SERVEIS | itcat\nACCÉS REMOT CLIENTS\nITCAT és unacompanyia de serveis informàtics, situada Alpicat i especialitzada en la consultoria, implantació i Manteniment de solucions informàtiques per a la PIME.\nAssiatència remota i telefònica / Manteniment informàtic preventiu / Venda, instal • lació i reparació d'equips informàtics / Sistemes de seguridad per la xarxa.\nServeis de telecomunicacions per empreses i particulars\nLínies IP (SIP Trunk / Centraletes Virtuals / Telefonia IP / Fax to correu electrònic / Tarifa Plana / Xarxa Intel·ligent / numeració Internacional.\nITCat Backup Cloud\nLa millor còpia de seguretat reforçada amb ciberprotecció.\nQuan es tracta de les dades empresarials essencials, amb la còpia de seguretat no n'hi ha prou: necessitem una estratègia integrada de ciberprotecció, per aquest motiu la seguretat al núvol que necessitem per protegir les dades de forma proactiva es Itcat Backup Cloud.\nLes millors pàgines web interactives amb mantenidors i tecnologies flash, HTML, PHP, AJAX, etc. Activ Diseny de marketing publictari.\nTenim unes aplicacións desenvolupades a mida per la teva empresa, comunicació en temps real augmentant l’efectivitat en la comunicación per oferir el millor servei.\nVenda i Reparació de telefonia mòbil\nA Itcat som experts en la reparació de telèfons mòbils de qualsevol marca. Oferim un servei complet de reparació de mòbils. Comptem amb un complet laboratori de reparació el qual compta amb els més avançats mitjans tecnològics , informàtics i experimentats. Treballem amb recanvis de primeres marques ( Samsung, Sony Ericsson , LG, Iphone , HTC, Wiko , ZTE , Blackberry , Iphone... ) . Oferim serveis de reparació de smartphones o mòbils a empreses i particulars de manera ràpida i senzilla.\nDes de ITCAT Podem oferir a la seva empresa una solució global de serveis en l' àrea dels sistemes d'informació.\nAdaptem les solucions informàtiques d'avui a les necessitats de la vostra empresa, mantenint-les actualitzades en el temps.\nSabem Treballar al costat del client com un assessor, detectant, analitzant i donant cobertura a les necessitats tecnològiques de les empreses.\nDins dels serveis informàtics que posem a disposició dels nostres clients incloiem la possibilitat de ralitzar trucades il·limitades per a qualsevol tipus de consulta o resolució de possibles problemes tant telefònicament com mitjançant un sistema d'assistència remota que ens permet connectar els PC dels nostres clients i veure el mateix que veuen ells, de tal manera que no necessiten tenir coneixements tècnics per explicar-nos el mal funcionament.\nMitjançant aquest sistema, és possible solucionar la majoria dels problemes informàtics que solen succeir


CAMPOAMOR – ESPRONCEDA, fidels als seus origens - Entesa per Sabadell\nCAMPOAMOR – ESPRONCEDA, fidels als seus origens\nPublicat el 17 d'abril de 2010 a El Sabadell que volem\nCrònica de la visita als barris de Campoamor i Espronceda\nS’ha realitzat la tercera sortida del programa El Sabadell que volem. Altra vegada l’Entesa ens ha mostrat una zona de la ciutat amb la col·laboració de les organitzacions més actives al sector: les associacions de veïns de Campoamor i d’Espronceda i l’Escola d’adults la Creu de Barberà.\nEl punt inicial de trobada van ser el complex remodelat de l’antiga Granja del Pas, anomenada així pel veïnatge aleshores amb un pas a nivell, sense barreres, per traspassar la via. On era la vaqueria s’ha transformat en una sala polivalent per fer-hi activitats. Aquí, amb les encavallades de melis per sostre, se’ns explicà les característiques més determinants del barri, els serveis que rep, els equipaments amb que compta, i les seves demandes actuals.\nEl sector Campoamor-Espronceda manté la funcionalitat dels seus orígens. Va néixer al 1948 amb els edificis pels treballadors de la Saida (fàbrica cotonera que estava situada a la cruïlla dels carrers de Sant Pau i de l’Alemanya) i des d’aleshores, dècada darrera dècada, no ha parat de créixer fins ser una zona espaiosa de la ciutat, on predominen els pisos per a treballadors. Al llarg de la seva història ha viscut tres actuacions d’edificació forçada: les cases de Fàtima per acollir als residents de les coves de Sant Oleguer; el polígon Espronceda per facilitar habitatge a les persones afectades per les riuades del 1962; els nous blocs a la Granja del Pas i a la plaça de les Tres Torres, per acollir a les famílies domiciliades a les torres de setze pisos d’Espronceda que calgué enderrocar per aluminosi. Tot i les fortes actuacions urbanístiques durant els seus seixanta dos anys d’història, ha mantingut dues qualitats que el fan singular respecte d’altres zones de la ciutat: carrers o avingudes amples i espaioses zones verdes. Només cal aturar-te en un dels seus vials, aclucar els ulls i aspirar, per constatar la baixa contaminació acústica i la riquesa en oxigen de l’aire que envaeix els pulmons.\nEns explicaren que avui el sector manté un índex elevat de nova immigració, un 24% on la mitjana a Sabadell és del 13,6%, tanmateix el perfil de la immigració és de persones joves amb moltes inquietuds d’integració. Els representants veïnals exposaren que això ha desbordat el serveis habituals, alhora que l’índex de precarietat aplicat des de Serveis Socials ha comportat que s’atenguin famílies d’immigrants, desplaçant a les persones habitualment usuàries. La conseqüència de tot plegat és que actualment es viu, l’actuació social, com una sobre atenció a les persones immigrades. Fet que si no es posa remei, amb un increment de la dotació dels serveis, pot evolucionar cap a situacions socialment complicades. Van insistir en augmentar la dotació i alhora l’ampliació. Ens calen més pisos amb ascensors i disposar d’una residència de gent gran, digueren. A banda, es mostraren satisfets pel nivell de comunicació que gaudeixen els dos barris: Autobusos urbans, interurbans i la RENFE. D’aquesta última, però, demanaren que des de l’Ajuntament es negociés que els horaris de nit coincidissin amb el tancament de les discoteques de la Zona Hermètica. Ara la presència de joves a la matinada, una mica més alterats del compte, durant les dues hores d’espera del tren, està provocant un constant malestar entre el veïnatge. Els representants de l’Entesa en prengueren nota.\nDesprés d’aquestes informacions que ens permeteren contextualitzar la situació dels dos barris i assabentats de les inquietuds d’avui al sector, com és habitual en aquest programa, iniciàrem el recorregut per la zona amb la previsió de visitar els equipaments més rellevants. En primer lloc ens mostraren les obres aturades, des de fa dos anys, del col·lector de Campoamor. Anys endarrere, les construccions dels blocs de pisos van tallar el pas natural de les aigües que corrien per aquell indret. Això fa que si plou en excés, fins el punt que el clavegueram no té capacitat d’absorció, avui s’inundin tots els baixos dels habitatges i comerços de la zona de Sant Pau. Els veïnatge està molt queixós perquè arran de les últimes inundacions se’ls assegurà que es realitzaria amb rapidesa la canalització per evitar una nova inundació i veuen que la promesa s’ha fet aigua poll.\nSota un cel blau de primavera, vam seguir pel llindar del Parc del Vallès, l’espai de lleure més gran després del Parc de Catalunya, on ens indicaren que malgrat totes les promeses fetes a les Associacions de Veïns se’ls ha exclòs del Patronat que el regenta. A banda d’insistir en la necessitat d’una escola bressol nova, al passar per davant del CEIP Sallarès i Pla, ens van reiterar allò que ja ens havien dit a l’inici, les escoles públiques d’aquí estan suportant una mitjana d’infants nouvinguts molt per damunt de les seves possibilitats. La conseqüència és una forta mobilitat de mestres amb la desestructuració dels equips pedagògics i l’inici d’una fractura social, perquè així que econòmicament s’ho poden permetre, fins hi tot les famílies de nouvinguts porten als seus infants a escoles concertades.\nPassàrem pels blocs que foren habitatges de mestres, que segons els directius veïnals, també estan pendents d’una solució definitiva. Visitàrem el Casal Cívic Rogelio Soto, seu de vint entitats, on constatàrem el voluminós programa d’activitats i els criteris de gestió eficient que apliquen per la utilització d’espais, no prefixats a una entitat, i que són cedits en funció de les necessitats programàtiques de cada col·lectiu. Aquí també es realitzà una petició similar a la que van recollir a Can Puiggener; es va demanar a l’Entesa que dins de les seves possibilitats insistís perquè l’Ajuntament desenvolupés programes d’actuació que fomentessin la trobada entre els diferents col·lectius de nouvinguts, per tal de que es coneguin entre ells, i es faciliti una dinàmica multicultural procliu a desfer la tendència de consolidar guetos ètnics. La carència de programes municipals d’aquest tipus preocupa als portaveus socials del barri, ja que constaten que la falta d’incomprensió entre els hàbits d’uns i altres és un factor propens a generar discòrdies i enfrontaments.\nDe sortida al passar per la plaça de Picasso ens vam adonar de la munió de persones subsaharianes que hi havia passejant, parlant en grup o utilitzant els jocs infantils. Els nostres amfitrions veïnals ens comentaren que aquesta ocupació col·lectiva de la plaça havia suscitat polèmica al barri. Ells, en el seu país d’origen, estan acostumats a fer vida de relació a l’exterior, aquí fan el mateix i l’amplitud de la plaça ho facilita. El fet de ser-hi presents en un bon nombre produeix una imatge insòlita que de moment sobta, com si de cop i volta no sabessis ben bé qui s’ha traslladat de lloc, si ells o tu.\nJa en el passeig Espronceda els acompanyants es mostraren satisfets pel nou aparcament subterrani, proposat en el seu moment per l’Entesa, i ens feren notar la necessitat d’actualitzar i renovar la il·luminació del mateix passeig que s’ha quedat obsoleta. Seguidament, la direcció de l’Escola d’adults ens mostrà l’estat actual de les reduïdes instal·lacions on diàriament són atesos 500 alumnes amb només onze professionals, la meitat dels que disposa qualsevol institut pel mateix nombre d’alumnes. Malgrat comptar amb els recursos limitats es mostraren satisfets pels resultats i la seva incidència sobre les persones residents al sector, que any darrera any, cerquen la possibilitat d’ampliar coneixements o d’iniciar el cicle de la formació reglada. Els mateixos dirigents de les entitats veïnals confirmaren la utilitat de l’escola al barri, i com aquesta és actualment la millor eina per a facilitar la integració a les persones nouvingudes. Constataren també que calia augmentar la coordinació entre el seu programa d’activitats i les realitzades des del Casal Cívic per tal d’optimitzar recursos.\nAquí finalitzà aquesta visita programada per conèixer el sector d’Espronceda- Campoamor. Mentre fèiem el pica-pica d’acomiadament, els representants de les associacions veïnals, argumentant que els dirigents de l’Entesa estaven diàriament a l’Ajuntament, demanaren que fossin perseverants en la demanda d’una ampliació en la dotació dels serveis municipals al sector i la construcció d’una residència per la gent gran. Dit així, semblava que aquest era el resum de les necessitats més prioritàries. Això sí, mentre les pluges no fossin abundants.\nUn de la colla\nEl Sabadell que volemL’Entesa visita Espronceda i Campoamor en una nova edició del projecte El Sabadell que volem


La independència de Catalunya (Segona part)\nquetgles | 05 Juliol, 2010 06:27\nLa independència de Catalunya. Bé, i quins són els països que li han de fer costat? (Segona part).\nA la guerra d’Espanya i de Catalunya, de 1936, Itàlia i Alemanya donaren un suport decisiu als militars rebel·lats; la Unió Soviètica fou l’únic Estat que feu aportacions d’ajudes materials a la República espanyola.\nPer a considerar: Si al juliol de 1936 França s’hagués compromès amb el govern legítim de la República espanyola, l’intent de les forces de la reacció hagués quedat esclafat.\nPer a considerar: El Vaticà (o sigui la màxima jerarquia catòlica) va intervenir de manera decidida en suport dels militars revoltats (Bé, de fet, els agents vaticans van formar part del nucli de la conspiració que preparava la revolta armada. Per altra banda, les parròquies espanyoles i catalanes eren centres impulsors de la rebel·lió).\nPer a que quedi dit: A partir de 1945 (amb la fi de la Guerra Mundial II), el món quedà repartit entre els dos imperis, el ianqui i el soviètic. A partir de llavors, Els Estats Units i la Unió Soviètica, d’una o altra manera, foren presents i actius en relació als conflictes que esclataren al seu moment. Precisament aquests dies (La Vanguardia, 2.7.2010) s’han fet públics els documents que mostren de quina manera més brutal el president dels Estats Units, En Richard Nixon decidí l’enderrocament ''del fill de puta'' d’Allende, el president de Xile, objectiu que aconseguí a 1973, any en el que N’Henry Kissinger, l’inductor intel·lectual del crim, rebé el premi Nobel de la Pau, com a sarcasme cruel del destí.\nA partir de l’any 1990, amb l’esfondrament de l’URSS, els Estats Units quedà com a única superpotència mundial. Quedava establert de ''facto'' el que s’anomena l’Imperi mundial.\nDes de els anys 1950, els altres imperis occidentals – el francès i el britànic, en especial – hagueren d’acomodar els seus decadents imperis a les normes emanades per l’imperi suprem, l’Imperi ianqui.\nEl denominat ''procés de descolonització'' fou universal; a finals dels anys 1980, es consideraven definitivament extingits els imperis occidentals.\nHa de resultar d’interès per als nacionals catalans saber que actualment les elits franceses s’esforcen en continuar mantenint un ''imperi francès ocult'', en el sentit que pretenen continuar dominant la vida política i econòmica dels països que formaren part del seu imperi. Les elits franceses intentaren evitar el desmantallament del seu imperi, però, és clar, fracassaren (Guerra d’Indoxina, guerra d’Algèria). Els governs francesos hagueren d’acceptar la línia política dels Estats Units i declarar la fi de l’imperi francès.\nPerò els governs francesos van desplegar un nou imperi francès a l’ombra, un nou tipus d’imperi (''neocolonialisme'' seria una paraula que en faria referència). Els governs francesos no han inventat res d’extraordinari: fan una política secreta a la manera tradicional de les potències. Si de cas, els governs francesos despleguen una política secreta que entra en contradicció de la manera més grollera amb el seu programa públic i oficial.\nRas i curt: Els governs francesos – inclosos els dels socialistes – han intervingut i intervenen a tots els conflictes de les àrees francòfones de l’Àfrica; ho fan de la manera més secreta o disfressada possible; i hi intervenen políticament, econòmica i militar.\nRas i curt: Durant els darrers quaranta anys, els agents militars francesos i l’exèrcit francès han estat presents i actius als principals conflictes de l’Àfrica.\nEn relació a les possibilitats d’aconseguir suports per a la independència de Catalunya, convé fer qualcunes consideracions.\nÉs cert que als darrers quaranta anys han aparegut a Europa tot de nous Estats; nacions que han aconseguit un Estat propi amb el reconeixement de la UE. Però hem de veure que la proclamació d’independència de les nacions de l’antiga Iugoslàvia va anar acompanyada de gran violència i de guerra. La UE fou incapaç d’aturar o frenar els conflictes dels Balcans.\nA considerar: Durant la guerra de Bòsnia, 1992-1995, la ciutat de Srebrenica tot i ésser declarada ''zona de seguretat'' per les Nacions Unides (estava protegida per 200 soldats holandesos) fou assaltada per forces armades sèrbies; els ocupants van deportar més de 20.000 bosni-islàmics i van assassinar 8.000 homes de la mateixa ètnia (Ara la ciutat és una petita república autònoma d’ètnia sèrbia).\nA considerar: Tan bon punt esclata un conflicte bèl·lic a un punt d’Europa, la UE es mostra incapacitada per a resoldre la situació.\nA considerar: En tots els ''casus belli'', han hagut d’ésser els Estats Units (l’autèntic Poder) els que han intervingut per resoldre el conflicte; fou l’aviació ianqui la que bombardejà Belgrad a 1999, per tal de resoldre la guerra de Kosovo.\nCertament, a Europa són corrents els casos de nacions que aconsegueixen Estat propi de manera pacífica. Es pot citar Eslovàquia i Txèquia, les quals es separaren a 1993 per a constituir dos nous Estats. També es pot fer referència a Lituània, Estònia i Letònia que se separaren de Rússia pacíficament. Però en tots aquests casos citats s’ha de remarcar que les nacions ja tenien un clar status de nacions polítiques; vull dir, que la nació dominant (Posem Rússia) acceptava el títol de nació aplicat a cada un dels Països Bàltics (Formalment, figuraven com a Repúbliques lliurament confederades a la República russa).\nEl cas de Flandes.\nEls catalans segueixen amb d’interès l’avanç de l’independentisme dels flamencs. Els líders de partits sobiranistes catalans sovint el posen d’exemple com via política que pot ésser imitada per Catalunya.\nPerò s’ha de veure que el marc polític de Catalunya és dissemblant al de Flandes. Els flamencs constitueixen el 58 % de la població de Bèlgica. L’Estat belga es troba dividit en tres regions diferenciades, a saber, Flandes, Valònia i Brussel·les. A Flandes l’idioma oficial (exclusiu) és el neerlandès; a Valònia, el francès (Si bé hi ha una petita àrea germanòfona); A Brussel·les, el neerlandès i el francès són oficials, si bé, a la pràctica, es dóna un predomini absolut de la llengua francesa.\nFlandes té una economia més desenvolupada, amb un BIP més elevat.\nA les àrees europees de tradició democràtica, de bell antuvi, acomodaren els noms a les coses, i les denominacions polítiques a les realitats socials. Així, Gran Bretanya es denomina, en anglès, United Kingdom of Great Britain and Northern of Ireland, i reconeix l’existència de quatre ens polítics diferenciats a manera de nacions, a saber, Anglaterra, Escòcia, Gal·les i Irlanda del Nord (Per entendre’ns: Si es pregunta a un escocès si és anglès, l’escocès respon que no, que ell és escocès).\nA l’Estat francès i a l’Estat espanyol, en canvi, els Poders han volgut imposar unes denominacions polítiques aberrants amb l’objectiu de disfressar les seves pràctiques genocides. A l’Estat francès, els habitants de nació no francesa són denominats ''francesos'' per imperatiu legal. Igualment, a l’Estat espanyol, els gallecs, bascos i catalans esdevenen ''espanyols'' segons la legalitat vigent.\nTesi: No és el cas que el conflicte entre Espanya i Catalunya sigui una pura deriva ideològica, provocada per les diferències ètniques i culturals.\nTesi: El conflicte nacional real, material, és causat per la confrontació dels interessos nacionals (essencialment econòmics). La classe dominant de la nació opressora, a tot temps, pretén subordinar l’economia de la nació oprimida als seus interessos, als interessos de la classe dominant.\nAls darrers trenta anys, l’oligarquia castellano-andalusa (la classe dominant de sempre) va decidir un canvi estratègic en relació a l’economia de Catalunya. Va decidir convertir Madrid (que ja era el centre polític del Poder) en el principal centre industrial, econòmic i financer de l’Estat.\nI, en efecte, ho ha aconseguit. La major part de les grans empreses industrials i financeres de l’Estat tenen la seu central a Madrid. Durant aquest període, totes les àrees catalanes han vist com augmentava la seva subordinació al centre.\nTesi: El pla dissenyat per l’oligarquia és irracional, i, en conseqüència, necessàriament, havia de causar l’actual col·lapse econòmic.\nLa campanya ideològica del Poder espanyol feia propaganda d’una suposada democràcia espanyola i d’un suposat ''Estado de las autonomias'', mentre, en realitat, quasi en secret, accelerava la dependència de les regions catalanes a Madrid.\nLa realitat ha consistit en l’ofegament de la major part de les empreses industrials catalanes.\nTesi: Sense disposar d’Estat propi, les nacions oprimides es veuen impossibilitades d’exercir la defensa de la seva economia.\nTesi: Les nacions sense Estat propi tenen una economia alienada. Es veuen obligades a desplegar uns plans econòmics que no responen als seus interessos sinó als interessos econòmics de les elits de la nació dominant.\nDurant aquests període terrible, una part de les empreses industrials catalanes han tancat les portes; una altra part ha passat a uns altres propietaris no catalans; i les que encara sobreviuen ho fan amb gran dificultats.\nPer posar uns referents aclaridors:\n''Danone'' era la marca de iogurts i el nom de la empresa catalana dels Portabella. Tot i que era l’empresa líder del mercat espanyol, els seus propietaris la van vendre, a 1981, a una multinacional amb seu a París. Actualment, l’amo parisenc de Danone posseeix a més a més les marques Aqua Salus, Font Vella, Lanjarón, Volvic, Evian, Badoit, Lattella, Actimel i Lu.\nLa ''Transmediterrània'', naviliera propietat de mallorquins i de principatins, amb seu a Barcelona, fou estatalitzada a l’any 1978, i la seva seu fou traslladada a Madrid. I al 2002, per iniciativa del govern de José Maria Aznar, la companyia fou privatitzada (Acciona), de manera que els nous propietaris són uns espanyols i la seva seu és a Madrid.\nLa SEAT, l’empresa d’automòbils amb seu a Martorell, era una empresa estatal fins que al 1988 passà a ser propietat de Volkswagen.\nEn referència al tema que ens ocupa: El nou projecte de l’oligarquia sobre automoció consistia en trencar el monopoli català i establir tot de nous ''polos de desarrollo automobilístico'' repartits per ''toda la geografía nacional''. Actualment, les empreses d’automoció de Madrid, Valladolid i Àvila, sumades, superen amplament a la de Martorell.\nEn relació amb el turisme, l’oligarquia també ha emprès una decidida política de convertir a Madrid en el principal nucli turístic de l’Estat. Així, han creat, al 2002, el major parc temàtic de l’Estat, el Parque Warner Madrid, amb competició directa amb el Port Aventura català. Actualment, El Parque Warner és propietat de la Comunidad de Madrid i arrossega importants pèrdues econòmiques.\nArribats al moment present, s’ha posat de manifest el nou fracàs de l’oligarquia espanyola. El sistema de privilegis i d’espoli sistemàtic practicat pels jerarques espanyols ha ofegat el desplegament industrial de Catalunya, i a obligat a la nació (sencera) a concentrar-se ne activitats terciàries relacionades amb el turisme. La indústria de la construcció ha sigut l’únic sector industrial en auge, degut a la seva relació amb el turisme.\nAl l’estiu del 2010 sembla que l’independentisme català ha agafat una nova dimensió, que ha pres en el sentiment d’amples capes de la població del Principat.\nAl País Valencià i a les Illes sembla que les amples masses es van deixar corrompre per les promeses de la dreta. O sigui, van decidir seguir una via suïcida, econòmicament suïcida. El somni brut ofert a aquells pagesos consistia en abandonar el tarongerars i les vaqueries i convertir-se en accionistes dels camps de golf, de les ''Marines d’or'' i de les ''Terres mítiques''.\nO sigui, al meu parer, l’independentisme a la Catalunya Sud i a la Insular haurà d’esclatar a la manera d’un tsunami nacionalista per tal de recuperar els temps perdut.\nHi ha catalans que es senten espanyols, però aquest sentiment és una cosa purament ideològica que no incideix dins el procés econòmic. El fet decisiu és la inviabilitat econòmica de la monarquia borbònica muntada per l’oligarquia franquista. Es pot afirmar amb rotunditat que intents de l’oligarquia castellano-andalusa de posar-se la disfressa de grans empresaris i de mags de les finances ha d’acabar en esperpent.\nTornant al punt inicial d’aquest escrit, podem constatar el retard dels catalans a l’hora d’establir llaços efectius amb països que puguin sentir simpatia per la causa catalana.\nNo solament no hi ha cap estratègia dibuixada sobre quins països són simpatitzants de l’independentisme català, sinó que es mostra el greu nivell de confusió sobre quina ha de ser la política exterior de Catalunya.\nActualment, els catalans es mostren enfrontats sobre temes de política internacional, la qual cosa demostra el greu retard intel·lectual de les amples masses ''catalanistes''.\nSobre aquest tema, vegem-ne qualques exemples.\nRespecte a les relacions amb França, es dona una divisió de parers. Els partits independentistes més radicals denuncien l’Estat francès com a ocupant de la Catalunya Nord, i, així mateix, fan una denúncia de l’opressió política i cultural que pateix aquest territori. Mentre que altres formacions polítiques – ERC, CIU – eviten denunciar la política sistemàtica anticatalana dels francesos, tractant d’establir ''bones relacions'' amb el Poder francès.\nRespecte a les relacions amb els Estats Units, també es manté la divisió entre independentistes que fan denúncia permanent de l’imperialisme ianqui i els ''catalanistes'' pro-ianquis.\nRespecte a les relacions amb el Vaticà i amb l’Església catòlica, les formacions independentistes, majorment, han evitat l’enfrontament ideològic amb l’Església catòlica catalana; majorment, fan com si no sabessin que l’Església catòlica catalana està sotmesa a la política reaccionària Vaticà.\nRespecte a Israel, entre els ''catalanistes'', fins ara, ha predominat la ideologia de simpatia i suport a favor de l’Estat d’Israel. Mentre que, per altra banda, entre l’esquerra catalana ha crescut el corrent que denúncia els crims d’Israel i dels Estats Units contra les nacions àrabs de l’Orient Pròxim.\nquetgles | 02 Juliol, 2010 05:53\nA l’any 1710, els soldats catalans, integrats dins l’exèrcit imperial austríac, ocuparen Madrid.


2 Cadenes de neu Norauto 9mya 55: Norauto.fr | Sublimis\n2 Cadenes de neu Norauto 9mya 55\nEls aspectes més destacats d’aquest producte:\n– molt bona adherència Neu i gel.\nPer trobar les cadenes de neu adaptades als vostres pneumàtics: feu clic aquí per seleccionar la selecció i / o el disseny de productes de marca Norauto compleix els requisits d’una gran demanda Sobre criteris de seguretat, rendiment, practicitat, comoditat, ús, innovació i disseny. La cadena creuada de Norauto consta de diversos fils d’enllaços de 9 mm que es creuen a la banda de rodament i ofereixen una molt bona adherència a la neu i el gel, en particular, per torns. No afecta la comoditat de la conducció perquè les vibracions es minimitzen i també són efectives en el motor (tracció) i frenada.\nCadenes de neu Norauto tenen un sistema de tensió i centrat automàtic que permet una tensió òptima i duradora de la cadena el pneumàtic i també evita que s’aturi regularment per fer el dispositiu. La instal·lació es facilita mitjançant un trinquet auto-bloqueig i marques de color sobre l’estructura de la cadena que millora la velocitat i la facilitat d’execució de la cadena (compten uns 5 minuts per roda per muntar). El tensor està equipat d’una banda una escuma protectora que evita les ratllades relacionades amb la fricció del dispositiu a la vora d’alumini i, d’altra banda, una marca de tensió que li indica si l’assemblea està optimitzada.\nA diferència de mitjons híbrids o cadenes de neu , La cadena de neu de Norauto és una cadena adequada que significa que haureu de formar-la abans de passar de vacances o ho necessiteu realment. Un cop fora de la caixa, haureu de prendre el temps per desentranyar la cadena per fer la postura en bones condicions.\nBasat en 40 anys d’experiència en el manteniment de l’automòbil, l’oficina de l’estudi i el desenvolupament de Norauto ha desenvolupat això Cadena que, després de passar proves molt greus, ha obtingut l’aprovació de TUV que garanteixi el control del sistema de producció i la fiabilitat, la qualitat i la seguretat per a l’usuari. També es certifica ÖNORM que testifica al compliment austríac V 5117 per a cotxes i que garanteixi estàndards i paràmetres d’alta qualitat per a l’usuari.\nNext Post - Next post: Comptabilitat de tresoreria: full pràctic


El bloc d'Aina Lluna: d’abril 2009\nClausura’t dins el temps, que ningú pugui més que tu; dalla l’alba perquè no hi hagi lluna i els insectes rabiosos no tinguin sang.\nEls finals de les històries me’ls conec a les palpentes i em toquen la moral. No estem nets per dins quasi mai. No vull horòscops ni oracles, simplements que el gel del riu vagi desfent-se entre l’herba. Que rodolin els còdols i es barregin amb espigues de l’estiu, i els nervis sembrin roselles i tot sigui essència daurada que emmarca la vida.\nNo hi haurà dreceres, que pararem a cada pas per fer rodar la palla i xiular amb papers.\nCanigó al fons de l’imaginari. L’homenatge perfecte. Episodis mitificats. I temuts.\nPublicat per Aina Lluna a 14:19 2 comentaris:\nPublicat per Aina Lluna a 14:49 Cap comentari:\nLa llitera de fusta, altre cop. L’inexplicable perquè. Les lleganyes ressacoses d’alcohol, versos de nit al punt més alt i branques de xiprer. La mort, que s’amaga entre els hermosos geranis i ens glaça la mirada de la conversa que s’acaba. Tot repetit, tot repetit, tot repetit. La llitera de fusta, altre cop, però aquesta vegada el paisatge de la finestra dóna a una altra habitació, i encara hi ha la bossa dels grans magatzems que recorden coses.\nLa sang ha estat dolça. Si t’olores els dits potser encara la notes. Si et palpes la gola potser oblides la llum, el carrer, el forn de pa. Però és possible que tot plegat sigui un recurs fàcil. El camí sense traves, els ulls que es troben i ja saben de què va tot. El recorregut inconscient dels cossos que ja es coneixen d’afers anteriors. A vegades és fàstic, com el vòmit d’un vi picat que torna i que torna, i a vegades és perdre’t entre llençols tribals que et confonen amb l’habitació.\nOmple de guix la cambra i dibuixa’m. Fes un petit esbòs de mi i tot es veurà més clar, els colors parlaran d’aquestes nits cícliques, fèrtils, paganes. Repetides, repetides, repetides.\nLa nit va ser un xiprer verge que udolava de plaer, com la immensitat de l’aigua salada.\nPublicat per Aina Lluna a 14:37 1 comentari:


El projecte pilot de missions reconeix l'avanç de Vila-real cap a una ciutat amigable, sostenible i inclusiva a través de la innovació | Castelló Extra\nL’alcalde, José Benlloch, defensa el paper dels ajuntaments per a generar un ecosistema innovador en la clausura del programa d’acompanyament formatiu\nEl projecte pilot impulsat per la Conselleria d’Innovació, Les Naus i l’Ajuntament de València per a la formació especialitzada i acompanyament en la detecció de reptes d’innovació ha reconegut la participació de Vila-real i el treball de planificació realitzat pel consistori amb l’objectiu d’avançar cap a una ciutat amigable, sostenible i inclusiva des de la innovació. L’alcalde de la ciutat, José Benlloch, ha assistit al costat del regidor de Ciència, Innovació i Universitats, Eduardo Pérez Arribas, a la jornada de clausura del Programa de Municipis Innovadors en el qual han participat sis municipis de la Comunitat, un d’ells Vila-real. L’objectiu del programa era formar als ajuntaments en la metodologia de missions per a la gestió de reptes des del punt de vista de la innovació.\nL’alcalde ha recordat que Vila-real “va ser un dels pocs ajuntaments que fa 11 anys va apostar per parlar des de l’àmbit local en el nou idioma de la innovació, amb moltes dificultats perquè no està contemplat entre les competències municipals i perquè no hi havia cultura de prestar serveis des del punt de vista de la innovació”. “En 2011 vam obtindre per primera vegada la distinció de Ciutat de la Ciència i la Innovació i, ara, després d’una dècada, és una satisfacció que en aquest moment no es pose en dubte que des dels ajuntaments es pot col·laborar i que és imprescindible que prestem aqueixes competències i que parlem aqueix llenguatge de la innovació”. L’alcalde ha destacat que la iniciativa Missions València 2030 “no es queda només a la frontera de cada municipi” i per això ha felicitat l’Ajuntament de València per “una capitalitat ben exercida” i per “entendre el territori i l’estratègia d’innovació com una cosa global”.\nL’alcalde també ha agraït el treball de la Fundació Globalis, representada en l’acte per la directora María Bellmunt, i d’Edurne Zubiría, cap del gabinet d’Alcaldia, per la seua implicació en aquest projecte pilot per a implantar la metodologia de missions en l’estratègia d’innovació de Vila-real. Després de participar en els tallers formatius del programa de missions, l’Ajuntament va dur a terme el mes d’octubre un taller d’identificació de reptes urbans mitjançant el diagnòstic participatiu amb representants del Consell de Participació Ciutadana i tècnics municipals. Sobre la base d’aquest treball, Vila-real ha triat tres missions per a aconseguir els objectius de ciutat amigable, sostenible i inclusiva, en l’horitzó de 2030.\nBenlloch s’ha compromés a treballar en l’estratègia de missions, emmarcada en el projecte d’Agenda Urbana i prenent com a base els Objectius de Desenvolupament Sostenible. A més, com a president de la Xarxa Valenciana de Ciutats per la Innovació, Benlloch ha animat als ajuntaments de la Comunitat a implicar-se per a “teixir una xarxa cada vegada més àmplia i lluitar per objectius que són de tots i totes”.\nEn l’acte, celebrat en La Polivalent de Las Naves, a València, ha participat també el secretari autonòmic d’Innovació, Jordi Juan, el regidor d’Innovació de l’Ajuntament de València, Carlos Galiana, responsables de Las Naves i dels altres cinc ajuntaments participants: Alfàs del Pi, Dénia, Onda, Ontinyent i Riba-roja de Túria.\nVila-real licita el projecte 'A on?' per a continuar impulsant l'oci saludable entre la joventut


Les curiositats del calendari\nSi el mes de febrer té 28 dies, per què enguany en té 29? I, en tot cas, per què és més curt que la resta? Qui va decidir que el primer mes de l’any fos el gener? I des de quan el dividim en 12 mesos? El nostre calendari té el seu origen a l’antiga Roma, i és allà on cal buscar les respostes a totes aquestes preguntes. Avui fem un viatge en el temps per resoldre-les\n28 + 1 de propina\nAquest febrer té 29 dies perquè el 2020 és un any de traspàs o bixest. Això vol dir que, en lloc de tenir 365 dies, en té 366. Això passa perquè la durada exacta d’un any, mesurada amb el temps que triga la Terra a fer la volta al Sol, no és exactament de 365 dies. En realitat, triga 365 dies, 5 hores, 48 minuts i 46 segons. Aquestes 5 hores i 48 minuts s’arrodoneixen a 6, i per això cada 4 anys s’afegeixen 24 hores (6x4) al calendari, amb el 29 de febrer.\nPer què el febrer és més curt?\nEl motiu l’hem de buscar a l’antiga Roma, origen del calendari que encara fem servir avui en dia. El culpable és l’emperador Octavi August, que va veure que el mes de juliol, dedicat a Juli Cèsar, tenia 31 dies i el seu, que era l’agost, només en tenia 30. Així que va decidir prendre un dia al mes de febrer per donar-lo al mes que feia honor al seu nom. D’aquesta manera, ja estaven igualats.\nEvery year dividable by four is a leap year. However, years divisible by 100 aren’t, except for those that are divisible by 400. So the year 1900 wasn’t a leap year but 2000 was\nPer què l’any té 12 mesos?\nEl primer calendari romà tenia 10 mesos i 304 dies. Més endavant s’hi van afegir dos mesos més, ianuarius, o gener, i februarius, o febrer.\nThe next leap day will be added to the calendar on the 29 th of February of 2024\nAbans de Juli Cèsar, el calendari romà començava al mes de març, o martius, que és quan engegaven les activitats militars i agrícoles. Però l’any 45 abans de Crist, Juli Cèsar va instaurar que el primer dia seria l’1 de gener. Així naixia el calendari julià, que va ser vigent fins al segle XVI. L’any 1582 el papa Gregori XII va fer uns ajustaments en relació als anys de traspàs, i va instaurar el calendari gregorià, que encara fem servir avui en dia.\nQui va posar els noms als dies de la setmana?\nTambé són d’origen romà. Els van idear relacionant-los amb els cossos celestes. Així, dilluns feia referència a la Lluna; dimarts, a Mart; dimecres, a Mercuri; dijous, a Júpiter, etc.\nLeap year: any bixest\nTo add: afegir, sumar


Nom: TORRE DE LES AIGÜES DEL BESÒS - TORRE D'AIGÜES MACOSA\nAdreça: Carrer Selva de Mar, 9 / Plaça Ramon Calsina, 1\nNúm. Registre / Catàleg: 7411-I\nData Disposició: 25/05/2000\nPere FALQUÉS URPÍ\nLa Torre d'Aigües de Macosa es troba ubicada a la plaça de Ramon Calsina, al barri de Sant Martí. Es tracta d'una torre de planta circular construït en maó ceràmic massís que queda a la vista. La torre està dividida en quatre parts separades entre elles per una cornisa formada per varies anelles superposades. El nivell inferior té el mur decorat amb uns grans arcs cecs i unes bandes llises que recorren tot el mur; a la part inferior d'obren algunes portes d'arc de mig punt i ulls de bou. El següent tram, el més llarg de tots, té la mateixa decoració mural i a més s'obren finestres d'arc de mig punt i ulls de bou. El tercer nivell és el que es correspon amb el dipòsit d'aigua, que té capacitat per 12.000 m3 d'aigua; aquí es troba el mateix tipus de decoració i obertures però també hi ha una escala exterior realitzada amb volta catalana que s'aguanta en mènsules metàl·liques. L'últim tram, el més petit, té el parament llis i en lletres metàl·liques es pot llegir "BESOS." La torre està coronada per una cornisa i un mur que fa de tancament al terrat que té al centre una petita construcció circular amb teulada cònica que guarda l'escala. A l'interior de la torre hi ha una escala helicoïdal amb contraforts de volta catalana.\nAdossada a la torre hi ha la Casa de les Vàlvules que és de planta basilical, sense absis, i la teulada a dues vessants. El material de construcció és el mateix que el de la torre i a l'igual que la decoració mural, a base de bandes llises, però aquí desapareixen els arcs cecs. En els extrems curts s'obre una gran finestra d'arc de mig punt per banda. El costat llarg oposat a la torre és la façana principal; la porta, de grans dimensions, és d'arc de mig punt i queda emmarcada per dues pilastres amb la mateixa decoració de bandes llises que la resta de murs. Tot l'edifici està coronat per una gran cornisa. La Torre d'Aigües de Macosa es troba ubicada a la plaça de Ramon Calsina, al barri de Sant Martí. Es tracta d'una torre de planta circular construït en maó ceràmic massís que queda a la vista. La torre està dividida en quatre parts separades entre elles per una cornisa formada per varies anelles superposades. El nivell inferior té el mur decorat amb uns grans arcs cecs i unes bandes llises que recorren tot el mur; a la part inferior d'obren algunes portes d'arc de mig punt i ulls de bou. El següent tram, el més llarg de tots, té la mateixa decoració mural i a més s'obren finestres d'arc de mig...\nL'any 1880, Xavier Camps va començar a construir aquesta torre per satisfer la forta demanda d'aigua de boca de la ciutat de Barcelona que estava en ple procés d'expansió. Un sistema de bombeig portava l'aigua de la llera del riu Besòs a un diposit situat a uns 50 metres d'alçada i que gràcies a això tenia prou pressió per fer la distribució. En el projecte original la torre era més alta, havia de fer 124 metres d'alçada i tenir un segon dipòsit a uns 80 metres. Per dur a terme aquesta empresa es va crear la societat anònima Compañía General Anónima de Aguas de Barcelona, Ladera Derecha del Besós, però aquesta va fer fallida l'any 1888 perque en èpoques de sequera el bombeig provocava la infiltració d'aigua de mar i augmentava la salinitat fent-la no apte pel consum.\nL'any 1895, la Sociedad General de Aguas de Barcelona (SGAB) la va adquirir amb la idea de donar-li un ús industrial, si bé la major part de les fàbriques de l'entorn ja s'abastien dels seus propis pous. Finalment, l'any 1922 la família Girona va comprar la torre i els terrenys dels voltants per a integrar-los en la seva foneria, fabricant d'estructures de metall i maquinària ferroviària (més endavant rebatejada com a Material para Ferrocarriles y Construcciones SA, Macosa). Durant setanta anys la Torre de les Aigües va proveir d'aigua el sistema de refrigeració dels dos trens de laminació amb el parèntesi de la guerra, quan l'empresa metal·lúrgica va ser col·lectivitzada i reconvertida en fàbrica d'armament, i la torre va ser un improvisat magatzem d'armes coronat per una bateria antiaèria.\nMacosa va desaparèixer l'any 1989 quan es va fusionar amb l'empresa Maquinista Terrestre y Maritima i la francesa GEC-Alstom. Al 1993 la producció es va portar a Santa Perpetua de la Mogoda i la torre va quedar abandonada.\nL'any 2010, una inversió de 3,5 milions d'euros d'Agbar i l'Ajuntament han permès la rehabilitació, que ha durat tres anys i que ha volgut respectar l'obra original. El projecte de restauració l'han dirigit els arquitectes Antoni Vilanova i Eduard Simó, amb la col·laboració de la geògrafa i historiadora Mercè Tatjer. S'ha fet una petita musealització de l'espai i es preveu que l'Arxiu Històric del Poble Nou traslladi allà la seva seu. A la Casa de les Vàlvules s'ha instal·lat una escultura de Blinky Palermo. L'any 1880, Xavier Camps va començar a construir aquesta torre per satisfer la forta demanda d'aigua de boca de la ciutat de Barcelona que estava en ple procés d'expansió. Un sistema de bombeig portava l'aigua de la llera del riu Besòs a un diposit situat a uns 50 metres d'alçada i que gràcies a això tenia prou pressió per fer la distribució. En el projecte original la torre era més alta, havia de fer 124 metres d'alçada i tenir un segon dipòsit a uns 80 metres. Per dur a terme aquesta empresa es va crear la societat anònima Compañía General Anónima de Aguas de Barcelona, Ladera Derecha del Be...\nArxiu del COAC Barcelona Projecte de rehabilitació del conjunt de la Torre de les Aigües del Besòs i l'antiga Casa de Vàlvules (1880-1882).\nBasiana, Xavier; Checa Artasu, M.; Orpinell, Jaume 2000 Barcelona, ciutat de fàbriques


Vídeo del viatge a Copenhaguen - setembre de 2009\n26 nov. 2009 per lucamar\nCliqueu a sobre i podreu veure un vídeo resum del viatge, trobareu temes interessants de mobilitat i bones fotografies, poseu els ataveus.\nPublicat a Mobilitat | Cap comentari\nPublicat a Política | 1 comentari »\n‘Corrupció i crisi institucional i democràtica’\nEl PERIODICO 26/10/2009 LECTORS\nCarta destacada del dia:\nEstem assistint a una autèntica crisi institucional que erosiona greument la democràcia. El ciutadà està qüestionant la política i el sistema judicial que aquests dies està en boca de tothom. L’espectacle mediàtic que està oferint el PP, la corrupció del cas Gürtel, el cas Millet i altres, han posat de manifest que la política també pot servir per delinquir. Aquesta situació està generant una desafecció general que pot tenir conseqüències nefastes en la participació dels ciutadans en la vida política, i per tant, posar en qüestió el mateix sistema democràtic, ja que els discursos exculpatoris sonen tots igual. El desprestigi social no només afecta el PP i els presumptes delinqüents (imputats o no), sinó el conjunt del sistema polític, totes les forces polítiques i les institucions. Però el més greu és que la veu popular està posant en qüestió, i amb arguments, un altre dels pilars del sistema democràtic, el poder judicial, davant d’actuacions com a mínim discutibles. Ens trobem davant d’una autèntica alarma social. De moment silenciosa.\nCal que totes les institucions actuïn, començant pels partits polítics, d’una forma contundent, regenerant les seves organitzacions. També el poder judicial ha d’actuar urgentment amb mesures cautelars, investigacions a fons, embargament de béns i condemnes exemplars que no permetin la més mínima ombra de dubte en l’aplicació igualitària de la justícia. Si no ho fan, la sospita permanent i generalitzada, la sensació d’impunitat dels poderosos i la falta de fe en el sistema democràtic i judicial provocaran una crisi institucional d’incalculables conseqüències. Però potser és això el que busquen alguns.


Ark Hotel Hiroshimaeki Minami Allotjaments : Reservar ara\nFormerly: Ark Hotel Hiroshima\nArk Hotel Hiroshimaeki Minami Hiroshima : Confirmació immediata i preus baixos per a Ark Hotel Hiroshimaeki Minami Hiroshima amb Agoda. Tant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Ark Hotel Hiroshimaeki Minami és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Hiroshima. A 2km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel d\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Ark Hotel Hiroshimaeki Minami és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Hiroshima. A 2km de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 3-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Takechi Clinic, Hiroshima Mall, Yale Yale A-kan.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Ark Hotel Hiroshimaeki Minami és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat a cada habitació. Bany, sauna, massatge de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Ark Hotel Hiroshimaeki Minami no troba competidors en cap categoria.\n1-45 Nishikoujin-machi, Higashi-ku, Minami Ward, Hiroshima, Japó, 732-0806\n1-45 Nishikoujin-machi, Higashi-ku\nDistància fins a l'aeroport: 40km\nVessel Inn Hiroshima Ekimae Més informació\nKyobashi Ryokan Més informació\nAPA Hotel Hiroshima-Ekimae Més informació\nHotel Granvia Hiroshima Més informació\nHiroshima Ekimae Green Hotel Més informació


Etiquetes de comentaris: 2017/18, Alcanar, aprenentatge i servei, Biblioteca Trinitari Fabregat, L'Onada, servei comunitari\nAvui,18 d’octubre, a la sala polivalent de la Biblioteca Trinitari Fabregat, he tingut lloc la presentació del projecte d’Aprenentatge Servei Aprenem Junts.\nAquest projecte, emmarcat dintre del Pla Educatiu d’Entorn, està vinculat al currículum i posa l’accent en el servei comunitari, ja que es considera que a ser ciutadans se n’aprèn des de la pràctica. És a dir, mitjançant aquest projecte els alumnes milloren el seu entorn i alhora desenvolupen la seva competència social i ciutadana.\nCom a representants de l’alumnat de 4t vam comptar amb la presència de Pere Ferrer, Ariadna Torres i Judith Carreño, ells han estat els encarregats d’explicar les seves experiències de voluntariat a les entitats on es desenvolupa el projecte.\nTambé vam comptar amb la presència dels representants de les entitats col·laboradores, professors que també participen en el projecte, així com de pares, mares i companys que van voler acompanyar-nos en aquest acte.\nAquest curs com a novetat, a part de les tres entitats col·laboradores,la Biblioteca Trinitari Fabregat, la residència de gent gran l’Onada, i el Rober Solidari, comptarem amb la col·laboració de la Fundació Mercè Pla.\nEtiquetes de comentaris: 2017/18, Alcanar, aprenentatge i servei, aps, Biblioteca Trinitari Fabregat, inici curs, institut Sòl-de-riu


Opinió - Què passa - Història - Articles - Notícies - Història local | Revista 84\nHe de témer d’entrada que, malauradament, aquest article no servirà per a res ni farà cap efecte. De ben segur el llegiran amb aprovació aquells amb qui ja compartim un antic respecte i una llarga estima pel poble enrunat de La Mussara i els seus entorns feréstecs i boscosos. Aquelles persones, en canvi, que han descobert el lloc a través de la intoxicació mediàtica de recents programes de ràdio, televisió, pel·lícula o articles que el presenten com un lloc misteriós, fantasmagòric, sinistre o, fins i tot, satànic, en cas de llegir-lo, ni en faran cas ni variaran ni un gram la seva inclinació morbosa cap aquest lloc pacífic i isolat. Una autèntica llàstima que entristeix aquells que hem vist La Mussara com una baula de la nostra genealogia familiar o com l’objectiu salutífer de l’excursionisme tan arrelat a les nostres contrades.\nEl “professor” d’Arbó (professor de què, i d’on?)... ha contribuït a crear la funesta llegenda de la pedra/porta dimensional de La Mussara, aquella camama per on, segons ell, va desaparèixer misteriosament un boletaire fa anys (més de setze mil persones van desaparèixer l’any passat a Espanya). O el periodista Íker Jiménez, l’altre fabulador de la suposada “pedra hexagonal”, una mena de forat paranormal des d’on s’accedeix a una realitat paral·lela. I aquesta mitificació esotèrica, que tanta gent està disposada a empassar-se, possiblement per disfuncions d’una conducta racional, crítica o de simple sentit comú, ha fet recentment de La Mussara un lloc de pelegrinatge de gent “freaky” a la recerca d’experiències sensorials, ultraterrenals, de misses negres o ritus satànics, o a l’espera d’avistaments d’ovnis o d’abduccions sobrenaturals.\nQuina pena ens fa La Mussara amb aquesta fama sobrevinguda! No n’hi havia prou amb les adversitats climàtiques i geogràfiques que van proporcionar una vida tan dura als seus heroics habitants, ni tampoc amb el veïnatge del campament militar de Los Castillejos que va contribuir de forma castrense al seu enrunament, ni tampoc amb l’aparició del frustrat “millonari” de Reus que els anys 50 i 60 anava comprant totes les cases dels qui se n’anaven per a ressuscitar-la en forma de segones residències, ni tampoc n’hi va haver prou amb la burla d’aquell projecte fallit d’Hotel Ressort que els anys 90 havia de ressuscitar-la com una Au Fènix luxosa i equipada d’heliport, ni tampoc tots els intents més o menys voluntariosos de les diferents administracions per a conservar-ne, ni que fos l’església de Sant Salvador. Com si no n’hi hagués prou amb tota aquesta rastellera històrica d’adversitats, ara a La Mussara li cau aquesta boira nefasta i opaca de poble satànic, fantasmagòric, reducte de ciències ocultes, coordenada de misteris escabrosos.\nCaldria fer pedagogia, o difusió, de certa bibliografia d’estudiosos de rigor, cultes i gens afectats de populismes i d’espectacle gratuït que van extreure directament del seu poble i el seu terreny les vicissituds socials, econòmiques, històriques, culturals i populars: Albert Manent, Ramon Amigó o l’oriünd Anton Agustench en són exemples preclars, i en cap dels seus estudis s’ensuma tampoc la més mínima citació a cap fenomen esotèric o paranormal viscut, o pressentit, per cap mussaranenc. (Només Ramon Amigó a “La Mussara, un vell afecte”, recull la contalla de l'”Argelaga encesa”, un innocent relat protagonitzat per una pastoreta que fou atacada per un llop i defensada per, se suposa, el mateix Nostre Senyor...)\nL’Ajuntament de Vilaplana, i el poble sencer, s’han mostrat recentment “indignats per un nou programa de televisió” que redunda en aquesta cara tenebrosa de La Mussara. I fa molt bé l’Ajuntament, i ho farà, en protegir la seva imatge i denegar certs permisos de filmacions i concentracions que pretenen insistir en el tema. I també faria bé de remoure aquell vell anhel de molta gent que, anys enrere, ja vam reclamar d’anar més enllà de la declaració d’Espai Natural Protegit de la Serra de La Mussara cap a Parc Natural. Aquesta certificació garantiria una millor protecció del territori i del seu abús i de retruc, de certs arribistes amb recaragolades fabulacions.\nAnimem, com si es tractés d’un contrapès de cultura de la realitat, la celebració anyal de l’Aplec de La Mussara i el MussArt, dos esdeveniments que vénen a ser com l’antídot esforçat, discret i lluminós cap a aquesta foscúria que personatges fantasmals com d’Arbó i Jiménez propaguen.\nJa he apuntat a l’inici el meu escepticisme i afegeixo: els puntals fèrrics que sostenen actualment el campanar semblen, cada vegada més, l’esforç quasi rendit d’un món que oblida, esborra i menysprea el pòsit genuí de la realitat per refugiar-se en fantasies i fantasmagories delirants, infantilitzades, sense substància ni consciència crítica.


15è Campus Amposta Parc – Escola Garbí Pere Vergés Esplugues\nDes de Garbí Obert organitzem un cap de setmana esportiu on tots els alumnes de l'escola podran gaudir d'una experiència inoblidable a la residència esportiva Amposta Parc.\nCada alumne podrà practicar l'esport que més li agrada amb els amics de l'escola i els companys de Badalona. La residència, en exclusivitat per als nostres alumnes, compta amb unes instal·lacions immillorables que ens permeten gaudir l'experiència al màxim i amb total seguretat.\nEl cap de setmana del 27, 28 i 29 de maig anirem a Amposta on cada alumne podrà practicar l'esport que més li agrada i realitzar un munt d'activitats com piscina, jocs de nit, gimcanes esportives...\nEl preu és de 195€. Aquest preu inclou l'allotjament en règim de pensió completa a la Residència Esportiva Amposta Parc, el viatge d'anada i tornada amb autocar, l'assegurança d'accidents, els acompanyants de l'escola (coordinació i professors i monitors de cada activitat).\nEl nombre de places és de 150 i s'atendran per rigorós ordre de recepció. Les inscripcions es poden fer a través del formulari que trobaran a continuació.\nLes autoritzacions se signaran digitalment a través de la plataforma ClickEdu. La setmana abans de la sortida rebran la notificació per autoritzar al seu fill/a.\nMaterial necessari aquí\nResidència esportiva Amposta Parc, Tarragona\nd'EI 5 a 2n de Batxillerat\nBy garbioberte5\tPublicat el 11 de juny de 2020 3 de maig de 2022


Jumma Mubarak - Tot el que necessita saber sobre de Divendres 2018\nJumma Mubarak és el terme que utilitza els musulmans a tot el món per saludar els seus seguidors musulmans en els sis dies de la setmana anomenats “divendres”.\ndivendres (Jumma Mubàrak) és un dia important en la religió islàmica i té comandes especials pel Allah (Déu). Hi ha dues raons per això; Els musulmans resen l'oració de divendres o l'oració Jumma cada setmana i segona segons la història islàmica, S'han succeït s'han produït molts esdeveniments importants en aquest dia.\nJumma Mubarakah – beneït dia de Jumma\nSignificat Jumma Mubàrak\nEl que és Jumma?\nQuè és l'oració Jummah?\nJum'ah: La importància de l'oració de divendres i Jumma\nDivendres és un dia sant per als musulmans?\nBeneficis del dia de Juma\nJumma Mubàrak 2\nJumma mubarak 2 definició\nimportància de Jumma Mubàrak\nD'acord amb l'ensenyament del profeta Mahoma (BPD), Jumma és un dia beneït. Per celebrar el benediccions de Juma, Musulmans salutació en aquest dia.\nPaïsos en el mitjà de les també tenen la seva festa setmanal el divendres en comptes de diumenge perquè els musulmans poden realitzar l'oració a la mesquita Jumma i passar el seu temps amb la família. Per trucar a un dia d'alegria No serà un error.\nAquest dia té la seva pròpia importància en la religió islàmica i la història. Tan, saber sobre aquest dia és important, és per això que portem aquest article detallat per a vostè que l'ajudarà a comprendre el veritable Significat de Jumma Mubàrak, les seves benediccions i ho fa Allah i Muhammad (BPD) dit d'aquest dia tan important.\nJumma és una paraula àrab que significa “divendres”. Mentre Jumma és una paraula de la llengua àrab, però els musulmans a tothom utilitza el mateix terme per al Divendres, No importa que l'idioma que estan seguint.\nAixò es deu al fet que el pagador divendres, que és noms “L'oració Jumma”. El significat literal d'aquest divendres en l'idioma anglès és la congregació.\nCom es va esmentar anteriorment, Jumma és un dia important en l'Islam a causa dels esdeveniments històrics i l'oració especial. Aquesta oració especial es diu l'oració Jummah.\nAquesta oració s'ha ofert tots els divendres en lloc de segona oració (l'oració zuhur) a la tarda a la mesquita. la moment de l'oració Jumma podria ser diferent en cada mesquita, que depèn de la resta de la programació de les mesquites, però en general succeït en el moment de l'oració Zuhur. profeta Mahoma (BPD) Dit:\n"El millor dia als ulls de Déu és divendres, el dia de la congregació "\nL'Alcorà també animar els musulmans a visitar les mesquites per a l'oració del divendres:\n"Oh, creients! Quan la crida a l'oració es proclama el divendres accelerar seriosament al record de Déu i deixar de banda els negocis. Això és millor per a vostè si ho sabéssiu." (Alcorà 62:9)\nJumma oració també és especial per als musulmans perquè a diferència d'altres oracions del dia, no només hi ha Azaan (Crida a l'oració) i Salah sinó també els Imaams de les mesquites lliurar Khutbah especial (discurs) abans de l'oració Jummah\nL'oració del divendres en l'Islam no es va poder completar sense aquest discurs que ha estat lliurat en l'idioma àrab únicament.\nEn molts majories dels països musulmans, l'Imam de les mesquites també ofereix un discurs en la seva llengua relacionat amb l'Islam.\ngif Jumma Mubàrak\nEl que és Jumma\nEl propòsit d'aquest discurs és conscient dels musulmans sobre la gran ensenyament del profeta Mahoma (BPD) i recordar al seu sacrificat per l'Islam.\nAquesta tradició no és molt comú en tots els països musulmans, però països com el Pakistan, Índia, Bangla Desh, Egipte i Aràbia Saudita fan seguir aquest.\nDivendres es considera el dia sagrat per als musulmans, per la seva importància i els missatges que s'han lliurat pel profeta Mahoma (BPD) per aquest dia per explicar la seva importància.\nAquest dia no ha estat cridat simplement beneïda, sinó també com el dia d'Eid (el dia de la celebració) pel profeta Mahoma (BPD). Però aquest és el no només les raons per cridar el divendres com a santa.\nHi ha molts esdeveniments importants va tenir lloc al dia d'avui, a causa que els musulmans anomenen el dia Jummah (Yumu'ah)com un dia sant. Aquests esdeveniments inclouen els esdeveniments com:\nDéu va crear Adam divendres i va enviar al seu a la Terra. Segons els estudiosos islàmics, també és el dia de la seva mort\nD'acord amb l'ensenyament islàmic, s'ha produït una hora en què totes les oracions de la persona que ha estat acceptada per Allah\nJumma ha estat anomenat com el dia principal de la setmana en la mateixa forma que el Ramadà ha estat cridat mestre de tots els mesos\nerudits islàmics afirmen que a cada hora d'aquest dia, milers d'ànimes han estat alliberats del foc de l'infern\nSegons Ibn Mayah, el dia d'avui ha estat anomenat com la mare dels dies en què Tirmidhi diu que les persones van morir en aquest dia serà salvat del càstig de la tomba\nQuè vol dir per Jumma Mubàrak?\nEl treball és Mubàrak o Mabrouk és món àrab que significa és beneït o felicitacions. En el món musulmà, aquesta paraula s'ha utilitzat per felicitar a un esdeveniment o dia a altres musulmans.\nJumma Mubàrak Hadiz\nJuma Mubàrak a Anglès\nYumuah ramadà mubarak\nJumma Mubarak significa en anglès\nJumma Mubàrak en àrab\nTan, quan va saber que un musulmà està dient Jumma Mubarak o Jumma Marouk a un altre seguidor, això vol dir que ell està saludant les benediccions d'aquest dia especial l'un a l'altre. Mentrestant el Mabrouk Mubarak i són paraules àrabs, però en els països musulmans no àrabs,\nMusulmans prefereixen utilitzar aquesta paraula per saludar les benediccions de divendres entre si en lloc d'utilitzar la paraula de les seves pròpies llengües locals o nacionals com Urdu, hindi, Anglès, i turc, etc..\nAlgunes persones també prefereixen utilitzar altres paraules relacionades per saludar les benediccions de divendres. Aquestes paraules són feliços Jummah, feliç Jumma, feliç Jumma Mubàrak 2018, Juma Kareem i divendres Mubàrak etc..\nNo hi ha cap Dua per al Jumma Mubarak que s'ha trobat en l'Alcorà i el Hadiz. Això vol dir que vostè no es limiti només a un DUA específica, però es pot resar tot el que s'ajusta a la seva necessitat.\nSi es busca a Google la "Jumma Mubàrak 2" se li va trobar milers de diferents Dua Jumma Mubàrak en diferents idiomes.\nVostè pot anar amb qualsevol d'ells el que més li agrada en lloc de limitar-se a si mateix amb una específica Jumma Mubàrak 2, la Jumma Mubàrak 2 ha estat utilitzat pels musulmans per rebre a través de plataformes en línia com què tal, Facebook, i Twitter i fins i tot a través d'SMS, etc. .\nPot fer Jumma Mubàrak DUA de cap manera específica, incloent després de l'oració oficial de divendres 2018 a la mesquita. Algunes mesquites en el món organitzen especialment per al Jumma 2 en la qual resen per a tota la humanitat i específicament per als musulmans.\nJumma Mubàrak 2018: Importància, 2, benediccions, ः Ades, i l'Alcorà https://jummamubarak.info\nObtenir informació sobre Jumma Mubàrak incloent la importància de Jummah, 2, HDEs, i versos de l'Alcorà\nJumma Mubàrak “divendres” gif Imatges 2018 gratis…\ngener 13, 2018 Sense comentaris\nJumma Mubàrak recent 10 millor Sms 2018\ndesembre 8, 2017 Sense comentaris\nJumma Mubarak Hadiz Shareef En urdú i…\ndesembre 12, 2017 Sense comentaris\ngener 16, 2018 Sense comentaris\nJumma Mubàrak Millor Text 2018 Descàrrega gratuita\ndesembre 21, 2017 Sense comentaris


Les entitats de FEMvallès demanen una Autoritat del Transport Metropolità pel Vallès - CECOT\nLes entitats de FEMvallès demanen una Autoritat del Transport Metropolità pel Vallès\nAquest nou organisme coordinaria i impulsaria el Transport Públic d’ambdues comarques del Vallès.\nLa proposta segueix l’exemple de la nova Autoritat del Transport Metropolità a Terres de l’Ebre\nL'associació socioeconòmica FEMvallès, demana la creació d'una Autoritat del Transport Metropolità per a l'àrea del Vallès. Aquesta ATM funcionaria com les que ja hi ha implementades a Lleida, Girona o el Camp de Tarragona, on s'encarreguen de coordinar el transport públic de la seva àrea. Per a FEMvallès és una demanda prioritària que impulsaria el transport públic i permetria coordinar les 160 concessions d'autobús que hi ha actualment.\nLa mobilitat interna del Vallès suposa el 85% dels trajectes, els quals ascendeixen a\n845.000 desplaçaments diaris segons el Departament de Territori. Tanmateix la “quota modal”, o més ben dit, el percentatge d’ús del Transport Públic al Vallès és de tan sols el 18%. Una xifra estancada des del 2009.\nUna de les problemàtiques a la Regió Metropolitana de Barcelona és la divisió entre els municipis de l'AMB i els que no en formen part. L'Àrea Metropolitana de Barcelona talla el Vallès impedint que les línies d'autobús de l'AMB travessin el seu límit.\nAquest fet es combina amb el dèficit d'inversions que s'aplica a les àrees metropolitanes de fora la capital. Ja al març FEMvallès afirmava que un vallesà rebia 9 cops menys en inversions de mobilitat que un barceloní.\nLa proposta vallesana troba al sud del país un exemple a seguir, ja que des de 2020 està en procés de creació l'ATM Terres de l'Ebre. Aquest nou organisme comptarà amb les mateixes competències de les ATM que ja estan en funcionament.\nTaula comparativa entre el Camp de Tarragona i el Vallès:\nL'Associació FEMvallès ha fet arribar aquesta proposta a alcaldes i regidors del Vallès. "Està en mans dels responsables polítics agafar el relleu perquè pugui existir una ATM al Vallès." Afirma Antoni Abad, president de l'associació. L'entitat està recollint firmes d'organitzacions i institucions per aglutinar força entorn de la demanda.


Hotel Clemenswerther Hof Sogel Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Sogel.\nClemens-August-Str. 33, Sogel, Sogel, Alemanya, 49751 - Veure al mapa\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Clemenswerther Hof està situat idealment a Sogel; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel Clemenswerther Hof és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Clemenswerther Hof.\nPlease note that the Hotel Clemenswerther Hof's terrace is open from April until November.\nTots els tipus de viatgers (55) Parelles (21) Viatgers en solitari (30) Famílies amb infants petits (2) Grups (2)\nAllotjaments a Sogel


Barri Coop - Benimaclet Entra\nBE fent barri · desembre 2015\n“Cercar noves propostes de desenvolu- pament i activació socioeconòmica del territori”\n96 361 27 66\nPel febrer de 2016 iniciem Barri Coopera- tiu a Benimaclet, un projecte que pretén donar visibilitat, enfortir i promoure el creixement i l’aparició de noves iniciatives d’economia social i cooperativisme als nostres barris.\nDes de l’ocupació de les places a partir del 15 de maig de 2011, la creativitat social, l’esperit de lluita i la voluntat de transformar la nostra realitat més immediata ha sigut explosiva als nostres barris. Pel que fa a l’àmbit de l’econòmic, hem viscut els darrers anys un creixement molt rellevant de grups de consum, usuàries de moneda social i altres formes d’intercanvi, increments notables d’estalvi solidari per part d’entitats ètiques, projectes de producto- res cooperatives i autogestionàries, i en general un interés i una major receptivitat social envers les alternatives econòmi- ques al model productivista, competitiu i no democràtic d’economia que moltes donen per suposat. En definitiva, cada vegada som més gent que creu que altres economies i altres barris són possibles, i que cooperar és socialment més intel·li- gent i més just que competir.\nÉs en aquest context que sorgeix Barri Cooperatiu, inspirat en un projecte que iniciaren allà pel 2009 les nostres amigues de La Ciutat Invisible a Sants (Bar- celona), i que ha tingut un èxit creixent amb els anys. Un projecte amb el qual proposem iniciar, des de Benimaclet, un procés de visibilització, debat, intercanvi d’experiències, formació i assessorament, que permeta l’impuls i el creixement de l’economia social i cooperativa als nostres barris (de la que ja existeix i de la que està per venir). Un projecte que, principalment, tracta de respondre a la necessitat que tenim moltes persones de trobar-nos i contagiar-nos de bones idees i bones for- mes de fer economia de manera coopera- tiva i compromesa socialment.\nDurant el primer semestre del pròxim any, diverses iniciatives d’economia social i empreses cooperatives s’aproparan a Benimaclet per explicar-nos la seua expe- riència i donar a conéixer els seus projec- tes. En diferents xerrades i taules redones es donaran a conéixer iniciatives en l’àm- bit del sector cultural i la comunicació, de l’educació, l’energia renovable, l’habitat- ge, les finances ètiques, o l’educació, entre d’altres. Aquestes trobades s’organitzaran en el marc de les Jornades d’Economia Social i Cooperativa. A més, després de les jornades es realitzarà un curs de formació, de caràcter teòric i pràctic, amb l’objectiu de socialitzar coneixements i recursos, i per tal d’iniciar projectes d’empresa coo- perativa als nostres barris.\nBarri Cooperatiu vol ser també un espai per al debat sobre quin model de ciutat volem des dels barris, i quines relacions econòmiques cal construir per fer-lo pos- sible. Al mateix temps, el projecte con- templa també la realització d’altres activi- tats culturals com les Rutes Cooperatives, mitjançant les quals poder reconéixer als nostres barris la presència i la imprescin- dible aportació de l’economia social i coo- perativa a la cohesió social, el benestar i el compromís amb les altres.\nCal dir que aquest projecte està dissenyat i promogut per La Repartidora, però per les seues característiques i objectius, i com no pot ser d’altra manera, comptarà amb el suport i serà possible gràcies a la im- plicació de bona part del teixit social de Benimaclet: Centre Social Terra, A Peu de Carrer, Benimaclet Viu, AMPES, Asso- ciació de Veïns i Veïnes, i d’altres encara per confirmar que col·laboraran amb el projecte. A més, des de l’àmbit de les or- ganitzacions del sector, el projecte compta amb el suport decidit de Caixa Popular i FEVECTA, dintre la seua tasca de pro- moció del cooperativisme.\nRaül Beltran Benages\nCon el Frío Va CAbanyal!


Foals ens ensenyen a rentar-nos les mans en el vídeo de ‘Wash off’ • Ràdio Capital de l'Empordà\nAquest òrgan consultiu i d’assessorament té com a objectiu estimular i canalitzar la participació ciutadana i de les entitats i associacions en la gestió dels afers locals, a més d’oferir un espai de reflexió i d’influència.\nJa es pot visitar a Verges el piano amb què va començar a tocar Lluís Llach\nAjornat el Passatge del Terror de Halloween, organitzat per l’Associació de Festes Ganxones\nSant Feliu de Guíxols havia previst per al cap de setmana de Tot Sants i Halloween el ja consolidat Passatge del Terror, una activitat organitzada per l’Associació de Festes Ganxones i que ve acumulant un gran èxit any rere any.\nFlashy Ice Cream ens han deixat amb ganes de festa amb els amics gràcies a l’estrena del vídeo d”Enamorat‘, una de les cançons que formen part del disc “Don Gelato“. El videoclip passa a una casa amb piscina amb més de les sis persones que actualment poden estar reunides i sense cap distància de seguretat,…\nLa cançó ‘Señorita‘, estrenada el 2018, ens va demostrar què hi havia molta química entre Shawn Mendes i Camila Cabello, i això que aleshores encara no eren parella. Fa més d’un any que van començar la seva relació i el seu amor no deixa de créixer i de consolidar-se. Els dos artistes van passar el…\nJamie Cullum anuncia “The Pianoman At Chrismas” un nou i festiu disc de Nadales totalment atemporals que poden sonar en qualsevol moment. El disc es va gravar durant cinc dies al mític Abbey Road Studio al costat d’una big bang i compta amb la producció de Greg Wells. Per anar obrint boca el músic ha…\nMarialluïsa presenta el videoclip de ‘Estrès’\nMarialluïsa estrena “Estrès”, un nou videoclip de factura espectacular realitzat per Roger Mitjans i Alex Trullàs amb la col·laboració del centre de disseny BAU. “Estrès” és el quart videoclip extret del disc “És per tu i per mi”, primer llarga durada de Marialluïsa, amb producció de Jordi Matas (Ferran Palau, El Petit de Cal Eril).…\nFoals ens ensenyen a rentar-nos les mans en el vídeo de ‘Wash off’\nPalamósGerard Escaich Folch - 21 d'octubre de 2020 0\nTot el món està pendent del coronavirus i els britànics Foals han aprofitat per estrenar el videoclip de ‘Wash off‘, on ens ensenyen com ens hem de rentar les mans davant d’aquesta situació que viu tot el món.\nLa cançó està inclosa al seu darrer treball “Everything Not Saved Will Be Lost“.\nPer altra banda els Rage Against the Machine també han compartit un curiós manual amb els passos que s’han de seguir per rentar-se les mans.\nWashing in the name of…\nOn this occasion it’s best you do what they tell ya pic.twitter.com/unDdBh1HDh\nL’entrada Foals ens ensenyen a rentar-nos les mans en el vídeo de ‘Wash off’ ha aparegut primer a Primera Fila.\nArticle anterior“La gran onada” de Sopa de Cabra és el tercer disc més venut a l’estat\nArticle següentComprova si tens coronavirus amb el test del Departament de Salut\nTothom Ho ComentaMarc Clapés - 23 d'octubre de 2020 0\nTothom Ho Comenta 1×03 – 22 octubre 2020\nAvui al THC hem entrevistat a La Pegatina, que ens han parlat del seu nou disc Darle la vuelta.


Sigues el que creguis | Catorze.cat\nMíriam Cano | 07/03/2017 a les 10:32h\nEn L. té set anys. Fins als cinc va ser la M., una nena. Els seus pares són dues persones excepcionals, que l’estimen amb bogeria i que sempre l’escolten. Quan van començar a veure que alguna cosa no rutllava, que en L. deia que ell no era una nena i que no volia dur vestits, el van prendre molt seriosament, com ha de ser, i van començar a consultar psicòlegs i sexòlegs especialitzats fins que van tenir la confirmació: en efecte, en L. era un nen. Pel seu entorn, naturalment, va ser inesperat. Per a ell no, perquè ell ja ho sabia. Ell tan sols va constatar-ho.\nEls seus pares lluiten incansablement perquè en L. pugui exercir els seus drets com a ciutadà de la manera més natural possible. Coses que a nosaltres ens resulten tan naturals com dur el nostre nom a la tarja sanitària o al carnet d’identitat suposen un munt de paperassa en el cas de les persones trans. Haver de lluitar per quelcom que la resta del món té assegurada, sense haver de demostrar res, sense haver de passar per cap tràngol.\nLa primera vegada que vaig dir-li a en L. que era el nen més guapo del món, em va fer un somriure que no oblidaré mai. No sabria dir exactament de què: una mica d’alegria, una mica de complicitat, una mica d’agraïment i, sobretot, de molta normalitat, d’alleujament. El que sí que sé és que mai abans m’havia somrigut així. A la fi la gent que l’envoltava li deia “guapo” i no “guapa”. Quan ho recordo, encara m’emociono.\nFa dos anys que en L. és un nen més feliç. Ja ho era, insisteixo: té una família fantàstica, amics i un entorn que l’adorem, però ara ho és més senzillament perquè pot ser ell mateix amb total llibertat. A tots els que l’envoltem, ens ha donat una gran lliçó de vida: no renunciar al que som, encara que ens diguin que som una altra cosa, que per ser feliç cal ser valent i cal lluitar pel que vols, sense subterfugis.\nNo deu ser fàcil. Més encara quan, de cop i volta, aquesta llibertat de poder ser tu mateix és atacada visceralment per persones a qui no coneixes de res. Que resulta que no estan d’acord amb una cosa que no els afecta el més mínim però que, en canvi, no poden tolerar que cadascú sigui el que vulgui, emparant-se en creences obsoletes i arguments retrògrades.\nI sabeu què? Que jo no l’emprendria a pedrades contra gairebé res, però contra aquest autobús taronja que pretén delimitar-nos biològicament d’una manera tan irrespectuosa, sí, mira. Perquè atempta contra la llibertat més íntima de cadascú. Perquè nega el dret més important de tots: el de decidir sobre un mateix i el propi cos. Apedregaria el bus taronja en defensa de la llibertat d’en L. i de la de totes les persones que han hagut de patir mirades d’escepticisme, mofes o incomprensió pel simple fet d’haver nascut amb un cos que la societat ha decidit que no es correspon amb la seva identitat.\nQue a aquestes altures de la història hi hagi gent disposada a gastar el seu temps (i els seus diners, compte) a fer campanya per privar del dret a la llibertat de ser qui són a altres persones, em sembla absurd i m’emprenya. I m’és igual que s’utilitzi l’argument de l’estretor de mires, la religió o el conservadorisme per tirar-s’ho a l’esquena i treure-li importància: és inadmissible.\nÉs atorgar a l’aparença un valor que està per sobre de la llibertat de decisió i de pensament, és el plaer per la involució i la delimitació i la manca de preocupació absoluta pel que realment importa: la felicitat de les persones. És dir-li a un infant que potser està passant per un procés de reafirmació d’identitat que la possibilitat de ser el que vulgui ser és un engany. Que vivim en un món de blancs i negres, sense matisos ni possibilitats de canvi.\nÉs posar els genitals per sobre del somriure i el benestar d’algú. Cal ser molt mesquí.


Vents de canvi i sort de Messi | Sergi de Juan | Barcelona | Barça | L'Esportiu de Catalunya\nVents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi + Vents de canvi i sort de Messi E-mail\nEls jugadors, eufòrics, celebrant el gol de Messi FCB.\nVents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi Vents de canvi i sort de Messi E-mail\nA poc a poc i bona lletra. El nou Barça de Quique Setién conserva el lideratge de la lliga gràcies a una treballada victòria contra el Granada en un partit en què ja es va poder detectar algun dels canvis que el tècnic té previst introduir en l’equip per tal de millorar-ne les prestacions. Novetats tàctiques i una actitud més positiva, però al final qui va acabar resolent va ser el de sempre, Messi. Encara és massa aviat per saber si el canvi servirà d’alguna cosa, ja que el que necessita Setién és més temps per poder treballar i per convèncer els jugadors de les bondats del seu plantejament, però l’enfocament que es va poder intuir ahir és el correcte i va en la bona direcció. Veure Riqui Puig debutar al Camp Nou en la lliga i acabar el partit amb set jugadors de la casa damunt la gespa també és tota una declaració d’intencions.\nLa primera alineació de Quique Setién era un dels principals dubtes que hi havia al voltant del partit. Per als que s’esperaven una revolució tenint en compte com havia arribat a la banqueta, la sensació de destrempada devia ser absoluta. El nou tècnic blaugrana va respectar les jerarquies i va sortir amb un onze que hauria firmat Valverde perfectament. De fet, l’única sorpresa va ser la inclusió d’Umtiti al costat de Piqué, però que no ho era tant tenint en compte que Lenglet té quatre targetes grogues i el proper partit és a Mestalla contra el València. Amb la resta, màxima previsibilitat. Amb el retorn a la porteria de Ter Stegen, Sergi Roberto i Jordi Alba als laterals, al mig del camp ni rastre de Riqui Puig i Arthur –perfils que en teoria lliguen més amb el futbol que vol posar en pràctica Setién– i sí d’Arturo Vidal acompanyant Busquets i Rakitic. I al davant, Messi, Griezmann i Ansu Fati, que va rellevar el lesionat Luis Suárez.\nPerò que l’alineació fos recognoscible no significa, en cap cas, que no es notessin els primers matisos instaurats per Setién en l’equip. Perquè, de canvis, n’hi va haver. Per començar, Ansu Fati va jugar ben obert a la banda, amb Messi centrat i amb llibertat i Griezmann a l’esquerra però buscant el joc per dins i deixant la banda a Jordi Alba. Un equip asimètric. En la sortida des del darrere, un aspecte que el tècnic cuida especialment, el Barça ho feia amb tres homes, Sergi Roberto, Piqué i Umtiti, i Alba pràcticament se situava d’extrem. Destacable també va ser la millora en la circulació de la pilota gràcies al fet d’intentar jugar a un o dos tocs, i a un augment de la mobilitat dels jugadors, en especial al davant, amb Messi com un dels pocs que semblava que tenien llicència per fer conduccions. També hi va haver certa millora en la pressió, i després de molt temps es va poder veure l’equip jugant més junt i amb Busquets més amunt, un fet important.\nPerò en aquesta primera meitat, el Barça va ser incapaç de traduir el gran domini del joc que va tenir (83% de possessió) en un gol. D’ocasions, se’n van crear algunes, però tampoc gaires, perquè durant algunes fases del primer temps va faltar una mica de profunditat. Les dues primeres les va tenir Ansu Fati, però en una el seu xut encreuat el va poder refusar Rui Silva i en la segona va rematar massa amunt. Els blaugrana arribaven bé per les bandes, però Ansu no estava encertat en la passada final ni tampoc en la rematada quan la centrada venia per l’altre cantó. En una jugada marca de la casa per l’esquerra, Messi va estar a punt de marcar després de rebre d’Alba, però la seva rematada va anar al lateral de la porteria.\nEl segon temps va començar amb dos xuts llunyans, de Messi i Rakitic, i una bona recuperació d’Arturo Vidal mal finalitzada quan era un quatre contra dos molt clar. El Barça buscava el gol amb insistència per evitar les presses d’última hora i Setién va fer sortir a escalfar Riqui Puig i Carles Pérez. Als blaugrana els faltava aquell punt de lucidesa per trobar la passada decisiva, la que fa mal, i no aconseguien trobar escletxes en un Granada molt ben ordenat. Els andalusos van deixar glaçat el Camp Nou amb una rematada al pal d’Eteki després d’una pèrdua molt perillosa de Sergi Roberto. El Barça hi va respondre amb un xut de Griezmann. Setién va fer entrar Riqui Puig, ovacionat, per Rakitic, amb la idea de guanyar clarividència i un punt d’atreviment al mig del camp. Amb un home més per l’expulsió de Germán per doble groga, els blaugrana necessitaven el gol per no començar l’etapa de Setién amb dubtes per un mal resultat.\nI, és clar, al rescat de l’equip va sortir Leo Messi, que va saber aprofitar una bona recuperació de Riqui Puig per combinar amb Griezmann i Arturo Vidal abans de definir amb moltíssima tranquil·litat davant Rui Silva. El gol va encoratjar el Barça, que ben aviat va buscar el segon amb una nova rematada de Messi i una altra de Griezmann després d’una bona conducció de Riqui Puig. Setién va voler guanyar encara més control i va fer entrar Arthur, que va tornar un mes i mig després, un cop superades les molèsties al pubis. El resultat, però, no es va moure més i Setién es va poder estrenar amb una victòria. El primer cop que en signa una en un debut.\nAl darrere es va sortir de tres, amb Alba a dalt, i es va voler jugar a menys tocs\nVa entrar abans que Arthur, va ser ovacionat i el gol va néixer d’una recuperació seva\nEteki va enviar una pilota al pal en una de les poques ocasions del Granada\nL'Esportiu. Nacional 20-01-2020, Pàgina 2\nL'Esportiu. Girona 20-01-2020, Pàgina 8


Events Archives - Página 11 de 18 - PADEL INDOOR LLEIDA Events Archives - Página 11 de 18 - PADEL INDOOR LLEIDA\n6a prova de la Garaje Dalmau Open Indoor League de pàdel. Ja tenim oberta la inscripció de la prova amb més glamour i festa del Circuit. Com sempre fem en tots els nostres opens, us tenim preparada alguna que altra novetat… No...\nEls petits de la casa també tenen dret a jugar com els seus papis, clar que si. Per això neix la Mc Donald’s Open Indoor League de pàdel, per a que els nens i nenes entrin poc a poc en el món...\nAquest proper dissabte 25 d’abril inaugurem la primera pista de Beach Tennis de Lleida. Com a novetat a la nostra ciutat Padel Indoor Lleida fa una nova aposta pels esports de raqueta i de la mà de Drop Shot i Wala inaugurarem...\nJa tornem a tenir preparat per als socis del nostre Club en exclusiva un dels tornejos que més bon ambient genera. Com ja va essent costum, tenim preparada una competició de mixtes que es jugarà durant la setmana del 12 al 17...\nComença el Circuit PROVINCIAL MENORS A LLEIDA. Recorda, la inscripció és gratuïta, té un Ranking propi i rebràs un welcome pack. Apunta’t abans del 20 d’abril a través de la web fcpadel.cat!!! La primera prova és el proper 25 d’abril al Club...\nORIGEN El projecte “Pàdel per Catalunya” és una iniciativa esportiva que neix el 2014 amb el propòsit d’aconseguir el màxim número de clubs i participants jugant per la mateixa causa. Els principals responsables i organitzadors de l’esdeveniment són en Valen Pérez, fundador...\n5a prova de la Garaje Dalmau Open Indoor League de pàdel. Ja tenim oberta la inscripció de la prova que va tenir més inscrits la temporada 2013-2014. Com sempre fem en tots els nostres opens, us tenim preparada alguna que altra novetat…...


Concerts Can Caralt | Costa de Barcelona Maresme\nConcerts Can Caralt\nDe divendres 6 agost 2021 a divendres 27 agost 2021\nLa programació dels concerts de Can Caralt a Sant Andreu de Llavaneres serà molt àmplia i és que els 4 divendres d'agost se celebraran festivals musicals.\n-22h Homenatge a Frank Sinatra\nAgustí Burriel és una de les veus més reconegudes i sol·licitades entre les formacions de swing i blues de Catalunya.\nApropiar-se del repertori de Frank Sinatra i defensar-lo amb solvència i personalitat pròpia no és gens fàcil ni a l’abast de tothom. Conscient del repte que suposa, Burriel s’envolta d’un grup de músics de primera línia per crear la millor atmosfera en aquest particular tribut, recordant The Voice de la millor manera possible.\n-22 h “Farem la revolució i la tornarem a fer”\nAquest és un concert revolucionari, amb cançons reivindicatives i un personatge que fa moltes preguntes. Aquest personatge va a l’escola dels Somiatruites, on aprèn que les seves possibilitats i les dels altres són infinites. Per això decideix Fer la revolució i tornar-la a fer com una actitud de vida i de confrontació activa vers la injustícia.\nEn aquesta escola també ensenyen a cantar les quaranta. Avui us presentem tretze maneres de fer-ho, de dir la veritat, tant si convé com si no convé.\n-21.30 h Clara Requejo, piano i veu\nAlumne de l’Escola Municipal de Música\n-22 h Ignasi Terraza trio\nHa anat consolidant una personalitat inequívoca amb la seva manera d'interpretar el jazz, amb un so ple de virtuosisme, en què destaquen tant la força rítmica del swing, com la exquisida sensibilitat en l’expressió.\nEl seu és un jazz mediterrani, extravertit, obert, còmplice, que ens pot recordar el swing d'Oscar Peterson, la sensibilitat de Bill Evans i la murrieria de Tete Montoliu.\nEl trio el completen el reconegut contrabaixista Horacio Fumero i el solvent bateria Esteve Pi. Presentació CD -Ignasi Terraza Trio -"High up on The Terraza"\n-21.30 h Cris Aceña i Júlia Sabater, piano\nAlumnes de l’Escola Municipal de Música\n-22 h Les Fourchettes\nA Cappella! és un espectacle en el que la veu és l'únic instrument i protagonista. Amb un repertori que fa homenatge als grups vocals femenins dels 50 i els 60, Les Fourchettes reivindiquen amb certa dosi d'irreverència el Barbershop, un gènere tradicionalment masculí que tanmateix fan seu per intepretar des d’estàndards de jazz a temes de pop rock actual.\nFormat l'any 2015, aquest jove quartet barceloní ja ha actuat a festivals internacionals com el Moscow Spring a Cappella,ha guanyat el premi al millor quartet del concurs nacional de Barbershop SABS, i s’ha convertit en el primer quartet femení que aconsegueix la medalla d'or en aquesta categoria. L'any 2019 van concursar al talent show La Voz, superant amb èxit diverses eliminatòries.