El número u de C's per Tarragona demana fer fora a Sánchez de la Moncloa.\nSergio del Campo: «És un moment d'emergència nacional, hem de fer fora a Sánchez de la Moncloa»\nEl cap de llista de C's per Tarragona de cara a les eleccions generals del pròxim 28 d'abril crida a «un cop passin les eleccions, tots els diputats treballem conjuntament per la província»\ndivendres, 5 d’abril 2019 - 12:58h\nAl centre de la imatge, i amb camisa blanca, Sergio del Campo, cap de llista de C's per Tarragona, amb els seus companys de candidatura. | TarragonaDigital\nEl cap de llista de Ciutadans per Tarragona de cara a les eleccions generals del pròxim 28 d'abril, Sergio del Campo, ha presentat, aquest matí de divendres, cinc d'abril, els seus companys de candidatura, tant al Congrés dels Diputats com al Senat.\nDel Campo ha assegurat que «la nostra llista representa l'essència del nostre partit, tots som representants de la societat civil, i de la nostra província, on hem incorporat, també, a companys de Terres de l'Ebre». Qui, fins fa poc, era diputat taronja a Corts ha afirmat que «em sento molt orgullós de la feina feta aquesta legislatura i crec que he acomplert amb els compromisos que vaig assumir en campanya, portant inversions a Tarragona i abaixant impostos a qui més ho necessita».\nSergio del Campo, sobre la cita amb les urnes del pròxim 28 d'abril, ha declarat que «ens trobem en un moment d'emergència nacional, hem de fora a Pedro Sánchez de la Moncloa, que està pactant amb qui vol trencar Espanya. No és el nostre camí, nosaltres volem representar a tots els ciutadans espanyols, catalans i espanyols».\nDel Campo també ha llançat un missatge d'unitat i ha dit que «desitjo que sigui una campanya neta però també que, un cop passi el 28 d'abril, tots els diputats de Tarragona siguem capaços de treballar conjuntament per portar a la província de Tarragona a on es mereix».\n«Espero que el candidat d'En Comú Podem s'estudiï bé els temes»\nAquestes eleccions tenen com a tema principal el debat territorial però, a poc a poc, la situació econòmica comença a entrar en l'agenda. «Davant la proposta socialista, que vol mirar enrere, amb models econòmics que han provocat alts índexs d'atur; i el Partit Popular, per la seva banda, que promet baixades d'impostos i quan arriben al govern, com l'any 2011, els apugen, nosaltres creiem en un nou projecte» ha apuntat el cap de llista dels taronges.\n«Aquest nou projecte és una economia que se sostingui sobre tres pilars: l'educació, que l'hem de revolucionar per tenir un capital humà potent, que freni els alts percentatges d'abandonament escolar; també hem de revolucionar el model del mercat de treball i les institucions, com estem fent a Andalusia» ha reblat Sergio del Campo.\nA poc menys d'una setmana per començar la campanya electoral, el cap de llista d'En Comú Podem, Ismael Cortés, es va presentar a Tarragona demanant el «Corredor Central». Del Campo ha valorat aquesta petició assegurant que «s'ha equivocat, s'ha de posar per davant el Corredor del Mediterrani i espero que hagi sigut un error. Tant de bo que, amb el temps que queda fins a les eleccions, s'estudiï bé els temes i, d'aquesta manera, tots plegats puguem defensar temes crucials per Tarragona com el Corredor del Mediterrani».


Notícies - Els seleccionats pel Yuzz Sant Cugat inicien la formació amb la petició de desenvolupar els projectes a la ciutat\nEls seleccionats pel Yuzz Sant Cugat inicien la formació amb la petició de desenvolupar els projectes a la ciutat\nEl concurs d'emprenedoria Yuzz Sant Cugat ha seleccionat 20 projectes en la setena edició de la iniciativa, que reuneix 46 joves que inicien cinc mesos de formació al SC Trade Center. Al juny es donaran a conèixer els guanyadors del concurs, amb premis de fins a 30.000 euros i una estada a Silicon Valley. L'Ajuntament, la Fundació Sant Cugat Actiu i el Banco Santander, entre altres, promouen aquest concurs que afronta la petició del consistori de desenvolupar els projectes a la ciutat.\nUniformes escolars amb dissenys originals, un recomanador per invertir en companyies i una web per unir 'influencers' amb empreses són alguns dels projectes que els joves han presentat en l'acte inaugural del Yuzz. La incubadora de projectes ofereix formació, suport i mentors gratuïts i la possibilitat de finançar el projecte amb premis de 10.000, 20.000 i 30.000 euros i el premi d'anar a Silicon Valley per al guanyador. Els participants han agraït l'oportunitat.\nTall incrustat: A. Squella i A. Cárdenas\nÉs una formació amb molt nivell amb professors molt bons. / Tots tenim moltes idees i no tenim els recursos suficients. És una bona oportunitat.\nLa tinenta d'alcalde d'Empresa i Innovació, Joana Barbany, ha explicat que confia que els projectes guanyadors es desenvolupin a Sant Cugat per generar ocupació.\nVolem que les idees que seran una empresa es quedin a Sant Cugat.\nAl juny, els 20 projectes afrontaran els tribunals i el veredicte atorgarà els tres premis, que inclou un guardó extra de 20.000 euros per reconèixer l'emprenedoria femenina. L'any passat, els concursos Yuzz repartits per tot l'Estat espanyol van atreure un miler de joves que van crear 767 projectes.\nYuzz Sant Cugat té el suport del Fons Social de la Unió Europea, VITA i el Centre Internacional Santander Emprenedoria (CISE).


L'idCAT és un identificador digital reconegut X.509 emès per l'Agència Catalana de Certificació - CATCert que assegura la integritat i confidencialitat de les transaccions electròniques garantint la identitat dels ciutadans i ciutadanes.\nAvui en dia les administracions públiques estan posant tràmits telemàtics a l'abast dels ciutadans els quals necessiten les garanties jurídiques i tècniques que es recullen a la Llei 59/2003, de 19 de desembre, de signatura electrònica.\nEn aquest marc, l'idCAT facilita les relacions entre els ciutadans i ciutadanes i les administracions catalanes permetent un ús intensiu de les tecnologies de la informació i la comunicació existents a la societat de la informació.\nL'idCAT està adreçat a tots els ciutadans i ciutadanes de Catalunya i a totes aquelles persones que necessitin fer tràmits amb les administracions públiques catalanes.\nLa tramitació per obtenir un certificat digital s'ha de fer presencialment, per la qual cosa cal adreçar-se amb el DNI a l'Oficina d'Atenció Ciutadana, on es farà la tramitació corresponent. Després, la persona interessada, pot descarregar-se el certificat digital a qualsevol ordinador personal, accedint al web www.idcat.cat i anant directament al pas 3 (instal·lació de programari).\nTambé es pot fer una sol·licitud prèvia, anant al pas 1 (procés de sol·licitud) del mateix web www.idcat.cat, per tal de que quan aneu a l'Oficina d'Atenció Ciutadana, ja tinguem les vostres dades i la tramitació sigui més ràpida. Si ho feu així només podreu instal·lar el certificat idCat en l'ordinador personal des del qual heu fet la sol·licitud. Des del moment en que es fa la sol·licitud hi ha 90 dies per presentar-se a l'Oficina d'Atenció Ciutadana per fer la validació.\nEn qualsevol dels dos casos, una vegada s'hagi finalitzat el procés de tramitació i instal·lació, es pot exportar a qualsevol suport (disquet, CD, targeta de memòria, etc.) així com replicar-lo a tants ordinadors com es vulgui.\nLa irrefutabilitat dels compromisos adquirits per via electrònica. La signatura electrònica té el mateix valor legal que la firma gràfica, amb la qual cosa els compromisos no poden ser rebutjats.\nLa confidencialitat de l'enviament. Una comunicació xifrada només pot ser llegida pel seu destinatari final i no pot haver estar manipulada.\nSignar documents amb validesa legal mitjançant Internet.\nAvantatges del certificat digital:\nLa certificació digital permet garantir la identitat d'una persona a Internet. Per aquest motiu les persones que disposen d'aquesta "identificació digital" poden, per exemple:\nXifrar els seus missatges\nIdentificar-se davant d'accessos restringits\nAccedir a dades de caràcter personal\nRealitzar consultes i gestions en línia\nUsos del Certificat de Ciutadà i Ciutadana (idCAT)\nLa infraestructura de claus públiques (PKI) és el sistema que, avui en dia, garanteix la màxima seguretat per validar la identitat de les persones en la realització de tràmits electrònics.\nConsisteix en un sistema de dues claus complementàries, és a dir, que allò que xifra una d'elles només ho pot desxifrar l'altra.\nLa clau privada és secreta i només la posseeix l'usuari. Amb aquesta clau pot signar tots els missatges o transaccions que vulgui. En aquest cas, el suport de clau privada és una targeta xip.\nLa clau pública està a disposició de qualsevol usuari. Permet reconèixer la signatura digital a les transaccions electròniques segures\nLa firma digital fa ús, alhora, de funcions hash. Quan s'aplica una funció hash a un missatge s'obté una empremta digital. Amb la clau privada es xifra aquesta empremta donant com a resultat el missatge signat.\nA més a més, la validesa i el reconeixement d'un certificat dependrà en gran mesura de la credibilitat de l'entitat emissora. Per exemple, l'Agència Catalana de Certificació, prestadora de serveis de certificació a les administracions catalanes, garanteix la validesa dels seus certificats.\nCom podeu confiar en el certificat digital d'un altre usuari?\nPer confiar amb tota seguretat en un certificat digital, haureu de fer dues comprovacions:\n1. Assegurar-vos que el certificat digital no ha caducat. Aquesta comprovació l'hauran de fer automàticament els programes que gestionin el certificat.\n2. Verificar que el certificat digital no hagi estat revocat. Per això, cal accedir a les llistes de revocació de la jerarquia de certificació publicada a la pàgina web de l'entitat de certificació i comprovar si hi és o no.\nRevocació i suspensió\nRevocació i suspensió són dues possibilitats de deixar sense validesa un certificat abans de la seva data de caducitat.\nLa revocació és un estat definitiu del certificat, un certificat en suspens, en canvi, pot recuperar la seva validesa.\nLa revocació o la suspensió d'un certificat es pot sol·licitar en qualsevol moment, especialment quan el titular tingui dubtes respecte de la confidencialitat de la seva clau privada (per exemple, en cas de pèrdua de la targeta xip).\nDes del moment de la revocació, qualsevol signatura digital associada amb aquest certificat no tindrà validesa.\nLa data efectiva de la revocació es farà constar juntament amb el número de sèrie del certificat en un document signat i publicat per l'Autoritat de Certificació.\nCom podeu saber si un certificat ha estat revocat?\nLes entitats de certificació tenen l'obligació de fer públic el llistat de certificacions revocades, per tal que els usuaris i les aplicacions informàtiques puguin verificar-ne la validesa. Aquestes llistes, renovades periòdicament, s'acostumen a facilitar a les webs de les entitats.


De l’FMI als hotelers mallorquins (Pere Sampol)\nDe l’FMI als hotelers mallorquins\n4 min. 06/06/2014 00:00\nJust dos dies després de les eleccions europees, els homes de negre del Fons Monetari Internacional visitaren l’Estat espanyol i ens deixaren les darreres “recomanacions”. Segons ells, Espanya està en el bon camí de la recuperació, però encara li queden deures per fer, com abaixar l’impost de societats, apujar l’IVA, especialment el tipus reduït, i fer més fàcil, encara més, l’acomiadament dels treballadors. Si traduïm el seu missatge a la realitat dels fets, això vol dir:\n1.- Segons l’FMI, Espanya ha iniciat la recuperació perquè les grans empreses -entitats financeres i la resta que cotitzen en Borsa- incrementen els seus beneficis. Per tant, cal abaixar-los els imposts perquè encara en tenguin més, de beneficis.\n2.- Però, malgrat tot, la recuperació encara no crea llocs de feina, entre altres coses perquè el consum no es reactiva per mor que els ciutadans encara no perceben la reactivació econòmica, per tant, els apujarem els impostos, especialment als més necessitats, i així encara tendran menys per gastar.\n3.- La reforma laboral, que el seu dia va aprovar el Partit Popular, amb una rebaixa substancial de les condicions d’acomiadament, no ha demostrat servir per crear llocs de feina; al contrari, des que el PP arribà al poder s’han afegit més d’un milió d’aturats als ja existents. Per tant, facilitarem, encara més, l’acomiadament dels treballadors, perquè sigui més fàcil a les empreses fer-los fora.\nCom veieu, són unes mesures carregades de lògica i sentit comú, especialment venint de buròcrates que mai han tengut cap experiència empresarial i que guanyen uns salaris pecaminosos.\nVet aquí, però, que just dos dies després de la visita dels homes de l’FMI, Rajoy surt del plasma i, en una intervenció davant el Cercle d’Economia de Catalunya, després de bravejar de recuperació econòmica, anuncia noves mesures per reactivar l’economia. La primera, davallar l’Impost de Societats del 30 al 25%. Què et pareix, secretari? Bancs, elèctriques, empreses turístiques..., pràcticament les úniques que tenen beneficis, aportaran menys al conjunt de la societat. I això el mateix dia que es feia públic que la lluita contra el frau fiscal a Espanya va caure de manera estrepitosa l’any 2013. Sense comptar les evasions fiscals “legals” a paradisos fiscals. Nou de cada deu empreses que cotitzen en borsa tenen sucursals a paradisos fiscals, fet que els permet no tributar a l’Estat espanyol per bona part dels seus beneficis.\nMentrestant, a casa nostra, la mateixa setmana es coneixien les previsions de la propera temporada turística, que serà històrica, tant en nombre de turistes com en despesa realitzada. En aquest context, la Federació Hotelera de Mallorca feia públiques les seves demandes a l’Administració: rebaixa salarial -en plena negociació del conveni col·lectiu del sec-tor-; facilitar l’acomiadament; reducció generalitzada d’imposts: societats, IVA, IBI, IAE i, aferrau-vos bé, reducció dels impostos de transmissions patrimonials i successions. Tota una demostració de solidaritat en un moment de grans dificultats del País.\nTotes aquestes propostes, de l’FMI, de Rajoy, dels hotelers mallorquins, no són noves. Responen als dogmes que ha propagat l’anomenat neoliberalisme. De res serveix que tots els experiments que s’han fet, primer a Sud-amèrica i després a Europa, hagin acabat sempre igual, amb l’esfondrament de les classes mitjanes, l’empobriment generalitzat de la població i el creixement de les desigualtats socials. Ells persisteixen en les seves receptes, les quals, a més, tenen altres efectes col·laterals, com el desballestament dels serveis públics i la privatització dels sectors estatals estratègics: sanitat, educació, energia, transport, sector financer...\nI d’on surten aquestes idees i com es propaguen arreu del món? Precisament aquests dies es celebra la reunió anual del Club Bilderberg, fundat fa dècades pel multimilionari Rockefeller, en el qual participen les fortunes més grans del món, directors o editors dels principals mitjans de comunicació i polítics en actiu. Els temes de debat i els acords sempre han estat secrets, però se li atribueixen decisions tan transcendentals com el disseny de la Unió Europea. I resulta escandalós el secretisme que envolta les reunions del Club Bilderberg, malgrat la participació de funcionaris públics, com la reina Sofia, el ministre d’Exteriors o editors de diaris com Le Monde o El País -Juan Luís Cebrian n’és membre nat. Ningú els demana de què han parlat i cap gran diari té necessitat d’informar-ne. Però, tanmateix, ara ja els veim venir d’una hora enfora.


Dijous passat tinguérem una altra tertúlia a la Casa Blava, que és com li agrada dir a Pasqual en referir-se a la seua. La veritat siga dita és que jo sempre la trobe igual de bonica, la façana. Sempre està igual. No sé si és que tots els anys li peguen una passada de pintura, però, en fi, que té com una fisonomia permanent i inalterable al temps.\nEl cas és que al pati, tan acollidor i agradable, estiguérem fent-nos un aperitiu, destacant unes faves bollides, un poc salades, tot s'ha de dir, però bones, acompanyades d'unes cerveses ben fresquetes. Algú recordà que en l'anterior ja avançàrem sobre el guanyador d'un premi de teatre, encara que ara i ací no vaig a posar noms. De totes formes, la tertúlia va derivar més a temes de política local, dels quals jo em declare absolutament desconeixedor, i un intent de fer una porra per avançar els resultats electorals, que en qualsevol dels casos donen pocs motius per l'esperança. En fi, a vore si en la pròxima parlem més d'escriptura i menys de política. Pasqual em passa per correu una novel·la seua que ell considera millor que la primera, per tal que li done el meu parer. Ara toca llegir-la.\nPascual Adrià dimarts, 12 d’abril, 2011\nLa veritat és que la façana fa cinc anys que la pintarem (la pintura era bona com s’ha demostrat i el pintor bon professional) A mi m’agrada dir-li la casa Blava perquè la primera vegada que la pintarem de blau, allà pels anys 90, l’ajuntament ens posà moltes pegues pel color i va vindre Domènec l’aparellador a veure les proves de color de blau, fent que rebaixarem la intensitat del blau o a un mes claret ( en anar-se’n ferem el que ens va donar la gana). Pura i jo decidirem pintar-la de blau després de veure les cases de pescadors a la Vila-Joiosa. A Carcaixent pels anys 90 totes les façanes estaven pintades en blanc o en colors clarets. Recorde que la nostra, per ser la primera, va ser molt criticada. Avui en dia s’han recuperat molts colors de façanes que s’havien perdut i crec que li dona mes vida al poble. També m’agrada donar-li un nom perquè no em crec propietari, encara que la hipoteca va durar catorze anys a alts interessos, la casa on visc te vida pròpia des de 1830 i algunes dels elements que la componen tenen la seua pròpia història. Jo hem sent un privilegiat de poder gaudir-la i m’agradaria que desprès de mi, altres per molts anys continuaren.\nRespecte a les faves bullides, es de veres que estaven un poc salades, però no en va sobrar ni una i n'havia bullit un Kilo, també tens raó en dir que parlarem massa de política i poc de literatura. Em tenim que fer un altra per millorar. I guisaré uns cargols si vos agraden.


Apartments Borovets Borovets Bulgària - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 159 allotjaments a Borovets.\nBorovets, Borovets, Bulgària - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nSituat a Borovetz, Apartments Borovets és el lloc perfecte per gaudir de Borovets i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartments Borovets és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, ascensor, botigues a l'hotel.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de esquí. Apartments Borovets és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Borovets.\nEspai comú3 llits individuals, 1 sofà llit\nPlease note that Apartments Borovets is located in the Iglika 2 building.


Actualitzada 31/10/2021 a les 06:08\nAl calendari tan atapeït de dies internacionals dedicats als més diversos temes, dimecres passat va ser el mundial del patrimoni audiovisual. I l’arxiu nacional, sempre atent a l’actualitat des de la història, va oferir al seu espai virtual, on encara es pot visitar, una mostra virtual del fons cinematogràfic de la família laurediana dels Cairat.\nHi ha cintes de la quotidianitat, familiar i social, de festes i celebracions, però també polítiques. No es pot oblidar l’important paper històric del síndic, objecte de magnífica biografia de la neta i exministra Teresa.\nCom a detall curiós, les cintes són d’un format ben poc habitual, de 9,5 mil·límetres, ben diferent de les de 8 mil·límetres dels afeccionats o dels 18 els que intentaven apropar-se a la professionalitat, amb algunes excepcions. Quan aquest periodista li va preguntar a Steven Spielberg com havia adquirit la perfecció demostrada a Jaws (Tiburón, de títol espanyol) explicava que, per treure bones notes, el seu pare li va regalar una “petita” càmera, i era de 16.\nUns dies abans, a l’Illa, Álvaro Rodríguez Areny ens havia presentat el seu –per ara– darrer curt, Under the ice, tot seguint el costum d’emprar l’anglès com abans amb Wolves i The Blizzard. Pot ser una mostra més de l’economia de mitjans sempre present, motiu afegit d’admiració pels resultats de tan bon nivell artístic.\nAquesta vegada, amb els recursos elementals que tan bé domina, ha estat capaç de quadrar una història barreja del fantàstic, el drama familiar i fins i tot el terror, on el que és obert no és només el final, sinó que gairebé cada escena, si no cada plànol, que permeten i promouen una lectura personal de cada espectador.\nCal afegir altres elements on supera les mostres anteriors: una banda sonora minimalista, però de gran efectivitat, i la gran interpretació del protagonista infantil, que va oferir tot un recital, una xerrada coherent i a ritme sincopat, que si hagués estat l’agraïment a un Goya, fins i tot a un Oscar, no l’haurien parat ni tancant-li el micròfon. Sens dubte, Hitchcock no el va arribar a conèixer, o hauria canviat la seva opinió repetida que mai no volia rodar amb nens.\nEn definitiva, si l’Álvaro fos un escolar, no hi hauria qualificació justa que no fos “progressa adequadament” i, una vegada més, amb l’única com en les dues anteriors, d’“excel·lent”.\nAl final de la projecció d’aquesta història no només desenvolupada sota –i a sobre– del gel, capaç de remoure les sensibilitats més dures, ens deixava el mateix regust i esperança de sempre: que bo! I a veure quan es fixa en la seva qualitat un productor o productora dels poderosos i li encomana la responsabilitat de fer un llarg. De ben segur no es quedaria curt, en qualitat artística.\nCal esperar que, com va passar amb les dues obres anteriors, aquesta tingui un llarg i profitós recorregut (en forma de premis) per festivals internacionals. De moment, haver estat seleccionat per a la secció oficial de Sitges ja és, en si mateix, un reconeixement de molt bon nivell. I, sobretot, que no s’aturi, que sempre esperem més i millor d’aquest home de cinema.\n1. Ós de Civís demana una comissió bilateral pel c...\n2. Brot amb 8 positius al bloc quirúrgic de ...\n3. Defunció d'una dona de Sant Vicenç i 2.052 c...\n4. Xerrada sobre la coeducació per acabar amb la ...\n5. Tres noves entitats s'adhereixen a la Xarxa...\n6. Arrestat per maltractar la seva exparella\n7. Arrestada per presentar un certificat laboral...\n8. Detingut per agredir a una menor que li...\n9. La despesa en ordre públic i seguretat va ...\n10. Trucades màgiques al Pare Noel i als Reis Mags


Persona, talent, valors\nportaveu del PDeCAT i Unió a la Paeria\nActualitzada 30/08/2018 a les 13:30\n© Persona, talent, valors\nL’escriptor i filòsof brasiler Paulo Coelho manifestava en una entrevista concedida fa unes setmanes que creu que la societat va cap a un fonamentalisme terrible. Abans, diu, érem més lliures i ara gairebé tot està o bé prohibit o bé és obligatori.\nFins i tot espiritualment, cada persona creu en el seu déu i no accepta els dels altres sense adonar-se que tot va a parar a la mateixa llum. És una reflexió potent d’un Coelho madur i segur dels seus pensaments, que em porta a pensar altra vegada en l’individu, en la persona i en la seva vinculació amb la societat.\nEl talent individual, la llibertat, el prestigi i el lideratge són valors ben ponderats a la nostra societat? Es potencien prou aquests valors? La intel·ligència, la iniciativa, la individualitat, el coratge, la independència són considerats valors? Aquell nen que prefereix llegir abans que jugar a futbol, veure una sèrie o penjar no sé què a una xarxa social; aquell que pregunta massa a classe i no es confon entre els companys d’estudis en una actitud discreta; aquelles que trien no integrar-se al grup i busquen opcions individuals o simplement diferents, troben el seu lloc?\nLa meva opinió és que la individualitat i el talent incomoden. És més valorada la integració que el progrés individual. És obvi que tots dos són valors importants. No vull defensar aquí com un mèrit el fet de ser asocial. Al contrari, és molt important veure com cada persona pot aportar a la societat.\nPerò és un fet que s’ha estès d’una forma diferent d’establir les relacions humanes, moltes vegades basades en les xarxes socials, on es qüestiona i fins i tot es ridiculitza a qui pot tenir talent o prestigi, atacant moltes vegades iniciatives bones per a la nostra societat. Ciceró deia que res existeix que no pugui ser violat.\nÉs bàsic el lideratge dins d’una societat. El lideratge té moltes cares, el cultural, l’ideològic, el mediàtic, el científic, el filosòfic, etc. Cal que les persones amb capacitat de lideratge puguin tenir el seu lloc dins de la societat i que gaudeixin del respecte i dels mitjans per desenvolupar la seva capacitat específica.\nLa societat sempre sortirà enfortida del talent i el talent no hauria d’incomodar ningú, com moltes vegades sembla que passi. És important que filosofia, ciència, literatura, història de l’art i totes aquelles coses que siguin referent de la intel·ligència en tots els seus aspectes continuïn sent part essencial de la formació de la persona i que sigui acceptat i respectat per la societat, mes enllà de fomentar les coses més materials com tenir roba, cotxes o fer viatges.\nAixò no és l’únic que importa. Tenim uns valors interiors que cal fomentar i consolidar. La solidaritat, l’esforç, la família, el coneixement, el respecte i molts altres valors fan molt més rica la persona.\nAsseure’s a compartir projectes comuns o individuals, escoltar el perquè de coses que no sempre entens i no sempre comparteixes, aprendre a treballar en equip i a reconèixer i a acceptar un lideratge, passar d’una relació de treball a una de molt personal no ha de fer por ni respecte, sinó que hem de pensar que és l’oportunitat de construir i créixer com a persones i d’intentar aportar el que puguem a la societat perquè aquesta sigui millor.\nQuantes trobades per compartir experiències, quanta riquesa d’escoltar els altres, d’admirar i entendre les seves iniciatives, d’esperar la propera vegada per aprendre de tots ells, de l’exposició d’idees, d’iniciatives, de parlar d’allò que importa...\nQue important i quina gran sort és poder-ho fer. Poder mirar i reconèixer les capacitats dels altres segur que ens fa millors. Retrobem aquestes capacitats. Reconeguem el talent i els valors de cada persona i segur que tots hi sortirem guanyant amb una societat millor.


Met Breuer, Metrograph i Macaronuts\nEl nou Met Breuer, cine independent i els Macaronuts\nNova York amplia l’oferta d’art modern i contemporani\nPer si no en teníem prou amb el MoMA i el Whitney, Nova York guanya aquest mes un nou museu dedicat a l’art modern i contemporani. Es tracta del Met Breuer i és una extensió de la col·lecció del més popular i visitat, Metropolitan Museum. El primer punt interessant és l’edifici, que es troba a Madison Avenue amb el 75th Street. És l’antiga seu del Whitney, que l’any passat es va traslladar al Meatpacking District, i que va dissenyar l’arquitecte Marcel Breuer. I d’aquí el nom del museu.\nL’estructura s’ha restaurat a fons i ha permès aprofitar al màxim l’espai. L’exposició amb què s’inaugura s’ho mereix ben bé. Porta per títol “Unfinished: Thoughts Left Visible” i és una rica mostra d’art, això, inacabat. Algunes de les peces es van deixar a mig fer com a projectes desestimats, la mort de l’artista o deixades estar com un recurs artístic. Entre les obres hi ha Picasso (algun d’elles mai vista en públic), Klimt, Velázquez, Warhol.\nAlguns dels Picasso que podeu veure al Met Breuer\nUn punt a favor de visitar-lo: comprar una entrada per visitar el Metropolitan et permet entrar el mateix dia gratuïtament al Met Breuer i viceversa. L’exposició es pot veure fins el 4 de setembre. Trobareu més informació en aquest article de Vulture.\nNova sala de cine independent\nEn una cartellera monopolitzada pels superherois, s’ha d’agrair la inauguració d’un nou cinema que aposti pel cine més petit. El que es fa amb quatre duros i que passa desapercebut pel públic de crispetes i Coca Cola. El Metrograph ha obert dues pantalles al Lower East Side amb la intenció de programar pel·lícules que costa de veure en pantalla gran.\nPer què us en feu una idea, un dels primers cicles s’anomena Welcome to Metrograph: de la A a la F. El programa inclou pel·lícules considerades menors de grans cineastes i que Metrograph reivindica com obres mestres. Entre elles, La edad de la inocencia, de Martin Scorsese; Barry Lindon, d’Stanley Kubrick; La sangre de un poeta, de Jean Cocteau; i Chelsea Girls d’Andy Warhol.\nLa nova sala de cinema independent del Lower East Side\nTrobareu la programació de la nova sala a la pàgina web de Metrograph.\nEl Macaronut, el nou dolç cridat a conquerir Instagram\nDesprés de la febre pel Cronut, la fusió entre dònut i croissant, ara arriba el Macaronut. La seva paternitat és fàcil d’endevinar: té la textura i els ingredients d’un Macaron i la forma i dimensions d’un dònut. Per celebrar el dia del Macaron, el 20 de març, el xef pastisser François Payard ha preparat aquest dolç especial que es ven a 5 dòlars la unitat i, alerta, porta 450 calories per barba.\nEl Macaronut, el relleu del Crònut?\nTrobareu més informació a la web del xef François Payard.


Comprar Son Negre 2011. Vi negre de Mallorca | enterwine.com\nVi Negre Son Negre 2011\nVi negre de la Terra de Mallorca de Callet amb una mica de Fogoneu i Manto Negre, criat 20 mesos en bóta.\nVarietats: Callet, Fogoneu, Manto Negre,\nAquest vi de Mallorca Son Negre 2011 és únic i excepcional, concebut amb art des de la selecció del raïm fins el vestir de la seva etiqueta. Anyada rere anyada, que surt al mercat, Miquel Barceló, reconegut pintor mallorquí, amic del celler Ànima Negra Viticultors, vesteix de manera exclusiva, aquesta vegada ha escollit un poema de Eduardo Cirlot, Visió Smaragdina.\nSon Negre 2011, al igual que els seus germans, és un reflex de les varietats autòctones de la illa, especialment la negra Callet, amb un 95% del cupatge, acompanyada d'una petita part de Fogoneu i Manto Negre. Totes, provenen de vinyers molt vells,amb rendiments molt baixos i d'una viticultura respectuosa amb el medi ambient.\nAquest vi negre Son Negre de Ànima Negre 2011 fermentà en bóta i fou criat durant 20 mesos en roure francès, recomanem, si és possible, que guardi l'ampolla durant tres o quatre anys, veuran quina meravella !!!\nSeguint la filosofia Enterwine, aquest vi negre Son Negre 2011 etiqueta Miquel Barceló, no té nota de tast doncs no indiquem notes de tast de vions que no hem tastat.\n“Callet”:”95” “Fogoneu”: “Manto Negre”:\nCaça de pèl, Caça de ploma, Carn de bou, Carns vermelles rostides, Estofats, Plats especiats, Porc rostit, Rostits, Sol, Ternasco, Xai rostit, Xocolata


Rust-Hoeve 2 Mill en Sint Hubert Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 4 allotjaments a Mill en Sint Hubert.\nKrommedijk 28, Verspreide huizen Achterdijk-Roijendijk, Mill en Sint Hubert, Països Baixos - Veure al mapa\nMés informació sobre Rust-Hoeve 2\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Rust-Hoeve 2 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Mill. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Rust-Hoeve 2, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil, jardí. Rust-Hoeve 2 és una elecció inteligents per a viatgers a Mill, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nAllotjaments a Mill en Sint Hubert


De Perpinyà ‘la rayonnante’ a Valencia del Cid La República\nDurant la revolució francesa, l’abat Grégoire obsedit amb la eliminació de totes les llengües que no foren el francès va haver de rendir-se a l’evidència que seria més probable que desaparegueren els astres del cel abans que els catalans deixaren de parlar la seua llengua.\nA la Gran Guerra, els nordcatalans, com els corsos, els bascos o els bretons, van ser massacrats en ser enviats a la primera línia de les principals batalles. La Catalunya Nord va tenir fins a un 30 % de víctimes, una xifra per damunt de la mitjana de França. Vala dir, que en bona part la llengua bretona va morir a les trinxeres i no sé si es podria dir el mateix del català.\nCom siga, el sentiment nacional va calar profundament en la societat i el territori, a més, es va convertir en terra d’acollida de francesos arribats de tot arreu. Amb els anys, ha estat també el paradís dels jubilats de bona part de l’hexàgon, estranys a qualsevol reivindicació identitària.\nAmb tot i això, durant les darrers dècades, la saga política dels Alduy va saber remenar en les cendres de la catalanitat amb la intenció de revifar un sentiment regionalista capaç de donar fruits electorals i, alhora, doncs, de mitigar el menysteniment històric a que estat sotmès el país pel centralisme parisenc.\nEl plorat Francesc de Paula Burguera en un article publicat el 2005 mentre el PP de Francisco Camps perpetrava a les fosques una estrambòtica Llei de Símbols valenciana, es mofava de com els hauria agradat rebatejar la ciutat amb el nom del cèlebre castellà, espíritu de España segons el dictador. Burguera, amb un arravatament de sarcasme valencià, suggeria als del PP un altre nom per a la capital del País Valencià: “Ciudad de los Protésicos Dentales”. Vet ací, una marca, la de les que masteguen amb dentadures postisses, que sense desmerèixer Dalí que va nomenar als anys seixanta Perpinyà com el centre del món, no restaria desapercebuda en cap indret del món. L’alcalde Aliot en podria prendre nota. Del ben segur que resplendiria, més que les flames que van cremar Xàtiva.


FOTOS: Valldoreix vibra amb la seva Festa Major, "tot i la pluja i els actes vandàlics"\nThe Black Barberies ha estat l'acte de cloenda de la Festa Major de Valldoreix. FOTO: Bernat Millet\nLa Festa Major de Valldoreix ha comptat amb una 30a d'activitats dirigides a tots els públics\nValldoreix ha posat punt final a la seva Festa Major amb el concert de The Black Barberies, el diumenge 19 de setembre, una festa que s'ha allargat durant 4 dies i que ha comptat amb activitats per a tots els públics. Així doncs, tot i l'anul·lació d'algunes activitats a causa les fortes pluges, Valldoreix ha pogut celebrar un any més la seva festivitat local amb una programació amb quasi una 30a d'activitats per a tots els públics.\nD'aquesta manera, l'espectacle La cigonya i el mussol valent, l'activitat familiar del CAU Valldoreix o els Jocs de Fusta Gegants, entre altres, han portat els somriures als infants valldoreixencs. A més, pel que fa a les activitats esportives, el Club Esportiu Valldoreix ha estat l'escenari dels tornejos de tennis, pàdel i voleibol, a més d'un tast de marxa nòrdica.\nMés info: Agraïments en l'entrega de premis dels torneigs del CE Valldoreix per la Festa Major\nD'altra banda, l'Assumpta i el Cebrià, els gegants de Valldoreix, juntament amb els Gegants de Sant Cugat van acostar la cultura popular als presents en un dissabte plujós, mentre que les visites a la Masia de Can Monmany i al Castell de Canals van ser el plat principal per aquells amants del patrimoni. A més, les havaneres amb Port Bo de Calella de Palafrugell van posar la nota musical al pregó de Festa Major.\nMés info: FOTOS: Els Gegants prenen els carrers de Valldoreix malgrat la pluja\nJosep Puig, president de l'EMD de Valldoreix, valora positivament aquests 4 dies de Festa Major: "Una Festa Major a Valldoreix sempre és positiva, tot i que ens hem trobat amb alguns impediments com la pluja, que ens van deslluir la festa durant el dissabte a la tarda. Sempre que s'anul·la una activitat hi ha gent descontenta per no poder participar en una activitat que està programada".\nPuig també ha volgut valorar la implicació d'algunes entitats locals "com pilars socials de Valldoreix, que any rere any participen en la Festa Major". A més, el president ha mostrat el seu orgull de comptar amb un organisme com el Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya, el qual la seva directora, Àngels Solé, va ser la pregonera: "L'entitat porta el nostre nom a tot Catalunya i tot el que sigui portar el nom de Valldoreix fora de les nostres fronteres és positiu".\nMés info: El "compromís" del CRBMC amb Valldoreix centra el pregó de la Festa Major de la vila\nFinalment, l'altra cara de la moneda han estat els actes vandàlics que ha patit l'Entitat Municipal Descentralitzada durant aquesta Festa Major, i és que alguns senyals de trànsit i una cabina telefònica han estat objecte de destrossa.\nMés info: Senyals de tràfic bolcats i cabines trencades a Valldoreix durant la Festa Major


Joan Mena: "Hem de ser pragmàtics, els indults tenen majoria" | Ràdio Sabadell\nJoan Mena en una roda de premsa | Arxiu\n19.06.2021 12:43 Aleix Graell\nEl diputat sabadellenc d'En Comú Podem al Congrés Joan Mena assegura que els indults compten amb una majoria a favor al parlament espanyol. La mesura de gràcia dels presos independentistes podria ser aprovada al consell de ministres la setmana vinent segons Mena, que afegeix que el conflicte polític caldrà resoldre'l també amb una reforma del codi penal amb l'objectiu de "destensar la situació", ja que reconeix que no s'acabarà sense diàleg. En una trobada amb diferents agents socials com la PAHC, el col·lectiu del SAD o Correus aquest dissabte a l'Espai Àgora, Mena ha aprofitat per carregar contra l'independentisme que demanar l'amnistia per als milers d'encausats de l'u d'octubre. Segons el diputat amb "l'èpica no es solucionen els conflictes":\n"L'amnistia al Congrés no tindria majoria. Hem de ser pragmàtics, els indults tenen majoria. No només el govern de coalició està d'acord, sinó que avui sabem que la CEOE i la cúpula eclesiàstica també".\nPer això, el grup proposa una modificació del Codi Penal dels delictes de rebel·lió i sedició, una reforma pactada amb el PSOE. "És la via realista i també tindria majoria al Congrés" ha dit. En matèria social, Mena ha defensat el seu paper a l'executiu de coalició assegurant que encara hi ha feina per fer, com la derogació de la Reforma Laboral del PP. A més, ha emplaçat al govern Aragonès a activar el mecanisme dels pressupostos.\n"Amb els pressupostos de l'Estat Catalunya podria fer inversions de 2.000 milions d'euros més, dos punts del PIB. No entenem per què el govern no s'atreveix i probablement és un símptoma de la falta d'entesa entre Junts i Esquerra".\nMalgrat això, el conseller d'Economia Jaume Giró ja va avançar que no hi hauria comptes nous fins al gener de 2022.


Paris Cosy Corner París França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Paris Cosy Corner\nSituat a l'encantadora àrea de 03. Temple - République, Paris Cosy Corner gaudeix d'una posició excepcional a la els restaurants, l'oci nocturn de París. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Paris Cosy Corner, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Paris Cosy Corner és una selecció idònia per a la vostra estada a París.


Notícies :: Notícies :: Desobediència al TSJC\nInici / Notícies :: Notícies :: Desobediència al TSJC\nDes de l'Associació Educativa Can Palet ens adherim a Somescola.cat en la crida a desobeïr al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya que obliga a tot el grup a rebre la classe en castellà si un alumne ho demana per via judicial.\n<< Des de Somescola.cat volem manifestar la nostra profunda indignació davant la interlocutòria del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) que obliga a tot el grup a rebre la classe en castellà si un alumne ho demana per via judicial. La sentència del TSJC vol desestabilitzar i crear sensació de conflicte discriminatori a les escoles. En aquest sentit, reiterem que no hi ha conflicte lingüístic a les aules i que no hi ha una població desatesa en els seus drets. Aquest any, per exemple, de tot el volum de noves inscripcions als centres educatius de Catalunya només 17 famílies han demanat l’escolarització en castellà per als seus fills. En els darrers 30 anys, s’ha apostat sempre per al consens social i polític que fa que el català, com a mètode pedagògic, és la llengua vehicular de l’aprenentatge, la llengua comuna dins dels nostres centres educatius.\nPer un país de tots, l’escola en català !. >>\nMés, sobre...: TSJC , Llengua , immersió lingüística , SomEscola , educació


El nostre pa de cada dia...: Estada al poble, el foc, sopar al bar.\nHe anat al Bedorc avui, (per tal de dur el cotxe al taller) i es clar m’hi he quedat (je, je! amb les excuses). Com que malgrat el dia solejat, el fred era potent he encès el foc de la llar, el foc primigeni, que abans era signe de vida arreu, els homes des de èpoques molt remotes s’han aplegat al voltant de la foguera, per escalfar-se, per cuinar. M’he fet unes torrades, que he menjat per berenar, simplement fregades amb all, un pessic de sal i un bon raig d’oli de casa, torrades soles, hauria estat heretgia condemnable destorbar el seu sabor amb qualsevol embotit. Això si, amb la bona companyia d’un negre del Penedès, que es la zona que estic.\nSopar al cafè, amb la Silvia, que no ha costat massa convèncer que hi anés a sopar, no hem estat de sort i no hi havia res cuinat, que no ens esperaven, hem tirat d’entrepà, el meu de truita de pernil, amb el vinet de la casa, que a partir de la segona copa comença a semblar bo i el carajillo per allò del fred, en fi una nit mes i una bona conversa final tots plegats, amb en Xavi i en Juan Manuel, sobre política i economia global i futbol, que ha estat una bona teràpia per l’estrès.


voluntariat « Voluntariat per la llengua. Comarques de Girona\nBaix Empordà, La Bisbal d'Empordà, lectura, voluntariat\nVoluntariat per la lectura a la Bisbal\nLa Joaquima, la Cristina i la Maria, tres voluntàries lingüístiques, s’han engrescat a participar en el nou projecte de l’Oficina de Català de la Bisbal: el voluntariat per la lectura.\nDurant 10 setmanes, cadascuna d’aquestes tres voluntàries es trobarà una hora a la setmana amb un grup de 3 o 4 alumnes dels cursos de català que tenen dificultats a l’hora de llegir i entendre un text.\nDurant l’estona que compartiran, llegiran textos adequats al seu nivell i els comentaran. La majoria de textos han estat facilitats pel CNL d’Osona i la Universitat de Vic, que l’any 2011 van portar a terme una experiència molt semblant.\nActe de presentació, Baix Empordà, Municipis, Torroella de Montgrí, voluntariat, VxL\nEl “Voluntariat per la llengua” s’engega a Torroella\nDivendres 2 de desembre es va fer l’acte de presentació de les parelles lingüístiques a Torroella de Montgrí.\nL’acte va tenir lloc a l’auditori de Can Quintana-Museu de la Mediterrània a les vuit del vespre i va comptar amb l’assistència de voluntaris i aprenents del programa.\nEn primer lloc, l’alcalde de Torroella, Jordi Cordon, i la regidora de Cultura, Núria Bosch, van dedicar unes paraules d’agraïment a les persones que participaran en aquest programa les 10 properes setmanes.\nA continuació, es va explicar el funcionament del programa, els avantatges del carnet de “Voluntariat per la llengua” i les activitats que organitzarà els propers mesos l’Oficina de Català de Torroella.\nFinalment, es van presentar les parelles lingüístiques i el Cor Anselm Viola, que enguany col·labora amb el programa, va oferir un petit recital de cançons per a tots els assistents a l’acte.


Enric I. Canela » 2012 » gener » 05\nPosted in Articles Enric I. Canela, Desenvolupament, Economia, Innovació, R+D, Recerca, Transferència de Coneixement on gener 5th, 2012 No Comments »\nEnric I. Canela Els que m’aneu seguint sabreu que sempre he tractat amb molta consideració i he defensat Cristina Garmendia per la seva feina. Per això ara reprodueixo el que escrivia Cinco Días: El ministre d’Economia, Luis de Guindos, tenia reservat ahir un as a la màniga en la presa de possessió d’alts càrrecs del […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Política, Universitat on gener 5th, 2012 No Comments »\nEnric I. Canela L’article al que he fet referència abans del bloc Más que universidad – Gestión y finanzas universitarias també té un espai dedicat a Catalunya. Subtitula: Cobrar a Catalunya pels estudiants d’altres comunitats. Fa referència a les declaracions del secretari d’Universitats i Recerca, Antoni Castellà, en les que deia que cada comunitat autònoma […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Recerca, Salut on gener 5th, 2012 No Comments »\nEnric I. Canela Llegeixo que la notícia que l’Instituto de Salud Carlos III romandrà adscrit al Ministeri d’Economia i Competitivitat, que ha assumit les competències de l’extinta cartera de Ciència, ha causat estupor tant entre els que el van situar allà com entre els que durant la passada legislatura van reclamar a veus seu retorn […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Recerca on gener 5th, 2012 No Comments »\nEnric I. Canela Us convido a llegir la carta als Reis en la que, aprofitant la diada, els demanen que rectifiquin la decisió del govern espanyol d’aplicar la retallada a la recerca que ha escrit la Federación de Jóvenes Investigadores / Precarios. Em sembla que ho tenim malament perquè el govern espanyol ens ha confós […]\nPosted in Articles Enric I. Canela, Universitat on gener 5th, 2012 16 Comments »\nEnric I. Canela També a Más que universidad – Gestión y finanzas universitarias llegia en el mateix article al que he fet referència abans Competència deslleial de les universitats? La reflexió és sobre el fet que les universitats públiques proposin preus per sota de cost per aconseguir contractes de consultoria, enginyeria o recerca i, més […]\nCampus d’Excel·lència en crisi\nPosted in Articles Enric I. Canela, Recerca, Universitat on gener 5th, 2012 4 Comments »\nEnric I. Canela Más que universidad – Gestión y finanzas universitarias és un molt bon bloc. Avui llegia un article que té diverses parts ara en tractaré una: Qui vol avui un préstec CEI 2011? Reflexiona sobre el fet que el model Campus d’Excel·lència Internacional espanyol sembla esgotat. El compara amb el que han fet […]


laterceravia.cat – El xoc de trens s’ha incubat onze anys – Joan Tapia (El Periódico)\nHan passat set anys després de la sentència del Tribunal Constitucional (TC) que –amb diversos magistrats amb mandat sobrepassat– va anul·lar articles de l’Estatut, aprovat quatre anys abans (2006) per les Corts Espanyoles i els catalans en referèndum. I ara, després d’anys de desafecció i divergències, el Govern català ha anunciat data i pregunta del referèndum unilateral que, inevitablement, implicarà un xoc amb l’Estat que pot tenir negatives conseqüències per a la sempre complicada relació Espanya-Catalunya; la convivència interna catalana, ja que la població està molt dividida, i la consolidació de la recuperació econòmica.\nÉs difícil no indignar-se, ja que gairebé totes les enquestes diuen que la majoria de catalans ni estan satisfets amb l’statu quo ni aposten per la independència. Preferirien un pacte que garantís més autogovern i respecte a les senyes d’identitat catalanes. Però per intransigència i dogmatisme, el minoritari Govern del PP i l’escassa i poc cohesionada majoria parlamentària catalana (només va arribar al 47,8% dels vots en les «plebiscitàries» amb el 8% de la CUP, que també vol anar-se’n d’Europa) diuen que és impossible. L’altre no vol.\nPuigdemont i Junqueras van pintar aquest divendres amb tinta negra els mals d’Espanya (com si Pujol i fills i Millet-Palau fossin extraterrestres) i van repetir que l’única solució era l’autodeterminació. Sense aclarir com l’aconseguiran sense violar la Constitució, les mateixes lleis catalanes– com l’Estatut–, i les normes democràtiques elementals. L’objectiu, la independència, ho devora tot. I Rajoy afirma que no pot permetre res que contradigui la Constitució, oblidant que el president del Govern pot fer propostes i que l’immobilisme –deixar podrir el conflicte– perjudica.\nTOTS DOS PERDRAN PLOMES\nNo seria fàcil, però sí factible, pactar un autogovern més gran. El que passa és que a l’independentisme i a l’unitarisme no els interessa. Per dogmatisme, per ànsies de poder, i per temptació populista. Prefereixen el xoc de trens perquè tots dos esperen sortir, d’una manera o d’una altra, guanyadors, mentre els observadors qualificats (ahir, Tony Barber al Financial Times) adverteixen que tots dos perdran plomes. I pretendre fer un referèndum il·legal des d’una institució de l’Estat sona a Kafka. Creure que després continuar a Europa plantejarà només problemes menors és forassenyat.\nSeria millor que abans del xoc el separatisme assumís que negociar exigeix pragmatisme i el PP acceptés que la seva actitud davant l’Estatut va ser excessiva. A més a més, tots dos tenen sostre de vidre. ¡Poca autoritat moral per donar cops de Constitució, la d’un Govern amb una amnistia fiscal que ha sigut declarada inconstitucional en una sentència unànime! I està bé invocar la llibertat dels pobles, però en les eleccions de dijous passatel nacionalisme del brexit, i també l’escocès,van rebre dos seriosos cops. Una mica de nacionalisme entona, com una copa de bon vi, però quan es torna excloent perjudica la salut.\nPer La Tercera Via|2017-06-10T08:59:20+00:00juny 10th, 2017|Categories: Notícies, Opinió|Etiquetes: Tribunal Constitucional, Xoc de trens|0 Comentaris


Una recerca del CTFC i la UdL constata que la tòfona pot "donar vida" als camps abandonats del Pirineu\nNOTÍCIA ORIGINAL - www.ccma.cat - 04/06/2020\nConvertir pastures abandonades en plantacions de tòfones pot ser una estratègia per recuperar-ne la seva producció, segons conclou un estudi realitzat per un equip investigador del Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC) i la Universitat de Lleida (UdL). L'informe detalla que el nombre de tòfones silvestres, és a dir, situades en entorns forestals, ha disminuït en els darrers cent anys, fet que, afegeix la recerca, ha impulsat l'establiment de plantacions en diferents regions de clima mediterrani del món. Així, davant del seu èxit, recentment ha crescut l'interès per cultivar aquest fong comestible en pastures abandonades o antics camps agrícoles situats dins el bosc.\nUna de les principals preocupacions és que el bosc pot actuar com a font d'altres fongs associats a espècies arbòries mediterrànies, els anomenats fongs ectomicorízics, que podrien desplaçar la tòfona i per tant, perjudicar-ne la producció. Partint d'aquesta premissa, l'equip ha dut a terme la investigació en una plantació d'alzines de cinc anys d'edat situada en una pastura abandonada del Prepirineu que estava envoltada d'un bosc. Així, s'han estudiat els efectes de la distància entre l'arbre hoste i el bosc circumdant en el desenvolupament de la tòfona i en la comunitat de fongs associats a les arrels.Els resultats de l'estudi indiquen que tot i que la proximitat de bosc influeix en la comunitat fúngica associada als arbres plantats, aquest fet no té perquè limitar el creixement de la tòfona. A més, també evidencien que la seva abundància està relacionada amb el creixement de l'arbre que l'allotja i, tal com expliquen des de l'equip investigador del CTFC i de la UdL i autors de l'article si s'aconsegueix "que l'arbre creixi suficientment, la tòfona negra es fa forta", amb la qual cosa suggereixen que seria recomanable millorar les pràctiques de gestió en aquesta direcció.\nNo obstant això, Daniel Oliach, integrant de l'equip, també alerta de la necessitat de noves investigacions que aportin dades de la viabilitat de realitzar plantacions de tòfones en un entorn forestal a llarg termini. Aquestes haurien d'anar dirigides a conèixer millor el desenvolupament de les tòfones en aquestes condicions, així com la quantitat de producció.Aquest treball ha comptat amb el suport de la Direcció General d'Ecosistemes Forestals i Gestió del Medi, del Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, i el Projecte INNOVATRUF (PECT El bosc, el primer recurs de l'economia verda - Fons Europeu de Desenvolupament Regional de la Unió Europea-Programa operatiu FEDER de Catalunya 2014-2020). Oliach també va rebre el suport de la Secretaria d'Universitats i Recerca del Departament d'Economia i Coneixement, a través del programa de Doctorats Industrials.\nAEInnova, amb dos projectes DI, Premi BBVA a la Innovació en Sostenibilitat Mediambiental


Cicle de cinema Asiàtic\nA (1) C (1) E (2) K (1) N (1) T (2) Y (1)\nUna mare intenta protegir els seus tres fills del setge que pateix la seva llar dia rere dia. Oum Yazan viu amb el que queda de la seva família a Síria, lloc assetjat per un conflicte armat. Els bombardejos se succeeixen i sortir al carrer es converteix en una missió que potser mai porti a terme pels franctiradors que pentinen cada racó a la recerca de l'enemic. A més els saquejadors del lloc aguaiten a cada cantonada i tem per la integritat dels seus fills.\nEstrena al Catalunya i Espanya\nAltynka és un camell nadó que, segons les creences del difunt avi del jove Bayir, portarà bona sort a la família pel seu albinisme. Així i tot, el patriarca de la família ha de vendre el camell per una quantitat generosa a un home de la indústria del cinema, decisió que entristeix la família i propicia que la mare del camell, Mara, s'escapi a buscar-lo. D'aquesta manera, Bayir iniciarà un viatge pel desert a la recerca dels dos animals. (Sensacine)\nLlengües: Rus i mongol, amb subtítols en espanyol\nEl director espanyol Álvaro Longoria, guanyador del Goya al Millor documental per Hijos de las nubes, és l'encarregat d'aquest documental titulat The Propaganda Game. La cinta tracta de donar-nos a conèixer com es viu a Corea del Nord: el règim comunista, la gent i els seus costums, tot això acompanyat per Alejandro Cao de Benós, l'únic estranger resident al país, que a més treballa per al govern. Documental produït per Morena Films en coproducció amb Mare Nostrum Productions i Elemag Pictures que pretén mostrar les diverses tècniques i estratègies de "la propaganda" centrant-se en el cridaner cas de Corea del Nord. (Sensacine)\nLlengües: castellà, corea i angles amb subtítols en espanyol\nYoung-hee (Min-hee Kim) és una actriu que manté una relació amorosa amb un home casat. Quan la jove es veu sola meditant sobre com d’impassible i indiferent es troba davant de tot, optarà per agafar-se un temps. Llavors decidirà anar-se’n a la ciutat d'Hamburg i descobrir com d'important és l'amor en la seva vida.\nLlengües: corea, angles i alemany amb subtítols en espanyol\nUn alto el foc temporal porta una tranquil·litat necessària a un poble al nord del Nepal devastat per la guerra. Allà viuen Prakash i Kiran, dos amics inseparables tot i estar dividits per casta i credo social. Junts comencen a criar una gallina amb l'objectiu de vendre els seus ous, però aquesta desapareix i tots dos s'embarquen en un viatge per trobar-la sense adonar-se dels perills que pot suposar la fràgil treva que travessa la guerra civil.\nMin Bahadur Bham dirigeix aquest drama protagonitzat pels joves Khadka Raj Nepali i Sukra Raj Rokaya.\nLlengües: Nepali, amb subtítols en espanyol\nLi Xuelian i el seu marit Qin Yuhe organitzen un fals divorci per obtenir un segon apartament. Però sis mesos més tard, ell es tornarà a casar amb una altra dona. Llavors Li, plena d'ira, presenta una demanda que perdrà, ja que en el seu moment van complir tots els procediments legals. A més, Qin ara l'acusa d'haver estat impura en la seva nit de noces. Deu anys després, Li emprèn un viatge a la capital durant el Congrés Nacional del Poble, amb l'objectiu de completar el seu absurd periple d'una dècada pel fill que no va tenir. (Sensacine)\nLlengües: mandarí amb subtítols en espanyol


El proper diumenge 10 de març es celebra la 6a edició de la Corsa dera Hemna Val d’Aran a la que aquest any nombroses esportistes de primer nivell li donen suport.\nLes esportistes són les jugadores de la primera plantilla del RCE Espanyol Femení; la rider paralímpica medalla de bronze als Jocs Paralimpics PyeongChang 2018, Astrid Fina; Sandra Gómez, pilot de Trial i Enduro Campiona del Món de superenduro; l’alpinista Edurne Pasaban, la primera dona a la historia a ascendir als 14 vuitmils; i les esquiadores d’esquí de fons araneses María i Lydia Iglesias. A més tant Edurne Pasaban com Lydia i Maria Iglesias participaran a la 6a Corsa dera Hemna el proper diumenge.


Una recopilació de diversos esdeveniments tecnològics i digitals que es duen a terme arreu del món per mantenir-te actualitzat cada mes!\nA Catalunya destaquem l'Advanced Factories, amb les empreses més innovadores en automatització industrial, robòtica i fabricació digital. A més, les principals tecnologies que impulsen la reindustrialització, la millora de la competitivitat industrial i l’oferta de models de negoci i costos de fabricació més baixos.\nA Màlaga, Espanya, els participants del Nesi Global Forum exploraran com aconseguir els objectius i els compromisos de desenvolupament sostenible amb el canvi climàtic a través de la innovació social des d'una perspectiva local.\nA Alemanya, Europa, Hannover Messe acull més de 200.000 visitants interessats en tecnologies clau de la indústria: des de recerca i desenvolupament, automatització industrial, IT, subministrament industrial, tecnologies de producció i serveis a la energia i a la mobilitat.\nA la resta del món (secció internacional), el Global Entrepreneurship Congress, que es celebra enguany a Manama, Bahrain, reuneix a milers d’emprenedors, inversors, investigadors, responsables polítics i altres startups punteres de més de 170 països per identificar noves formes per ajudar als founders a escalar noves empreses a tot el món.\nSi voleu que publiquem els vostres esdeveniments, utilitzeu el formulari a la secció Contacte.


Entrada a la universitat | Universitari Per Fi!\nEntrada a la universitat\nDesembre 4, 2015 by Universitari Per Fi!\t2 comentaris\nPorto gairebé sis setmanes a la Universitat Pompeu Fabra i, si fa o no fa, el meu pas pel món universitari tot just acaba de començar. Quan vaig iniciar aquest camí, em sentia plena d’emoció… SÍ…, plena de por… TAMBÉ… No saps el que t’espera i estàs impacient per conèixer gent, per veure si són el tipus de persones que vols tenir al teu costat o, si més no, si aquell és el camí adequat que havies de triar. Tot això ho he pogut descobrir durant aquestes curtes però intenses setmanes, en què ja s’han formulat records que mai no desapareixeran, en què els somriures ja han quedat impregnats a les parets d’aquesta universitat.\nAbans d’iniciar les classes, la UPF ens va fer una petita introducció al món de la meva carrera, Dret. Me’n recordo de dos moments contraposats: el principi i el final de la xerrada. El principi: amb això em refereixo a entrar per les portes de l’auditori, que va ser un respir d’aire fresc; gent nova, professors nous, instal·lacions noves… En definitiva, VIDA NOVA. Ens hi vàrem asseure perquè comencés la xerrada; però, a tot això, anaven passant els minuts i tothom s’intercanviava rialles de desesperació, ja que ens van espantar amb tot el temari. El final: què vam fer després de sortir? Òbviament, anar al bar, on diuen que es passen les millors estones; on, almenys nosaltres, el primer dia, intercanviàvem sensacions, pors…\nSí; definitivament el bar, el menjador, la biblioteca són els llocs on es passen els millors moments. Però quan jo estava en el moment d’escollir quina seria la universitat que triaria per poder formar el meu futur, m’hagués agradat conèixer les opinions dels estudiants. Així que contestaré certes preguntes que pugueu tenir sobre quina “UNI” escollir. Evidentment, només us puc parlar de la Pompeu; però, tot i així, us acabareu decidint per aquesta.\nCOM ÉS LA GENT DE LA POMPEU?\nTot i que, com he dit, la meva experiència és bastant curta, la gent que he conegut a la Pompeu és maquíssima, disposada a ajudar-te en tot el que faci falta. Evidentment, uns atrapen la teva atenció més que d’altres; però, majoritàriament, com que tothom està en la mateixa situació que tu, és receptiva i oberta a les amistats que puguin sorgir.\nCOM SÓN LES CLASSES DE LA POMPEU?\nBé, no us enganyaré: hi ha de tot, i depèn dels professors i de l’interès que tinguis per aquella matèria. En general, però, les classes són interactives; és a dir, el professor formula qüestions per fer-nos reflexionar i saber respondre, correctament o incorrecta. És igual; el que interessa és reflexionar. Els professors d’aquesta universitat el que volen és que dubtem i que aquest dubte se’ls pugui expressar en forma de pregunta, si no has entès qualsevol qüestió. Les classes duren dues hores, amb una pausa de 5 o 10 minuts.\nVaig prendre una gran decisió!\nAnna Gil Martínez, estudiant de 1r del grau en Dret\n2 thoughts on “Entrada a la universitat”\nDesembre 11, 2015 a les 9:31 am\nA partir del curs acadèmic 2014-2015, i arran de la nova Llei 2/2014, de 27 de gener, sobre els coneixements d’una tercera llengua, els alumnes que inicieu els estudis de grau haureu d’acreditar un nivell B2 de llengua estrangera per obtenir el títol. L’acreditació, que es podrà fer en qualsevol moment del grau i en qualsevol de les quatres llengües establertes a les proves d’accés a la universitat, es podrà formalitzar superant una prova comuna de tot el sistema universitari de Catalunya, o per mitjà d’algun certificat acreditatiu de coneixement d’idioma que tingui reconeguda l’equivalència amb el Marc europeu comú de referència (MECR).\nInforma’t del programa Parla 3 de la Generalitat, un programa d’ajuts per a la formació i acreditació del nivell B2 de la llengua estrangera.\nLa UPF ofereix, al llarg del grau, diverses proves lingüístiques tant de diagnosi com d’acreditació, i també cursos amb ajuts GAUR i certificats oficials, a través del Programa d’Ensenyament d’Idiomes (PEI), per tal que puguis millorar els teus coneixements de llengües. També tens la possibilitat de practicar llengües a través del Voluntariat Lingüístic. Trobaràs més informació a la web del Multilingüísme a la UPF.\nDesembre 11, 2015 a les 9:32 am


La Recollida Selectiva Porta a Porta i els efectes sobre la prevenció de residus\nL'experiència dels municipis que han implantat la recollida selectiva porta a porta constata resultats importants en la reducció dels residus. Segons analitzà l'Associació i la Fundació ENT l'any 2013, la generació de residus per càpita en els municipis catalans abans i després d'implantar el sistema porta a porta (PaP) presenta una disminució mitjana en percentatge (ponderada per població) del 15,3% immediatament després de la implantació. A continuació es presenten els resultats de prevenció de residus assolits amb la implantació del porta a porta, organitzats en base a l'any d'implantació.\nPrevenció de residus assolida després de la implantació de sistemes de recollida porta a porta purs.\nNomés s'han comptabilitzat les experiències on la recollida PaP aplica a més del 90% de la població.\nLa prevenció assolida al llarg dels dos primers anys després de la implantació arriba al 15,3% de prevenció de residus. Després tendeix a estabilitzar-se.\nQuan es compara la prevenció assolida entre les diferents modalitats de recollida porta a porta, s'obté que en el cas del model de recollida PaP de 2 fraccions la prevenció assolida després de la implantació és inferior a l'obtinguda en els altres models que recullen més fraccions porta a porta\nPrevenció de residus assolida després de la implantació en diferents modalitats de recollida porta a porta, en funció de les fraccions recollides.\nCap altre model assoleix aquests nivells de reducció i entre les principals causes hi ha:\n1. La desaparició dels residus no municipals.\nEs considera una de les causes més importants que expliquen la reducció de residus, ja que la implantació del model PaP suposa la desaparició de gairebé tots els contenidors del carrer, pel que s'eliminen els abocaments irregulars de residus industrials, tallers, jardiners, dels generadors de runa, etc., els quals fins el moment camuflaven els seus residus a l'interior dels contenidors del carrer. En desaparèixer els contenidors, aquests abocaments es fan més visibles i per tant, és més fàcil detectar-los i identificar-ne el productor.


15 poderoses cites de Margaret Atwood - Article\nResulta que la dona que hi ha darrere de novel·les tan exigents comThe Handmaid’s TaleiOryx i Crakeés tan savi com els seus contes són inquietants. A continuació, es mostren 15 de les paraules més profundes de l’autora, activista i aficionada a Twitter Margaret Atwood.\n1. Sobre la seva filosofia personal\n“Optimisme significa millor que la realitat; el pessimisme vol dir pitjor que la realitat. Sóc realista '.\n- A partir d’una entrevista del 2004 amb The Guardian\n2. Sobre la realitat de ser dona\n'Els homes sovint em pregunten:' Per què els vostres personatges femenins són tan paranoics? No és paranoia. És un reconeixement a la seva situació '.\n- A partir d’una entrevista del 1990 amb The Paris Review\n3. Limitar la manera com la seva política influeix en els seus personatges\n“Coneixeu el mite: tothom s’havia d’adaptar al llit de Procrustes i, si no, els estirava o els tallava els peus. No m’interessa tallar els peus als meus personatges ni estirar-los perquè s’adaptin al meu punt de vista determinat '.\n- A partir d’una entrevista de 1997 amb Mother Jones\n4. Sobre les obres de literatura anomenades “boniques”\n'No sé si hi ha novel·les realment boniques ... Tots els motius que pot tenir un ésser humà, que són barrejats, és el material dels novel·listes. ... Ens agrada pensar-nos com a persones realment, molt bones. Però mireu-vos al mirall. Mira de debò. Mireu els vostres propis motius mixtos. I després multipliqueu això '.\n- A partir d’una entrevista del 2010 amb The Progressive\n5. Sobre la relació de l’artista amb els seus fans\n«L’artista no necessàriament es comunica. L’artista evoca ... [En realitat] no importa el que sento. L’important és com et fa sentir l’art ”.\n6. Sobre els reptes d’escriure no ficció\n'Quan era jove, creia que' no ficció 'significava' veritat '. Però llegiu una història escrita el 1920, per exemple, i una història dels mateixos fets escrita el 1995 i que són molt diferents. Potser no hi ha una veritat, pot haver-hi diverses veritats, però dir això no vol dir que la realitat no existeixi.\n7. Sobre la poesia\n“La gènesi d’un poema per a mi sol ser un cúmul de paraules. L’única bona metàfora que se m’acut és científica: submergir un fil en una solució sobresaturada per induir la formació de cristalls ”.\n8. En ser etiquetat com a icona\n'Totes aquestes coses estableixen un comportament estàndard que no necessàriament voleu complir. Si et posen sobre un pedestal, hauries de comportar-te com un tipus de persona de pedestal. Els pedestals tenen una circumferència limitada. No hi ha gaire espai per moure’s ”.\n- A partir d’una entrevista del 2013 amb The Telegraph\n9. Sobre com tots som nascuts escriptors\n'[Tothom]' escriu 'd'una manera; és a dir, cada persona té una «història» —una narració personal— que es repeteix, es revisa, es desgasta i es torna a muntar constantment. Els punts significatius d’aquesta narrativa canvien a mesura que una persona envelleix; el que podria haver estat una tragèdia als 20 anys es veu com una comèdia o una nostàlgia als 40 ”.\n10. Sobre l'opressió al centre deEl conte de la serventa\n'Res no em posa més nerviós que la gent que diu:' Aquí no pot passar '. Qualsevol cosa pot passar en qualsevol lloc, donades les circumstàncies adequades'.\n- D’una conferència del 2015 a cadets de West Point\n11. Sobre la discòrdia entre homes i dones\n'' Per què els homes se senten amenaçats per les dones? ', Vaig preguntar a un amic meu. ... 'Tenen por que les dones se'n riuin', va dir. 'Disminuïu la seva visió del món'. Després vaig preguntar a algunes dones estudiants en un seminari de poesia que estava donant: 'Per què les dones se senten amenaçades pels homes?' 'Tenen por de ser assassinades', van dir. '\n- A partir de les segones paraules d’Atwood: Prosa crítica seleccionada, 1960-1982\n12. Sobre els reptes d’expressar-se\n“Tots els escriptors se senten impactats per les limitacions del llenguatge. Tots escriptors seriosos '.\n13. Sobre selfies\n“Jo dic que haurien de gaudir mentre puguin. Més endavant, estareu contents d’haver-vos fet fotos quan teniu bon aspecte. És la naturalesa humana. I no serveix de res dir puritàriament: 'Oh, no ho hauries de fer', perquè la gent ho fa '.\n14. Sobre el valor de les sèries populars per a nens (à laHarry PotteriPercy Jackson)\n'Va posar molts nens a llegir; feia la lectura fresca. Estic segur que molts clubs de llibres per a adults posteriors van sortir d’aquesta experiència. Deixeu que la gent comenci on es troba en lloc de fingir que és una altra cosa o que senti que hauria de ser una altra cosa '.\n- A partir d’una entrevista del 2014 amb HuffPost\n15. Per què fins i tot les novel·les postapocalíptiques més desoladores estan, en el fons, plenes d’esperança\n“Qualsevol novel·la té esperança perquè pressuposa un lector. En realitat, és un acte esperançador només per escriure qualsevol cosa, de debò, perquè assumeixes que hi haurà algú per [llegir-lo] '.\n- A partir d’una entrevista del 2011 amb The Atlantic


Sobre el tabac i l'al chol d'informàtica!\nTabaquisme i Alcoholisme 2.\nTabac

Qué és?: El tabac és una droga que si es pren costa molt deixar-la, a causa de la nicotina. 3.\nQue porta el tabac?: El tabac, porta les seguents substancies: 4.\n- Acetona, cianamida, naftilmina, toluïdina, metanol, amoníac, pirè, dibenzocridina, uretà, naftalina, arsènic, cadmi, nicotina, dimetilnitrosamina, fenol, benzopirè, butà, vinil, monoxid de carboni, DDT, poloni-210, i toluè.

\nEl tabac és dolent per...:

Quan una persona és adicte el tabac, pots agafar cancer de pulmons . No només aixo, sino que quan algú fuma el tabac, i tira el fum aspirat, pot provocar que els deu seu voltant, puguin agafar malalties també ( aquests tipus de fumadors, són fumadors passius, els que fumen el tabac, són fumadors actius )

\nCom es deixa de fumar?

La manera més facil de deixar de fumar, es no començar a fumar . Per deixar de fumar, un cop comencis, necesites molta, peró molta voluntat. Hi han medicaments, que et faciliten deixar-ho, aquests medicaments, porten nicotina, pero medicaments sense voluntat, no serveixen per res. Es més facil, que quan intentis deixar-ho, no arrodejar-te amb persones que fumin .

\nSi es tant dolent, i tan dificil deixar-ho, perque la gent comença?

Abans, en els anys dels nostres pares i avis, el tabac se li feia molta, pero molta publicitat. Els anuncis hi havien frases com: “ Fumar es de machos, si no fumas eres hembra ”. Cada dos per tres, no paraben de fer anuncis d'aquest tipus, per aixó la gent s'hi va enganxar. Ara, l'actualitat, han prohibit tots els anuncis de tabac, i ens informant del perill de deixar de fumar, pero els joves, creuen encara en els anuncis d'abans. I, a més a més, quan tel fumes, dona plaer.

\nAlcholisme

Les persones que pateixen alcholisme, són aquelles persones que han begut massa alcohol del compte, i estan enganxades d'aquesta substancia. Una persona alcholica, pateix danys fisics i psicologics: trastorns fisics, trastorns de conducte( tornar-se agresiu, marginació de la societat) , síndrome d'abstinència ( tremolor, intranquilitat )

\nSemblances del Tabac & Alcohol

Es facil enganxar-se. 10.\nEs prenen per fer-se el superior entre companys. 11.\nTots dos estan prohibits per menors d'edat.

\nDiferencies

L'alcohol es pren en forma de beguda, i el tabac en forma de cigarret. 13.\nAlcohol no es fa tanta publicitat per deixar-ho com ho fan en el tabac.

\nQuè és més dolent?

En la meva opinió, el més dolent entre el tabac i l'alcohol, és l'alcohol, ja que: el tabac no altera l'organisme, com fa l'alcohol. L'alcohol et por arruinar la vida, i et pots morir abans que el tabac. Pero, la pregunta no es quin és més dolent que l'altre, la questió es que tots dos són dolents, molt dolents per la salut.


Nadó damunt tronc | D'aquí i D'allà\nInici / Figures i Ninots / Paper Maixé / Nadó damunt tronc\nNadó de paper maixé damunt un tronc de fusta. El nen està ajagut damunt un llit de tela i està fent “la pipeta”.\nNadó de paper maixé damunt un tronc de fusta. El nen està ajagut damunt un llit de tela amb el dit polze a la boca. Creació de na Sílvia Vivó.


Dues noves morts a l'Hospital d'Olot i Comarcal de la Garrotxa per coronavirus - Garrotxa Digital\nDues noves morts a l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa per coronavirus\nOlot - Actualitzat a les 17.20\nComentaris tancats a Dues noves morts a l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa per coronavirus\nDues persones d’edat avançada i amb patologies prèvies han mort aquest matí de coronavirus a la Garrotxa, segons l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa. Així, ja serien cinc les defuncions confirmades després de donar positiu en la prova del COVID-19.\nD’altra banda, ja hi ha 30 professionals de la Fundació afectats per la pandèmia, el que representa un 5’5% de la plantilla. Cal tenir en compte que aquestes dades no reflecteixen la realitat de casos a la comarca, perquè només es fa el test per detectar positius de coronavirus als professionals sanitaris i als pacients que presentin una simptomatologia greu.\nTambé hi ha 17 pacients positius ingressats al centre, quatre més dels que hi havia fins aquest dimecres.\nDes de l’inici de la pandèmia de coronavirus, l’Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa va procedir a la desprogramació de visites de control ordinari cirurgies i consultes externes no urgents, així com formacions, reunions internes, sessions pre-part i postpart. L’objectiu d’aquesta decisió era per una banda, evitar que el personal estigués en exposició al COVID19 i per altra disminuir el trànsit de pacients per l’hospital, prevenint doncs situacions de contagi entre uns i altres. Des de l’hospital asseguren que totes aquelles visites que es puguin fer via telemàtica es continuaran fent.\nJaume Heredia, director mèdic Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa: Només ve aquella gent que no hem pogut resoldre-li l’atenció de forma no presencial. De fet hi haurà molts pacients de la Garrotxa que hauran rebut trucades del seu metge i han pogut resoldre la seva consulta a través de la trucada telefònica. En els casos que el pacient ha de venir, arriba, se l’atent i marxa un cop acabada. Pel que fa les altes funcionem de la mateixa manera que fins ara, si el pacient necessita trasllat a domicili o a un altre lloc a través d’una ambulància, l’ambulància el ve a recollir amb les condicions higièniques pertinents i se’l torna cap a casa.\nLa residència del Tura d’Olot confirma positius per coronavirus entre els seus usuaris i professionals\nEls càmpings gironins treballen per començar la temporada per la revetlla de Sant Joan\nhospital olot i comarcal de la garrotxa\nLes autoritats sanitàries demanen precaució tot i la millora evident de les dades epidemiològiques\nLa situació epidemiològica a la Garrotxa millora, i molt. Segons les últimes dades del Departament de Salut, el risc de rebrot a la Garrotxa se situa als 610 punts. 856 punts menys que fa només 15 dies. De fet, el pic màxim de la tercera onada va ser a finals…\nLa Vall de Bianya celebra la tradicional sembrada de confits en el marc de la Festa Major del municipi\nLa Vall de Bianya ha celebrat aquest cap de setmana la seva Festa Major. Uns dels actes importants d'aquesta celebració és la sembrada de confits i caramels que té lloc fora de l'església de Santa Margarida de Bianya en honor a Sant Isidre, que era sembrador.…\nEl director general d’Infraestructures de la Generalitat nega els dos carrils per banda per a la variant i justifica les obres de manteniment de Bracons\nEl director general d’Infraestructures, Xavier Flores, va ser entrevistat aquest dimecres al programa ‘El Punt al Dia’ d'Olot Televisió. Flores va respondre les preguntes sobre els talls continuats al túnel de Bracons i sobre la propera construcció de…\nLa primera Marató de Plasma de Catalunya té lloc a Olot i compta amb la participació de 89 donants\nOlot va celebrar durant tot el dissabte una acció inèdita fins a dia d'avui a Catalunya, una Marató de Plasma. Una norantena de garrotxins amb cita prèvia van donar plasma repartits entre el matí, la tarda i el vespre. La Sala El Torín d'Olot es va convertir…\nLa Garrotxa dóna 40.887 unitats d’aliments i productes bàsics en tota la campanya del Gran Recapte\nEl Consorci d'Acció Social de la Garrotxa i el Banc dels Aliments coordinen la 8a edició del Gran Recapte que, més enllà de la jornada central, s'ha extès a tota la comarca. De fet, la campanya ha durat gairebé dos mesos. Des de finals de novembre fins dilluns,…


La Diputació de Girona s´adhereix a l´AMI - Empordà\nVots a favor de CiU i ERC i l'abstenció del PSC\nLa Diputació de Girona s´adhereix a l´AMI\nL'expresident Jaume Torramadé assisteix al ple per primer cop després de la seva renúncia\nBORJA BALSERA/TANIA TAPIA | ACN El ple de la Diputació de Girona ha aprovat per majoria absoluta adherir-se a l'Associació de Municipis per la Independència. CiU i ERC han votat a favor de l'acord i el PSC s'ha abstingut. Aquesta és la segona vegada que el ple votava l'acord, ja que el febrer del 2012 ERC va proposar l'adhesió però no va aconseguir els suports necessaris per aprovar-la. El ple també ha aprovat per unanimitat una moció de rebuig a l'avantprojecte de llei del govern espanyol per reformar l'administració local. Jaume Torramadé ha ocupat el seu seient com a diputat per primer cop després de presentar la renúncia com a president de la corporació el mes de gener.\nEl ple d'aquest dimarts ha aprovat l'adhesió de la Diputació de Girona a l'Associació de Municipis per la Independència. Aquesta és la segona vegada que el plenari vota l'acord, ja que el febrer dels 2012 - a instàncies d'ERC- també es va proposar l'adhesió. Llavors la proposta va rebre els vots a favor d'ERC i la meitat dels diputats de CiU. L'altra meitat del grup nacionalista i els diputats socialistes es van abstenir. Aquest acord, segons marca la llei, requereix de majoria absoluta i en aquella ocasió no es va aconseguir.\nUn any més tard i després d'unes eleccions al Parlament, el panorama dins el ple ha canviat. Ara, la moció per adherir-se a l'AMI l'han presentat conjuntament CiU i ERC i només ha rebut les abstencions dels sis diputats socialistes. Des del PSC, Pia Bosch ha refermat que el seu grup es manté en l'abstenció perquè considera que no s'oposen al debat que proposa l'AMI sobre el futur de Catalunya però ha assegurat que no poden donar suport a un acord perquè no tots els municipis gironins s'han adherit a l'AMI. A més, ha apuntat que el debat independentista s'ha de fer en el sí del Parlament. També ha criticat que l'adhesió costi a les arques de la Diputació 8.000 euros l'any.\nPer part d'ERC, el portaveu Lluís Saïs ha recordat que la gran majoria dels consistoris gironins han aprovat acords per sumar-se a l'AMI. Segons dades aportades per Saïs, 185 dels 221 municipis han aprovat l'adhesió a l'associació, així com tots els consells comarcals. A més, ha recordat que al Gironès, al Pla de l'Estany i al Ripollès tots els pobles formen part de l'AMI.\nEl portaveu de CiU a la Diputació, Albert Piñeira, ha defensat el vot positiu dels diputats nacionalistes pel "convenciment d'estar al costat del posicionament de la majoria dels pobles gironins".\nD'altra banda, el ple també ha aprovat per unanimitat una moció conjunta de tots els grups de rebuig a la reforma de l'administració local que planteja el govern espanyol per considerar que "representa un atac sense precedents contra l'autonomia local i el camí cap a la privatització dels serveis públics".\nEl retorn de Torramadé\nJaume Torramadé va renunciar a la presidència de la Diputació de Girona el passat mes de gener, a causa de les pressions polítiques pel cas de les denúncies creuades amb l'assessora d'Unió Minerva Amador. Després de presentar la renúncia -que el va fer plegar de la presidència però no de diputat- no havia participat en cap sessió, ni tan sols al ple extraordinari de presa de possessió del seu substitut, l'alcalde de Castell-Platja d'Aro, Joan Giraut.\nAquest dimarts, i quan ple era a punt de començar, Torramadé ha entrat a la sala i ha fet una encaixada de mans amb el nou president abans d'ocupar el seu seient, aquest cop no el de president sinó el de diputat del grup de CiU.\nL'acomiadament de Manel Serra\nAl final del ple, la diputada socialista Pia Bosch ha demanat explicacions al govern sobre la sentència que obliga a pagar una indemnització de més de 300.000 euros a l'exgerent del Consorci de la Costa Brava, Manel Serra, que va ser acomiadat de manera improcedent.\nAmb l'entrada del nou equip de govern de CiU a la Diputació, Serra -que ocupava el càrrec des del 1983- va ser acomiadat i va portar el cas als tribunals per considerar que no se l'havia indemnitzat correctament. CiU argumentava que ocupava un càrrec de confiança i que, per tant, podien rescindir-li el contracte. Finalment, però, el TSJC ha confirmat la sentència que declara improcedent l'acomiadament de Serra per entendre que l'exgerent era un treballador i no un càrrec de confiança.\nEl president de la Diputació, Joan Giraut, ha reconegut que els diners per indemnitzar Serra hauran de sortir d'un fons de contingència que té el propi Consorci, format pels ajuntaments de la Costa Brava i la Diputació de Girona. Giraut ha dit que durant el litigi, el Consorci podria haver readmès Serra i evitar així haver-li de pagar l'elevada indemnització. Ara bé, també ha reconegut que van considerar que la seva readmissió "no portaria a un bon ambient de treball" i van assumir el cost de la indemnització.\nGiraut ha justificat que des de la sortida de Serra la plaça de gerent no l'ocupa cap nou càrrec sinó que l'ha amortitzat personal interí i, per tant, hi ha un estalvi important perquè no s'ha de pagar sou de gerent a ningú. Amb el temps, això compensarà, segons Giraut, la indemnització que ara han de pagar a l'exgerent del consorci.


Relació dels nivells de minerals amb la salut en l'isard pirinenc - UABDivulga Barcelona Recerca i Innovació\nEls nivells de minerals dels éssers vius tenen un impacte sobre la fertilitat, el creixement i les malalties la importància del qual se sol subestimar en la fauna salvatge. Els resultats d'un estudi dels macronutrients i els elements traça en mostres de fetge d'isard pirinenc mostren que els isards afectats per malalties infeccioses tenen una major concentració de certs minerals (sodi, calci, magnesi, ferro i zinc) que els isards sans, mentre que no ha detectat diferències evidents en la concentració d’altres elements.\nEls nivells de minerals dels éssers vius tenen un impacte sobre la fertilitat, el creixement i les malalties, però a la fauna salvatge seva importància és sovint subestimada. El isard pirinenc (Rupicapra pyrenaica) és un petit ungulat de muntanya que presenta una àmplia distribució en els hàbitats alpins i subalpins del Pirineu, que s'alimenta predominantment de plantes herbàcies.\nEn el present treball vam estudiar els macronutrients i els elements traça en mostres de fetge d'isards i vam comparar els dels animals sans amb els dels animals malalts. L'estudi va tenir lloc als Pirineus catalans (NE Espanya). Es van determinar les concentracions de sodi (Na), potassi (K), calci (Ca), fòsfor (P), magnesi (Mg), sofre (S) i ferro (Fe) per espectrometria d'emissió òptica per plasma acoblat inductivament (ICP -OES) i les concentracions de coure (Cu), zinc (Zn) i molibdè (Mo) per espectrometria de masses amb font de plasma d'acoblament inductiu (ICP-MS).\nEls resultats van mostrar concentracions hepàtiques baixes de Cu en un percentatge considerable d'isards, sense evidències que aquestes baixes concentracions hagin provocat un augment de la susceptibilitat a les malalties infeccioses. El grup d'isards malalts i el grup d'isards sans tenien un percentatge molt similar d'animals amb baixa concentració de Cu (<20 ppm).\nD'altra banda, es va observar que els isards afectats per malalties infeccioses tenien una major concentració hepàtica de Na, Ca, Mg, Fe i Zn, molt probablement com a conseqüència dels processos associats a la resposta inflamatòria de la fase aguda de la malaltia. En moltes àrees protegides a tot el món s'utilitzen blocs minerals per augmentar la disponibilitat d'aquests elements per als remugants salvatges. No obstant això, s'ha de tenir en compte que l'aplicació d'aquestes mesures de gestió pot augmentar les trobades entre els animals salvatges i els domèstics, fet que pot augmentar el risc de transmissió de malalties entre ells.\nEls valors obtinguts per als nivells de minerals del fetge i les seves fonts de variació, com ara el sexe, l'edat i la malaltia, es troben majoritàriament dins del rang dels descrits per altres remugants, però calen estudis addicionals per avaluar les possibles deficiències i diferències individuals i entre les diferents poblacions d'isard pirinenc.


Slow Life Cava: el millor cava és aquell que a tu t’agrada més! | Bodega Cava Guilera\nSlow Life Cava: el millor cava és aquell que a tu t’agrada més!\nA Cava Guilera creiem que el cava necessita temps per esdevenir un Gran Cava. Per aquest motiu només elaborem caves de criança llarga: Reserva i Gran Reserva. Tots els nostres caves de criança són suaus, harmònics i elegants. Amb una bombolla fina que explota delicadament en boca i uns sabors torrats i afruitats que s’intensifiquen amb els anys de criança.\nTipus de cava: sucre, criança, raïm i versatilitat.\nQuin és el millor cava? Depèn. A Cava Guilera creiem que el millor cava és aquell que a tu t’agrada més. T’agrada el cava fresc, torrat, afruitat, axeresat? El cava és com una Història Interminable… deixa volar la imaginació i gaudeix, que per això existeix! A continuació compartim quatre idees bàsiques perquè t’orientis i sàpigues quin cava t’agrada més.\nCava i sucre: t’agrada el cava sec, amable o dolç?\nCava Brut Nature: el cava més sec, sense sucre afegit.\nCava Brut: el cava més amable, amb un toc subtil de sucre.\nCava Semi Sec: el cava més dolç, per a paladars acaramelats.\nCava i criança: t’agrada el cava fresc o amb cos?\nFruita fresca i bombolla fina.\nCaves gustosos, refrescants i divertits.\nEls nostres caves reserva tenen una criança de 24 – 36 mesos.\nLa criança mínima DO Cava per als caves Reserva és de 18 mesos.\nFruita madura i bombolla encara més fina.\nCaves elegants, rics en matisos i molt gastronòmics.\nEls nostres caves Gran Reserva tenen criances de 60 – 170 mesos.\nLa criança mínima DO Cava per als caves Gran Reserva és de 30 mesos.\nCava i raïm: quin gust tenen els raïms del cava?\nCupatge tradicional del cava\nCombinació de 3 raïms blancs: xarel·lo, macabeu i parellada.\nUn cava reserva amb cupatge tradicional ens dona cítrics i fruita fresca.\nUn cava Gran Reserva ens donará cremositat, fruita madura, torrats i fumats.\nSón els nostres caves més versàtils.\nTenen l’elegància d’un cava Gran Reserva.\nI la frescor del raïm xarel·lo, que té una acidesa alta.\nCombinació de dos raïms negres: garnatxa i pinot noir.\nEl pinot noir és més fi i intens i la garnatxa aporta melositat.\nJuntes fan una explosió de fruita vermella, refrescant i golosa.\nCava i versatilitat: un cava per a cada ocasió\nEsmorzar amb cava\nUn cava rosat amb xocolata i fruita de temporada.\nUn cava semi sec amb capritxos de pastisseria fina.\nDe copes o aperitiu amb cava\nUn cava reserva rosat ben fresquet.\nUn cava reserva blanc: brut o brut nature.\nUna xarel·la, cítrica o melosa, sempre fabulosa!\nMenjar amb cava\nPer menjar, un cava Gran Reserva, qualsevol.\nEls nostres caves Gran Reserva mariden bé amb tot.\nI ens agrada que juguis i facis les teves combinacions.\nTot i així, podem donarte algunes indicacions…\nCava Guilera Xarel·la Vermella amb plats melosos.\nCava Guilera Xarel·la Verda amb formatge i marisc.\nCava Guilera Brut Nature Gran Reserva amb tot.\nCava Guilera Musivari amb plats delicats.\nCava Guilera AGOSARAT amb plats potents.\nCava Guilera Magnum per les grans ocasions.\nUn cava rosat per un final alegre i golós.\nUn cava semi sec per un final càlid i dolç.\nCava Guilera Rosat\nÉs el nostre cava més alegre i golós, amb molta fruita vermella i una bombolla fina que explota delicadament en boca. Ideal a copes, amb l’aperitiu, durant un menjar informal [pasta, pizza, brasa] i les postres. Especial maridatges cromàtics: gambes, tonyina i salmó.\nÉs la nova trilogia Guilera Reserva. Els nostres caves blancs més joves; amb un cupatge tradicional de xarel·lo, macabeu i parellada i un mínim de dos anys de criança en ampolla, amb les mares. Són caves fins, amb unes aromes molt netes, de fruita fresca. En boca… El Guilera Brut Nature Reserva és refrescant, el Guilera Brut Reserva és amable i el Guilera Semi Sec Reserva és dolç. Els dos primers són ideals a copes i amb l’aperitiu : ] i el semi triomfa amb les postres.\nCava Guilera Xarel·la Vermella\nCava monovarietal 100% xarel·lo : ] La nostra Xarel·la Vermella és fresca, afruitada, moderna i desenfadada. Bombolla fina i divertida, aromes delicades i suaument confitades i pas per boca melós, amb tocs de préssec almívar. La Xarel·la Vermella és una estupenda de la vida! Versàtil, sociable i cosmopolita. Ideal moment terrassa i també pot vestir qualsevol àpat.\nCava Guilera Xarel·la Verda\nCava monovarietal 100% xarel·lo : ] La nostra Xarel·la Verda és fresca, elegant, afruitada i sofisticada. Bombolla fina, aromes delicades, tocs de poma verda i cítrics, persistència en boca i un punt amarg. Aquest cava Gran Reserva expressa l’essència del raïm xarel·lo i m’atreviria a dir que és el nostre cava més versàtil. Ideal a copes, amb l’aperitiu o per acompanyar un gran àpat. I si la cosa va de peix i marisc, el plaer serà més que fantàstic!\nÉs el primer cava Gran Reserva que vam elaborar. Bombolla fina i integrada, fruita madura i torrats, cos i postgust llarg. A casa diem que és un tot terreny: per la seva relació qualitat – preu imbatible i perquè combina amb tot pràcticament: peix al forn, carn vermella, verdura escalivada, arrossos i paelles, cuina tradicional, creativa… És un cava elegant, seriós i fàcil d’entendre. Un clàssic! I ja se sap que els clàssics tenen una aurèola especial i no moren mai.\nÉs el nostre cava insígnia, elaborat amb una selecció de les millors anyades. Destaca la seva harmonia i frescor després del llarg procés de criança: fruita madura, torrats, oda als fumats, riquesa en matisos, cremositat i postgust llarg. Extremadament suau i delicat, aquest cava Gran Reserva és com una carícia al paladar. Simbiosi de personalitat i versatilitat, combina especialment bé amb plats gustosos i refinats.\nÉs el nostre cava més atrevit, amb ell explorem els límits del cava : ] Aroma grandiloqüent, acidesa melosa en boca i fruita molt madura. Figues, mel, fumats, torrats i tocs axeresats. És un super cava Gran Reserva! Corpulent, orquestral, profund i diferent. Ideal amb plats gustosos i potents, converses profundes i moments de recolliment. Aquest cava vol temps.\nComprar cava criança del Penedès al celler i online: directe del celler a casa\nComprar cava criança online\nTots els nostres caves de llarga criança Reserva i Gran Reserva\nFormats: caixa cava 6 ampolles 75cl i pack 3 magnums cava 150cl\nEnviaments península: transport gratuït i entrega en dos dies laborables\nEnviaments de cava internacionals amb Cargowine international wine shipping\nBotiga Online Cava Guilera – Cava Reserva i Gran Reserva\nComprar cava criança al celler\nDe dimarts a dissabte de 10 a 18h. Diumenges i festius de 10 a 14h.\nFormats: caixa cava 6 ampolles i estoigs per regalar cava.\nCom arribar a Cava Guilera amb cotxe – googlemaps\nCom arribar a Cava Guilera amb tren – horaris renfe\nRodalies Renfe R4. Estació Lavern Subirats. A 10 minuts caminant del celler.\nBotigues de vi a prop de Barcelona\nDemana els nostres caves de criança a la teva botiga de confiança.\nContacta’ns per trobar la teva botiga de vins més propera.\nDO CAVA: LES HARMONIES AROMÀTIQUES DEL CAVA. ESTUDI MOLECULAR DE FRANÇOIS CHARTIER.\nDesprés d’un profund treball de camp, l’especialista dels aromes i “Créateur d’Harmonies” François Chartier ha aconseguit realitzar per primera vegada aquest fantàstic treball científic en el qual demostra que el Cava és el millor aliat de la gastronomia i combina a la perfecció amb una infinitat de sabors del món. Seguir llegint…\nEspero que el post t’hagi semblat interessant. Moltes gràcies, martaGR80 : ]\nMaridatges de tardor: cava Gran Reserva, formatge i codonyat _ recepta.\nPoema d’Any Nou 2022: donem-li forma, mentrestant.