feia petició de destitució del seu càrrec el president de la Federació de Municipis de Catalunya i elevar al proper ple la revisió de la continuïtat o no del nostre ajuntament com a institució adherida a l’FMC. Hi han votat a favor el grup proposant i el PP, mentre que hi ha votat en contra PSC, ERC, PDECAT, CE i la regidora no adscrita, i s’han abstingut ICV i la CUP.\nMoció sobre espais de publicitat per a entitats\nEl plenari ha aprovat una moció presentada per ERC per la protecció, dinamització i renovació del sistema d’espais de publicitat reservats a les entitats d’Esplugues. Hi han votat a favor tots els regidors i regidores, a excepció d’ICV que s’ha abstingut.\nEntre d’altres, amb la moció s’acorda que s’apliqui de manera més efectiva l’ordenança de convivència ciutadana i l’ordenança de publicitat amb especial atenció a les sancions previstes, així com també fer més visible l’avís a plafons i columnes que es tracta d’espais reservats per a entitats, revisar les ordenances i abordar una actualització de l’articulat, i plantejar en el marc de la propera revisió de la concessió de publicitat a la via pública la possibilitat d’instal·lar videopanells a diversos punts de la ciutat en què les entitats puguin enviar en format digital els seus cartells i activitats per tal que s’hi vagin projectant.\nMoció per renovar el contracte de la societat amb la pagesia\nS’ha aprovat una moció presentada pel PSC, ERC, ICV, PDECAT, CUP, CE i regidora no adscrita, a proposta de la Unió de Pagesos de Catalunya, que inclou el manifest “Lluita amb Unió de Pagesos per la dignitat de la pagesia” que reivindica dignificar i reconèixer el paper de la pagesia en la societat, reclama preus remuneradors per a la pagesia, i respectar les prioritats en el desenvolupament rural. Hi ha votat a favor els grups proposants, mentre que s’han abstingut C’s i PP.


El servent de Déu Andreu Prats Barrufet, fill dels esposos Marià i Dolors, va néixer a la Selva del Camp (Baix Camp) el dia 7 d´agost de 1886. El 17 d´agost d´aquell any 1886 va rebre el baptisme, i l´orde presbiteral el 21 de setembre de 1912.\nL´any 1915 va ser nomenat vicari de la Parròquia de Sant Miquel Arcàngel de l´Espluga de Francolí, i el 1931 va ser nomenat rector de la Parròquia de Sant Salvador dels Pallaresos.\nEls seus feligresos dels Pallaresos (Tarragonès) el tenien per un sant i així mateix ho creien els seus enemics, els quals l´apreciaven com a persona particular, però l´odiaven com a sacerdot. Un cop al mes feia una hora santa davant del Santíssim, cada dia, el viacrucis agenollat i una visita diària al Santíssim d´un quart d´hora, com a mínim. Vivia pobrament i el que tenia ho donava als necessitats.\nEra escrupolosament pulcre en les coses del culte i en la neteja de l´església. Apòstol infatigable en la predicació, en la pregària, en el confessionari, en la catequesi, en les visites als malalts, parlant amb la gent, etc. Profundament humil. Mai no prenia cap decisió sense haver-la precedit d´una estona de pregària.\nPressentint la persecució religiosa, va dir als seus companys sacerdots: «Ens hem de preparar per al martiri; estic segur que s´apropa l´hora del nostre sacrifici.» Quan va esclatar la revolta del 36 era rector de la parròquia dels Pallaresos. El dia 22 de juliol va ser convidat a deixar l´abadia abans de les 4 de la tarda. Després va dir als seus amics: «No marxaré si no és a la força; que els meus feligresos no puguin dir que els he abandonat.» Un amic li va contestar que això era una temeritat. Per això cap a les tres es va congregar al temple amb un bon grup de feligresos, als quals va beneir amb el Santíssim i se´n va acomiadar amb paraules paternals. Es va refugiar a casa Bofarull amb un amic seu. Al capvespre totes les coses de l´església van ser cremades, mentre Mn. Andreu i el seu amic sortien cap al camp. Mn. Andreu va plorar amargament i van resar el rosari amb el firmament il·luminat per les flames dels objectes de l´església. A les dues de la matinada van retornar a casa Bofarull, on va romandre sis dies pregant i celebrant cada dia missa.\nEl dia 27 de juliol van amenaçar la família que l´acollia amb aquestes paraules: «No sé si teniu el capellà, però si el teniu l´assassinaran aquí mateix.» En assabentar-se´n, Mn. Prats va determinar anar-se´n, camps a través, a casa del seu germà, a la Selva del Camp. Abans li van portar menjar durant tres dies a l´indret de la Cogullada. Aquí passava el dia resant. Conservava la pau i, preveient el seu martiri, repetia: «Estic conformat a passar tot el que Déu vulgui.» «Si la meva mort ha de contribuir al triomf de la fe, que vingui com més aviat millor.» Per fi va arribar a casa del seu germà de la Selva del Camp, on passava el temps resant, sovint amb els braços en creu.\nEl dia 13 d´agost es va presentar el comitè. Els seus membres van dir a la seva cunyada Antònia Roselló que es veurien obligats a matar-la si el capellà desapareixia de casa seva. A les 10 de la nit hi van anar dos homes armats reclamant el capellà. Aquest va contestar: «Ja vinc.» Va prendre el breviari i el van conduir al comitè, on va ser insultat i maltractat. Van determinar de portar-lo a Reus a declarar. En acomiadar-se del seu amic Jacint Felip li va dir: «Felip, ets molt bo, fins al cel.» Per fi se´l van emportar en direcció a Reus, i en el quilòmetre quart el van invitar tres cops a cridar «Visca la República», però ell repetia amb fervor: «Visca Crist Rei!» Els va exhortar a la conversió, a la vegada que els perdonava. Al final li van disparar uns trets amb tan mala forma que el dia següent encara se sentien els seus gemecs. El van assassinar només perquè era sacerdot. Va ser enterrat al cementiri de Reus.\nÉs bo de subratllar unes paraules que va escriure a la seva majordoma des del seu refugi: «Si algun dia sabessis la feliç sort del meu martiri, alegra-te´n, perquè seré comptat amb els de Jesús, que són els del Calvari. [...] Conformem-nos totalment amb la voluntat de Déu, que en això consisteix la veritable felicitat.»


Hotspot design Hs Thermic Verd comprar i ofertes a Waveinn\nDescripció Hotspot design Hs Thermic\nLa jaqueta tèrmica de l'excel·lència. Gràcies a la capa exterior de neoprè de la nova jaqueta HS és capaç de mantenir la temperatura del cos també en cas de condicions extremes de fred (que manté la temperatura corporal a 15C °). Un producte d'alta qualitat fabricat amb una cura meticulós en cada detall.\nSA L'estil és la col·lecció de qualitat superior hotspot disseny, la roba a l'aire lliure exercici d'excel·lència. Aquests no són només els productes fabricats per les condicions climàtiques extremes, però són un estil de vida, moda en harmonia amb una gran funcionalitat i protecció.\nCada element inclòs en aquesta col·lecció té característiques específiques, els productes que s'han de protegir de la intempèrie, que estiguis còmode i proporcionen la mobilitat, han de ser elements pràctics i duradors, independentment de la intensitat de la seva activitat. SA L'estil és una manera de viure, els productes adequats no només per a activitats a l'aire lliure, però és ideal per ser vestits tots els dies.\nSi estàs buscant una botiga online especialitzada en material de nàutica i pesca, descobreix waveinn. Com a distribuïdors oficials de la marca Hotspot design, tots els productes de nàutica i pesca que tenim en catàleg tenen la total garantia de Hotspot design. Selecciona una de les categories de Roba home i descobreix milers de productes de Roba home per practicar el teu esport favorit. Estàs interessat en Hotspot design Hs Thermic? Si tens qualsevol dubte abans o després de fer la compra, contacta’ns a través de l’apartat de contacte o per telèfon i t’ajudem. No esperis més i fes la compra a waveinn!\nCaracterístiques Hotspot design Hs Thermic\nTecnologias Hotspot design Hs Thermic\nPunt d'accés tèrmica\nTractat amb fred de l'hivern: còmode, pràctic i protegeix contra la baixa temperature.Consigliato


Forum 2004 - Documents: La responsabilitat social del turisme\nContinguts > Turisme, diversitat cultural i desenvolupament sostenible > La responsabilitat social del turisme\nLa responsabilitat social del turisme\nSegons José Luís Zoreda "el turisme som tots i és feina de tots". Això significa que cal difondre un nou paradigma de desenvolupament empresarial que tingui en compte el turisme com a una inversió i que millori la competitivitat, però amb una major sensibilitat cap a les accions socials i el medi ambient. La sostenibilitat i el turisme són de fet dues cares de la mateixa moneda, són conseqüència de propiciar els millors resultats econòmics, els millors beneficis i els millors impactes socials i ambientals per generar desenvolupament, creixement i benestar social.\nLa responsabilitat social del turisme s’ha de contemplar des de dues grans perspectives: pública i privada. Des del sector públic, se’l contempla com a efecte multiplicador, com a generador de riquesa i benestar, i la preocupació gira entorn la dificultat de què els països en vies de desenvolupament puguin defensar el seu escenari de desenvolupament en l’àmbit industrial, ja que el turisme és on hi ha una major font de progrés. Els representants d’aquest àmbit que van participar en el simposi són: Yussuf Abdullahi, ministre de Turisme d'Etiòpia, Rodolfo Elizondo, ministre de Turisme de Mèxic i Raimon Martínez Fraile, secretari general de turisme de l’estat espanyol. Des del sector privat, representat per Sebastián Escarrer, vicepresident de Sol Melià, i Jean-Claude Baumgarten, president del World Travel & Tourism Council, s’han d’incorporar diferents angles i perspectives de sensibilització cap al tema.\nAportació de Jean-Claude Baumgarten: el turisme representa el 10% del PIB després d’haver sortit d’un període de crisi en el que s’ha adoptat una nova perspectiva amb objectius turístics que prioritzen la rendibilitat, però també la necessitat de protegir el medi, tant natural i social com cultural, resultat de la consciència sobre la sostenibilitat. Les empreses gradualment han començat a convèncer-se de la necessitat de tenir una actitud responsable en la seva actuació empresarial.\nCal tenir en compte que també el consumidor ha canviat i l’exemple el donen els treballadors que se senten més còmodes en una empresa responsable cap a la societat, que no es preocupa només per la seva rendibilitat, perquè "si destruïm el nostre entorn cultural, social i ambiental, destruïm el nostre producte, ergo, el nostre futur".\nA Mèxic, Rodolfo Elizondo comenta que el turisme és una palanca important per al desenvolupament que representa un 8% del PIB i ha aconseguit disminuir la marginalitat del país; d’aquí se’n deriva la importància de les empreses, de la inversió estrangera i del propi govern. S’ha de fer del turisme una prioritat nacional que propiciï el coneixement de la diversitat cultural perquè té un gran potencial, ja no només en sol i platja, sinó també en turisme cultural, gastronòmic, etc. És necessari, però, que tant el govern com les inversions procedents de l’estranger no busquin només mà d’obra barata, sinó que adoptin una decisió conjunta per tal de formar una Comissió que faci un treball transversal que doni suport al creixement i el desenvolupament ordenat i sostenible en l’àmbit turístic.\nEls tres nivells de govern, el regional, el nacional i el local, juntament amb els empresaris han de potenciar les comunicacions i el desenvolupament social per tal de satisfer les necessitats pròpies de la població local. Si el turisme ha Mèxic s’ha incrementat fortament, a través d’una recaptació del 14'6% procedent de les divises de l’estranger, és necessari doncs que l’èxit sigui conjunt, i en aquest sentit la cultura és l'ingredient més atractiu perquè la gent vulgui visitar llocs llunyans a les seves residències.\nJosé Díaz Montañés parteix de la premissa que el turisme és un bé social de primera magnitud que ha d’estar a l’abast de tots els ciutadans sense que cap grup de població en pugui quedar exclòs. La realitat és que avui dia a Espanya hi ha un 10% de persones discapacitades que volen participar de l’activitat turística però no poden; entre Madrid i Barcelona només hi ha un 8% de l’allotjament accessible, tot i que Catalunya és una de les comunitats autònomes amb més hotels accessibles. El fet, però, és que s’han de tenir en compte dues exigències per a les empreses: incorporar els principis d’igualtat de drets i de no discriminació, i incorporar nous grups de ciutadans en activitats relacionades i derivades del turisme. Les raons per a un turisme accessible són una població discapacitada prou important (que, a més, està creixent degut als nous riscos i els nous hàbits), que el turisme és una activitat fonamental per al foment de la qualitat de vida, i la importància per si mateixa de l’accessibilitat al Nord d'Europa. Els beneficis que aquest turisme pot aportar són l’augment de les quotes de mercat, la desestacionalitat, el factor multiclient i la millora de la imatge.\nYussuf Abdullahi ens explica la situació d’un país menys desenvolupat, Etiòpia, on el turisme és d’una importància tan crucial que se’n desprèn l’estratègia del desenvolupament de l’agricultura (de la qual viu un 85% de la població) i de la industrialització. El turisme a Etiòpia, que representa un 2% del PIB, s’ha recolzat en l’exportació, sobretot de cafè, però cal diversificar les exportacions i el mateix turisme pot potenciar-ho. Els atractius d’Etiòpia són molts: històrics, naturals, culturals i paleontològics. Etiòpia té una història i una cultura com ningú, però existeixen les infraestructures perquè el potencial es faci realitat?\nA part de línies aèries amb moltes destinacions, una infraestructura hotelera creixent, una nova estructura vial, nous aeroports, una xarxa més àmplia de telecomunicacions i el foment de la inversió estrangera, el fet és que les competències federals tenen la responsabilitat de iniciar una política de foment turístic. Etiòpia pot ser un destí turístic més, al marge de les rutes habituals, que respongui a les noves necessitats del turisme perquè, a més, els països obres tenen millors condicions per al turisme: el cost de vida és baix, el treball és més barat, hi ha molta més diversitat i la burocràcia és mínima. Cal provar d’acabar amb la imatge de les sequeres i les grans fams típica d'Etiòpia. L’èxit del turisme dependrà de a qui beneficiï el sector, però "l’objectiu últim no és augmentar el PIB sinó la felicitat nacional bruta".\nSebastián Escarrer comenta que vivim en un món inestable (atacs terroristes, les guerres d'Iraq i Afganistan, la grip del pollastre, la febre aftosa, etc) i insostenible. En definitiva, en un entorn on el turisme pot fer alguna cosa, com ara generar riquesa creant treball, serveis de lleure i de salut, desenvolupant el comerç local i, sobretot, fomentant el diàleg intercultural i una major tolerància.\nEn aquest sentit, Sol Melià ha emprès en els últims sis anys una acció social sistematitzada definint objectius, establint prioritats, gestionant els grups de seguiment, mesurant les inversions i, alhora, ha fomentat una cultura corporativa de participació, de vinculació entre l’empresa i els treballadors, transmetent experiències així com fomentant el reconeixement intern. Els resultats han estat una millora de la gestió i, aquest any 2004 concretament, la creació del programa Formació i Feina per a persones afectades per la violència, així com un programa per als clients de llançament d’un Fons Solidari amb el que, per la reserva d’algun servei a través de la pàgina web, es destina un euro a l’organització no governamental que escolli el client entre aquestes quatre: UNICEF, Intermon Oxfam, Creu Roja i Proyecto Hombre. L’acció social no és una despesa, és una inversió que significa desenvolupament.\nRaimon Martínez Fraile atribueix la responsabilitat de la empresa turística, que és l’activitat econòmica més important del món en la creació de riquesa econòmica i social, tant a l’exterior com a l’interior. D’una banda, l’exterior convenç aquells que no són del sector turístic de la importància del turisme com a creador de riquesa i, de l’altra, es predica també de portes endins. Això comporta un canvi en el sistema de gestionar els recursos humans que suposa investigar, aprofundir en aquest camp i trobar la manera de gestionar-ho de manera diferent a la d’ara, ja que "essent la principal indústria de riquesa, tenim la gran responsabilitat de gestionar aquests recursos humans de distinta manera que al segle XVIII" perquè el turisme té dues cares: una que genera riquesa, que integra, que crea mestissatge, que crea imatges de marca que aposten per la felicitat de les persones i és un factor determinant pel desenvolupament dels pobles; però també una altra cara que destrueix selves, crea ghettos, discrimina i menysprea a través de la utilització d’aquells espais.


Inversors especialitzats a la BioRegió de Catalunya: Qui és qui? - TheNBP\nNova economia: 22@\nPer Nuria Peláez | 30 Abr 2019\nUn dels ingredients d’èxit de la BioRegió de Catalunya és la solidesa del seu ecosistema inversor especialitzat. Treballen colze a colze amb els emprenedors del sector, sumen al voltant de 600 milions d’euros disponibles per invertir i són el millor reclam per atreure venture capital internacional. Qui són? Què busquen?\na inversió en empreses de les ciències de la vida i de la salut a Catalunya s’ha multiplicat per 12 en la darrera dècada. La xifra d’inversors internacionals que aposten per aquestes companyies s’ha duplicat en només 2 anys, però sense dubte un dels ingredients d’èxit de la BioRegió de Catalunya és la solidesa del seu ecosistema inversor especialitzat.\n“Els periodistes s’estranyen que sorgeixin tants fons especialitzats en life sciences, però jo crec que encara hauria d’haver més”, defensa Lluís Pareras, director del veterà HealthEquity i fundador d’un dels recent arribats, Invivo Ventures. I si crèieu que aquest mes Joc de trons coparia tots els spoilers, atenció al que llença Pareras: “El sector viurà grans notícies en pocs mesos”.\nés el fons especialitzat en biomedicina més consolidat a Espanya. El seu primer fons, Ysios BioFund I (65 milions) està en fase de desinversió, amb exits tan notables com la venda de Stat-Dx a Qiagen per 154 milions d’euros. El segon (Ysios BioFund II Innvierte, de 126,4 milions) ha participat a destacades operacions recents del sector, tant a la BioRegió de Catalunya (per exemple, la ronda de 21,3 milions d’euros aixecada per Minoryx després de l’estiu passat) com a l’estranger. La més recent, fa tot just uns dies, participant en una sèrie D de la firma nord-americana Aura Biosciences de 35,7 milions d’euros. Després de la marxa d’un dels seus cofundadors, Josep Lluís Sanfeliu (veure informació d’Asabys Partners), el fons compta actualment amb quatre socis: Joël Jean-Mairet, Julia Salaverría, Cristina Garmendia i Karen Wagner, i ha reforçat el seu equip amb nous analistes i venture partners. Ysios està treballant ja en el seu tercer fons, centrat específicament en el desenvolupament de medicaments, encara que de moment no hi ha dates confirmades.\nJosep Lluís Sanfeliu va sorprendre el sector fa uns mesos en sortir de Ysios Capital, fons que havia cofundat fa 11 anys, per llançar la seva pròpia firma d’inversió: Asabys Partners, amb seu a Barcelona i especialitzada en projectes biotec en fases inicials, tecnologies mèdiques i projectes d’innovació digital en l’àmbit de la salut humana. Asabys Partners va arrencar amb els seus primers inversors incloent el Banc Sabadell el setembre de 2018. A més de la seva sòcia, Clara Campàs (ex directiva de Kern Pharma), en les últimes setmanes s’han anat coneixent els noms d’altres companys d’aventura que integraran Asabys com ara Sylvan Sachot, exexecutiu d’Ysios Capital, i Eduardo Sanchiz, exconseller delegat d’Almirall. La gestora està en fase de captació de fons per al seu primer vehicle inversor, Sabadell Asabys Health Innovation Fund. Aspira a captar aquest any 70 milions d’euros: entre els inversors destaquen juntament amb Banc Sabadell, amb 10 milions compromesos, i l’Institut Català de Finances amb 5 milions, altres inversors com el president de Isdin, la fundadora de BlueCap, Maite Barrera o la família propietària de Reig Jofre. El seu target? “Busquem sobretot projectes de descobriment de fàrmacs amb validació preclínica en l’àmbit dels centres de recerca, dispositius mèdics terapèutics disruptius i tecnologies de salut digital que utilitzin la tecnologia per al tractament efectiu o coadjuvant de patologies clíniques -explica Josep Lluís Sanfeliu-. Centrarem la nostra activitat en empreses espanyoles però ampliem el focus també en un 30% del fons altres països de la UE i Israel. El nostre objectiu és tancar una dotzena d’inversions des de capital llavor fins a sèries B, amb una mida màxima per operació del 10% del volum de capital”. Spoiler: confien tancar almenys tres inversions abans de l’estiu.\n, la gestora de capital risc de CriteriaCaixa, gestiona actualment més de 200 milions d’euros adreçats a companyies espanyoles de salut, però també indústria i TIC, des de fases inicials i acompanyant el seu creixement. Actualment inverteix entre 0,5 i 5 milions d’euros per companyia depenent del seu estadi i pla de desenvolupament. Què busquen? Principalment nous agents terapèutics, sense descartar algunes inversions en la resta dels subsectors. El portafoli d’inversió en salut de Caixa Capital Risc inclou actualment una trentena de companyies, entre elles empreses de la BioRegió de Catalunya com Stat DX, Aelix, Minoryx, Transplant Biomedicals, ProteoDesign, Mosaic Biomedicals, Iproteos, Devicare o GlyCardial Diagnostics, entre d’altres.\nés un inversor de capital risc amb 200 milions d’euros sota gestió que inverteix en companyies tecnològiques i de ciències de la vida en etapes seed i sèries A. Inveready divideix la seva activitat en tres verticals: TIC, Instruments Híbrids (debte i capital) i Life Sciences. Inveready Life Sciences està liderat per Josep Maria Echarri, Roger Piqué i Sara Secall. Inveready Biotech III és el tercer fons de la firma en ciències de la vida, sector en el qual va començar a invertir al 2008. El fons compta amb 30 milions d’euros: el 70% procedeix d’inversors privats com Reig Jofre, Previsió Sanitària o Sputnik Capital, i la resta d’iniversors públics com Fond-ICO Global, l’Institut Català de Finances i Sodena. El fons té previst invertir en unes 20-25 rondes de fins a 5 milions d’euros. La meitat dels fons s’invertiran, segons explica la firma, en coinversió amb finançament no dilutiu i altres fons especialitzats en empreses espanyoles de desenvolupament de fàrmacs que prevegin llicenciar la seva molècula en un període de 3-4 anys. L’altra meitat es destinarà a empreses de tecnologies mèdiques, enabling technologies i firmes de producte Over the Counter i de venta privada amb potencial creixement a través d’operacions corporatives o inversions. Inveready participa actualment en companyies tecnològiques i empreses de la BioRegió de Catalunya com Palobiofarma, Atrys Health o AVX Pharma.\nGuy P. Nohra, cofundador a San Francisco del grup inversor Alta Partners i referent del sector, va aterrar el 2017 a Barcelona per crear per primera vegada fora dels Estats Units un fons especialitzat en ciències de la vida: Alta Life Sciences. Entre els seus socis destaquen Montserrat Vendrell -ex directora de Biocat i del Parc Científic de Barcelona-, Miquel Valls o Scott Moonly. Alta Life Sciences és el primer fons directe d’Altamar Capital Partners, grup independent de serveis financers creat a Madrid el 2004 que gestiona 6.000 milions d’euros. Actualment Alta Life Sciences està en fase d’aixecament de capital: “El nostre objectiu és aconseguir 100 milions d’euros, tot i que no és fàcil sent un primer fons. Els nostres inversors són fons de pensions, asseguradores, institucions públiques i family offices: dos terços espanyols i després internacionals”, explica Montserrat Vendrell. El destí de les seves apostes? “Volem invertir tant en fases primerenques, per poder seguir invertint en etapes posteriors, com en etapes més consolidades, per equilibrar el risc -explica Vendrell-. Prioritzem les empreses que tinguin vinculació amb el mercat espanyol. Els fàrmacs – suposaran gairebé el 50% de les nostres inversions, sobretot medicina personalitzada i que vagin adreçats a necessitats del mercat no cobertes”. Alta Life Sciences ja ha liderat tres operacions, totes elles en empreses de la BioRegió de Catalunya: Peptomyc (4,2 milions d’euros), Bionure (4 milions) i Mediktor (3 milions).\nFundat el 2012, HealthEquity és una societat de capital risc especialitzada en projectes early stage de dispositius mèdics, biotecnologia i serveis sanitaris que va aixecar un total de 11 milions d’euros. Promoguda pel Col·legi Oficial de Metges de Barcelona i el grup financer Riva i Garcia, entre els seus inversors figuren les farmacèutiques Ferrer i Esteve, Crèdit Andorrà i diversos family offices, a més de finançament de l’Institut Català de Finances i el Ministeri d’Economia a través del CDTI. En el seu portafoli figuren empreses de la BioRegió de Catalunya com Minoryx, GlyCardial o Peptomyc, i altres com Sanifit o la suïssa Versantis. Els líders de Healthequity, Lluís Pareras i Albert Ferrer, acaben d’anunciar la creació d’una nova gestora. Es diu Invivo Capital Partners i gestionarà el fons Invivo Ventures, que acaba d’anunciar un primer tancament de 40 milions d’euros gràcies a les injeccions de capital de l’European Investment Fund (EIF), Fond-ICO Global, el fons de fons de capital risc de l’Institut de Crèdit Oficial, i l’Institut Català de Finances, entre d’altres inversors privats. Tots dos fons conviuran de forma paral·lela, encara que HealthEquity ja està en període de desinversió.\nSi t’interessa llegir més sobre el sector català de les ciències de la vida i de la salut, consulta el blog de Biocat


esternut – Psico-Ajuda\nPublicat el 2 de juliol de 2008 22 de gener de 2009 per Pilarll — 1 comentari\nBusquem una explicació a tot – l’esternut\nConstantment intentem buscar una explicació sobre aspectes que ara per ara són desconeguts per nosaltres: el per què de la consciència, de l’ànima, la relació ment-cos….. Destinem molts esforços per fer estudis i arribar a les respostes.\nPerò agafem un exemple, “l’esternut”. Fa temps que ja es va voler saber què era i què el provocava:\nEs pensava que l’esternut era un escapament de l’ànima, Aristòtil i Hipòcrates explicaven l’esternut com una reacció del cap davant una substància estranya que entrava per les foses nasals.\nEls romans per la seva banda pensaven que quan s’esternudava s’estava expulsant els mals esperits per la qual cosa els retenien, i per tant es felicitava a la persona que ho aconseguia.\nMes tard per culpa d’una epidèmia es va començar a dir “jesús” cada vegada que algú feia un esternut perquè probablement, per culpa de l’epidèmia aquella persona patiria una mort segura.\nS’intentava buscar una explicació més enllà del fet en sí, i finalment ara sabem que l’esternut és simplement un acte reflex.\nAquest exemple el podem comparar amb les explicacions que estem buscant actualment. No pot haver actes, situacions, conceptes, etc. que volem trobar-hi una explicació més enllà del fet i potser no n’hi ha cap?\nPodeu consultar també Per què badallem\nEtiquetes: esternut, filosofia


Capítol 1: El retorn\nVa enviar saliva a la vegada que la seva dona, degut a la por que els feia sentir aquella situació. Ella ja s’havia aixecat del llit nerviosa amb el cap a vessar de suposicions, s’estava posant les sabates quan el seu home va cridar:\n-Tranquilitza’t! Ja duen cap aquí a l’Adrià!\nVaren baixar els dos preocupats a la sala d’estar. En seure al sofà, es van fondre en una abraçada eterna que els omplia de pau; això els va dur a pensar, pensar en el seu rol com a pares i les seves obligacions. El silenci va omplir la sala de sorolls esgarrifosos que feien més impacient l’espera. Havia passat mitja hora des que s’havien assegut, quan de cop i volta varen trobar el seu fill a la vora del sofà on es trobaven. No varen donar cap tipus d’importància al bon home que l’havia portat, tan sols volien abraçar el seu fill per saber que realment es trobava allà amb ells.\nA l’endemà, asseguts a la cuina esmorzant, aprofitant que el seu fill encara no s'havia llevat, la Laia va treure el tema de la situació viscuda l’altre nit. Enric, obviant el final de la conversació, va intentar esquivar la baralla. Ja fa temps que sabien de l’existència de la malaltia del seu fill, però ell no ho volia admetre, per aquesta raó evitava qualsevol conversació sobre el tema. En el moment en què l’exaltat home va abandonar la sala, va aparèixer Adrià somrient, ja que no aniria a l’escola a petició de la mare... El que no sabia era que el portarien per primera vegada al psicòleg.\nEstaven esperant a la sala d’espera de l’establiment quan la mare s’adonà que el seu fill s'havia esfumat sense deixar rastre. Ella, nerviosa i exaltada, va baixar a tota pressa per les escales de cargol que tan caracteritzaven la consulta de la Dra. Calafell. En arribar baix, va agafar el seu mòbil i va telefonar l’Enric, qui sortí corrents de la feina per anar a la trobada amb la seva dona. Varen agafar el cotxe per anar cap a casa i esperar trobar-lo allargat al llit del seu estudi o botant damunt aquest, fent veure que és un superheroi. Les seves suposicions eren certes, però era massa tard. El nin havia estat estès al matalàs deixant la seva silueta en aquest; s’havia enduit el seu abric i les claus, aparentment això va tranquil·litzar la parella però, si miraven més endins, veurien com el seu cor bombejava a mil per hora. Creient que tot estava baix control, van anar a la consulta per parlar ells sols amb la psicòloga, ja que realment també ho necessitaven. En ser allà els van atendre de seguida.\n-Bon dia senyora Soler, com està el seu fill?\n-Avui no venc amb el meu fill, sinó que venc amb el meu espòs a parlar amb vostè.\nLa Dra. Calafell va fer un gest amb la mà per indicar que entressin a la seva sala de visites.Varen seure a les còmodes butaques de vellut vermell. Hi va haver un silenci de cinc minuts molt incòmode per als tres, fins que la doctora va demanar la seva opinió sobra l’Adrià. La mare, penedida, va contestar:\n-Aviam, nosaltres ja fa temps que sabem que li passa alguna cosa, però no sabem què. Jo em sento anul·lada com a mare simplement pensant que se m’escapa el fill com si res.\nLa psicòloga va moure el cap de baix dalt fent entendre a la Laia que l’entenia. I successivament va preguntar-li a l’Enric què en pensava ell del tema. Amb el cap acotat va començar a parlar returant-se com si d’un ninot de corda es tractés:\n-Jo no… No penso que… el nen tengui res.\nRealment l’home tan sols volia anar-se’n d’allà, li atabalava la idea que el seu fill fos com el seu pare, ell no volia admetre que duia allò als gens, per molt que no fos una malaltia de transmissió genètica. Per a ell la consulta s’havia acabat. Va sortir per la porta deixant la seva dona amb un cúmul de sentiments barrejats a din: es sentia enfadada, trista, desmotivada, aclaparada… tot es resumia en un únic sentiment, decepció.\nJa eren les set del capvespre quan els tres integrants de la família es varen trobar de nou a la seva llar. L’Enric ja havia preparat el sopar, i ,en arribar la Laia, va quedar boca oberta amb aquell gest per part del seu home. Però no només això, sinó que, de sobte, el seu fill va aparèixer per la porta de la cuina anat cap a ella per abraçar-la. Aquella carícia va ser el millor regal que podia obtenir. En seure’s a la taula que havien posat els dos homes de la casa, l’Adrià se va adonar que faltava la salsa roquefort; es va aixecar i va trobar el cos inert del seu germà gran que havia mort en un accident de trànsit feia ses mesos. El nen, en xoc, va quedar paralitzat sense poder cridar. En veure que el nin no tornava, el pare es va aixecar de la taula i va anar a cercar-lo. La cuina semblava una escena d’una pel·lícula de por. Va abraçar el fill, però ell no responia. La mare, quan entrà per la porta de la esgarrifosa cuina, també va quedar en xoc. Aquella situació la superava, no podia més. L’Enric, en ser l’únic conscient que quedava, va trucar l’ambulància i la policia. Això va alarmar excessivament als veïns de la zona.\nLa segona planta de l’hospital no era un lloc molt desitjat, i menys la sala d’emergència. Varen separar els tres integrants de la família en diferents salas. Quatre hores després, l’Enric va poder passar a veure la seva dona, allò el va envair de pau i felicitat. Es podia veure la preocupació de la malalta per molt que la tapés amb un gran somriure fals. Mentre s’abraçaven, entrà a l’habitació un metge un tant estrany. Va tancar la porta amb força, com si estigués enrabiat amb si mateix. L’Enric, exaltat per la situació, va fer sortir el doctor amb ell, per tal d’evitar cap tipus de noticia a la seva dona. El pare de l’Adrià li va dir al bon home:\n-No vull saber res. Vols que et digui com em fa sentir el meu fill… en agafar-lo en els meus braços, vaig sentir com es movia en ells i s'arraulia, com buscant adaptar-se a mi i em va mirar amb aquests grans ulls. Vaig acostar la meva mà a la seva i em va agafar el dit amb força, com si no volgués deixar-me anar mai més i llavors ho vaig saber... Vaig saber que el més meravellós del món havia arribat i que les llàgrimes que queien pel meu rostre no eren fruit de la por o el dubte, sinó de la més absoluta felicitat...\nCapítol 2: En una altra vida\nRetornam a aquella nit. Aquella en que la telefonada a les 6h i 39min va alarmar a la parella de aquella humil casa. Però aquesta vegada des de l’altre cara de la moneda o millor dit des de l’altre vida.\nAquella nit em sentia amb ganes de sortir de festa, anar a la platja amb ella. L’ésser humà més perfecte d’aquest mon. La Reina era bellesa, senzillesa i pau. En veure’m apareixes se li van il·luminar els ulls com si fossin estrelles. Els seus cabells eren negres com el carbó i feien olor a sabó de lavanda. Ella em feia sentir feliç simplement amb veure la seva peculiar cara. Era la peça fonamental per a la meva vida. Solíem anar a Cala del Cementiri, una platja íntima, que no molta gent coneixia. Era perfecta, podíem córrer lliures en els pocs metres de llargada que tenia aquella cala. Es va tombar damunt les meves cames perquè l’acaricies, que intel·ligent. Normalment, fèiem allà una hora però aquella nit va ser diferent. Vaig començar a sentir sorolls al voltant nostre, pels arbres i matolls que es trobaven il·luminats tan sols per la llum de la lluna. No em va transmetre molt bones sensacions però no volia que s’acabes aquell moment, per tant vaig seguir allargat. La Reina, que tenia una oïda molt fina i molt valor, va encaminar-se cap a aquella palmera. Jo la vaig seguir molt decidit i en mirar entre les branques del voltant vaig descobrir a una parella que estava mantenint relacions sexuals.Pel meu cap va passar la idea de que fossin infidels a les seves parelles, ja que anar a fer-ho a una platja, una nit, sense ningú, no era el més normal. Els ho vaig demanar i em van prendre per boig. L’home pujant-se ens calçons em digué:\n-Nen, que hi fas per aquí sol? Ets somnàmbul? Vols que et duguem a casa?\n-No estic sol. He vingut a passejar amb la Reina.- va respondre de manera esquiva.\nAquells bon homes van agafar-me de la mà i varen telefonar al meu pare, que per cert, es veu que el coneixia. Jo, sense oposar-me’n, vaig entrar dins el cotxe blau marí, que semblava nou d’ahir. Sort que La Reina no amollava pels perquè sinó hagués tingut un problema amb la parella.\nEn arribar a casa vaig entrar per la porta vermella i gran que donava directament al menjador. Els pares es trobaven asseguts i abraçats al sofà. Sense fer gaire soroll vaig posar-me davant seu, amb intenció de donar-los una alegria quan despertessin. Efectivament, en llevar-se cinc minuts després es llançaren cap a jo per donar-me l’abraç més llarg que em podia imaginar, no m’amollaven. Sense posar-me els pijames, ni fer-me net les dents em vaig estirar al llit. Aquella nit havia estat com un somni.\nEl matí següent em vaig aixecar i baixant per les escales, sense voler, vaig sentir com els pares parlaven, parlaven sobre mi i el que havia passat la nit passada. Varen dir que jo tenia un problema i que ells també, que m’havien de portar al metge del cap, que el pare no ho volia acceptar. Jo sabia que era diferent als altres però no entenia des de quan somiar s’havia convertit en malaltia. L’ensurt que em va donar el pare en sortir per la porta nerviós va dur-me a entrar a la cuina per fer-li companyia a la mare. Aquell dia no anava a l’insti perquè la mare deia que havia d’ajudar-la i acompanyar-la a fer uns enviats. Em va semblar be. Ja eren les 12:37 quan la mare i jo varem sortir per la porta ben vestits i polits. Vam anar a un lloc on mai havia anat. Aquelles escales en forma d’espiral em fascinaven. Vaig pujar-les il·lusionat sense saber el que m’esperava dalt. En arribar, ens vam a seure a una sala, semblava una mescle entre una casa de gent rica i un hospital. En adonar-me’n del que era, em vaig acubar, vaig sentir-me fora de lloc. De sobte, una dona molt ben vestida que desprenia autoritat, serietat i intel·ligència, va sortir per la porta que posava sala 1. Vaig sentir el meu nom. Em vaig posar nerviós, tan sols volia anar-me’n d’allà. Sense dubtar, vaig sortir corrents per aquelles escales que em marejaven, sense que ningú s’adonés.\nEra allà de nou, però aquella vegada sense la Reina. Em vaig veure sol, aburrit. En zero coma em trobà damunt una roca de vora la platja. Era un super heroi, un gladiador , o tan sols un excursionista o arqueòleg semblant al Tadeo Jones, que tant admirava. Jo era conscient que allò tan sols era una mena de somni o il·lusió però si intentava aturar-ho sentia com si el meu cos es ressentís, em trobava malalt i tenia vòmits i migranyes. Per tant, perquè viure la vida si puc somiar una molt millor?\nJa eren les set manco quart quan vaig notar que el meu cos necessitava aliment, necessitava els sopars de la meva mare i les xerrades del meu pare així que vaig partir cap a casa. A més sabia que anava a donar-los una alegria. En arribar, només vaig trobar el pare. Estava pensatiu i a la vegada enrabiat amb ell mateix. Ja per animar al meu pare i per sorprendre a la meva mare, vaig proposar al pare per preparar el sopar. Anàvem a fer una ensalada de fruita i llom a la planxa. Mentre ell preparava el magnific sopar ja vaig dedicar-me a posar la taula. Varem sentir la porta, sabíem que era la mare. Nerviosos la varem rebre, sense saber que anava a dir. Ella tan sols va somriure. Quan ens varem asseure a la taula, com sempre, em vaig adonar que faltava el ketchup pel llom. El meu cor no podia anar més accelerat. Dins la cuina vaig veure a la persona més important que m’havia deixat fa menys d’un més. El cos del meu germà es trobava estes al terra. No vaig saber com reaccionar tan sols em vaig quedar quiet.\nDos segons després em recordo dins l’ambulància rodejat de metges i aparells estranys. El següent que recordo, després d’haver vist la agulla d’anestèsia de deu centímetres de llarg, és trobar-me dins la una sala de l’hospital escrivint aquest text, la historia de la meva vida o un resum de ella.\nCapítol 3: La bogeria\nL’Enric després d’acabar de parlar amb el metge va decidir anar a veure al seu fill. No sabia on es trobava així que va anar a la recepcionista del centre mèdic per demanar-li. Va tardar uns minuts en trobar a l’Adrià en aquella extensa llista de ingressats. Després d’estar cercant, li va dir que es trobava a la tercera planta, a l’habitació nombre 306. El pare desesperat va córrer cap allà sempre respectant als altres, sense fer molt soroll. En estar davant aquella porta el cor li va començar a bombejar a mil. Els nervis van augmentar però allò no el va impedir a obrir la porta. El va veure al llit amb una petita tauleta damunt. Estava escrivint una mena de quadern. Allò va entendrir al pare. L’Adrià, il·lusionat per la visita, va fer una senya amb la mà indicant que entres. En mirar-se als ulls varen poder transmetre el que sentien l’un per l’altre sense dir ni una sola paraula. El nin preocupat va demanar-li al pare com estava la mare. El pare feliç li va contestar:\n-Fill meu, la mare esta fantàsticament, es troba a l’habitació 350, no molt enfora d’aquí. Tu com et trobes?\n-Em trobo bé, un poc cansat. Perquè m’ho has demanat tan preocupat?\n-Perquè fa un moment he viscut una situació raríssima. El metge que et va tractar fa unes hores ha vingut cap a mi exaltat. Pel meu cap a passat la idea de que t’havia passat alguna cosa, per això no l’he deixat parlar i he vingut a cercar-te.\nDesprés d’aquelles paraules es varen abraçar deixant de banda la tauleta al terra. Sense adonar-se’n ja havia passat mitja hora des de que va entrar a aquella habitació de la tercera planta.\nAl dia següent, el pare va sortir de la sala 350 per anar a cercar un bon berenar per compartir amb la seva dona. Li va portar una torrada amb tomàquet fregat i un té negre de Londres. Allò va treure un somriure a la cara de la Laia i per tant una al seu. L’Enric estava content perquè tot havia passat, la seva família estava be. Passaven els dies a l’hospital perquè encara no els havien donat d’alta. Va causar una rutina aburrida i cansada pel pare de la família, lo que el va dur a pensar en l’origen del problema. Ja no hi havia pensat més però, de sobte, va recordar que tot allò venia arrel del cos mort del seu fill major. Li va venir la pena al cos, la felicitat que sentia es va transformar en ràbia cap a les persones que podrien haver fet aquell acte de tan mal gust. S’hi va posar a pensar durant hores però no trobava mai la raó. Sabia que l’Adrià no s’enrecordava de res. No ho trobava just però va decidir no tornar a treure el tema per tal d’evitar mal.\nDesprés d’un any l’home encara seguia anant a l’hospital diariament. Era estrany que si estaven be no els deixessin anar a casa, pensava l’Enric. Ja semblava que vivia allà. Ell cada dia veia al seu fill com escrivia i com la seva dona reia amb ell durant hores. Allò l’omplia de satisfacció i superació. Ja feia exactament una any que havia passat el desastre a la cuina quan un home va entrar per la porta i va abraçar a l’Enric, es tractava del seu millor amic de l’infància. Es varen asseure a les incòmodes cadires del tercer pis. L’amic li va demanar com anaven les coses. Ell va respondre:\n-Beníssim, em sento genial. La Laia i l’Adrià estan molt be però encara no entenc la raó de perquè no ens deixen anar cap a la nostre llar.ç\n-Jo trop que estan bé però els metges els volen observar per si reaccionen malament a algun tipus de comportament. Podem anar a veure-los?\nL’Enric va assentir il·lusionat per la visita. Va pujar gairebé corrents i quan eren davant la porta del seu fill es va aturar de manera sobtada. El Biel no s’esperava res del que anava a passar. L’anava a deixar en xoc però els metges no li van voler dir res per veure la seva reacció cap a la situació.\nL’Enric es va enfadar amb el Biel, el va fer fora de l’estudi. Havia fet plorar al nin. L’home espantat corregué cap al metge que hi havia més a prop, qui va resultar el metge que tractava a la família Soler. I la va dir regirat:\n-Doctor, m’està vacil·lant, hi ha alguna càmera oculta?!\n-Sabia que et passaria això.\n-Clar. Està boig. Em pot explicar que està passant?! -va dir exaltat.\n-Ara t’ho explicaré tot però posa’t còmode que va per llarg.\nEs varen asseure i varen començar a parlar o més ben dit, un a parlar i l’altre a escoltar.\n- El teu amic té un serio problema, començaré a explicar-te tota la història.\n“El tres d’octubre a les 22:37 varen entrar per la porta com urgències dos pacients i un home que corria darrera ells desesperat, tots vam saber de seguida que era l’home de la dona i el pare del nen. Varem ingressar directament als dos a l’hora a dos quiròfans diferents, deixant al pare sol i molt nerviós. Actualment pensar que aquella situació de nervis i desesper van fer tornar boig a l’home, ja que varem estar moltes hores sense comunicar-li res, ni bo ni dolent. La dona, que nomia Laia, va sortir amb vida però molt dèbil d’urgències. En canvi el nin es trobava en millors condicions. No varem deixar que la mare i el fill tenguessin contacte per tal de evitar un mal record d’aquella situació que va deixar tan afectada a la família. L’Enric semblava feliç, be, era feliç. Dos dies després, el fill, que semblava el més sa, va caure en un somni profund. I un dia després a la mare li va agafar un infart. No sabíem com anava a reaccionar l’home, pensava que li passaria pel cap l’idea de suïcidi però no. Era més feliç que mai, però un dia es va atracar a mi i em va dir: - la meva dona te gana i no li he portat res, t’importa donar-me alguna cosa?- en aquell moment no sabia que dir-li. Ho varem parlar uns quants psicòlegs de l’hospital i jo, i vam acordar seguir-li un poc el rollo fins que el poguéssim traslladar a un centre de psicologia. Varen anar passant els dies i ell es comportava estrany, cada vegada més. Finalment la teoria és que un cúmul de varies situacions d’estres i negació l’han duit a no voler acceptar la mort dels que estima. Això li passa a moltes persones però ell ho ha portat a l’extrem.L’extrem de fer que estan vius, fent que és tots els integrants de la família. Mantenint conversacions entre ell mateix, fent preguntes i respondre-les ell. Això es deu a un sentiment de solitud, de por a quedar-se sol.”\nTot això es va confirmar quan dins la seva cartera vam trobaran paper arrugat i vell on posava: “si et sents en soledat quan estàs sol, estàs en mala companyia”. Això va fer pensar als metges que no volia quedar sol per tal de no sentir aquesta sensació de que ets bona companyia ni per tu mateix.


La jutgessa obliga Sant Cugat a retirar una estelada per segon cop\nLa titular del Jutjat del Contenciós Administratiu número 2 de Barcelona, Elsa Puig, ha tornat a obligar l’Ajuntament de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) a retirar una estelada que el consistori ja va haver de retirar de la plaça de Lluís Millet el 23 de novembre del 2016, i que va traslladar a la plaça d'Octavià.\nA la sentència, que condemna amb costes de 300 euros l’Ajuntament, la magistrada adverteix el consistori que no pot tornar-la a col·locar enlloc més, perquè estaria incomplint el mandat judicial, igual que va passar el primer cop.\nAdmet que en la primera sentència s’ordenava la retirada de l’estelada de la plaça de Lluís Millet, que era on onejava. Però afegeix que els fonaments del dictamen eren “clars” en el fet que l’estelada “no podia col·locar-se a cap espai públic”. És per això, indica la magistrada, que la decisió de l’Ajuntament de traslladar l’estelada de la plaça de Lluís Millet a la plaça d'Octavià “vulnera allò acordat en l’esmentada sentència”.\n"Tantes vegades la tornarem a penjar”\nTambé remet a diverses manifestacions públiques de l’alcaldessa del municipi, Mercè Conesa, que demostren, a parer de la jutgessa, “de manera ben clara”, la “voluntat d’actuar vorejant allò resolt al procediment”. La sentència recull literalment declaracions com les expressades al diari digital ‘El cugatenc’ el 20 de novembre del 2016, on Conesa deia “tantes vegades com es retiri l’estelada, tantes vegades la tornarem a penjar”.\nPer tot plegat, la jutgessa anul·la l’actuació de l’Ajuntament de Sant Cugat del Vallès que va consistir a col·locar l’estelada a la plaça d'Octavià, “perquè és contrària a allò resolt a la sentència” anterior, i ordena “la retirada de l'estelada esmentada”. A més, adverteix el consistori “que no podrà col·locar-la a cap més espai públic” i li imposa les costes judicials amb un topall de 300 euros.\nProcés El jutjat ordena a Sant Cugat treure l'estelada El Nacional


Art journal | Blog de Coses\nAvui m'encantaria explicar-vos, si és que encara no ho sabeu, què és això de l'art journal. La traducció literal no m'agrada gaire així que us ho interpreto com a diari visual.\nLa veritat és que des de petita que he acompanyat el meu dia a dia d'un diari personal, sí pot sonar cursiloide però no ho puc negar, és així. També us he de dir que mai l'he portat al dia, bé, ni al dia ni a la setmana, en realitat em puc passar mesos sense escriure ni una paraula perquè me n'oblido completament però el fet és que no ho he deixat de fer mai.\nI perquè us foto aquest rollo? Doncs perquè això de l'art journal em permetria ajuntar dues parts de mi, la d'escriure coses sobre la meva vida i l'scrapbook.\nNo és que amb l'scrapbook no en tingui prou és senzillament és que aquest altre format ofereix unes altres possibilitats. Agafem una llibreta enquadernada i allà deixem plasmats les nostres emocions, vivències, records, frases que ens arriben,... generalment la gent ho fa en una doble pàgina però bé, això és el de menys. De tècniques per fer servir són totes les que conegueu i les que us volgueu inventar, aquí us deixo algunes petites obres d'art perquè veieu de què va.\naquest i el següent son de la Jenn Olson\nde daisy yellow\nde The queen of cupcakes\nHi ha gent que fa veritables obres d'art, no crec que això ens hagi de fer enrere, cadascú fa el que li surt i la interpretació del què està bé i què no en l'art té una part de subjectivitat bastant important. Com veieu es poden fer servir tots els materials i tècniques que se us acudeixin, qui cada setmana explica i fa un video del seu procés creatiu d'una d'aquestes pàgines és Donna Downey, té un estil molt característic, aquestes pàgines són seves.\nsi voleu veure com la fa cliqueu aquí!\nJo ja em vaig fer amb la meva moleskine especial per a esbossos (per poder utilitzar pintures, aquareles i demés) i aquest va ser el meu primer mini i modest intent! A veure si vosaltres també us animeu!


Badanotis :: Badalona programa diferents activitats amb motiu del Dia Internacional de les Dones\nBadalona programa diferents activitats amb motiu del Dia Internacional de les Dones\nL'acte institucional serà dijous 5 de març, a les 18 h al Zorrilla; es llegirà el manifest i s’atorgaran els premis Trencant Invisibilitats; el premi individual es concedeix a la periodista Clara Bayo i el premi col·lectiu a la Fundació SIQUE\nRedacción/ Imatge: Arxiu - 05/03/2015 05:35\nBadalona programa diferents activitats amb motiu del Dia Internacional de les Dones, que es commemora el 8 de març. Pel que fa a l'acte institucional serà aquest dijous 5 de març, a les 18.00 hores al Teatre Zorrilla, situat al carrer del Canonge Baranera, 17. Es tracta d'un acte que, presentat per l'actriu Cristina Solà, estarà presidit per la regidora de Cultura i Ciutadania, Montserrat Salgado i en el qual es llegirà el manifest amb motiu del Dia Internacional de les Dones, que de fet el llegirà la Glòria Pérez-Salmerón. Aquest any, coincidint amb el primer centenari de la creació de la Xarxa de Biblioteques Populars de la Mancomunitat de Catalunya, el Govern de la Generalitat ha declarat el 2015 com a 'Any de les Biblioteques'. Seguint, doncs, el fil conductor d'aquesta declaració, es llegiran diversos textos en relació a les dones i la lectura.\nLa celebració servirà també per lliurar els premis Trencant Invisibilitats que enguany arriben a la seva dotzena edició. El premi individual s'atorgarà a la periodista valenciana d'aquesta casa, Clara Bayo, "pel seu continuat esforç en donar a conèixer les activitats dels grups i entitats de dones de Badalona"; i el premi col·lectiu a la Fundació SIQUE! "pel seu compromís, implicació i trajectòria de treball amb grups de persones amb diferent capacitat intel·lectual".\nHi estan convidades totes les dones de Badalona. Per assistir-hi cal reservar invitació al Centre de Recursos i Assessorament de les Dones (CRAD) situat al carrer Arquitecte Fradera s/n, Nau 2 de l'antic Escorxador, també al telèfon 93 387 54 88.\nMissatges a la plaça de la Vila\nAbans però, el mateix dijous 5 de març de 16.30 a 17.30 hores es portarà a terme a la plaça de la Vila l'acte sota el lema: 'Missatges'. Un acte organitzat per la Federació Dones Badalona on es vol reflectir que no totes les dones poden usar els mitjans de comunicació informàtics. Es representarà un tros de mar amb una ampolla gegant on totes les persones podran dipositar el seu missatge, un missatge que, expliquen, no sempre és ràpid i que sovint triga molt a expressar-se i a arribar.\nDel 4 al 25 de març de dilluns a divendres, de 10.00 a 20.30 hores i dissabte, de 10.00 a 14.00 hores es podrà visitar l'exposició: 'Veïnes, ciutadanes'. Organitzat per l'Àrea de Cultura i Ciutadania a la Biblioteca Central Urbana Can Casacuberta (Mossèn Anton Romeu, 40-48).A Catalunya, els moviments veïnals de la dècada dels setanta van tenir una intensitat i una extensió molt destacades La participació de les dones en aquests moviments va ser molt rellevant i alhora decisiva per a la mateixa existència. Aquesta exposició contribueixi a reconstruir la participació femenina que és a l'origen de moltes escoles, mercats, jardins, centres de salut i d'atenció a les dones que han humanitzat - o potser seria més precís dir feminitzat - les nostres ciutats.\nDivendres 6 de març a les 20.30 hores tindrà lloc el Concert de la Dona al CCT Can Canyadó (carrer Pompeu Fabra s/n). Amb motiu del Dia Internacional de la Dona Treballadora l'Associació de la Guitarra de Badalona (AGB) juntament amb el Centre de Recursos i Assessorament per a les Dones (CRAD) organitzen un concert amb Raquel Benito Concertista internacional i professora al Conservatori Professional de Lleida. Interpretarà obres d'Esteban Daza, Manuel de Falla, Isaac Albéniz i Heitor Villalobos. L'entrada és lliure.\nDilluns 9 de març a les 18.00 hores es durà a terme la xerrada: Les dones mai estem en crisis. A càrrec de les companyes del Barcelonès Nord al Museu de Badalona (plaça de l'Assemblea de Catalunya, 1)i organitzat per la Federació Dones Badalona.\nDimecres 11 de març, de 10.00 a 12.00 hores arriba la xerrada: 'Igual... QUÈ?' Una reflexió sobre l'equilibri de la balança de la igualtat home-dona a la Fundació Ateneu Sant Roc (carrer de Càceres, 34-36) i a càrrec de la Fundació Ateneu Sant Roc.\nDijous 12 de març, a les 18.30 hores tindrà lloc un recital poètic: 'Parlen les dones. Parla Montserrat Abelló'. Serà al Cor de Marina (Rambla, 11) amb entrada lliure i està organitzat per la Plataforma Anastàsies Bdn.\nDivendres 13 de març, a les 18.00 hores una sessió especial de Teatre: Sessió especial del Dia Internacional de les Dones ‘Nadia / Kabul / Barcelona'. Dramatúrgia: Nadia Ghulam, Carles F. Giua, Eugenio Szwarcer. Direcció: Carles fernández Giua. Intèrprets: Nadia Ghulam, Carles F. Giua, Eugenio Szwarcer. Al Teatre Principal (carrer de Francesc Layret, 41) organitzat per l'Ajuntament de Badalona. Venda d'entrades al CRAD (carrer de l'Arquitecte Fradera, s/n - antic\nescorxador). El preu és de 5 euros.\nTambé el mateix divendres 13 de març, a les 21.00 hores es durà a terme el Sopar del Dia Internacional de les Dones. Un sopar creat com a punt de trobada dels diferents col·lectius i grups de dones de Badalona als anys 70 perquè les dones de la ciutat es relacionin en un ambient distès i festiu. És al Restaurant Can Devesa (carretera de Badalona a Montcada, Km 6) i està organitzat per la Federació de Dones Badalona. Venda de tiquets a Federació Dones Badalona (Centre Cívic Torre Mena, plaça de Trafalgar, s/n, de dilluns a dijous de 18.00 a 20.00 hores).\nContinua l'agenda el dimecres, 25 de març, a les 14.00 hores amb la Paella Solidària del Dia Internacional de les Dones al Gimnàs AV Congrés (carrer de Sant Marc, 6, local 15) organitzat pel Grup de Dones del Congrés.\nDel 9 al 16 de març es faran diferents activitats en la Setmana d’activitats del Dia de les Dones a Badalona Sud. La Setmana d’activitats està impulsada pel Projecte d’Intervenció Comunitària Intercultural de Badalona Sud Vivim la diversitat per guanyar la igualtat. El Sud de Badalona és ple de vida, vine a gaudir d’una setmana d’activitats per a la convivència, on tots i totes en serem protagonistes!\nDia 9 de març, a les 15.30 hores el Teatre Fòrum: Dona Lluitadora? Sí, sempre! Al Casal Cívic Sant Roc. Promou: Dones i Barri en Xarxa i Amb Veu de Dones.\nDia 10 de març, a les 17-30 hores Cinema infantil al Consorci Badalona Sud. Promou: Cibercaixa\nDia 12 de març, a les 18.00 hores l'activitat infantil: 'Badadones: el joc del 8 de març' a la Biblioteca Sant Roc. Promou: Àrea de Cultura i Ciutadania.\nDia 13 de març, a les 9.30 hores el taller de cuina intercultural: 'Con mucho gusto' al Casal Cívic Sant Roc. Promou: Consorci Badalona Sud i Projecte ICI.\nDia 13 de març, de 17.00 a 20.00 hores l'activitat Central: actuacions musicals, tallers, jocs esportius, ràdio en directe... a la plaça dels Pescadors, Promou: Equip Comunitari.\nDia 16 a les 9.30 hores la caminada històrica: Les dones de la fàbrica Haissa. Lloc de sortida: Mercat Municipal de Sant Roc. Promou: Consorci Badalona Sud i Ajuntament de Badalona.\nMissatges a la plaça de la Vila de Badalona\nConcert de la Dona al CCT Can Canyadó\nAgenda d'actes AQUÍ


Invertim en vehicles per a la Policia Local de Gandia • José Manuel Prieto. Weblog\nInvertim en vehicles per a la Policia Local de Gandia\nEl vicealcalde de Gandia, Josep Alandete i el coportaveu de govern, Jose Manuel Prieto han comparegut en roda de premsa per informar dels principals acords als quals s’ha arribat durant el transcurs de la Junta de Govern celebrada aquest matí.\nEn primer lloc, Jose Manuel Prieto ha informat de l’inici de l’expedient per a la contractació de la nova flota de vehicles de la Policia Local. L’expedient compta amb un pressupost de licitació de 412.000 € i sobre el mateix, el coportaveu ha destacat que es tracta de l’expedient de contractació d’aquest tipus més important que s’ha realitzat en els últims anys. “Es tracta d’un procés de rènting pel qual una vegada finalitzat el termini de contracte, 48 mesos, podrem tornar a disposar de vehicles totalment adaptats a les noves necessitats i en el millor estat”.\nD’aquesta manera, l’expedient compta amb quatre lots diferenciats:\n– 4 vehicles tipus turisme amb cabina per a detinguts. L’import d’aquest lot ascendeix a: 164.000 €\n– 2 vehicles tipus turisme sense cabina per a detinguts. L’import d’aquest lot ascendeix a: 90.000 €\n– 2 vehicles tipus tot terreny. L’import d’aquest lot ascendeix a: 78.000 €\n– 1 furgó d’atestats. L’import d’aquest lot ascendeix a: 80.000 €.\nL’expedient de contractació és obert i contempla un període de 48 mesos pel que fa a l’ús dels vehicles des del lliurament d’aquests.\nTambé s’ha informat que la Junta de Govern ha aprovat a petició del departament de Benestar Social dues subvencions directes. D’una banda, es concedeixen 12.500 € al Centre d’Acollida Sant Francesc d’Assís i 14.250 € a ASMISAF perquè puguen continuar amb la seua tasca.\nPrieto també ha explicat que durant les dues últimes setmanes s’han aprovat sengles ajudes per l’incendi forestal pel que fa a equipaments d’infraestructura privada. “D’aquesta manera, la Junta de Govern ja ha aprovat tota ajuts sol·licitats pel que fa a equipaments privats i d’habitatge. Eren qüestions complementàries a les asseguradores destinades a danys dins dels habitatges”.\nDurant la compareixença, Josep Alandete ha informat que s’ha concedit un ajut de 5.000 € per part de la Conselleria d’Economia Sostenible destinada a fires comercials que es destinarà a la Fira del motor.\nL’altre punt que ha destacat el vice alcalde és la proposta de dictamen que haurà de passar per la corresponent comissió informativa i el plenari municipal sobre l’obertura d’un nou període d’informació pública de la 83 modificació del Pla General i que afecta el trinquet situat en el barri de Roís de Corella.\n“És un tema heretat de la legislatura del PP a causa de la mala planificació i gestió que es va realitzar per construir aquesta infraestructura. Amb aquesta mesura seguim fent els passos per al seu desbloqueig”.\nTal com ha explicat Alandete, la Conselleria a través del Servei d’Infraestructura i Paisatge, ha sol·licitat que es modifique la proposta municipal introduint arbrat més alt i que s’inclogués en la xarxa d’infraestructures verdes de la ciutat. S’espera que aquest tràmit concloga entre els mesos de gener i febrer.\nSobre aquest aspecte, Jose Manuel Prieto, ha demanat a PP que presente una proposta sobre el trinquet, “una infraestructura que ells no van saber finalitzar. Hem donat diverses solucions a aquest problema i esmenat tot el que no es va fer bé en aquell moment i que va derivar en una paralització de les obres per ordre judicial. Mentrestant, nosaltres seguim treballant per donar-li una solució tot i la irresponsabilitat que demostren els populars demanant que arreglem el que ells no van saber fer. Hui tenim un esquelet parat per culpa de la seua nefasta gestió i seguim esperant que proposen alguna cosa per donar-li viabilitat”.\nFinalment, Alandete va declarar que “Esperem poder aclarir tota aquesta qüestió. S’ha demostrat que allò va ser una decisió nefasta de govern de PP i nosaltres som ací perquè aquesta infraestructura puga tornar a convertir Gandia en capital de la pilota valenciana”.\nUna Setmana Literària que és més que una setmana\n‘Estiu Festiu’ acostarà la música i les actuacions de carrer a la ciutadania durant l’època estival\nReprenem la programació de ‘Viu Marxuquera’\nReprenem les actuacions culturals amb el Borja Port Art\nRealitzem una compra extraordinària de llibres per augmentar el fons de la xarxa municipal de biblioteques


Una sardana aèria per la Capitalitat de la Sardana 2013 d'Arenys de Munt\nVuit dansaires de la colla Xàldiga de Barcelona suspesos a 25 metres d'alçada han interpretat un espectacle únic al ritme de la Cobla dels Sons Essencials\nDilluns, 18 Març 2013 11:38\nArenys de Munt ha estrenat aquest dissabte amb un espectacle únic la Capitalitat de la Sardana 2013, la primera de la història. Una plaça de l'Església plena de gom a gom ha gaudit de "La Sardana Universal", una coreografia aèria interpretada per vuit dansaires que suspesos a 25 metres d'alçada per una grua han fet vibrar el públic assistent. L'espectacle, amanit amb la música en directe de la Cobla dels Sons Essencials, ha comptat també amb l'actuació de grups de cultura popular de la mateixa població com gegants i castellers. A més, i com no podia ser d'una altre manera, l'espectacle ha estat un homenatge al ball de la sardana amb un ampli repàs a la seva història.\nArenys de Munt és des d'aquest dissabte la capital mundial de la sardana. La població del Maresme va donar el tret d'inici a la seva Capitalitat de la Sardana, la primera de la història, amb la voluntat de posar en valor la dansa més tradicional de Catalunya, així com donar visibilitat a d'altres manifestacions artístiques que també conformen la identitat catalana com són els esbarts dansaires, els correfocs i els diables, els trabucaires, els castells, els gegant o els capgrossos. Tenint clars els objectius, l'espectacle inaugural, la 'Sardana universal' que es va representar dissabte al vespre, va ser una bona declaració d'intencions.\nA 25 metres d’alçadaEl plat fort de la nit es va reservar per al final quan els espectadors van haver de mirar al cel per veure un espectacle únic. Vuit dansaires de la colla Xàldiga de Barcelona suspesos a 25 metres d'alçada van interpretar una original sardana aèria al ritme de la música interpretada per la Cobla dels Sons Essencials. L'espectacle, que s'havia representat amb algunes variacions a l'aplec de Budapest del 2012 amb un èxit rotund, va deixar els espectadors bocabadats davant la perfecta sincronia dels vuit dansaires amb la música de la banda i amb la suggerent il·luminació de la plaça. Els actes de dissabte eren el primer tastet d'un any ple d'activitats a l'entorn de la sardana, una dansa mil·lenària com diu la tradició, però que també s'actualitza als nous temps i gustos com es va poder veure a Arenys de Munt.


Activitat formativa al col·legi Frangoal de Castelldefels | No Somos Invisibles\nSeguint amb les visites a centres d’ensenyament, també aquest mes de febrer hem tornat a Castelldefels per a fer la nostra activitat formativa. En aquest cas els alumnes eren del tercer curs de la ESO.\nEl Taller sobre Valors i Motivació de No Somos Invisibles és una activitat que desperta molta curiositat entre els joves, tant per la forma com pel contingut. El nostre repte és fer-la prou atractiva com per mantenir l’interès dels assistents durant tota la sessió.\nLa nostra satisfacció arriba quan la participació en la part del debat és intensa i variada. I així va ser-ho en aquest cas, tenint compte que hi van venir més de seixanta persones! Donem les gràcies als professors i professores d’aquest centre per la seva acollida.


L'alcaldessa de Camarasa s'ha queixat, segons explica el diari Segre, de la situació viscuda aquest cap de setmana a la seva localitat, que ha qualificat d'horrorosa, en omplir-se de vehicles per tot arreu, fins i tot caravanes.\nL'alcaldessa ha explicat a aquest mitjà que els veïns han hagut de protegir bancs i zones particulars amb cordons, per evitar que fossin usats pels visitants, molts d'ells sense mascaretes i sense respectar tampoc les distàncies de seguretat.\nUna de les zones més massificades va ser l’àrea recreativa Maria Rúbies al costat del riu, on desenes de persones van fer pícnic i es van banyar. També a la zona de Sant Llorenç de Montgai s'han vist vehicles per tot arreu.\nLizaso explica també que la major part de visitants eren de la regió de Lleida, però n'hi havia també d'altres zones de Catalunya i Andorra. Per aquest motiu l'alcaldessa ha expressat el seu malestar i impotència, davant d'una situació que diu que els Mossos coneixien.


L’interès per la ciència uneix alumnat de batxillerat de set centres educatius en les V Colònies Científiques de l’UJI\nLa cinquena edició de les Colònies Científiques, organitzades pel Vicerectorat d'Estudiantat i Compromís Social i la Unitat de Suport Educatiu, ha reunit al llarg d’una setmana estudiantat de batxillerat de set centres educatius amb l’objectiu de donar a conèixer, a través d’activitats pràctiques i tallers, diferents disciplines científiques. Concretament, enguany ha participat en les colònies alumnat de Vila-real, Castelló, Benicàssim, el Port de Sagunt, Llíria i València.\nDurant cinc dies, aquests joves científics i científiques han pogut fer pràctiques i aprendre nous conceptes en les àrees de tecnologia, física, biologia, química, matemàtiques i anglès per a la investigació. Marina Martínez, de l’IES Eduardo Merelló del Port de Sagunt, vol estudiar Enginyeria Aeroespacial en un futur i destaca com gràcies a les colònies «he pogut conèixer diferents àmbits de la ciència i fer pràctiques de totes les assignatures. M’ho he passat molt bé». Algunes de les matèries que més els han agradat han sigut les pràctiques de Física o Matemàtiques, tal com assenyalen Guillem Rodilla, de l’IES Laurona de Llíria; Sergio Andrés, de l’IES Francesc Tàrrega de Vila-real, i Gabriel Roca, del col·legi San Cristóbal de Castelló, els quals voldrien estudiar alguna titulació relacionada amb aquestes matèries.\nAquesta experiència també ha servit l’alumnat per a familiaritzar-se amb l’entorn universitari, segons assenyala l’alumna María Catalán, de l’IES Politècnic de Castelló, així com per a descobrir millor les seues vocacions dins de l’àmbit científic i tècnic, tal com explica Empar Ferrer, de l’IES Violant de Casalduch de Benicàssim. «Fer diverses matèries en les colònies m’ha ajudat a saber quin camí vull triar», ha assenyalat l’estudiant, una idea que també comparteix Indra Zarco, de l’IES Francesc Tàrrega de Vila-real, qui assegura que «aquesta experiència t’ajuda molt a veure com són les titulacions per a decidir en un futur el que vols estudiar».\nA més de les diferents pràctiques i experiments, els estudiants també han pogut gaudir d’altres activitats de caràcter més lúdic i han pogut conèixer el món laboral de primera mà amb visites a empreses. En aquesta línia, l’estudiant de l’IES Politècnic de Castelló Marc Falcó assenyala que li van agradar les activitats esportives per tal de poder conèixer més els companys i companyes, així com la visita a l’empresa Torrecid.\nLes Colònies Científiques de l’UJI són, per tant, una bona oportunitat per a l’estudiantat d’enriquir els seus coneixements i tenir una orientació amb vista a decidir el seu futur universitari, alhora que desenvolupa altres tipus de destreses personals. Tal com resumeix Samuel Bonet, de l’IES Francesc Tàrrega de Vila-real, «una de les coses que més m’ha agradat de les colònies ha sigut poder treballar en grup amb els companys, a més de conèixer els laboratoris i realitzar diferents pràctiques. Tot junt ha sigut una experiència nova i diferent que em servirà per al futur».


L'assemblea comarcal d'ERC Garrotxa escull una nova executiva - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a L’assemblea comarcal d’ERC Garrotxa escull una nova executiva\nEsquerra Republicana de la Garrotxa va realitzar dissabte una assemblea on va decidir la nova executiva comarcal, que estarà presidida per Miquel Reverter, actual alcalde de Castellfollit de la Roca. El partit polític vol aconseguir representació a tots els municipis de la comarca, amb l’objectiu d’impulsar polítiques republicanes al màxim de municipis possibles. Una novetat és que els republicans crearan una coordinació de grups a l’oposició per primera vegada.\nL’atleta garrotxí Genís Grau és el nou campió d’Espanya de Triatló esprint\nEl triatleta de Castellfollit de la Roca Genís Grau és el nou campió d'Espanya de triatló esprint. Grau va aconseguir el títol tot i caure en una de les voltes amb bicicleta, però al final va poder remuntar posicions per endur-se el triomf més important…


Guies docents 8,359 registres trobats 11 - 20 anar al registre: La cerca s'ha fet en 0.01 segons.\n4 p, 92.4 KB Arqueologia de les Societats Complexes  / Micó Pérez, Rafael ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n5 p, 97.8 KB Literatura catalana  / Martínez Gil, Víctor ; Cassany Cels, Enric ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n3 p, 88.8 KB Antropologia política  / Álvarez Litben, Silvia Graciela ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n5 p, 95.8 KB Pràctiques de camp en antropologia social i cultural II  / Álvarez Litben, Silvia Graciela ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n6 p, 107.0 KB El Mediterrani en la Prehistòria  / Risch, Roberto ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n9 p, 116.4 KB Filosofia política  / Rius, Mercè ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n4 p, 91.9 KB Semiologia musical  / Martinez Trabal, Santos ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n5 p, 98.1 KB Recursos instrumentals per a la recerca en antropologia  / Lubbers, Miranda Jessica ; Castellvi Girbau, Jordi ; Fradejas Garcia, Ignacio ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\n7 p, 107.1 KB Novel·la catalana del segle XX  / Aulet Amela, Jaume ; Universitat Autònoma de Barcelona. Facultat de Filosofia i Lletres\nGuies docents : 8,359 registres trobats 11 - 20 anar al registre:


Messi brinda el guardó a Iniesta i Xavi | FCBarcelona.cat\nMessi brinda el guardó a Iniesta i Xavi\nLeo Messi, el guanyador de la Pilota d’Or 2010, va voler compartir el seu trofeu amb els altres finalistes, Iniesta i Xavi. El ‘10’ va brindar pels seus companys.\nVa guanyar el Barça. Leo Messi, Andrés Iniesta i Xavi Hernández, de costat, estaven situats a la part capdavantera del Palau de Congressos de Zuric i van escoltar amb atenció quan el seu entrenador, Pep Guardiola, va pronunciar el nom del vencedor. Finalment, Messi es va emportar la FIFA Pilota d’Or 2010 per un estret marge de vots per sobre d’Iniesta i Xavi. Sorprès, l’argentí la va dedicar “als companys i a tots els barcelonistes”.\nEra el punt àlgid de la nit. Minuts abans, tots tres, així com Gerard Piqué, Carles Puyol i David Villa, havien pujat a l’escenari com a integrants de l’alineació ideal del 2010. La gran gala anual de la FIFA reconeixia el Barça com l’equip del moment, amb sis futbolistes blaugrana en l’onze mundial.\nDedicat a Xavi i Iniesta\nDesprés de tots els moments viscuts, el viatge de tornada cap a Barcelona va ser una autèntica festa. La delegació culer es dividiria en dos avions: directius i convidats, per una banda, i els jugadors i els seus familiars, per l’altra. En aquest segon, totes les mirades estaven posades en Leo Messi. I l’argentí no va dubtar a tenir un record per als seus companys. “Vull brindar per Xavi i Iniesta, que tot i que el premi l'hagi guanyat jo, ells el mereixen igual o més. Així que és per a ells”, va manifestar el ’10’ des del seu seient, entre aplaudiments.\nIniesta i Xavi, que ocupaven les files posteriors, van rebre amb un somriure i agraïment les paraules del doble Pilota d’Or. Tots tres es van fotografiar per celebrar l’èxit del Barça i a continuació s’hi van unir els altres tres blaugranes presents a Zuric. L’avió dels guanyadors aterraria a l’aeroport del Prat poc abans de la mitjanit amb uns expedicionaris que radiaven felicitat.


Catarroja estudia que el Port aculla un dels camps de treball per a joves de l’IVAJ\nInicio Actualidad Catarroja estudia que el Port aculla un dels camps de treball per...\nCatarroja estudia que el Port aculla un dels camps de treball per a joves de l’IVAJ\nEl Port de Catarroja podria convertir-se en un emplaçament privilegiat per a un dels camps de treball que organitza l’Institut Valencià de la Joventut (IVAJ) a l’estiu, i als quals acudeixen joves de tot el món. És un dels assumptes que han tractat el secretari general de l’Institut Valencià de la Joventut, Jesús Martí, i el regidor de Joventut de Catarroja, Raül Camacho.\nMartí ha visitat l’Ajuntament de Catarroja i s’ha reunit conjuntament amb Camacho i amb la regidora de Cultura, Rosa Pérez, el de Festes, Daniel Portillo, i la d’Impuls Econòmic, Lorena Silvent. En la reunió, Martí ha mostrat la seua voluntat de crear una xarxa d’ajuntaments que compten amb centre d’informació juvenil i donar suport a les polítiques municipals en matèria de jovenut.\nTambé ha explicat als regidors el projecte d’oci educatiu per a impulsar les iniciatives d’educació en el temps lliure des del moviment associatiu. Així mateix, ha oferit a l’Ajuntament de Catarroja que s’inscriga en el programa de Garantia Juvenil. Una iniciativa europea que proporciona ofertes formatives i d’ocupació als joves que no tenen treball ni estudien.\nCatarroja també ha signat un conveni amb l’IVAJ perquè en els pròxims mesos, els joves puguen sol.licitar el carnet jove i el d’alberguista al centre d’informació juvenil de la localitat.\nArtículo anteriorPuçol busca vecinos interesados en colaborar en la acogida de refugiados\nArtículo siguienteQuart celebra una Muestra de Ajedrez Saludable para sensibilizar de sus beneficios ante enfermedades como el alzheimer


Descripció - Can Camisa, Turisme rural, Sant Martí de Llémena, Gironès (Girona)\nCasa de turisme rural en un entorn privilegiat envoltada de natura, al bell mig de Girona i Olot. Un oasi de pau i tranquil·litat per a gaudir amb la família o amics.\nCan Camisa és una casa de turisme rural totalment restaurada en un entorn privilegiat i envoltada de natura. Situada al bell mig de Girona i Olot a Sant Martí de Llémena. A la casa podeu gaudir d’una tranquil·litat inigualable amb un ampli jardí i piscina privada.\nLa casa té una capacitat de fins a 12 persones, disposa de 5 habitacions i 3 banys. A la planta baixa hi ha una sala d’estar amb llar de foc, sofà i TV que comunica amb la cuina que està totalment equipada i amb el saló menjador que també disposa de TV, DVD i un sofà. En aquesta mateixa planta hi trobem un bany amb dutxa.\nA la segona planta és on hi ha les 5 habitacions. Una habitació suite amb wc i dutxa, 2 habitacions de matrimoni, 1 habitació amb 2 llits individuals i una altre habitació que comunica amb aquesta i no està separada per cap porta en la que hi trobem una llitera. En aquesta mateixa planta hi trobem un ampli bany complert amb dutxa i banyera d’hidromassatge.\nTota la casa té calefacció i Wifi gratuït i el terra de tota la segona planta és de parquet.\nLa zona exterior de la casa és un oasi de pau i tranquil·litat on hi trobem una gran extensió de jardí amb una piscina totalment vallada, una zona amb porteries de futbol i xarxa de voley. Disposa de 2 porxos coberts, un amb caire romàntic en el que hi ha una taula i cadires i un segon i ampli porxo en el que hi trobem la barbacoa, el ping-pong, taula i cadires per a menjar tots junts. Dins la mateixa finca de la casa es pot passejar per la llera de la riera de Granollers de Rocacorba o gaudir de l’antic safareig convertit en una gran peixera natural. Amb aquest entorn, la casa es converteix en un indret ideal per als adults i nens en el que desconnectar i gaudir de la natura.\nSuperfície 170 m2\nSuperfície terrassa coberta 35 m2\nNúm. Registre a Turisme PG000826\nGran espai exterior: porteries de futbol, xarxa de voley i ping-pong\nServeis i equipaments detallats de Can Camisa\nPorteries de fútbol Per precaució, recomanem portar pilotes\nXarxa de voleibol Per precaució, recomanem portar pilotes\nJenny 25 Març, 2019