Escola Martí Inglés: 2014\nEI - LES CAIXES D'APRENENTATGE\nEls alumnes d'Educació Infantil treballem les matemàtiques, la llengua i el cos a través de les caixes d'aprenentatge. Aquest curs en tenim 3 i a cada sessió ens presenten diferents activitats sobre un contingut més concret. És una metodologia nova d'aquest curs i té un plantejament molt motivador.\nAquí podeu algunes de les activitats que ens han presentat les diferents caixes!\nP5 CAIXA SENTITS 1\nP3 CAIXA LLENGUA\nP5 Caixa llengua\nP3 CAIXA MATES\nP5 Caixa de mates\nP4 Caixa llengua 1\nP4 Caixa mates 1\nP4 Caixa sentits 1\nCI Taques amb molta imaginació\nA cicle inicial continuem amb els grafismes!\nAquesta vegada, a partir d'unes taques fetes amb pintura i amb l'ajut de la nostra imaginació i la nostra creativitat, hem dibuixat unes taques molt divertides.\nMireu l'elaboració i els resultats del nostre treball!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 12:33 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 1r, 2n, C. Inicial, Inicial\nCI Sortida a la farinera i els aiguamolls\nEl passat dimecres dia 19 de Novembre els alumnes de CI vam anar a visitar la farinera de Castelló d'Empúries! Allà ens van explicar moltes coses interessants sobre el blat i vam fer un taller de pa!\nA la tarda vam visitar els aiguamolls de l'Empordà, on un guia ens va explicar un conte sobre els ocells i després vam poder anar a veure'ls a les casetes de vigilància. Que bé que ens ho vam passar!\nAquí us deixem recull de fotografies de les experiències viscudes.\nCS Taller de l'oli\nEl dia 13 d'octubre els alumnes de cicle superior van fer un taller sobre l'oli: van descobrir els diferents tipus d'olis que hi ha, el procés de fabricació,... i per finalitzar van fer un tast d'olis.\ntaller oli c.s\nPublicat per Escola Martí Inglés a 13:18 Cap comentari:\n4t- Aprenem MATES jugant !!!\nCom podeu veure també aprenem matemàtiques jugant amb els companys i companyes a l'unno, puzzles, l'oca, escacs, tangram, activitats jclic, conecta 4... A més d'aprendre a respectar i interpretar les normes dels jocs, els torns de joc dels altres... i sovint treballar de forma cooperativa. Per cert, són jocs de taula aconsellables per jugar a casa en família !!\nP3 - HA ARRIBAT LA TARDOR!\nFinalment sembla que ha arribat la tardor i a P3 hem volgut fer uns cargols molt bonics descansant damunt unes pedres.\nTambé hem aprofitat que els nens i nenes de la classe han portat moltes fruites de tardor per fer un berenar molt bo. Hem tastat magranes, moniatos, codony, mandarines, pomes, nous, ametlles,...Gràcies a tots i totes per la vostra col·laboració!\nI també podreu veure que hem obert una carbassa perquè volíem saber de quin color era per dins. Hi havia opinions de tots colors; groc, taronja, vermell, blau, lila.... La vam agafar, observar, tocar, olorar i tastar!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 11:49 Cap comentari:\nAquest curs 2014-2015, els alumnes d'educació infantil hem començat aquesta nova dinàmica de treball. Els nens i nenes aprenen cada dia moltes coses dins d'aquests cinc espais diferents i estimuladors de vivències i experiències. L'observació, el plantejament d'interrogants, l'experimentació, l'assaig i l'error, la creativitat, els diàlegs, la comunicació, la relació amb els altres i el desenvolupament de rols són les accions que més predominen en aquest dia a dia.\nEls cinc ambients són:\n- AMBIENT D'ART:\nEntenem l'art com a un mitjà per experimentar i expressar sensacions, emocions i pensaments. Els nens i nenes a través de l'art ens mostren diferents aspectes de si mateixos, com per exemple: què pensen, quins sentiments tenen i com veuen la realitat que els envolta.\nDes d'aquest ambient volem fomentar la sensibilitat artística personal i no "estereotipada", per això apostem per utilitzar, generalment, material no estructurat i que pugui donar moltes possibilitats a l'infant: elements naturals de l'entorn (pinyes, pals, pedres), tubs, cordes, taps, xapes, etc...\nEn conseqüència experimentem les diverses tècniques artístiques tot seleccionant, interpretant i composant amb els elements.\nEn aquest espai hi facilitem diferents materials i eines perquè cada infant crei el seu itinerari artístic. És a dir, l'ambient d'art està format per quatre espais: pintura, modelatge, volum i grafismes que cada nen/a escull segons la seva necessitat.\nEls infants es poden moure lliurament en l'ambient i fer l'activitat que més els hi agradi a cada moment.\nEn el recull d'imatges de l'ambient d'art hi podreu veure el que hem fet fins ara en els diferents espais.\nA l'espai de pintura hem pintat amb els colors de la tardor, els hem barrejat i hem observat quins colors en sortien. Hem pintat amb sorra, primer amb les mans i posteriorment amb pinzell.\nTambé disposem de tres cavallets de pintura, on els infants han pintat lliurament.\nA l'espai de modelatge hem creat arbres de tardor amb pals, plomes, fulles, pinyes i plastilina.\nA l'espai d'escultura hem creat escultures amb material divers: tubs, trons, cd's, taps,...i també hem fet sacs de tardor amb xarxes i elements propis d'aquesta estació.\nA l'espai de grafismes hem dibuixat lliurement, hem fet grafismes resseguint la silueta de les fulles de la tardor, hem resseguit i calcat fulles i hem creat grafismes amb mosaics i cordes.\nUn cop finalitzada la sessió d'ambients dediquem 15 minuts per recollir l'espai, asseure a la catifa i fer una petita assemblea sobre com ha anat l'activitat, en quin espai han gaudit més, què han creat, el que no els hi ha agradat....\nAmbient d'Art 1\n- AMBIENT DE JOC SIMBÒLIC:\nEls infants juguen a representar diferents rols imitant accions de la vida quotidiana i establint relacions entre ells (el joc de la caseta, el joc de la botiga, el joc de nines). Han jugat a representar la vida real, explorar i reproduir el món social dels adults que els envolta. Representen personatges de forma espontània, repeteixen accions i situacions viscudes que són molt properes i avancen en el procés d'autonomia. En les fotografies podreu veure com es desenvolupen tots aquests aspectes dins el joc de la botiga, la cuina, la cura de les nines, la neteja i el circ.\nAmbient de Joc Simbòlic 1\n- AMBIENT D'EXPERIMENTS:\nEn l’ambient d’experimentació els nens i nenes observen, manipulen, investiguen, experimenten, es fan preguntes i formulen hipòtesis del què passarà. Amb tot això posen en pràctica diferents activitats intel·lectuals: classificar, relacionar, ordenar, analitzar, interpretar,...\nCom veureu en les fotos, en aquest primer mes, la mainada tenien diferents llocs per poder escollir dins l’aula.\n- Han experimentat amb sorra molt fina de la platja. Tenien estris a prop seu per poder abocar i transvasar d’un lloc a l’altra, estris com: pots, culleres, safates, sedassos, embuts, coladors,... també hi ha barrejat macarrons, cigrons,...\n- Tenien un altre espai amb imants , on han fet cosetes molt xules i han descobert que se’ls hi enganxava a la part de ferro de la cadira, ells mateixos provaven a la fusta i veien que allà no passava el mateix. També han descobert que segons el costat que volies enganxar l’imant no es podia.\nUn altre espai consistia en tubs de diverses maneres, grandàries, .. i també boles, pilotes de ping-pong, taps de suro,..\nTambé tenen un espai d’observació amb les lupes. Hem sortit a fora al pati a buscar formigues, cucs, aranyes,..les hem posat en un pot que és lupa i hem observat més detingudament com són, com es mouen ...\nEn una altra sessió, els hi vaig portar panotxes de blat de moro, estaven encantats desgranant –la i remenant, posant, treien,...\nVan tardar poca estona, en posar alguns grans de blat de moro en el sorral, doncs van veure que els hi havia posat cotxets, camions, tractors,... i ells mateixos es van construir els caminets,..és increïble la imaginació que els desperta el poder remenar i manipular amb elements naturals.\nTambé podreu veure, que vaig fer una experiència més dirigida. Vam posar vinagre + oli + aigua en un got de vidre i ho vam deixar reposar. Els més curiosos es van adonar de que el vinagre “sura” i que l’oli es quedava al fons.\nAmbient d'experiments 1\n- AMBIENT DE CONTES:\nMirar, llegir, escoltar contes, comentar el que passa en una història, buscar informació... són accions que fan els infants en aquest espai.\nLa biblioteca és un espai per gaudir i trobar el gust per la lectura, un espai que ens ajuda a pensar, a reflexionar, a créixer, a estimar el món que ens envolta, a comprendre les persones , a saber de la diversitat.\n- AMBIENT DE CONSTRUCCIONS I MOTRICITAT FINA:\nConstruir és un procés realment creatiu on intervenen diferents capacitats, estratègies i recursos.Aquí s'afavoreix la imaginació i la creativitat a través de diversos materials diversificats, estructurats i no estructurats (peces de fusta, rampes, tubs, oueres,...) que permeten construir diverses instal·lacions. Com veureu a les imatges, han construït diverses estructures, han dissenyat diferents traçats per la via del tren i els cotxes.\nEn aquest espai també hi té cabuda el treball dels diferents conceptes matemàtics: (gran-mitja-petit), formes geomètriques, relacions de simetria i equivalència, seriacions i lògica...\nEn referència al treball de la motricitat fina, els infants desenvolupen la capacitat de coordinar els moviments més petits, més acurats i més fins. Per això duen a terme activitats d'enfilar, col·locar, treure, posar objectes, .... de forma totalment lúdica.\nAquestes setmanes hem treballat les construccions amb fustes i tubs, han fet carreteres i vies per el tren, han jugat amb el garatge de cotxes i els animals del zoo. Aquí teniu un recull de fotografies de les activitats dutes a terme.\nAmbient de construccions 1\nPublicat per Escola Martí Inglés a 20:00 Cap comentari:\nAquest any amb celebrat la castanyada amb molt bon temps!\nDe bon matí, els nens i les nenes de sisè han passat per les aules i ens han fet una petita representació teatral d'una història de castanyes. Després hem fet apadrinament; i entre padrins i fillols hem elaborat les paperines de les castanyes. A la tarda hem fet festa grossa tot ballant danses de Tardor i seguidament hem fet la castanyada! Ha estat un dia fantàstic! Cliqueu sobre l'àlbum que teniu a continuació i en podreu veure les fotos.\nEls alumnes de sisè van fer de castanyeres i castanyers.\ncastanyada cs 14\nPublicat per Escola Martí Inglés a 18:31 Cap comentari:\nP3, P4 i P5 SORTIDA A FRUCTÍCOLA DE SANT PERE PESCADOR\nEs temps de tardor, i els alumnes d'educació infantil hem treballat aquesta fruita que sovint la mengem per esmorzar. Hem anat fins a Sant Pere Pescador per poder observar de quin arbre provenen les pomes, com es recullen, on es porten, com es guarden i com ho fan per portar-les a les botigues. Un treball molt enriquidor i molt vivencial. Després de la visita varem dinar en un parc i varem fer jocs en grup fins que va ser l'hora de tornar cap a l'escola.\nA continuació trobareu dos àlbums, un és del grup de P3 i P4 i l'altre àlbum és del grup de P5\nP3 i P4 Sortida a les pomes\nP5 Sortida a les Pomes\nPublicat per Escola Martí Inglés a 18:52 Cap comentari:\n1R TASTETS DE FRUITA\nA la classe de primer estem treballant les fruites de la tardor i aquest dilluns vam poder fer un tastet de les que hem estat treballant!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 21:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 1r, C. Inicial, Inicial\n2n L'AVENTURA D'EN BEAT\nEl dilluns 20/10 va venir a la classe de 2n l'oncle de l'Elena, en Beat! Ens va explicar les seves aventures amb la bicicleta!\nA en Beat li agrada molt anar amb bicicleta i va arribar a Palau-saverdera des de Suïssa, són uns 1.200 km i els va fer en només 11 dies! Ens va ensenyar la bicicleta on porta tot l'equipatge necessari, una tenda per dormir, farmaciola, carregador solar pel mòbil, i moltes coses més! També ens va ensenyar unes fotos molt boniques dels paisatges que va anar trobant pel camí! Va ser molt interessant!\nMoltes gràcies per fer possible l'experiència!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 21:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: 2n, C. Inicial, Inicial\nA cicle inicial estem treballant els grafismes a l'àrea de plàstica. Mireu quins treballs més bonics estem fent!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 21:44 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: C. Inicial, Inicial\nCM - Visita a la FUNDACIÓ M O N A\nEns ha agradat molt veure ximpanzés i macacs a la Fundació MONA. A més, la Teresa i en David ens han ensenyat una pila de coses sobre com són i com es comporten aquests animals. Malgrat tot, el més important ha estat el treball de sensibilització sobre el maltractament dels animals i les conseqüències de l'acció humana sobre el seu entorn. Us aconsellem que hi aneu en família !!!!!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 13:03 Cap comentari:\n3R TALLER D'ÒRGANS INTERNS\nEls alumnes de 3r hem disseccionat alguns òrgans vitals d'animals mamífers.\nPublicat per Escola Martí Inglés a 14:05 Cap comentari:\n4rt - Dissecció d'uns pulmons !!!\nEls nens i nenes de 4rt hem treballat a l'àrea de MEDI l'aparell respiratori i avui hem observat, tocat i explorat. Hem tallat, tocat i bufat per la tràquea per inflar els pulmons i remenat moltes parts. A més hem tret el cor i l'hem disseccionat per la meitat. Ha estat tota una experiència !!!\nBON INICI DE CURS 2014-2015!!!!\nLes vacances d'estiu han finalitzat i a l'escola Martí Inglés\ntots estem preparats per l'inici d'aquesta nova experiència escolar!!!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 22:37 Cap comentari:\nFent pa de tres crostons\nDesprés de visitar el museu Dalí i veure que al pintor li encantava el pa...Els nens i les nenes de primer vàrem decidir fer-lo nosaltres mateixos/es.\nEns van quedar molt bé!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 11:53 Cap comentari:\nVISITEM EL MAS MARCÈ\nEls/les alumnes de cicle inicial hem visitat el Mas Marcè que es troba a Siurana.\nÉs una granja familiar que es dediquen, entre d'altres coses, a recuperar l'ovella ripollesa, una raça autòctona de Catalunya.\nNosaltres vàrem fer una visita a les instal·lacions i vàrem poder fer un taller de mató molt artesà!\nVa ser un dia molt especial. Ens encanten les ovelles!\nLlagurt a l'escola\nEls nens i les nenes de primer i de segon hem fet una activitat molt interessant i dolça sobre el llagurt!\nAra sabem que és molt saludable i, a més a més, que està super bo!\nPublicat per Escola Martí Inglés a 11:12 Cap comentari:\nRECULL D'IMATGES DEL CURS 2013-2014\nRECULL FOTOS FINAL DE CURS\nPublicat per Escola Martí Inglés a 13:55 1 comentari:\nSORTIDA MEDIEVAL EDUCACIÓ INFANTIL A BESALÚ\nEl dijous 5 i divendres 6 de juny hem anat d'excursió a Besalú. Un poble que té un encant especial, és un poble ple de racons per observar, ple de carrers per passejar i on es respira un doble ambient: medieval i jueu, que és la seva principal característica.\nHem passat per el Pont Vell, un pont que atrau gran nombre de visitants. Tot i que s'ha reconstruït diverses vegades, les primeres referències històriques daten del segle XI. Està format per set arcades, fa 105 metres d'allargada i, amb la torre inclosa arriba a fer d'alt, uns 30 metres. És el símbol de la vila i el punt de partida per on hem començat a visitar el casc antic del poble.\nTé molts atractius turístics entre els que volem destacar, l'Església de Sant Vicenç, la Comunitat Jueva, i el Micvé (espècie de piscina per a banys rituals dels jueus, on la immersió era imprescindible per la purificació espiritual).\nDesprés de la visita turística per el poble, ens hem centrat amb els cavallers i les armadures. Hem vist com anaven vestits els cavallers de l'època i posteriorment hem fet un taller d'un escut.\nDe seguit ha sigut l'hora d'anar a dinar. Hem estat en un parc amb gronxadors, arbres, flors, horts i hem aprofitat per jugar una mica fins que ha sigut l'hora de tornar al autobús i hem tornat a l'escola.\nTraduïm el dia en una experiència molt enriquidora i en un lloc que ho hem passat molt bé. Us deixem un enllaç de sortides en família per si voleu tornar a repetir!\nSORTIDA Besalú juny P4 i P5B\nSORTIDA Besalú P3 i P5A\nPer fi tenim les fotos de la visita a la depuradora de Palau-saverdera. L'Olga ens va explicar tot el recorregut d'una gota dins del cicle de l'aigua i, a més, ens va explicar com funciona el tractament d'aigua que es fa a la depuradora.\nPublicat per Escola Martí Inglés a 14:10 Cap comentari:\nP4 EL TREBALL PER RACONS, EL REPORTER DEL FI DE SETMANA i EL DICCIONARI DE PARAULES\nEn aquest apartat us presentem les fotografies de tres activitats que hem dut a terme al llarg de tot el curs. El\nReporter del fi de setmana, el Diccionari de paraules del Petit Panet (relacionat amb la mascota de la classe) i l'aprenentatge a través dels racons de treball.\nEl reporter del fi de setmana és una activitat de llenguatge tan verbal com escrit. A partir de la presentació de les imatges capturades per cada família durant el cap de setmana, els nens i nenes desenvolupen l'expressió oral mentre mostren als seus companys les fotos a través de la pissarra digital. Posteriorment, les activitats que cada alumne ha descrit obren lloc a una activitat d'expressió escrita a través del tractament de diferents tipus de text. És a dir, primerament varem començar treballant les notícies, més endavant els llistats d'activitats, vinyetes de còmic, descripcions d'animals, menús, receptes, etc...\nCom que som la classe dels Panets, tenim dues mascotes a la classe. Aquestes van relacionades amb una carpeta que és un diccionari de paraules. De manera que al llarg del curs cada alumne li ha tocat elaborar una pàgina d'aquest diccionari de lletres. Normalment ha tocat completar les paraules que començaven amb la mateixa lletra del nom o del cognom. Així doncs, aquesta activitat del diccionari de paraules ha estat una altre aposta per el treball de la lecto-escriptura que hem realitzat aquest curs.\nPer altra banda, amb una amplitud més extensa hem dut a terme l'activitat dels racons de treball. Una activitat que es repeteix gairebé cada dia de la setmana (4 sessions); però que cada setmana va canviant algun material i/o activitat/s. Consisteix en quatre racons: Llengua, matemàtiques, traç i joc. I a continuació us resumim una mica el que hem treballat a cada lloc. I en les fotografies podreu veure tota la diversitat d'activitats que hem arribat a dur a terme aquest curs, ja que la majoria d'elles són difícils d'incloure en el recull de fitxes del curs.\nEn el racó de llengua hem repassat totes les lletres de l’alfabet, hem començat el treball d’escriptura i lectura de paraules properes, noms propis de persones conegudes i fins hi tot hem arribat a construir petites frases senzilles amb l’ajuda de la mestra.. Des de casa també us animem a continuar aquest treball que hem iniciat a classe de lectura i escriptura. Altres activitats de llengua que també han tingut cabuda en aquest racó han estat els contes i materials diversos com la quina de paraules, composició de paraules, joc d’endevinar paraules, i jocs didàctics comercialitzats.\nEn el racó de matemàtiques hem dut a terme el treball dels nombres 4, 5 i 6, sense deixar de banda l’u, el dos i el tres treballats l’any anterior. Hem treballat les quantitats, hem introduït les grafies dels nombres nous d’aquest any, hem dut a terme activitats de comparació, classificació, ordenació i activitats de mesurar, comptar i raonar. Una petita part d’aquest treball l’hem plasmat en paper però la majoria l’hem dut a terme amb làmines preparades per les mestres, alguns materials didàctics, i sobretot amb materials i elements del nostre entorn.\nEn el racó de traç em posat l’èmfasi a tot el treball de motricitat fina, des de jocs que requereixen la coordinació ull – mà a l’habilitat d’un control més precís.. Hem treballat la realització de diferents traços sobre paper i dibuixos. I tampoc ens hem oblidat del treball de la precisió per el domini del ratolí d’un ordinador.\nEl racó de joc oferia als nens/es un treball més lliure d’elecció del tipus de joc que cada nen/a volia. Des de trencaclosques, parxís, dòmino i altres jocs de caire més comercial. I els dimecres si volien podien jugar amb les joguines que cada alumne portava de casa.\nP4 Treball per Racons\nP4 TREBALL MASCOTA CLASSE Diccionari panets\nP4 Reporter fi de setmana\nPublicat per Escola Martí Inglés a 23:47 Cap comentari:\nP4 PROJECTE DE LA GRANOTA\nAquest projecte sorgeix a partir d'un dia que un alumne va portar capgrossos a l‘escola. Ens els varem quedar un temps per poder-los observar molt bé i al cap de poc varen començar a sorgir alguns interrogants entre els alumnes. Les preguntes més rellevants van ser... - ¿com ho fan els capgrossos per convertir-se en granotes?, ¿Quant de temps tarden per créixer?, ¿Dormen?... ¿Quan dormen?, ¿On es trobem els capgrossos i granotes?, ¿Són nens o nenes?, ¿quan els ataca algú o algun animal què fan?... Després d’aquesta conversa ens varem organitzar per començar a trobar algunes respostes. Al cap de poc temps, uns quants capgrossos varem veure que els començaven a sortir les potes, i poc a poc anava desapareixent la cua. Però va passar que una vegada convertits en granotes, varem deixar de créixer... Va ser llavors quan ens varem adonar que passaven dues coses, no tenien prou menjar perquè només tenien algues. Amb l’ajuda d’un llibre sobre granotes varem saber que s’alimenten de mosquits, mosques, cucs, i petits animalets que es moguin, perquè a les granotes els agrada caçar amb la llengua tan llarga que tenen. També, al cap de poc temps, ens varem adonar que el terrari de la classe no és el millor lloc per viure les granotes. El seu hàbitat són les basses d’aigua i els rierols. I aquest era l’altre impediment per al creixement. Així que després de moltes setmanes d’observar-les a classe varem decidir tornar les granotes a la seva bassa perquè poguessin estar més felices. Però durant tot el temps que les hem tingut hem observat molt bé com eren les granotes, ens hem fixat en les seves parts (cos, potes, ulls, boca i dits), hem vist per Internet que hi ha granotes de molts colors i ens hem fixat com es desplacen (primerament nedaven, després caminaven i més tard saltaven). També no ens hem oblidat de dibuixar-les en diferents ocasions i fer moltes fotos.\nP4 PROJECTE GRANOTES\nPublicat per Escola Martí Inglés a 19:26 Cap comentari:\nP3, P4 i P5 SORTIDA A FRUCTÍCOLA DE SANT PERE PESC...\nP4 EL TREBALL PER RACONS, EL REPORTER DEL FI DE SE...


Un estudi de l’OCU reflecteix les hores que es fan servir de mitjana les proteccions\nUns clients d'un bar de Figueres prenent un cafè amb mascareta. // ACN - Gerard Vilà\nActualitzada el 18-11-2020 18:36\nUna enquesta organitzada per l’Organització de Consumidors i Usuaris (OCU) conclou que estirem l’ús de les mascaretes molt més del que ho hauríem de fer, i això afecta la seva capacitat de protecció i filtratge.\nSegons l’informe, les llars espanyoles es gasten una mitjana de 32 euros mensuals en mascaretes, la majoria de les quals, un 57%, en mascaretes d’un sol ús, mentre que el 42% opten per les reutilitzables.\nQuantes hores es fan servir?\nDes de l’inici de la pandèmia les autoritats sanitàries han insistit que el temps d’ús recomanat de les mascaretes quirúrgiques és de quatre hores (vuit hores en el cas de les FFP2). Més enllà d’aquestes quatre hores, se n’està comprometent l’eficàcia protectora. El mateix passa si superem la quantitat de rentades recomanada en el cas de les reutilitzables.\nUn home amb una mascareta reutilitzable // EFE/EPA - VALDRIN XHEMAJ\nPer això, l’OCU ha fet una enquesta sobre el temps d’ús de les mascaretes, i aquests n’han estat els valors mitjans obtinguts:\n- Higièniques o quirúrgiques d’un sol ús: 9 hores\n- FFP2, FFP3 o KN95: 21 hores\n- Higièniques reutilitzables o rentables: 10 hores\n- Reutilitzables o rentables FFP2, FFP3 o KN95: 15 hores\n- Reutilitzables o rentables de tela, no homologades: 16 hores\nDels usuaris de les mascaretes higièniques o quirúrgiques d’un sol ús, l’informe revela que el 25% dels usuaris les porten més de 9 hores, i fins i tot un 11% superen les 16 hores (quatre vegades més del que és recomanat).\nMés: Les dades de l’enquesta de RAC1.cat van donar uns resultats encara més alarmants\nArran de l’enquesta , des de l’OCU sospiten que moltes persones que estiren l’ús de les mascaretes més del que toca ho fan per motius econòmics. Per això, demanen que se’n rebaixi encara més el preu i s’elimini totalment l’IVA d’aquests productes.\nUn 1% dels enquestats admeten que no fan servir mai mascareta.\n09-06-2020 16:32 US HO AVANÇA RAC1.cat\nLa majoria dels catalans fan servir les mascaretes d’un sol ús molt més temps del que es recomana


Abusa sexualment d'una dona i s'intenta suïcidar a Sabadell\nAgredeix sexualment la seva exparella i intenta suïcidar-se a Sabadell\nQuan la policia ha intentat detenir l'home, aquest ha mostrat resistència i ha provat de llançar-se al buit des de la cistella del camió dels bombers\nper Redacció dissabte, 22 de febrer 2020 - 15:08h\nAgredeix sexualment la seva exparella i intenta suïcidar-se a Sabadell | Pexels\nLa Policia Municipal de Sabadell ha detingut aquesta nit passada un home de 30 anys per haver agredit sexualment en un local abandonat una dona amb qui probablement mantenia una relació. Després ha intentat llençar-se al buit des de la cistella dels bombers que el baixaven de l'edifici, i també s'ha autolesionat amb la mampara del vehicle policial, i per això els agents l'han portat a l'hospital Parc Taulí, on ha quedat ingressat.\nLi havia fet tocaments i havia fugit\nSegons ha informat el 'Diari de Sabadell' i han confirmat fonts municipals, l’alerta l’ha fet un vianant aquest divendres cap a les onze de la nit, en sentir crits que venien de l’interior d’un local abandonat de la Via Massagué, cantonada amb el carrer Escola Pia, prop de la plaça Major.\nFins al lloc s’hi han desplaçat diverses unitats de la Policia Municipal, ja que els Mossos d'Esquadra no hi han pogut acudir inicialment per manca d'efectius. En accedir al lloc, han trobat la dona sola a la part de baix de l’edifici. Ella mateixa ha estat qui ha explicat als policies que la seva exparella li havia fet tocaments i havia fugit a la part de dalt de l’immoble.\nDavant la impossibilitat de pujar-hi, els agents han avisat els bombers, que s’hi han desplaçat amb un camió-escala. A través de la cistella, els policies han accedit als pisos superiors de l’edifici, on han localitzat el presumpte agressor amagat.\nL'home ha intentat llançar-se al buit\nEls agents l'han reduït, tot i que l’home s'hi ha resistit en tot moment, i sembla que podria trobar-se sota els efectes d'alguna substància. En el moment de baixar-lo amb la cistella del camió de bombers ha intentat llançar-se al buit, fet que els policies que el duien han evitat, moment en què també han quedat ferits dos agents.\nUn cop dins del cotxe patrulla també ha seguit autolesionant-se, colpejant-se insistentment contra la mampara protectora que separa la part de darrere amb la de davant.\nL'agressor ha quedat ingressat a l'hospital\nDues ambulàncies SEM s’han desplaçat fins al lloc dels fets i han traslladat la dona i l’home a l’hospital Parc Taulí. La dona es troba bé de salut tot i l’impacte dels fets. Pel que fa al presumpte agressor, ha quedat ingressat al centre hospitalari i detingut.\nSe l’acusa dels delictes de temptativa d’homicidi, agressió sexual, detenció il·legal, maltractament, trencament de condemna i agressió a agents de l’autoritat. Els Mossos d’Esquadra s’han fet càrrec de la investigació.\nL'aturen per anar a tota velocitat per Sabadell i troben una estranya sorpresa al maleter.\nTroben François, l'empresari francès desaparegut a Barcelona\nCondemnat a tres anys de presó per un robatori 'peculiar' a Girona\nMossos d'Esquadra Sabadell Abús sexual Vallès Occidental


Alexandria de passatgers i transbordadors de cotxes\nels preus de venda d'entrades Alexandria passatgers i automòbils, horaris, reserves de bitllets i informació per a transbordadors navegant des d'Alexandria a Venècia.\nComparar ferri bitllet preus disponibles a Alexandria en temps real i reservar els bitllets disponibles automòbils i passatgers més barats Alexandria navegant des d'Alexandria, Venècia amb els transbordadors Visemar en línia amb confirmació immediata. Cerca personalitzada\nPreus de les entrades i Reserves Entrades llibre Alexandria Ferri amb Visemar per als transbordadors que naveguen des Alexandria Venècia en línia amb antelació per gaudir el preu del bitllet de ferri disponible més barat.\nEl preu que veu és el preu que es paga. No hi ha extres ocults ni sorpreses com el recàrrec per combustible addicional o càrrec per servei i no et cobren res extra per pagar amb una targeta Visa. El preu que li citem el seu bitllet del passatger o Alexandria ferri seleccionat, allotjament a bord i tipus de vehicle és tot haurà de pagar, i això és una promesa. Per obtenir un preu de bitllet de ferri Alexandria i reservi el seu bitllet de ferri de manera segura en línia si us plau utilitzeu el formulari de reserva de ferri en temps real a l'esquerra. Vostè també és capaç d'afegir un hotel al seu destí, o en qualsevol altre lloc, per la seva bitllet de ferri en completar la seva reserva de bitllets de ferri. Més informació sobre Alexandria\nLa segona ciutat més gran d'Egipte, Alexandria, Coneguda com "La Perla de la Mediterrània", té una atmosfera que és més mediterrani que l'Orient Mitjà, el seu ambient i la distància patrimoni cultural de la resta del país, encara que en realitat és només 225 km. des del Caire.\nFundada per Alexandre el Gran en 331 aC, Alexandria va esdevenir la capital d'Egipte grecoromà, el seu estatus com un far de la cultura simbolitzada per Pharos, el far llegendària que era una de les set meravelles del món. Des del segle 19th Alexandria ha jugat un paper nou, com un focus d'expansió comercial i marítima d'Egipte. Aquesta Alexandria ha estat immortalitzada per escriptors com EM Forster i Kavafis. Generacions d'immigrants de Grècia, Itàlia i el Llevant es van assentar aquí i es posen la ciutat sinònim de comerç, el cosmopolitisme i la cultura bohèmia, Lawrence Durrell va descriure com "La capital d'Europa asiàtica, si pogués existir tal cosa". període antic i medieval\nFundada el 332 aC per Alexandre el Gran, Alexandria va ser pensat per reemplaçar a Naucratis (qv) com a centre grega a Egipte, i ser el vincle entre Macedònia i la rica vall del Nil. Si una ciutat com era estar a la costa egípcia, només hi havia un lloc possible, darrere de la pantalla de l'illa de Pharos i es retira del llim expulsat per la boca del Nil. Un Townlet egípcia, Rhacotis, ja era a la platja i era un complex de pescadors i pirates. Darrere d'ella (d'acord amb el tractat d'Alexandria, conegut com pseudo-Calístenes) eren cinc pobles nadius dispersos al llarg de la tira entre el llac Mareotis i el mar.\nAlexander ocupada Pharos, i tenia una ciutat emmurallada marcat per Deinocrates al continent per incloure Rhacotis. Uns mesos més tard va sortir d'Egipte per a l'Est i mai va tornar a la seva ciutat, però en última instància, el seu cadàver va ser enterrat allà. El seu virrei, Cleómenes, va continuar la creació d'Alexandria. El Heptastadium, però, i les quartes parts del continent sembla que han estat principalment obra de Ptolomeu. Heretant el comerç de Tir en ruïnes i convertint-se en el centre del nou comerç entre Europa i l'àrab i l'est de l'Índia, la ciutat va créixer en menys d'un segle per ser més gran que Cartago, i durant alguns segles més va haver de reconèixer cap superior però Roma .\nVa ser un centre no només de l'hel·lenisme sinó d'antisemitisme, i la major ciutat jueva al món. No es va produir la Septuaginta. La primerenca Ptolomeus va mantenir en ordre i va fomentar el desenvolupament del seu museu a la universitat grega que porta, però es van cuidar de mantenir la distinció de la seva població en tres nacions, "Macedònia" (és a dir, en grec), Jueu i egípcia. D'aquesta divisió va sorgir gran part de la turbulència posterior, que va començar a manifestar-se sota Ptolemeu Philopater. Alexandria Ciutat Una ciutat híbrid conegut com la "Capital de la Memòria", de Durrell, Alexandria (El-Iskandariya en àrab) dóna l'esquena a la resta d'Egipte i s'enfronta la Mediterrània, com si la contemplació del seu gloriós passat. Una de les grans ciutats de l'antiguitat, Alex cabecearon per 1300 anys fins que va ser restablerta per Mohammed Ali i transformada pels europeus, que va donar a la ciutat la seva forma actual i la va convertir en sinònim de cosmopolitisme i la decadència. Aquesta època va arribar a la seva fi en els 1950s amb la fugida en massa dels no egipcis i una dosi de curta durada de puritanisme revolucionari, però de platges, restaurants i el clima ventós segueixen atraient hordes de cairotes durant l'estiu Alexandria, mentre que la seva fastiguejada històrica i literària mística segueix sent atractiu per als estrangers.\nAlex encoratja viatges nostàlgia i l'exploració aleatòria, si més no perquè els "llocs d'interès" són incidents limitats i d'atzar sovint més revelador. No tingueu por de seguir el seu nas i desviar-se dels itineraris habituals, el que podria ser completats en un dia o així que si vostè es centra en aspectes més destacats monuments de la ciutat. El Teatre Romà i Vila de les Aus a Kom el-Dikka i les catacumbes esgarrifoses de Kom es-Shoqafa són els mosts, com és magnífica nova biblioteca de la ciutat i el Museu Nacional d'Alexandria, que exhibeix estàtues i altres artefactes de dragatge de les ciutats antigues en el fons del mar. Si vostè també vol assaborir l'ambient i la mística literària de l'antiga trimestres "nadius" d'Europa i, permetre que dos o tres dies.\nAvui en dia, Alexandria és una ciutat bulliciosa de més de 4 milions d'habitants (majoritàriament egipcis). Alexandria sempre ha estat popular com una destinació de vacances per als egipcis locals que busquen escapar de la calor de l'estiu i gaudir de les platges de la Mediterrània. Els turistes estrangers també estan descobrint el fàcil que és per visitar Alexandria, fins i tot per només un dia o dos.\nEl millor moment per anar a Alexandria\nHivern (desembre a febrer) és bastant càlid i assolellat a Alexandria encara que el mar serà massa fred per nedar còmodament. Un vent polsós calent (Khamsin) pot ser molest durant març a juny. L'estiu és humit, però amb una brisa que es manté molt més fresc que al Caire i tants egipcis van a Alexandria a l'estiu. Reservi el seu hotel a la bestreta si ve durant els mesos d'estiu. Setembre-octubre és un molt bon moment per visitar. Feu clic aquí per obtenir el temps d'avui a Alexandria.\nFort Qaitbey és un edifici impressionant, situat en una estreta península, on una de les antigues meravelles del món, el famós far en el qual una vegada va estar Pharos. La fortalesa va ser construïda al segle 15th i ara alberga un museu naval. Vostè necessitarà al voltant d'una hora per explorar les habitacions i torres, així com el museu que alberga algunes armes interessants. La fortalesa també ofereix belles vistes de la ciutat d'Alexandria, així com la Mediterrània. Un petit aquari proper és digne d'una ullada. Hi ha plans en marxa per construir un gran museu sota l'aigua en un futur pròxim que mostrar alguns dels recents descobriments arqueològics interessants.\nLa Corniche és un camí que voreja la badia d'Alexandria i és el lloc perfecte per a un passeig davant del mar. Hi ha diversos restaurants on es pot gaudir de peix fresc. Passarà per alguns bons exemples d'edificis Art Deco com el (Sofitel) Cecil Hotel, que ha estat gaudit per Mohammed Ali (el boxejador), Agatha Christie i Winston Churchill entre d'altres.\nUn passeig per la Corniche també el portarà a diverses de les principals atraccions d'Alexandria (alguns dels quals es descriuen més endavant) com la plaça de Ramla, Cavafi museu, l'amfiteatre romà, el Districte Attarine (per anar de compres) i el (l'alliberament) Plaça Tahrir. Gaudir d'un cafè brasiler, un tub de bombolles o un got de te calent en alguns dels meravellosos cafès d'Alexandria.\nEl soc Attarine és un blat de moro de carrerons, massa estret per als cotxes per adaptar-se, que alberga literalment centenars de petites botigues d'antiguitats i boutiques. Es diu el Zinqat com Sittat-mercat (que es tradueix literalment com "esprémer de les dones '). Trobareu algunes bones ofertes per negociar aquí. És un basar al descobert així que no és tan sufocant com altres. persones joves locals prefereixen els centres comercials per als socs en aquests dies, així que si estàs interessat en la moda moderna d'Egipte, que és on el trobarà.\nMillor Garantia d'Alexandria Ferry Preu de l'entrada\nGarantia del millor preu - Sempre li oferim la nostra més baix Visemar de passatgers i transbordadors de cotxes preu de les entrades disponibles des de i cap a Alexandria. No hi ha extres ocults ni sorpreses com el recàrrec per combustible addicional o despeses de reserva i també que no et cobren res extra per pagar amb una targeta Visa. El preu que citem seu bitllet del ferri d'Alexandria seleccionat, allotjament a bord i tipus de vehicle és tot haurà de pagar, i això és una promesa!\nEn l'improbable cas que trobi el mateix en tot targeta integrada de ferri més barat Alexandria en el fullet de qualsevol altre operador turístic li prometem que farem el nostre millor esforç per superar aquest preu, o per oferir l'opció de sol·licitar un reemborsament. Per reservar bitllets de ferri d'automòbils de passatgers i Alexandria favor clica aquí. Atenció al client, televendes i Contacte amb nosaltres en ferryto.com que són capaços d'obtenir preus de bitllet de ferri en viu Alexandria, comprovar la disponibilitat de bitllets i llibre car ferri de passatgers des de i cap a Alexandria en el nostre preu de butlleta disponible. Ferryto.com és part de la major xarxa de distribució de bitllets de ferri en línia del món proporcionant la capacitat de reserva sobre els operadors de ferri europeus principals incloent 80 a Alexandria ja més de 1,200 rutes altre ferri a tot el Regne Unit, França, Espanya, Irlanda, Holanda, Europa de l'Est, la Mediterrània, el Bàltic i el nord d'Àfrica. Per obtenir més informació, respostes a preguntes freqüents o posar-se en contacte amb nosaltres directament si us plau clica aquí. Sobre nosaltres


CELIAVERN ( ESCALADA I VIDA...): RESSENYA VIA d'EN GUILLEM MALET ( MALUTA) a la Cara Sud de l'ABADIAS.\nEs veu molt guapa! Quin seria segons tu el grau "obligat" per anar-hi?\nGracies per tanta info!\nImpecable, tant tu com el amic Girbén.\nCrec que es pot trampejar quasi tot per sota del 6a. En aquests llocs sempre hi cap alguna coseta, elq ue passa es que és un tipus de paret i lloc que per gaudir i anar segur mola anar "sobrat" i no liar-se.\nE general he viost cordades "pitonant" a l'inici de la DIRECTA ( estava de Vº i deu ser 6a/a+), cosaq ue fa que, pssats els dos primers llargs la majoria es desvii cap al DIEDRE.\nPer fer la Via del GUILLEM, (no les integrals descrites), si escales 6b/c a vista la cosa es fa bastant rapid i sense cap problema de haver de fer artifo enlloc, simplement de seguro a seguro.\nPer les INTEGRALS DESCRITES en lliure cal dominar el 6c posant pece..en artifo ni idea, suposo que V+/A1-2 ( i un vivac..hehehe).\nGracies Ferran, en JORDI és el puto amo dels croqueis i les miniaturitzacións...\nDes dels crèdits de DELICATESSEN ue no havia flipat mai tant...!\nEiiii! per fi la ressenya bona!\nFa fred per pujar ara no??? ;P\nFijo que fa temperatura rotpunkt bow!;P\nEn serio, obrint el ll3 semblava bastant més dur (que si 7a+,q ue si 7b...).Fotia una calorada del 15!\nQuan e'n va anar el sol el vaig encadenar...cansat i amb cintes posades, em semblava 7a.\nVA venir el Juanjutx i amb una temperatura molt més baixa el va fer al flaix, i va dir 6c+...\nConeixent-lo i amb rasca total em quedava enganxat dels cantos...era brútal!!\nA l'hivern ni us hi acosteu, la DIRECTA ja és un bon inferno, especialment la part inicial a l'ombra...!!!\neiii, enhorabona per la via (i pel post, quin currele de nou!). Això sí, a mi no m'hi veureu per allí, jejeje (de moment, vaja).\nës una qúestiói de motivació i extracció igualment...la veritat es que la mevca ànima esta dividida en bocins...i cadascun vol fer una cosa diferent..i no tinc temps!!!\nAra només somnio amb les bruixes, però hi ha aquells blocs a la costa brava que em posseixen, i a targa...i si pillo el taladro i obro un projecte també alla a st feliu...fffff..i arriba l'hivern i jka veig posts de gel..i encara que faci fred una mica de psico a morte...i les tapies i els vivacs i...merda NO TINC TEMPS!!!\nEs fa txungo fer una hivernal amb el maxicossi a l'esquena i una bebé de 1 mes...casumdena!\nBé, aniré tatxant Bruixes, a veure què tal!\nmai diguis mai...mira la JOSUNE o el NICO FAVRESSE..!\nMoltes felicitats! El hem faig creus del curro que us han portat aquestes obertures... això és tenacitat.\nEl vostre amic estarà molt orgullós de vosaltres apart de fer-se un panxot de riure veient-vos pujar amunt i avall amb uns bons fardos.\nA petita escala em sento agermanat amb vosaltres... tant de bó la pugui anar a repetir algún dia.\nQuin homenatje més guapo!\nCom sempre, es impressionant....la passió i la teva entrega es infinita!!\nGracies i fins aviat!!\nCrec que cal explicar que vol dir això de samaptikamo mangalam acaret! És una fórmula propiciatòria sànscrita que cal recitar si es vol acomplir alguna cosa sense obstacles.\nEn realitat és una contracció (un A0) de: cikirsitasya granthasya nirvihnaparisamaptyartham sistacaranumitasrutibodhitakartavyatam istadevatanamaskaralaksanam mangalam... Només pronunciable per gent amb el 9a verbal consolidat...\nLa ressenya està pensada per a una òptima legibilitat impresa en format A3. Si algú necessités la màxima resolució que no dubti a demanar-me-la.\nHa sigut un plaer participar en aquesta obertura des de l'estudi; i mil vegades més descansat.\nYlerget: De vegades m'inflo d'il.lusió, i de vegades aterro veient que simplement és "una més"...tant se val, el més bonic ha estat l'experiència i si de cas el poder deixar una cosa en record del Guillem i per talq ue la gent la gaudeixi...ni la més bona ni la més dura ni la més especial...simplement un viatge que hem fet i que hem gaudit en un moment ( almenys per mi) de dubtes i pena...aquestes coses ajuden a calmar l'ànima a retornar a la normalitat i a que els records siguin més entranyables i menys amargs....GRACIES!!!\nDANI 4RECAUXUTATS: Gracies bow, ens veiem aviat, estic organitzant un meeting bloquero amb col.legues...ja us aviso!\nXAVI: que dir-te que no hagi dit ja i que elevo a tantes potències com calgui...gracies bow...de vegades le persones més aparentment calmades ´sou es més tenaços...va ser una combvinació perfecta de seny i rauxa...hem de fer la peli!!!!! Ara que s'acosten dies de tranquilitat si vols fem un sopar a casa i ho xerrem...ja et truco, a vuer si vens amb la L...i escalar una mica no?\nJORDI: Bow...fer COPY PASTE és facil...pronunciar ja no tant!!! MOLTES GRACIES PER LA RESSENYA!! Tenim una agulla pendent!!!! No paro de mirar i remirar el conte...encara em queden coses per copsar i em fa gracia que a cada mirada li trobo quelcom nou!!!hahaha. Estem en contacte, jo estic a l'espera, ja diràs...esperoq ue tot hagi anat bé!!\nVaig escalar aquesta paret ( per la DIRECTA) al tercer intent. NO teniem un nivell gaire alt i ens vam pensar que es tractava de una ascenció mésal pirineu, una altra "clàssica".\nEl primer cop vam fallar en la aproximació, creiem que a nivell de horaris la podriem fer "en el dia" ( via del Diedre), i a peu de paret a les 12:00,vam desistir amb una rimaia inmensa al davant. creiem que anavem al Pirineu i allò semblava els Alps.\nLa segona vegada vam passar la Rimaya però al primer llarg vam veure que no era Vº, no vam tenir nassos de passar en lliure i mig clavant vam imaginar com seria la resta i ho vam deixar estar. Vam buscar la Montse i tampoc ens hi vam veure en cor.\nLA tercera vegada vam se´r-hi amb més calma i ganes, i vam fer la directa quasi tota en lliure excepte aquest llarg inicial i el sostret de sortida.\nQuin lloc més bell, més solitari, més intens i més espectacular, és de les parets que més m'ha agradat del PIrineu!!\nSuposo que en Guillem estarà content de tenir-hi una via, i admiro les "gane" que s'ha de tenir per anar allà dalt, amb taladro, i deixar una via així sense caure en latemptació de equipar-la tota per dalt. Enhorabona, salut i a seguir lluitant!\nJo molts moments també em plantejava el perquè!\nUn cop tens el nivell ( que tampoc és tant espectacular) el que ens manca a la gent "normal" és el TEMPS!!!\nTenint unes vacances es podria haver estat allà uns quants dies, col.locant corda fixa i obrint al màxim, descansant i apurant les tirades a mort...segur que LA VIA de la MALADETA encara es pot obrir, hi ha plaques inmenses que a mesura que puges van apareixent regletes, fissurilles i esperonets....\nQuan hi ets entens perquè i com es fa el que es fa..i qui ho pot fer...és simplement qüestió de TEMPS i disponibilitat..només!!!\nEn aquest cas érem dos currantes amb família i teniem el divendres ala tada per sortir i aproximar, el dissabte per escalar, descansar i tornar el diumenge a casa...i dilluns a currar altre cop!!!\nExcepte LA RATLLETA, que vam obrir a cop de pedal, la resta hem anat fent com hem pogut, el problema era que calia o "amagar" el material o anar-lo pujant cada cop ( mai sabíem si al finde següent tindriem "permís domèstic"), i va ser quasi una epopeia negociadora més que no pas escaladora!!!!\nRepeteixo que la part més important de aquesta escalada la van tenir les parelles-familia, sense elles hagués estat impossible, segur...quedar-se 8 findes a casa amb el nano perquè el manso se'n va al piri, és de santa, fijo!!!\nLa Lila coneixia també a en Guillem i se l'estimava també, i en cap moment va haver-hi cap problema, al contrari, quasi em va animar en els moments de "dubte"...gracies!!!\nLA resta són detalls i il.lusió, ara ja està i no sembla tanta cosa...encara que recordo com m'anava el cor i els pulmonsal primer porteig! ( 24 kilos!!!)...hahaha!\nVAm pesar el PETATE a la farmacia i la balança treia una noteta en que analitzava la relació alçada-pes: "tiene ud un problema de obesidad, le aconsejamos consulte a su médico de cabecera!"...va ser la resposta de l'aparell!!!...ens vam fer un fartr de riure!!!\nSalut bow i a escalar i viure, gracies per llegir-me!!!\nAixò del "patracol" pesat a la farmàcia és d'antologia.\nRecordo l'any de l'obertura de Cerler... A ma germana sagnant amb el llavi perforat pel pal d'un esquiador kamicaze. L'únic metge de la vall era a Castejon de Sos, quan hi era.\nhahah... BENÀS ha canviat molt...hi ha ambulatori, rescat de muntanya i bombers, l'ambulanciero és colega i sa mare enfermera...!!!\nTranki... només et dire una cosa: BRUTAL la via i la resse!!\nEns veiem i anem parlant BOW !!\nOK man..remember artifo..we must go...!\nhaha mes que res que si no me'n obldo...tu ves-me punxant que una a l'any no fa mal!!\nLA resse...made in GIRBEN, the boss, sens dubte, passa't pel seu blog i fliparàs...


Arxiu del poble – Agustí Vilar\n(Raspall i pinta/30)\nNo fa gaire temps, Joana Raspall va deixar una part important del seu fons a l’arxiu del poble. Gràcies a aquesta decisió, becaris, col·laboradors i altres investigadors, han pogut explorar la fascinant trajectòria cívica i literària de la poetessa. Durant l’Any raspall, l’Arxiu també hi ha deixat el seu granet de sorra. La dotzena llarga d’articles amb els quals ha contribuït Mari Luz Retuerta a l’efemèride, no són gens negligibles. Si voleu saber-ne, busqueu per la xarxa. Ja sabeu que la feina digital de l’arxiu és de primera. Vet aquí com es fa identitat i memòria. De moment, professors de BUP ja en treballen en una proposta didàctica per als instituts locals. El Comú pretenia fer una maleta pedagògica sobre la poetessa. Diuen que la preparen. Però, en sospito que preparen una martingala. Vull dir que les promeses, si no es fan o es retarden, pretenen altres objectius. Sense aquests paperots, impossible indagar en una futura biografia literària de la Nostra poetessa. Certament, encara falta més paperassa, però, la voluntat de Joana Raspall, és que tot resti a l’arxiu de la Nostra ciutat. Espero que aquesta esperança d’usuari s’acompleixi. Mari Luz Retuerta ha fet com catorze fascicles sobre la intensa i llarga existència de la poetessa. Vull dir que ha investigat el cercle familiar, les amistats, els compromisos cívics i polítics, el matrimoni, la labor literària, la ingent tasca lexicogràfica, premis i cenacles literaris, la participació cívica en actes culturals prohibits per la dictadura, classes i recerques bibliogràfiques, les desaparicions que marquen la seva existència, etc. L’abundant paperassa que ha recollit i guardat Joana Raspall permeten matisos, clarobscurs, debat. Joana Raspall és una abans de la República, una altra durant el conflicte i muda postguerra ençà. Durant la segona restauració, també tenim altres joanes. Per sort, Les persones canvien perquè creixen en experiències. No confongueu coherències intel·lectuals amb trajectòries cíviques. Des de mitjans dels setanta,he freqüentat casa seva i les seves portes sempre les he tingudes obertes. En unes altres paraules, tota la seva labor literària, no té res a veure amb la persona que exerceix la seva ciutadania. Fins i tot en les seves inquietuds religioses, Joana Raspall creix en creences. Cesare pavese deia allò tan peculiar i sorprenent com que la riquesa de la vida són els records oblidats. Certament, Joana Raspall oblida moltes coses. Però, mai la defensa i l’ús de la llengua. Al capdavall, agradi o no, el català es tolera malament. En canvi, els catalanistes, quan fan feina, són intolerables per a la cultura espanyola. Vet aquí, el miracle Joana Raspall. Sobretot en una població com la nostra. De fet, la seva poesia per als infants, és la millor àncora on esclaten les seves inquietuds. El llegat particular, literari i històric, de Joana raspall té un ressò incalculable per a la ciutadania de la Nostra ciutat. Com Gaudí per a Barcelona, raspall ho és per a Sant Feliu de Llobregat. És a dir, Mari Luz Retuerta té moltes coses de l’àmbit exclusivament històric. En canvi, particularment, sospito que Joana encara té moltes coses de l’àmbit exclusivament literari, d’un interès, pel cap baix, inoït. El fet que hagi publicat tantíssim durant aquests últims anys, així ens ho fa pensar. No oblidem que la cultura de Sant Feliu, durant aquest últim segle, no funciona sense la seva mirada. El rigor i l’equanimitat en la recerca de Mari Luz Retuerta, així ens ho demostra. Vet aquí, la importància de tota la memòria privada i pública de la Nostra poetessa. Un error majúscul que l’ajuntament hagi menystingut l’arxiu en aquesta celebració. Sé que el departament de cultura ha ignorat aquesta institució d’una manera infame. Serà divertit saber què diuen sobre la maleta pedagògica. Vull dir que Educació també es cobreix de glòria a l’hora d’escampar compromisos. Amb tot el Comú té coses més importants en què pensar. Pel que fa a l’arxiu, una cosa més. La democràcia local seria distinta sense la immersió lingüística, Joana Raspall i l’arxiu del poble. Al capdavall, cultura i llengua d’una comunitat, no rutllen sense dinamismes d’aquest estil. Una altra discussió és la cultura popular i les seves entitats. Aquesta la deixo per als entesos. Vull dir que al Comú, sangoneres incloses, agraden més Castells i dimonis. En canvi, a mi, em xiflen trobadors i tavernes. Potser que sigui una mica més comprensiu, oi?


Nova temporada de la ràdio de sants – Ona de Sants-Montjuïc\nNova temporada de la ràdio de sants\n09 set., 2013\nAquest mes de setembre i principis del mes d’octubre, encetem la nova temporada de la ràdio de sants-montjuïc.\nAquesta nova temporada 2013-2014, comptarà amb els espais de la pasada temporada i noves incorporacions a la nostra graella.\nGaire bé tots els espais de la passada temporada continuaran en el seu dia i horari d’emissions, excepte el espai de musica dels països catalans ‘Tren de mitjanit’ que està buscant una nova ubicació dins la graella i el espai ‘Trancestore’ que escurça el seu programa i passa a ser d’una hora. I també ens deixa l’espai cultural ‘Qüestió d’imaginació plus’, que s’emetia els dijous de nou a 2/4 d’onze.\nEntre les noves incorporacions, destaca l’estrena el 17 de setembre d’un nou espai a la graella de l’Ona de Sants-Montjuïc. Musical Estrés en directe, de dimarts a divendres, de les onze a dos quarts d’una de la matinada. Música, cultura, entrevistes, actuacions en directe i moltes altres opinions lliurement expressades. Presentat i dirigit per Vince Canalla i Angie Om, ampliant així la programació nocturna de la ràdio de sants.\nTornem a recordar, que la programació que ofereix Ona de Sants-Montjuïc, es fa en directe, ni gravat ni fals directe i que tots els que fem possible la ràdio de sants, som voluntaris.\nAl llarg dels propers dies, us anirem explicant una mica els continguts de tots els espais d’aquest nou curs de la ràdio, que ens portarà als 29 anys d’emissions l’any 2014.


Investigadors espanyols descobreixen un factor genètic que protegeix de la narcolèpsia « Bloc del Clínic\nInvestigadors espanyols descobreixen un factor genètic que protegeix de la narcolèpsia\nLa revista científica Nature Genetics ha publicat un estudi en què han participat un grup d’investigadors espanyols sobre els factors genètics associats a la narcolèpsia, un trastorn del son que afecta 25.000 persones a Espanya. El treball identifica un factor genètic que protegeix de la narcolèpsia: les molècules HLA. Les molècules HLA són essencials per posar en marxa una resposta immunitària. Algunes molècules HLA s’han associat al desenvolupament de malalties autoimmunitàries, és a dir aquelles en les quals l’organisme destrueix cèl lules pròpies, però d’altres tenen un efecte protector, com les identificades en aquest estudi.\nEn aquest estudi multidisciplinar van participar tres centres espanyols: l’Hospital Clínic de Barcelona, l’Hospital General Universitari Gregorio Marañón de Madrid i l’Hospital Universitari i Politècnic la Fe de València. En concret el Clínic ha aportat mostres d’uns 120 pacients, d’un total de 562 estudiats a tot Europa, sent el tercer centre europeu que més ha contribuït en aquest aspecte, després del hospital francès de Montpeller i el de Leiden, d’Holanda. De tots aquests subjectes, cap pacient narcolèptic tenia l’haplotip descrit.\nLa narcolèpsia està causada per la destrucció d’un grup de neurones que produeixen el neurotransmissor hipocretina, la funció és mantenir l’estat de vigília. L’anàlisi del líquid cefaloraquidi, extret mitjançant una punció lumbar, permet conèixer els nivells d’aquest neurotransmissor. L’Hospital Clínic de Barcelona és l’únic centre espanyol que realitza la prova. L’estudi publicat a Nature Genetics contribueix a la identificació de factors de susceptibilitat genètica en la narcolèpsia, i reforcen la idea que és una malaltia autoimmunitària. Els resultats de l’estudi tenen aplicació en el diagnòstic de la malaltia.\nEn el marc del Dia Mundial de la Narcolèpsia, l’Hospital Clínic ha presentat els resultats d’aquest treball, en una roda de premsa que ha comptat amb l’assistència del Dr. Joan Santamaría, la Dra. Guadalupe Ercilla, la Dra. Roser Casamitjana, el Dr. Alex Iranzo i la Dra. Gemma Sansa, coordinadora del Grup de Trastorns de Vetlla i Somni de la SEN. A més, un pacient de narcolèpsia, ha explicat la seva experiència i com ha millorat la seva qualitat de vida. D’altra banda, el Grup d’Estudi del Son de la Societat Espanyola de Neurologia (SEN) celebra avui la taula rodona “Viure amb narcolèpsia”. L’acte tindrà lloc avui al Museu de Cera de Barcelona, a les 20:00 h, i compta amb la col·laboració de l’Hospital Clínic de Barcelona. A més, ahir es va celebrar a Madrid una roda de premsa sobre els trastorns del son en nens, amb motiu del Dia Mundial del Son.\nLa narcolèpsia és un trastorn del son, i qui la pateix atacs sobtats, excessius i irresistibles de somnolència durant el dia, i son interromput a la nit. A més, pot provocar al·lucinacions i cataplexia. S’estima que hi ha uns 25.000 casos a Espanya, dels quals uns 3.500 estan localitzats a Catalunya, encara que no es tracta de xifres exactes, ja que els símptomes de la malaltia són habitualment atribuïts a altres causes i per això és difícil de diagnosticar. La majoria es detecten després de 6 a 10 anys de mostrar símptomes. Encara que no existeix cura per la malaltia, sí que hi ha tractaments farmacològics eficaços per controlar-la.\nÀlex Iranzo, Gemma Sansa, Guadalupe Ercilla, Joan Santamaría, narcolèpsia, Roser Casamitjana


“Penses a viure del futbol però els estudis no els deixo”\nEn la primera temporada de sènior, amb 19 anys, ha començat amb la titularitat a segona B. Central veloç i amb criteri, somia a guanyar-se la vida com a professional\nRenovat fins al 2018. Un pas endavant?\nSí. Estic estudiant a Lleida i per a mi és còmode, ells estan contents amb mi i per compaginar-ho tot crec que és bo estar aquí.\nEs veu consolidat?\nNingú assegura res, t’ho has d’anar treballant a cada entrenament i si fas una bona setmana i estàs físicament bé pots entrar. Mai no saps què passarà la setmana vinent. Estaré tot l’any entrenant amb el primer equip però tinc fitxa del filial i les coses al futbol poden canviar molt.\nA segona B un se sent més futbolista?\nEl canvi de jugar a primera catalana es nota. La gent et colla més, hi ha molta més afició... i físicament és un canvi bastant bèstia.\nUn sou a segona B dóna per viure?\nAra no. Fa uns anys sí que es donava més tot i que tampoc conec xifres exactes. Et diria que dóna per viure el moment.\nDes dels catorze fora de casa, què ha après a banda de futbol?\nSempre he estat a casa d’un amic a Lleida, els seus pares es porten molt bé amb els meus. Però és cert que no veus els pares a diari, no estan allà per fer-te el dinar o dur-te a l’escola. Tu has de créixer i vulguis o no aquesta situació t’ajuda a ser més independent.\nI què ha sacrificat pel futbol?\nLes sortides amb els amics, per exemple. Entrenem cada dia al matí i a l’estiu a final de juliol ja estic treballant. Mentre els amics estan fora a l’agost tu estàs aquí, amb el sol. Però per descomptat que ho fas convençut.\nEs veu fent carrera professional?\nS’apropa la possibilitat, ja hi penses més i tinc clar que m’agradaria viure del futbol. Però és difícil i sempre has de tenir els estudis allà al costat, que no els deixo.\nQuè fa i com ho compagina?\nAdministració i direcció d’empreses. Entrenem al matí i cada tarda tinc classe. Si algun cop hi ha entrenament a la tarda doncs em salto la classe.\nParlem de la selecció. Veu lluny això de puntuar?\nFa una setmana era un moment clau. Ho vam tenir molt a prop i va ser llàstima, era un dia per puntuar. En un mes vénen dues seleccions potents i costarà més.\nHa jugat només sis partits, nota pressió per estar dotze anys sense guanyar?\nSí que se’n parla i sobretot quan arribo aquí després del partit. La gent t’ho comenta. Hi ha ganes de trencar aquesta mala ratxa.\nEl seu referent futbolístic.\nCarles Puyol. Ho donava tot a cada partit, amb molta grapa i passional. I més sent del Barça...\nQuè els posen a la seva família als cereals que hi ha tants esportistes, i amb qualitats? Albert, Cristina, Max...\n(Riu) No crec que siguin els cereals, potser és genètica, no ho sé. I són esports diversos. Tinc una família molt esportista i competitiva. Futbol, ral·lis... A les reunions familiars es parla de tot.


(ANUL·LADA) Cicle de sortides pel Rodal – Caminada conscient – ADENC\n(ANUL·LADA) Cicle de sortides pel Rodal – Caminada conscient\n10/07/2020 @ 0:00 - HO SENTIM, AQUESTA ACTIVITAT HA ESTAT ANUL·LADA. Caminada pel Torrent de Gotelles de Sabadell, per practicar el silenci i la connexió amb les sensacions corporals. A càrrec de Lluís Pujolar. Tarda-vespre. 3 € socis / 6 € no socis Pots fer l’ingrés a través dels comptes de l’ADENC, indicant el teu nom i l’activitat: Triodos [...]\nDates - 10/07/2020\nCaminada pel Torrent de Gotelles de Sabadell, per practicar el silenci i la connexió amb les sensacions corporals.\nAnterior Cicle de xerrades d’estiu – El projecte de recuperació del riu Ripoll\tSegüent Fes Reviure el Ripoll – Reguem el Ripoll


"El càncer ja està superat; ara vull tornar a sentir-me jugador de hockey" - Diari de Terrassa\nAlbert Pérez es prepara cada dia al club amb David Pino i confia poder debutar aquesta temporada amb el Club Egara. Lluís Clotet\nAlbert Pérez es prepara cada dia al club amb David Pino i confia poder debutar aquesta temporada amb el Club Egara.\nAlbert Pérez, porter del Club Egara\n"El càncer ja està superat; ara vull tornar a sentir-me jugador de hockey"\nJordi Guillem 18.12.2020 | 21:01\nEl 10 de juny d'enguany va ser el pitjor dia en la vida del porter del Club Egara Albert Pérez (Terrassa, 18 de gener de 1995). Li van diagnosticar que patia un linfoma de Hodgkin. I fa dos dies, el dijous 17 de desembre va ser possiblement el dia més feliç de la seva vida. El metge li va comunicar que ja estava net. Que ja no tenia càncer. La seva és la història vital que s'amagava darrere les samarretes que van mostrar els jugadors del Club Egara durant la darrera Copa del Rei que van conquerir a València.\nCom va viure l'homenatge espontani que li van dedicar els seus companys de l'Egara a la Copa del Rei de València?\nEm va fer una il·lusió enorme. No m'ho esperava en absolut. Coses com aquesta demostren que l'Egara és un equip especial. També un club especial. El primer dia que van saltar al camp amb la samarreta va ser el divendres, en el partit de quarts de final davant del CD Terrassa. El dimarts els vaig estar veient entrenar i els vaig desitjar sort. Divendres tenia una visita de control a Mútua. Tornant a casa amb el cotxe em va trucar el meu pare i m'ho va explicar. De seguida se'm va omplir el mòbil de missatges.\nI diumenge, el capità Josep Romeu va rebre el trofeu amb la samarreta dedicada a vostè.\nVa ser un moment molt especial, molt emocionant. Quan el vaig veure a ell i a la resta de companys dedicant-me la victòria em vaig emocionar. No tinc paraules per agrair-los aquest detall enorme.\nDijous li van dir que ja estava net. Que el tractament havia funcionat. Com es troba?\nLa veritat és que fantàsticament. Ha estat un procés molt dur i quan dijous el doctor em va trucar per donar-me la bona notícia, vaig ser la persona més feliç del món. Jo em trobava bé i sentia que els bonys a les aixelles i al coll havien desaparegut. Físicament em trobava bé, però tenir-ne la confirmació va suposar un alleujament enorme. El càncer ja està superat; ara vull tornar a sentir-me jugador de hockey.\nVostè és psicòleg. Això l'ha ajudat a gestionar la seva malaltia?\nSí, la veritat és que tens eines que t'ajuden a gestionar el dia a dia. Òbviament, tens dies bons i dies dolents. I has d'aprendre a conviure-hi. Ho he viscut amb la mateixa naturalitat que he viscut sempre. Entenc que quan et passa una cosa d'aquestes cadascú ho afronta d'una manera diferent. Jo ho he explicat a tothom des del primer dia amb total naturalitat. No he tingut cap problema a explicar-ho. Sempre he pensat que no era bo tancar-me en mi mateix.\nPotser es va espantar més la seva família que vostè mateix.\nTu estàs al mig i ho gestiones com pots. La família ho pateix més. I especialment en aquesta època de pandèmia que ens ha tocat viure.\nS'ha hagut de protegir especialment de la Covid.\nSí. I tant. Les meves defenses eren molt baixes. Casa meva era una bombolla en tots els sentits. En tot aquest temps no ha entrat ningú. La meva família ha fet les coses molt bé. Ens hem vist quan hem pogut, però sempre amb distància.\nVostè ha patit un linfoma de Hodgkin, una malaltia oncohematològica. Com li van detectar?\nDurant la primera onada de la pandèmia m'entrenava a casa amb el meu germà Marc, que també juga a hockey. Vaig començar a notar uns bonys a les aixelles. Després al coll. Al principi no li dónes importància, però em vaig espantar.\nI al mes de maig, en ple confinament, va anar a MútuaTerrassa.\nSí. El dia 15 de maig em van fer la primera analítica. Ja es veia que allò no era normal. I el 18 de maig vaig anar a recollir els resultats. Aquest va ser el primer dia que em van parlar de la possibilitat que tingués càncer. Ho sospitava, però encara ningú no ho havia verbalitzat.\nQuè va sentir en aquell moment?\nLa veritat és que m'ho esperava. És un moment que et marca molt, d'aquells que mai no oblides per anys que visquis. Veus que tens un drama molt a prop. He d'agrair l'enorme suport que he tingut per part del doctor Martí Tutusaus, l'hematòleg de Mútua, i tot el personal sanitari. El 10 de juny em van confirmar que tenia un linfoma de Hodgkin i dos dies després començava el procés de quimio.\nDeuria de ser un procés dur.\nT'hi has d'anar acostumant. És molt important la manera com t'ho prens. Jo vaig ser sempre molt positiu. Després de les sessions hi havia dies que acabava molt cansat. Qui més ho patia era la gent del meu entorn. Al cap i a la fi, jo em ficava al llit i dormia. Les seqüeles físiques són molestes. Tenia dolor a la panxa. Vaig fer sis cicles de quimioteràpia. Dotze sessions en total, fins al 26 de novembre. A finals d'agost em van dir que semblava que estava net, però no m'ho han confirmat fins aquesta setmana.\nAra haurà de passar els preceptius controls.\nSí. Em faran un seguiment cada dos mesos. Es mira especialment que no apareguin bonys a les aixelles i al coll. Després es va espaiant; cada sis mesos i després ja un cop l'any.\nVostè ha patit una mena de doble confinament.\nSí. He passat molts dies a casa. He aprofitat per tornar a veure totes les pel·lícules d'Star Wars, El Senyor dels Anells i coses de Marvel.\nS'ha sentit acompanyat des de la distància pels seus companys i per la gent del món del hockey en general?\nTotalment. He estat sempre en contacte amb els meus companys de l'Egara. També amb els del Júnior. El president de la Federació, Santi Deó, també em va trucar. I he mantingut el contacte amb Bernardino Herrera, el preparador de porters de la selecció.\nDes del mes de juny s'entrena amb David Pino a l'Egara.\nSí. La meva intenció és poder jugar alguns partits aquesta temporada. Però no tinc pressa. Vull anar dia a dia. Aquesta és una de les coses que t'ensenya la malaltia. Valores coses que abans no valoraves. El primer dia que vaig poder anar a córrer un parell de quilòmetres amb el meu gos va ser una cosa fantàstica. Poses en valor coses que et semblaven insignificants. El curen els metges. Tenir una actitud positiva no et cura, però t'ajuda molt.\nJa queda menys per a poder tornar a sentir-se jugador.\nEn tinc moltes ganes. Porto gairebé un any sense posar-me les guardes. El meu darrer partit va ser al març contra l'Atlètic. Des de fora, les boles van molt de pressa. El primer era curar-me. Ara vull anar de mica en mica. Quan vegi que puc tornar, tornaré. El més important és que per fi he pogut tancar un cicle tan nefast.\nCridat a substituir Quico Cortès a l'Egara. Deportes


El primer Tinent d'Alcalde Quim Fernàndez passa a l'acció per facilitar l'1-O\nEl Primer Tinent d’Alcalde de l’Ajuntament de Mataró, Quim Fernàndez, ha ofert per escrit al govern de la Generalitat col·laboració i espais municipals per al Referèndum de l’1 d’octubre. En un autèntic cop d’efecte, el número dos del govern es fa seva la competència que en teoria pertocaria únicament a l’Alcalde David Bote i assegura que pren la decisió “després de veure els actes en contra de les llibertats bàsiques de les persones que s’han produït els darrers dies”. Concretament, Fernàndez ha signat una carta de col·laboració dirigida al Delegat territorial del Govern de la Generalitat en la que ofereix col·laboració. La missiva s’ha signat aquest dilluns, 25 de setembre, i quan la Generalitat ja ha distribuït els votants del Referèndum en locals de l’administració catalana com casals de gent gran, CAPs o instituts davant la no cessió d’espais de l’Ajuntament.\nEn la nota de premsa difosa pel Grup Municipal de CiU s’assegura que “Fernàndez ha fet així un pas més en el compliment del compromís que ja va expressar en l’acte institucional de l’11 de Setembre a Mataró, en què va assegurar que els regidors amb responsabilitats de govern posarien a disposició de la celebració del Referèndum les eines i espais dels quals en són responsables polítics, per poder garantir així que la ciutadania de Mataró pugui expressar el seu vot”.\nEls locals de les regidories convergents\nEn concret, Fernández posa a disposició de la Generalitat, espais municipals que depenen de les regidories dels regidors del grup municipal –Cultura, Urbanisme, Promoció Econòmica, Benestar Social i Esports–. En aquest sentit, es podrien incloure tot tipus d'equipaments culturals i esportius, centres cívics o, fins i tot, les seus de PUMSA i del TecnoCampus.\nAquests espais en cap cas serien col·legis electorals, que ja han estat designats per la Generalitat després de la negativa del PSC de posar-ne cap de municipal a disposició de l'1-O. Segons Fernández, la predisposició és que siguin espais de suport logístic per garantir el bon funcionament del dispositiu del referèndum.\nTot i això, els regidors de CiU són conscients que les seves competències estan delegades per l'alcalde i que una retirada de competències per part del batlle podria evitar aquesta cessió d'espais a la Generalitat. Si això passa, avisen fonts del grup municipal, podria haver-hi conseqüències.


Higashi Honganji (東本願寺) | Viatges pel Japó\nPosted 22 gener 2010\nEl 1604, poc després que Ieyasu Tokugawa fos nomenat shogun, i per por del poder dels monjos de Honganji, va obligar a que es separessin en dos, un establert a Higashi Honganji, i un altre a Nishi Honganji. El 1860 la cosa es va reestructurar més en base a les noves lleis sobre les organitzacions religioses, i finalment al 1987 Higahi Honganji va ser rebateixat com Shinshu Honbyo (o mausoleu budista de Shiran Shonin, fundador del budisme Shin), i les seves funcions van canviar, però tothom segueix anomenant-l’hi Higashi Honganji, i la seva importància històrica, cultural i religiosa segueix igual de forta.\nSon tres els elements principals que destaquen d’aquest temple:\nLa Sala dels Fundadors (Goei-do), que es una de les estructures de fusta més grans del mon, i que va ser reconstruït per darrera vegada el 1895 després d’un incendi. Aquí es troba la imatge del fundador, Shinran, també anomenat Goei o Goshin-nei, i retrats dels líders religiosos que el van succeir.\nLa Sala d’Amida (Amida-do) on hi ha una imatge del Buda Amida que es va construir el mateix any que el Goei-do. A la dreta de l’ imatge d’Amida hi ha un retrat del Príncep Shotoku (considerat el fundador del budisme al Japó) i a l’esquerra retrats dels set patriarques de la tradició de la Terra Pura: Nagarjuna i Vasubandhu de l’India, T’an-Luan, Tao-Ch’o i Shan-tao de la Xina, i Genshin i Honen del Japó. Com podeu veure, la distribució es similar a la de Tsukiji Honganji.\nLa Porta de la Sala dels Fundadors (Goei-do mon) es una porta immensa construïda el 1911 (es una de les més grans que existeixen a Kyoto). En el pis superior hi ha estàtues de Sakyamuni Buda, Ananda i Maitrey Bodhisattva que representen la escena de Buda resant el sutra principal del Budisme de la Terra Pura.\nUn altre element que destaca es una curiositat que està exposada en el corredor que comunica els dos edificis principals: la Kezuna (literalment, corda de cabell). La historia d’aquesta corda tan especial es remunta als inicis del projecte de construcció del Goei-do, ja que es van presentar greus problemes a causa del pes de les bigues que havien de fer-se servir. Les cordes convencionals no eren suficients per transportar les grans bigues fins al lloc de construcció, la qual cosa va causar grans endarreriments en la construcció. Quan es va saber d’aquestes dificultats, per tot Japó, dones devotes no van dubtar en tallar-se els cabells y fer grans cordes amb ells. Finalment es van construir cinquanta tres cordes d’aquestes. Gracies a les cordes de cabell humà es van poder enlairar les bigues gegantines i completar la construcció de les sales principals. La mes llarga d’aquestes cordes mesurava 110 metres de llarg, tenia una circumferència de 40 cm i pesava una tona.\nCom arribar-hi: des de l’estació JR de Kyoto s’hi pot arribar fàcilment a peu.\n« Destí Japó VI (Kyûshû)\nMuseu Shitamachi (下町風俗資料館) »


Laguna de Gallocanta. Aragó.: Naturaleza d'Aragó. Geologia. Aigualeix fauna animals flora plantes\nLaguna de Gallocanta. Aragó.. Naturalesa d'Aragó.\nRefugi Nacional de Caça\nEstà situada en el SOTA de la província de Saragossa, pròxima a Daroca i a 1.000 m. d'altitud.\nCada hivern concentra fins a 100.000 aus, sent el punt de cita de grullas més important d'Europa.\nÉs també el lloc de reunió de diverses espècies d'ànecs i ánades així com d'altres aus aquàtiques, aus esteparias i rapaços. Tal riquesa converteix a la llacuna de Gallocanta en un dels paradisos ornitológicos més importants d'Europa en l'actualitat.\nÉs la major llacuna esteparia espanyola (6.720 ha.).\nEl poblament humà de la conca de Gallocanta és molt antic remuntant-se, almenys, a l'època romana en la qual, si s'ha de jutjar per certs vestigis arqueològics, va existir una mítica ciutat al costat del llac, Lucumtum, en les proximitats del poble de Bell.\nPosteriorment, durant el llarg període medieval, els llogarets de la conca van constituir una de les "sexmas" o partides de la vila de Daroca, capital de l'Extremadura, frontera meridional, del vell regne aragonès. Els castells de Santed, Berrueco, Torns i Cubel són avui muts testimonis d'aquells segles de continus batallessis que van arribar especial virulència en les "guerres dels Dos Pedros" que van enfrontar a Pedro I "el cruel" de Castella amb Pedro IV d'Aragó.\nLa llacuna de Gallocanta apareix sempre en aquestes cronicas com l'element que identifica i dota d'una personalitat pròpia a aquests territoris. La història de la llacuna llança moltes dades d'interès sobre els profunds canvis ecològics i d'actitud de l'home esdevinguts en aquest enclavament natural.\nAixí, en els manuscrits de la Descripció General del partit de Daroca, de D.Domingo Mariano de Traggia, vam trobar un passatge revelador:\n" ... a la part oest es troba la famosa llacuna de Gallocanta i pels anys de 1673 només el poble de Gallocanta treia de l'arrendament de la seva pesca vuitanta mil reals de vellón i deu i vuit mil arroves de tencas, sense la caça de gansos, anadones, fochas, chilladeras, gumietas, chorlitos de diverses espècies i bells teuladins, sense altres desconegudes que es veuen molts anys ... "\nL'abundància de pesca, avui inexistent, ens indica que, almenys fins al segle XVII, les aigües de la llacuna eren molt més dolces i abundants que en l'actualitat. El seu arrendament revela que era considerada com un bé patrimonial dels pobles ribereños.\nAquesta situació es va perllongar fins a bé entrat el s. XIX amb la promulgació, en 1874 , de la Llei de desamortización dels "béns públics en mans mortes". L'Estat liberal considero la llacuna com a tal, confiscant-se d'ella i adjudicant-la en pública subhasta per la quantitat de 8.001 ptes.\nDesprés de successives revendes, és adquirida en 1897 pel "Banc Agrícola, Comercial i Industrial, S. a.", societat expressament creada per a la desecación i explotació de la llacuna que, una vegada "sanejada", constituiria una finca cridada "Dominis del Pilar". Els ambiciosos promotors del projecte contemplen la construcció d'un gran canal de desguàs per a donar sortida a les aigües estancades per la Vall del Jiloca i servir, alhora, com guia fluvial per al transport de les futures produccions fins a la via fèrria. En la finca, la superfície de la qual es xifra en "mil vuit-cents cahices, sis hanegas i quinze almudes" es preveu l'establiment de grans cultius i la criatura de bestiars de truja, caballar, boví, lanar i cabrío, així com l'elaboració de sagins, formatges, embotits i altres articles i la construcció de molins harineros, fàbriques d'electricitat i qualssevol altres indústries.\nAfortunadament per a la nostra llacuna aquests grandiosos plans no van arribar mai a emprendre's, dissolent-se la societat en 1931. Entretant, l'únic aprofitament que es va obtenir servifisg el dels seus abundants dipòsits salinos extraient-se "moltes carretadas" de mineral per als bestiars i establint-se fins i tot un lloc de carabiners en la riba NE per a evitar el seu contraban.\nFinalment, en virtut de la vigent Llei d'Aigües i de l'article 407-4 del Codi Civil, la llacuna passa a ser un bé de domini públic de l'Estat.\nConscient de l'extraordinari valor ecològic i cultural d'aquest espai natural, la Diputació General d'Aragó crea per Decret 42/1985 el Refugi Nacional de Caça de la Llacuna de Gallocanta pel qual es dota d'una efectiva protecció a la fauna de la mateixa i es prevenen els impactes negatius en el seu entorn.\nAmb això l'administració autonòmica respon dels compromisos contraidos per l'Estat espanyol mitjançant la ratificació dels Convenis Internacionals de conservació de zones humides i de les espècies migradoras de la fauna silvestre i els seus hàbitats. En aquests acords Gallocanta és classificada com "Zona humida d'importància internacional".\nGeologia i relleu\nL'origen geològic de la llacuna es remunta al Plistocè, època que, per coincidir amb els períodes glaceres, presentava un clima molt més frio i plujós que l'actual. Existia per això una gran llacuna amb una extensió dotze vegades superior a la dels nostres dies. D'ella són vestigis, a més de Gallocanta, les llacunes de Guialguerrero, La Zaida, la Lagunica i altres de menor entitat.\nLa llacuna de La Lagunica, deu el seu nom a un error de transcripció que s'ha transmès per tots els mapes i publicacions.\nEl nom real i conegut pels habitants de Tornos des de temps immemorial és el Navajo situat en el Prat de la Torre. Fa anys, per a assegurar el nivell d'aigua ja que eren unes excel·lents pastures per al bestiar, es va fer un transvasament des de la Sèquia Mare a través del "canella del prao" i, posteriorment, farà 35 anys, es va eliminar la canella per a reduir el nivell de l'aigua, i es roturaron les terres.\nLa conca s'eleva sobre les valls del Jiloca, Pedra i Ortiz dels quals la separen les serres paleozoicas de Santa Cruz i Marrons al nord i oest, la Serra Menera pel sud i la del Caldereros per l'aquest. L'interior de la depressió està farciment de materials terciaris i quaternaris que formen el jaç impermeable de la llacuna.\nPerò el tret que fa de Gallocanta uneixi de les zones humides més singulars a nivell europeu és el fet que es trobi en l'interior d'una conca endorreica, és a dir, tancada i sense sortida al mar. Però, a més, a diferència de la majoria de les conques endorreicas, la depressió de Gallocanta no té el seu origen en la aridez climàtica sinó en un fenomen d'enfonsament tectònic com a conseqüència de l'aparició d'una falla en el Sistema Ibèric. Es tracta, per això, d'una conca tancada i "penjada" a gran altura (1.000 metres sobre el nivell del Mar) en un paisatge de muntanya. Això fa que rebi aportis d'aigua molt més abundants que els de les conques endorreicas típiques de les zones àrides i converteixen a Gallocanta en un ambient únic que només tenen parangó, en les nostres latituds, amb algunes llacunes dels alts altiplans de Persia i Anatolia.\nEl clima i les aigües de la llacuna\nSituada en ple cor del Sistema Ibèric, la conca de Gallocanta presenta un clima de tipus mediterrani continental amb oscil·lacions de temperatura molt acusades. Destaquen les bajísimas temperatures invernales que arriben a arribar a els 25ºC sota zero, no en va la veïna localitat de Calamocha registra sovint les mínimes nacionals. En contrast, durant l'estiu, es produïxen fortes calors arribant-se a temperatures de 30ºC.\nLes precipitacions són, per efecte de l'altitud, relativament abundants amb una mitjana anual de 500 mm. No obstant això, la seva distribució és molt irregular concentrant-se en la tardor i la primavera el que origina sequeres estivals i invernales. Però el veritablement característic del clima de Gallocanta és l'alternança de períodes d'anys humits amb uns altres d'anys secs. La durada d'aquests cicles ve a ésser de 12 a 15 anys. Si són plujosos, la llacuna funciona com un gran col·lector, superant les sequeres estivals i acumulant aigües d'any en any. Si són secs, la conca es transforma en un immens evaporímetro i la llacuna va perdent aigua progressivament arribant fins i tot a assecar-se per complet.\nLa hidrologia de Gallocanta està, per tant, decisivament condicionada pel règim de precipitacions de la conca. La major part de les aigües fluïxen per escorrentia cap al fons de la depressió entrant en la llacuna per petits rierols. Aquests aportis d'aigües superficials es completen amb les filtracions d'aigües subterrànies que afloren en la riba aquest donant lloc a un curiós sistema de deus, cridats "ulls", de gran interes, doncs la barreja de les seves aigües dolces i calentes amb les fredes i salobres de la llacuna origina una gran diversitat de condicions ecològiques que es reflecteix en una major riquesa de flora i fauna.\nLa conca de Gallocanta presenta un mosaic de formacions vegetals distribuïdes en franges successives en funció del relleu.\nAixí, els vessants de les serres apareixen poblades per boscos degradats d'alzines (Quercus rotundifoliae) i, en les zones més umbrosas, roures i quejigos (Q. pyrenaica i Q. lusitanica, respectivament). S'estenen a continuació les àmplies planes cerealistas que són la base de l'economia local. Existeixen també petites superfícies d'altres cultius entre els quals destaca el del safrà, que conserva durant anys la seva aroma i sabor i és, per això, utilitzat com tradicional moneda d'estalvi.\nJa en les marges de la llacuna, les "escorrederas" dels aportis d'aigües dolces permeten la formació de prades humides antigament aprofitades per les "dulas" o bestiars comunitaris. L'abundància de sucoses herbàcies dóna pas, en els sòls més entollats, al predomini dels joncs. A l'aproximar-nos a la llacuna, l'augment de la salinidad fa que els prats humits siguin substituïts per prats salinos en els que trobem espècies peculiars com la Puccinellia pungens, planta d'altíssim interès cientifico per ser endèmica, és a dir única i exclusiva, d'aquests ambients.\nArriba un moment que només perviuen plantes extrictamente "halófilas", amb adaptacions especials per a sortejar la salinidad, com fortes arrels capaces de bombar nutrientes vencent la competència de la sal, o tiges carnosos en els quals atresorar l'aigua. Entrem així en les grans platges de llims salinos, aquí cridats "tarquims", colonizadas per espècies com la "mamellada" (Salicornia ramosissima), el "tomillejo" (Frankenia reuterii) o les espinoses "capitanes" (Salsola kali).\nLes vores de la llacuna que reben aportis d'aigües dolces continus apareixen poblats per espècies de vida amfíbia, amb arrels submergides i tiges emergents, com els carrizos (Phragmites australis) i espadañas (Thypha sp.) que tenen la seva millor representació en la zona dels "ulls".\nAL penetrar, finalment, en les aigües lliures de la llacuna trobarem una vida vegetal que s'adapta perfectament a les seves característiques. Es tracta d'aigües succintes que, en general, no arriba a més d'un metre de profunditat. La seva gran transparència permet una perfecta penetració de la llum i el seu contingut en oxigeno dissolt resulta suficient en tot moment per al desenvolupament de la vida. No obstant això, la seva alta concentració salina (8-13 Cl-/Lt.), cent vegades superior a la de l'aigua dolça, i, sobretot la seva escassesa de nutrientes com el nitrogen, el fòsfor o el potasi, determinen una extraordinària pobresa de plàncton, representat tot just per una trentena d'espècies. Destaquen algunes algues verdes (Chromulina, Nannochloris) i cianofíceas (Spirulina), així com, en el zooplancton, alguns copèpodes (Arctodiaptomus salinus), rotíferos (Brachionus plicatilis) o ciliats (Fabrea salina).\nAquestes condicions són, no obtante, les idònies per al desenvolupament de denses prada s subaqüàtiques constituïdes per grans fanerógamas filamentosas arrelades en els fons. Dominen dues espècies de "ovas" (Lamprothamnium papulosum i Chara galoides) que, lliures de la competència del plàncton, cobrixen pràcticament tots els fons de la llacuna i constituïxen la base alimentosa de les extraordinàries concentracions d'aus bussejadores que es reuneixen en Gallocanta.\nLa dràstica desaparició d'aquestes prades, a l'assecar-se la llacuna, és només aparent, doncs en els fons subsisteixen llarg temps oosporas resistents que permetran, al tornar les pluges, una rapidisima reconstitución d'aquests peculiars prats submergits.\nEl mosaic vegetal descrit es correspon amb la presència d'una fauna igualment rica i hetereogénea. Bona prova d'això són les 253 espècies de vertebrats inventariats fins a la data, de les quals 10 corresponen a mamífers, 213 a les aus (91 d'elles nidificantes), 10 a rèptils i 7 a amfibis. Els peixos estan només representats per 3 espècies que habiten les capçaleres d'alguns rierols.\nFent un ràpid recorregut per la conca, destacarem en els carrascales i quejigales de les serres l'abundància de colomes torcaces (Columba palumbus), tórtolas (Streptopelia turtur) i perdius vermelles (Alectoris rufa). Entre els mamífers citarem alguns carnívors amants dels espessors com la gineta o "minchineta" (Genetta genetta) i la garduña o "fuina" (Dimarts foina). També d'hàbits montaraces, proliferen els jabalies (Els seus scrofa) que agraden de fer ràpides incursions a la llacuna a la recerca d'arrels tendres i fanguers frescos.\nEls espais oberts de les planes cerealistas constituïxen al mig idoni per a l'observació d'aus esteparias com les aloses (Alauda arvensis), calandrias (Melanocoryza calandra), ortegas (Pterocles orientalis) i alcaravanes (Burhinus oedicnemus). Però destaquen pel seu alt valor científic i conservacionista dues espècies: es tracta, d'una banda de la avutarda (Otis triga), cridada a Aragó "auca", i avui, per desgràcia, virtualment extingida de la nostra regió, i, per un altre, de la grulla (Grus grus), esvelta zancuda que té actualment en Gallocanta la seva principal estació europea de passada i hivernada.\nL'entrada, amb la posta del sol, dels vocingleros bàndols de milers de grullas cap als seus dormideros de la llacuna, constituïx, sens dubte, un dels més impressionants espectacles que la fauna silvestre pot encara oferir en la industrialitzada Europa.\nLes jonqueres i praderios humits de les marges de la llacuna són l'hàbitat preferit per multitud d'aus com les invernales avefrías (Vanellus vanellus), les inquietes bugaderes (Motacilla sp.) o els curiosos zarapitos (Numenius arquata). Les extenses platges de "tarquims" són explotades per les aus "limícolas" amb gran diversitat d'espècies que recorren incansablement els fangs de les ribes.\nEls densos carrizales dels ulls contituyen, en si mateixos, un hàbitat particular al que estan molt lligats gran nombre de pajarillos insectívoros com els escribanos palustres (Emberiza schoeniclus), els carriceros i carricerines (Acrocephalus sp.), els rossinyols bastardos (Cettia cetti) o els singulars "bigotudos" (Panurus biarmicus).\nA més, crían aquí aus de major grandària com el aguilucho lagunero (Circus aeroginosus) o les negres fochas (Fulica atra), aus herbívores que en anys d'aigües van arribar a concentrar-se en Gallocanta en nombre superior als 40.000 exemplars.\nJa en el domini de les aigües lliures sorprendrà l'abundància i varietat d'aus aquàtiques que coexisteixen harmònicament en un espai comú. L'explicació estreba que cada espècie ocupa un "nínxol ecològic" particular aprofitant uns recursos alimentosos específics.\nAixí, cap citar diverses anátidas granívoras que busquen el seu aliment en la terra ferma d'illes i ribes. Són les petites cercetas invernales (Anas crecca) o primaverales (Anas acuta) o els voluminosos ánades reals (Anas platyrhynchos). Les aigües succintes són preferides per ànecs herbívors com el ánade fris (Anas strepera) i el silbón o "chilladero2 (Anas penelope) existint, fins i tot, un ànec planctófago, el "cullera" (Anas clypeata), proveït d'un curiosos bec per a filtrar els organismes microscòpics.\nEn les aigües més profundes, la prodigiosa biomassa vegetal que oferixen les prades subaqüàtiques atreuen a Gallocanta quantitats espectaculars d'aus bussejadores adaptades per a "pastar" sense descans aquests efimeros prats submergits. Destaquen els bellíssims "ànecs colorits" (Netta rufina), que han arribat a concentrar-se en la llacuna més del 75 % de la seva població en el Paleártico occidental, i els "cabezudos" o porrons comuns (Anythia ferina), dels quals s'han comptabilitzat xifres als 80.000 exemplars.\nPer tot això, la llacuna de Gallocanta és avui considerada, amb tot mereixement, com una de les escasses "zones humides d'importància internacional per a les aus aquàtiques" existents en el vell continent.\nLa seva conservació és d'una especial transcendència, al constituir una baula fonamental en les llargues rutes migratòries de les aus aquàtiques i suposa, en definitiva, per als aragonesos, l'orgull de contribuir a l'esforç comú per a la protecció del patrimoni natural d'Europa.\nDigne de veure és el Parc Natural del Moncayo.


Fins a quin punt estem disposats a ajudar els marginats? – Església de Santa Maria de Llerona\nPublicat el 13/02/2021 20/02/2021 per moon\n14/02/2021. Sisè diumenge de durant l’any. Cicle B | Lectures de la missa.\nL’evangeli de Sant Marc ens presenta avui la guarició d’una malaltia etiquetada com a impura per la llei jueva. Per als jueus de l’època de Jesús, la lepra no era només una malaltia entre d’altres, la lepra era una impuresa, és a dir, un mal que excloïa de la societat i de la comunitat religiosa aquells que la patien. Això és el que hi ha escrit en el llibre dels Levites: “Quan un home té un tumor, una inflamació o una taca a la pell, serà portat al sacerdot”, i no al metge. És precisament per aquest motiu que el leprós no demana a Jesús que el curi, sinó que el purifiqui. La intenció de Maeec no és explicar només un miracle de guarició, sinó fer-nos veure qui és Jesús. Perquè a Jesús el que l’interessa és restablir la salut dels cossos, dels cors i de les ments. Jesús torna a la vida tot el seu valor en permetre a algú recuperar l’esperança i reprendre el camí.\nEn la primera carta als cristians de Corint, Sant Pau igual com Jesús, ataca els prejudicis i les exclusions; la qüestió era\nsaber si un cristià pot consumir carns d’animals sacrificats en un temple pagà i Pau respon: «Germans, quan feu alguna cosa, feu-ho a glòria de Déu. No sigueu mai ocasió d’escàndol, tal com ho faig jo, que en tot procuro d’adaptar-me a tots, i no busco allò que em convé a mi, sinó allò que convé als altres, perquè se salvin. Seguiu el meu exemple, tal com jo segueixo el de Crist.»\nCorresponia al sacerdot decidir sobre aquesta reintegració amb Déu, i per això Jesús va donar aquelles instruccions al leprós curat. Per tant, Jesús va trencar les barreres de les lleis humanes i socials que prohibien el contacte amb els leprosos. Va tenir pietat dels intocables expulsats de la ciutat i rebutjats per tothom. En fer-ho, Jesús mateix es converteix en un intocable. El contacte de Jesús amb el leprós és, de fet, l’equivalent a la paràbola del bon samarità en la vida real. És també el símbol de la intervenció de Déu en cadascuna de les nostres vides.\nNo és perquè avui la lepra es curi millor, que deixem de tenir les víctimes dels indesitjats, dels marginats i dels exclosos, a les nostres societats i a la nostra Església. Actualment els leprosos de les nostres societats són aquelles i aquells que viuen en barris marginals de tot el món, els sense sostre, els ex-presoners que no poden ocupar el seu lloc a la societat, els ancians que esperen la mort en la soledat i l’abandó, les onades d’immigrants que arriben per milers, i tants d’altres.\nPerò és que nosaltres també som leprosos en certs moments, amb les nostres debilitats, els nostres hàndicaps i les nostres addiccions. Tots necessitem la tendresa de Déu. Tots estem convidats a seguir l’exemple de Jesús aportant una mica de consol i d’esperança als que estan malalts, rebutjats i aïllats en la solitud.\nJesús té compassió pel malalt, per l’exclòs. Jesús cura el leprós, però primer s’hi va acostar i el va tocar. L’amor anul·la totes les lleis i per això Jesús restableix la relació que la Llei havia trencat. Mostra compassió, assumeix el sofriment de l’altre. Aquesta és l’única manera de curar. Jesús fa que el contacte amb un altre humà, aquell recuperi la seva dignitat; es converteixi en un home. Jesús el veu com un germà.\n¿I nosaltres els cristians, quin diem que és el nostre comportament en front de tantes misèries?\nQueden preguntes per respondre:\n¿Fins a quin punt els cristians estem disposats a ajudar els marginats?\n¿Volem respondre a les seves peticions? Jesús arrisca tocant aquest leprós.\n¿Estem preparats per trencar el “codi de puresa” implícit de la nostra societat en el que només valen les persones productives i econòmicament independents?\nPer donar testimoni de l’evangeli, hem d’estimar i ajudar com Jesús. Potser estem menys sensibilitzats del que hauríem d’estar, potser ens afligeix la lepra.\nHem de destinar temps i fer l’esforç que calgui per entendre plenament les necessitats, problemes i dificultats de les persones que no poden sortir del seu desert. Hem de tenir una relació amb la gent per conèixer les seves experiències. Per donar testimoni de l’evangeli, hem d’estimar i ajudar com Jesús.\nLlerona, 14 de febrer de 2021\n← No té sentit dir-se cristià si no canviem la nostra visió del món\nEl desert és el moment del despreniment →


L'epidèmia de la grip augmenta i arriba a un nivell moderat a Catalunya - Diari de Girona\nL'epidèmia de la grip augmenta i arriba a un nivell moderat a Catalunya\nddg 07.02.2020 | 00:07\nL'epidèmia de la grip a Catalunya continua creixent i ha arribat, per primera vegada aquesta temporada, a un nivell moderat durant la setmana passada, amb 359,2 casos per 100.000 habitants, segons el Pla d'informació de les infeccions respiratòries agudes a Catalunya. D'aquesta manera, s'ha superat per tercera setmana consecutiva el llindar epidèmic d'aquesta temporada, establert en 98,1 casos.\nSegons el model predictiu de la grip, es preveu que les taxes d'incidència podrien mantenir-se a nivells epidèmics entre baixos i moderats –depèn dels territoris–, durant les setmanes 6 i 7. Les taxes d'incidència més altes han estat en menors de cinc anys –amb 961,7 casos per 100.000 habitants–; seguit dels menors entre 5 i 14 anys (856,4); dels adults d'entre 15 i 64 anys (162,1) i finalment dels adults majors de 64 (41,5 casos).\nLa grip comuna mata 43 malalts en només una setmana.\nLa grip estacional causa 41 morts a Catalunya.


Unes 4.500 persones visiten la Fira Arrels de Menorca i compren 25.000 tiquets de degustació\nEl conseller insular de Projecció Econòmica, Miquel Company, n'ha fet una valoració "positiva" i ha assegurat que s'ha complert el propòsit principal de la institució\n2 min. Maó 08/04/2019 07:57\n651x366 Els assistents han pogut experimentar l'evolució del producte local menorquí a través de les receptes dels millors xefs. / FIRA ARRELS Els assistents han pogut experimentar l'evolució del producte local menorquí a través de les receptes dels millors xefs. / FIRA ARRELS\nSatisfacció en línies generals per la tercera edició de la Fira Arrels, que s'ha duit a terme aquest cap de setmana al recinte firal de Maó. El certamen, del producte local i la cuina de Menorca, s'ha consolidat amb l'obtenció de 4.500 visitants els dos dies de fira, a més d'augmentar un 20% les xifres de consum amb la venda de més de 25.000 tiquets de degustació. Arrels tenia un programa carregat d'activitats que s'han desenvolupat en els tres espais: l'Aula Cuina, l'Aula Tast i l'Aula Infantil.\nEl conseller insular de Projecció Econòmica, Miquel Company, ha fet una valoració "positiva" dels resultats i ha assegurat que s'ha complert el propòsit principal que s'havia marcat el Consell Insular, "assolir els objectius de fluxos econòmics i activitat comercial, amb un increment de tastos i venda de producte que ha deixat molt satisfets els productors". Per la seva banda, el director de la fira, Pep Palau, ha destacat la col·laboració entre productors i el sector de la cuina, fet que s'ha traduït en un "augment de tastos de gran qualitat com la lasanya de safrà, l'arròs de la terra i les hamburgueses ecològiques".\nDesprés d'una primera jornada exitosa, la Fira Arrels posà ahir el punt final. Abans, els assistents van poder gaudir de les demostracions de cuina de Silvia Anglada (Es Tast de na Silvia, Ciutadella), Arnau Muñío (Direkte Boqueria, Barcelona), Vicente Patiño (Saití, València), David de Coca (Sa Llagosta, Fornells) i Santi Taura (Santi Taura, Mallorca). Cal recordar que aquest any el territori convidat ha estat Girona. La música que ha acompanyat el certamen ha anat a càrrec del grup menorquí La Dolce Evita.


ENLLAÇATS NO ACATEM: BALEARS: La lluita i la defensa per una educació de qualitat, inclusiva i en català continua!! Google+ Google+\nBALEARS: La lluita i la defensa per una educació de qualitat, inclusiva i en català continua!!\nEls docents avisen. La Vaga indefinida segueix en vigor i la lluita continua\nL'STEI Intersindical va demanar a la UIB, el juny de 2013, l'informe prescriptiu que li havia d'haver demanat el govern, i, en fer la impugnació del decret TIL, l'STEI el va lliurar al jutge com a part de l'argumentari del recurs contra el TIL. En aquella ocasió el govern, al preàmbul del decret, deia que la normalització estava assolida i que no calia incrementar progressivament la presència del català a l'escola, cosa que la llei marca i per això el decret no hi pot anar en contra.\nLa UIB al seu informe va dir clarament - i avui ho tornaria a dir - que la normalització lingüística a les illes Balears no està assolida en cap dels seus àmbits. A més, l'STEI argumentà amb dades que l'escola és un pilar fonamental perquè tots els infants i joves aprenguin les dues llengües oficials i per garantir el seu coneixement en acabar la secundària obligatòria.\nSembla que el govern té intenció d'atiar el foc de la mobilització educativa. Una mobilització que no s'ha aturat i que torna a tenir motius per sortir al carrer. Falta de plantilles als centres, currículums no consensuats i precipitats, absència de programes de suport als alumnes amb necessitats educatives ... TIL altra vegada.\nLa lluita i la defensa per una educació de qualitat, inclusiva i en català continua!!\nSTEI Intersindical respondrà amb claredat i amb arguments legals, el recurs de cassació que ha interposat el govern davant el Tribunal Suprem, en contra de la sentència de nul.litat del decret TIL que va resoldre el Tribunal superior de Justicia de les illes Balears.\n748 docents cobraren de la caixa de resistència de l'STEI i Enllaçats per la Llengua\nL'STEI proposarà una nova mobilització al carrer si no hi ha canvis en la política educativa