Reumatologia: recerca | Hospital Sant Joan de Déu\nEl grup d’estudi de les malalties provocades per la Disregulació Immunitària en Edat Pediàtrica (GRE 2014/SGR1531) de l’Hospital Sant Joan de Déu de Barcelona ha rebut el reconeixement com a grup emergent de l’Agència de Gestió d’Ajuts Universitaris i de Recerca de la Generalitat de Catalunya (AGAUR).\nEn els 5 darrers anys hem publicat 48 articles a revistes científiques. A més a més, tots els membres de l’equip participen de manera activa en diferents societats científiques, com ara la Societat Espanyola de Reumatologia Pediàtrica, (SERPE), de la qual el Dr. Jordi Antón ha estat president entre 2012 i 2019. També formem part de la Paediatric Rheumatology European Society (PRES), de la Paediatric Rheumatology International Trials Organisation (PRINTO) i de la International Society of Systemic Auto-Inflammatory Diseases (ISSAID).\nPrincipals línies de recerca i projectes col·laboratius\nLa nostra Unitat de Reumatologia Pediàtrica participa en el desenvolupament i aprovació de nous tractaments (més de 20 assaigs clínics actius) i col·labora en xarxes de recerca internacional. Alhora, la Unitat clínica participa en una extensa llista d’assaigs clínics i estudis observacionals. També desenvolupa línies de recerca pròpies a l'Institut de Recerca Sant Joan de Déu (IRSJD), algunes de les quals són:\nMalalties autoinflamatòries: estudi de nous gens i dels mecanismes causants de la malaltia, entre d’altres.\nArtritis idiopàtica juvenil: nous tractaments, seguretat en fàrmacs, prevenció d’infeccions, estudi de biomarcadors de resposta al tractament, etc.\nArticulació temporomandibular en l’artritis idiopàtica juvenil (AIJ): optimització de les tècniques d’imatge i terapèutiques.\nUveïtis associada a l’artritis idiopàtica juvenil (AIJ): recerca de nous fàrmacs, desenvolupament d’algoritmes de tractament i estudis epidemiològics.\nVasculitis: epidemiologia i caracterització clínica de la malaltia de Kawasaki; vasculitis cerebrals i altres vasculitis sistèmiques.\nMetabolisme ossi (osteogènesi imperfecta, hipofosfatàsia, osteoporosi): estudis epidemiològics i detecció de nous gens en l’osteogènesi imperfecta. Programa de cribratge de la hipofosfatàsia i estudi genètic dels pacients. Estudi de mètodes de valoració de qualitat òssia en infants.\nDermatomiositis juvenil: epidemiologia i caracterització clínica, validació de les escales de valoració i estudi dels factors pronòstics en el diagnòstic.\nEsclerodèrmia: epidemiologia i caracterització clínica: aplicabilitat de nous tractaments.\nImmunAID: un projecte de recerca per a millorar el maneig de les malalties autoinflamatòries\nLa secció de Reumatologia de l'Hospital Sant Joan de Déu Barcelona participa en la recerca europea de malalties autoinflamatòries sistèmiques, amb l'objectiu d'identificar noves eines per al diagnòstic i maneig d'aquestes malalties rares.


L'últim trimestre del 2018 comença amb un descens de l'atur - Ripollès Digital\nL'últim trimestre del 2018 comença amb un descens de l'atur\nEl nombre d'aturats es manté per sobre dels 900\nDimarts, 6 de novembre de 2018 a les 08:00h\nGràfic Atur Octubre 2018 | Arxiu\nL'últim trimestre del 2018 comença igual que com va acabar el tercer. És a dir, amb un descens de l'atur. L'Observatori de Treball i Model Productiu de la Generalitat de Catalunya indica que l'octubre es va tancar amb 904 aturats. Això suposa que 10 persones s'han esborrat de les llistes de l'oficina de treball de Ripoll respecte al setembre. El mes anterior es va tancar amb 914 persones sense feina. Per tercer mes consecutiu, la xifra total d'aturats continua per sobre dels 900 desocupats.\nA la capital de comarca és on hi ha més persones sense feina amb 475. És la vila on l'augment del nombre d'aturats ha estat més marcat, amb 18 més. Segueixen Sant Joan de les Abadesses, amb 117, Campdevànol amb 109, Ribes de Freser amb 52 mentre que a Camprodon es manté la xifra d'aturats, amb 57. Segons les mateixes dades de l'Observatori del Treball i Model Productiu, hi ha aturats a tots els municipis del Ripollès. Pardines repeteix com l'únic municipi de la comarca on només consta una persona sense feina.\nEn el conjunt de Catalunya, l'atur sí que ha pujat. La Generalitat afirma que l'ocupació es va recuperant de manera positiva malgrat l'increment detectat al mes d'octubre. El govern ho argumenta amb el final de la temporada turística.\nEl Ripollès es manté com a una de les comarques on es realitzen més rescats\nCap de setmana de Festa Major amb moltes commemoracions\nL'Hospital de Campdevànol presenta alguns dels actes del centenari\nUna exposició repasa els 100 anys de la UE Campdevànol


Criteris d’ordenació de les preinscripcions als Cicles Formatius de Grau Superior\n· 60% de les places: per a l’alumnat que accedeix per la via del BATXILLERAT o estudis equivalents (BUP, COU).\nMODALITATS DE BATXILLERAT QUE DONEN PRIORITAT D’ACCÉS ALS CICLES DE GRAU SUPERIOR DE LA FAMÍLIA D’IMATGE I SO D’EMAV:\n-Ciències de la naturalesa i la salut\nUn cop aplicada la prioritat, les sol·licituds s’ordenen d’acord amb la qualificació mitjana del batxillerat.\n· 20% de les places: per a l’alumnat que acrediti un títol de tècnic de formació professional (CFGM) o d’arts plàstiques i disseny. Per aquesta via, les sol·licituds s’ordenen tenint en compte les següents prioritats:\nAlumnat amb títol de Grau Mitjà de formació profesional o d’arts plàstiques i disseny que procedeixin d’una família professional afí: arts gràfiques, art floral, arts aplicades a la indumentària, arts aplicades al llibre, arts aplicades al mur, cerámica artística, comunicación gràfica i audiovisual, edificació i obra civil, electricitat i electrònica, energia i aigua, escultura, esmalts artístics, fabricació mecànica, fusta, moble i suro, imatge i so, indústries extractives, informàtica i comunicacions, instal·lació i manteniment, joieria d’art, maritimopesquera, tèxtil, confecció i pell, transport i manteniment de vehicles, vidre artístic, vidre i ceràmica, prevenció de riscos professionals.\nAlumnat amb títol de tècnic de Grau Mitjà de formació profesional o d’arts plàstiques i disseny que procedeixi d’una família professional no afí.\n· 20% de les places: Per a l’alumnat que accedeix via PROVA D’ACCÉS, o que té exempció total d’aquesta prova, o que té altres titulacions que en permeten l’accés (CFGS, FP2, Grau Universitari, etc.). A la certificació de la prova d’accés hi ha de constar que dona accés a la família d’imatge i so o als cicles concrets que sol·licita a la preinscripció. Les sol·licituds s’ordenen d’acord amb la qualificació de la prova o la qualificació mitjana dels estudis al·legats.\nEn totes les situacions anteriors, en cas d’empat l’ordenació de les sol·licituds afectades es dirimirà d’acord amb el sorteig públic que tindrà lloc el 5 de juliol de 2022 a les 11 hores, als serveis centrals del Departament d’Ensenyament (Via Augusta, 214, Barcelona).


El CN Terrassa dona el cop a Can Llong i es consolida a la segona posició | La torre del Palau\nEls egarencs es van endur el derbi contra el CN Sabadell per 5 a 7\nper Redacció, 13 de novembre de 2017 a les 17:12 |\nEl CN Terrassa va imposar-se a la piscina de l’Astralpool CN Sabadell (5-7) en partit corresponent a la sisena jornada de la Lliga Premaat Divisió d’Honor masculina de waterpolo. El conjunt de Dídac Cobacho, molt sòlid en defensa, va adjudicar-se el derbi vallesà i va sumar un triomf molt valuós que el referma en la segona posició de la competició. Els egarencs totalitzen 16 punts, quatre més que el rival comarcal, i es mantenen a només dos del líder, l’Atlètic-Barceloneta.\nEl matx va seguir el patró que havia revelat el tècnic local en la prèvia. Els terrassencs van mostrar-se impecables en defensa i van aturar en tot moment el cabal ofensiu de què disposa el Sabadell. Tal com reflectien els precedents, les possibilitats de victòria del CN Terrassa passaven per un marcador curt. I el desig es va fer realitat a partir del treball col·lectiu i d’un plantejament tàctic rodó.\nEls de Dídac Cobacho van avançar-se en el marcador als quatre minuts i mig de joc de la mà de Bernat Sanahuja. El Sabadell va empatar poc després gràcies a una acció en home de més que va culminar Carrasco.\nEn el segon quart, la dinàmica no va variar. El CN Terrassa contenia un cop rere un altre els atacs del conjunt del Chava Gómez i aplicava el waterpolo control que afavoria els seus interessos. El Sabadell va situar-se per davant per mitjà d’un gol de Sergi Cabanas. A dos minuts del descans, un tir exterior de Sergi Mora va restablir l’equilibri (2-2).\nA la represa, les prestacions ofensives d’ambdós equips van millorar. Donat Galeev, en superioritat numèrica, va tornar a col·locar els de Dídac Cobacho amb avantatge. Mitjan tercer quart, Iván Gallego va empatar de nou. En el tram final del període, el CN Terrassa va encadenar un parcial de 0 a 2 que va esdevenir decisiu. De forma pràcticament consecutiva, Donat Galeev i Sergi Mora van enfilar l’electrònic fins a un interessant 3 a 5. Óscar Carrillo, en home de més, va retallar el marge a falta dels darrers vuit minuts.\nEl Sabadell va equilibrar novament el matx en els primers instants de l’últim període mitjançant Iván Gallego. Però, com en els partits contra el Barcelona i el Mediterrani, l’equip de Dídac Cobacho va gestionar a la perfecció els minuts decisius i va endur-se els tres punts. Oriol Rodríguez va marcar el 5 a 6 i, a menys de dos minuts per a la botzina, Donat Galeev va completar el seu hat trick en anotar el 5 a 7 definitiu.\nEl CN Terrassa rebrà el Real Canoe NC en partit corresponent a la 7a jornada de la Lliga Premaat Divisió d’Honor. El matx es disputarà el proper dissabte 25 de novembre a les 18.00h.\nEsports, waterpolo, CN Sabadell, CN Terrassa


jmontane, autor a AJUSC\nYou are here: Inici » Arxius de jmontane\nEl proper dissabte 27 de febrer, de 9.15 a 13.00 h, tindrà lloc la 3a. jornada de la 4a edició de la Lliga Itinerant de Scrabble en Català a Manresa, al restaurant la Creperia, al c. Circumval·lació núm 40, de\njmontane 15 de febrer de 2016 4a temporada de la LLISCA, Convocatòries 2 Comentaris Seguir llegint\nComença la 4a LLISCA\nLes vacances fa dies que s’han acabat, molts de vosaltres ja heu reprès l’activitat escrablística. Ha començat una nova temporada de Scrabble, i la LLISCA també, però amb canvis. Molts canvis. Tot seguit teniu tota la informació.\njmontane 29 de setembre de 2015 4a temporada de la LLISCA Seguir llegint\n2a jornada de la 3a LLISCA a Badalona\nEl proper dissabte 8 de novembre, de 10 a 13.30 h, tindrà lloc la 2a. jornada de la 3a edició de la Lliga Itinerant de Scrabble en Català a Badalona, al Casal del Centre que està situat al carrer Ignasi\njmontane 31 d'octubre de 2014 3a temporada de la LLISCA, Convocatòries Sense comentaris Seguir llegint\nIniciem la 3a LLISCA\nUna nova temporada de Scrabble està a punt de començar. De fet, ja hi ha activitat en alguns clubs i grups de joc, a la qual s’hi vol afegir la LLISCA. En aquesta tercera edició de la Lliga Itinerant de\njmontane 15 de setembre de 2014 3a temporada de la LLISCA, Convocatòries Sense comentaris Seguir llegint\nComença la nova jornada de LLISCA a Manresa! Ens trobem a la Confiteria, una pantagruèlica però acollidora cafeteria al bell mig de la ciutat! Fred, molt de fred. A fora hi ha núvol i ens preparem per unes poques partides\njmontane 4 de juny de 2014 2a temporada de la LLISCA, Cròniques Un comentari Seguir llegint\nEl proper dissabte 9 de novembre, de 10 a 13.30 h, tindrà lloc la 2a. jornada de la 2a edició de la Lliga Itinerant de Scrabble en Català a Badalona, al Casal del Centre que està situat al carrer Ignasi\njmontane 1 de novembre de 2013 2a temporada de la LLISCA, Convocatòries 5 Comentaris Seguir llegint\nRe-Lliscant de nou. Primera jornada de la segona temporada. Barcelona\nUn nou curs i una Segona Edició de la Llisca. Comença la temporada 2013/2014. I arrenca amb un equip més que la temporada passada. Ja en som 17. I arrenca amb 3 noves seus. Ja en van 7 (a les\njmontane 14 d'octubre de 2013 2a temporada de la LLISCA, Cròniques Un comentari Seguir llegint\nIniciem la 2a LLISCA\nComença un nou exercici i, amb ell, donarem el tret de sortida a la segona edició de la Lliga Itinerant de Scrabble en Català: la 2a LISCA. El funcionament d’aquesta edició és molt similar al de la temporada passada, tot\njmontane 17 de setembre de 2013 2a temporada de la LLISCA, Convocatòries Sense comentaris Seguir llegint


'T’he agafat Caputxeta!', de Carles Cano, portada a escena per l’alumnat de 4t d’ESO de Xúquer Centre Educatiu - Vista impresión\nPOBLACIONES » Alzira » 'T’he agafat Caputxeta!', de Carles Cano, portada a escena per l’alumnat de 4t d’ESO de Xúquer Centre Educatiu\n• "I si les coses no foren com sempre ens han contat?"\nEn aquesta obra, tenim una caputxeta que fes més por que el llop, un gat atracador, un porc armat fins a les dents, vampirs, prínceps, princeses, Frankensteins…\nTot això i més podrem trobar en “T’he agafat, Caputxeta!” de Carles Cano, representada i re versionada per l'alumnat de Xúquer Centre Educatiu i del CEE Carmen Picó. Es tracta d’una història completament diferent de la que es coneix.\nAquest serà el treball que el pròxim dijous, 6 de febrer, l'alumnat portarà a terme en l’auditori de la Casa de la Cultura d’Alzira davant un públic molt especial, l'alumnat del Carmen Picó i l’alumnat de 1r i 2 de Primària de Xúquer Centre Educatiu.\nHa estat un projecte iniciat en la 1a avaluació pel grup de 4t d’ESO i que culminarà amb la representació teatral. I com qualsevol treball portat a escena, s’ha requerit un treball exhaustiu d’assajos, escenografia, attrezzo, d’equip tècnic i recursos publicitaris: cartell i fullets de mà de l’obra.\nMés, allò que farà especial aquesta funció serà la participació en escena d’un grup d’alumnes del CEE Carmen Picó que han introduït nous personatges a l’obra i que la farà única.\nUn treball cooperatiu, per equips organitzat des de les àrees de Valencià i Tecnologia que, de segur, donarà uns fruits molt saborosos.


Saber més respecte al cognom Kinteh és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Kinteh sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Kinteh.\nEl cognom Kinteh en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Kinteh, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Kinteh és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Kinteh\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Kinteh en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Kinteh, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Kinteh que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Kinteh, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Kinteh. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Kinteh és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Kinteh del món\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Kinteh en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Kinteh poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Kinteh és un cognom més freqüent, i en quins països Kinteh és un cognom insòlit o inexistent.


Política de cookies - Proemotion CAT\nUna cookie és un petit fitxer de text que s’emmagatzema en el seu navegador quan visita gairebé qualsevol pàgina web. La seva utilitat és que la web sigui capaç de recordar la seva visita quan torni a navegar per aquesta pàgina. Les *cookies solen emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d’ús, enllaços a xarxes socials, accés a comptes d’usuari, etc. L’objectiu de la *cookie és adaptar el contingut de la web al seu perfil i necessitats, sense *cookies els serveis oferts per qualsevol pàgina es veurien minvats notablement. Si desitja consultar més informació sobre què són les *cookies, què emmagatzemen, com eliminar-les, desactivar-les, etc. li preguem es dirigeixi a aquest enllaç.\nCookies de sessió, per garantir que els usuaris que escriguin comentaris en el blog siguin humans i no aplicacions automatitzades. D’aquesta forma es combat l’ spam.\nDesactivació o eliminació de de cookies\nA qualsevol moment podrà exercir el seu dret de desactivació o eliminació de *cookies d’aquest lloc web. Aquestes accions es realitzen de forma diferent en funció del navegador que estigui usant. Aquí li deixem una guia ràpida per als navegadors més populars.\nNi aquesta web ni els seus representants legals es fan responsables ni del contingut ni de la veracitat de les polítiques de privadesa que puguin tenir els tercers esmentats en aquesta política de *cookies.\nEls navegadors web són les eines encarregades d’emmagatzemar les *cookies i des d’aquest lloc ha d’efectuar el seu dret a eliminació o desactivació de les mateixes. Ni aquesta web ni els seus representants legals poden garantir la correcta o incorrecta manipulació de les *cookies per part dels esmentats navegadors.\nEn alguns casos és necessari instal·lar *cookies perquè el navegador no oblidi la seva decisió de no acceptació de les mateixes.\nPot consultar informació detallada referent a això en aquest enllaç.Si desitja informació sobre l’ús que Google dóna a les cookies li adjuntem aquest altre enllaç.\nPolítica de cookies febrero 20th, 2016proemotion\nabout 832 days ago\nabout 851 days ago


Sincronitzem els nostres rellotges? | Jordi Plens\nEn defensa de les bruixes\nDurant la Primera Guerra Mundial, la necessitat que les tropes implicades en accions militars actuessin de forma coordinada en el mateix moment va obligar al progrés de la logística en els horaris. La creativitat operacional matemàtica, en general, sempre millora davant els reptes que ofereixen les situacions bèl·liques. Així, una divisió encarregada de comunicacions ajustava els rellotges al senyal horari que emetia la torre Eiffel i després s’hi sincronitzava tota la brigada. Aquest és l’antecedent de les escenes que hem vist tantes vegades en films d’acció, en què el capità que lidera un grup operatiu pregunta als altres comandos, “sincronitzem els nostres rellotges?”.\nI deu ser també l’inici històric de la producció en sèrie de rellotges militars tecnològicament aparatosos que gaudeixen de tant de prestigi mecànic en la imaginació popular. De retruc, una altra conseqüència de la contesa acabada el 1918 va ser el naixement de l’enginyeria social del consentiment, més coneguda sota el nom de relacions públiques. Això ocorre quan Edward Bernays posa punt final a la seva feina en el Comitè sobre Informació Pública i s’adona que el que ha après a fer a la Conferència de Pau de París –influir sobre les actituds de l’enemic, dels països neutrals i dels compatriotes– es pot aplicar a empreses i persones dels EUA en temps de pau i, per a dur-ho a terme, se servirà dels naixents estudis de psicologia de masses, de la sociologia dels mitjans de comunicació i de la psicoanàlisi, fundada pel seu oncle Sigmund Freud.\nAvui dia podem ser testimonis privilegiats d’una operació de relacions públiques dels serveis d’intel·ligència espanyols llançada des d’una ràdio i una televisió de la Brunete mediàtica per celebrar les proeses heroiques dels grups operatius destinats a la Catalunya republicana, a fi de mantenir-la subjugada per l’argument de la força. No dic res que no s’expliqui en un primers curs de ciències polítiques o que no hàgim experimentat en la pròpia pell. És una campanya d’anuncis per vendre a distància rellotges que homenatgen les UIP del cos nacional de policia i els GRS de la guàrdia civil. En el rerefons informatiu hi ha, és clar, aquells 4000 efectius de les esmentades unitats que el govern Rajoy va traslladar a fi d’impedir el referèndum de l’1 d’octubre, a més de reforçar els 6000 que ja eren presents en el nostre territori. Són aquells agents que l’entremaliat dibuix de l’ocellet dels Looney Toons ha fet famosos i que el govern de la Moncloa utilitza per sembrar el caos, el dolor i la ràbia .\nEn fi, em pregunto si entre les respostes de contraintel·ligència que se li acuden a la nostra intel·liguèntsia revolucionària no hi hauria d’haver una hipotètica jugada més agosarada, com ara una propera mobilització massiva anomenada, per exemple, 500.000 a Madrid per la pau a Catalunya.\nAnònim el 18 novembre 2017 a les 11:48 ha dit:\nMolt interessant i instructiu. Certament l’anada als madriles pot ser una iniciativa a tenir en compte. Tal vegada ja podriem començar a sincronitzar els rellotges.\njordi minguell ribes el 19 novembre 2017 a les 5:20 ha dit:\nPer què nostres?\nVull dir si el títol no hauria de ser:\nSincronitzem els rellotges?\nAnònim el 20 novembre 2017 a les 19:02 ha dit:\nHi ha hagut dies molt més lluïts, amb veritables ditirambes als rellotges famosos. Però que en quedi constància si més no (a partir minut 25:15) A més, fa poc han deixat es ràdio com una emissora genocida:\nAnònim el 20 novembre 2017 a les 19:22 ha dit:\nPerdó, l’enllaç amb l’anunci era (a partir minut 25:15):\nM’imagino que el títol “Sincronitzem els nostres rellotges?” pretén contrastar tres situacions:\na) l’escena dels films d’acció.\nb) la venda de rellotges en una operació de la intel·ligència espanyola.\nc) la possible i imaginària situació en què es dugués a terme una mobilització massiva dels catalans a Madrid que pogués requerir la sincronització dels (aquests sí) nostres rellotges. Potser com aquests:\nAnònim el 21 novembre 2017 a les 0:36 ha dit:\nA El Cascabel (nits de 13TV) i La tarde de Dieter (esradio) és potser on els presentadors els anuncien amb més entusiasme. És inquietant que pretenguin vendre aquests fòtils de merchandising bel·licós d’un preu tan elevat amb una intenció tan descaradament política.


Gabriel Rufián: “Els ultimàtums els carrega el diable” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nGabriel Rufián: “Els ultimàtums els carrega el diable”\nERC admet que no coneixia “en concret” l’ultimàtum de Torra a Sánchez\nBarcelona 3 OCT 2018 - 12:17\tCEST\nEl portaveu adjunt d'ERC al Congrés, Gabriel Rufián. Javier Etxezarreta EFE\nEl diputat d'ERC al Parlament Gerard Gómez ha reconegut aquest dimecres que el seu partit no coneixia "en concret" que el president de la Generalitat, Quim Torra, llançaria un ultimàtum al Govern de Pedro Sánchez perquè pacti un referèndum d'autodeterminació a Catalunya en el termini d'un mes. No obstant això, Gómez ha dit que el seu partit comparteix "la visió" del que va anunciar Torra.\nUn suport que no ha rebut dels diputats d'ERC al Congrés dels Diputats. El seu portaveu adjunt, Gabriel Rufián, ha etzibat aquest dimecres que "els ultimàtums els carrega el diable". Rufián, que ha recalcat que la seva posició es refereix només al del grup parlamentari a Madrid, ha admès que "depèn de Sánchez que Catalunya li passi per sobre" i ha recordat al cap de l'Executiu que "dues persones molt poderoses en el seu moment" (Mariano Rajoy i Soraya Sáenz de Santamaría) van sortir del Govern, des del seu punt de vista, per la seva gestió del conflicte català.\nPer la seva banda, Gerard Gómez ha assenyalat, en declaracions a RNE,que la seva formació va parlar amb el president de la Generalitat sobre les línies generals del seu discurs, però ha admès que no coneixia la proposta concreta llançada per Torra en el seu discurs en el Debat de Política General celebrat aquest dimarts. "Vam parlar en general del discurs, sabíem les línies genèriques i de les propostes, però el detall concret, no", ha afirmat Gómez.\nNo obstant això, ha tret ferro a l'assumpte assegurant que ERC "comparteix la visió" i ha donat suport a la idea de pressionar Sánchez a retirar-li el suport parlamentari si no avança en la proposta d'una consulta sobiranista. "El suport a Sánchez no és gratis, ningú espera que li donem suport i que no es mogui ni un centímetre", ha al·legat el diputat català, qui ha instat el president de l'Executiu central a obrir el diàleg "sense limitis".\nGómez ha recordat que si la voluntat del Govern socialista és dialogar, "caldrà parlar de tot". El diputat d'ERC ha assenyalat que la proposta de referèndum suma el 80% ciutadania i si l'Executiu diu no a aquesta proposta "no es pot esperar un suport amb els ulls tancats". "Volem parlar i crear un clima de distensió, però parlar de tot és també parlar del dret a un referèndum d'autodeterminació. Si no es parla d'això, el diàleg no serà complet", ha reblat.


Tinc un parell de dubtes. Vaig fer la selectivitat al Juny, i estic a dècimes d'entrar a la carrera que vull, i per això aniré a repetir l'examen de biologia ara al Setembre. En el cas que quedessin places (i hagues millorat la nota de l'examen), m'agafarien la nota més alta? i l'ordre de preferències és el mateix que vaig posar al Juny?\nSi fas la Preinscripció Universitària de setembre, començaràs de nou el procés d'accés i et posaràs a la cua de la llista d'espera d'aquest grau... Si et queden molt poques dècimes, et recomanem que esperis a les properes reassignacions de places de la Preinscripció Universitària de juny (sempre i quan activessis el tràmit "Continuar en el procés de reassignacions").\nSi ja t'han assignat una plaça i vols començar la universitat aquest curs, pots iniciar-lo i, potser, milloraràs l'assignació i podràs canviar d'universitat en les pròximes setmanes! Si no és el cas, et recomanem que esperis al curs que ve i facis la Preinscripció de juny!


Albert Ruiz ” No em puc permetre no anar al 100% en tots els partits” – E.C. Granollers\nAlbert Ruiz ” No em puc permetre no anar al 100% en tots els partits”\nAlbert Ruiz (23 anys). Albert jugava a futbol al pati del colegi mínim tres cops al dia. Per mala sort per ell, la seva corpulència el va portar a ocupar més cops dels desitjats la posició de central. Amb el temps es va adonar que el que realment volia era marcar gols. Així es va iniciar a l’equip del seu barri, el CP Sarrià, amb parada obligatòria al Júnior on el va dirigir José Solivelles, esglaó a esglaó va arribar al Juvenil Divisió d’Honor de l’U.E Cornellà. Poc s’imaginava que en la seva última etapa de juvenil li arribaria l’oportunitat de creuar l’oceà i jugar a la lliga universitària americana (NCAA). L’Albert no s’ho va pensar i va dir que sí a la millor experiència de la seva de vida. Va compaginar els seus estudis a la Universitat de Florida Gulf Coast i va defendre la samarreta de l’equip universitàri durant tres temporades els Eagles de la Universitat de Florida Gulf Coast. Precisament en el seu tercer any va tocar sostre. Va completar una temporada per emmarcar, marcant 22 gols en 20 partits. Aquesta fita, li va valer per rebre nombrosos reconeixements i per estar nominat pels MAC Hermann Trophy, el títol individual més important de la divisió de formació del país. Tot i tenir un paper destacat al MLS Player Combine, esdeveniment que reuneix els millors jugadors universitaris dels Estats Units, no va ser seleccionat en el draft 2018 per poder accedir a jugar amb un equip de la Major League Soccer. Tot i això, el Chicago Fire de la màxima divisió estatal, el va contractar per realitzar la pretemporada i va jugar dos amistosos amb l’equip entrenat per Veljko Paunovic. Finalment, dos jornades després de començar la lliga regular Paunovic no va comptar amb ell.\nUna lesió a l’esquena li ha impedit estar a l’onze titular de José Solivelles habitualment, però on molts jugadors veuen un problema ell veu una oportunitat. Titular en l’últim partit de lliga i realitzant un bon paper, cada cop es sent més còmode vestint l’eslàstica de l’Esport Club Granollers.\nExplica’m primer de tot perquè vas deixar EEUU per tornar a Catalunya.\nEra la segona jornada de lliga i va sorgir el rumor de què en el meu equip volien un altre jugador internacional. Ja erem vuit, que és el màxim de número de jugadors internacionals que pot haver en un equip de la lliga nord americana. Jo vaig ser el primer en la cua en caure. Era el més jove, el que menys curriculum tenia i a més no estava disputant masses partits. Em van cridar un dia a l’oficina i m’ho van comunicar.\nEl mercat d’hivern ja s’havia tancat, la meva visa de resident s’acabava i no podia seguir residint en el país. Vaig haver d’abandonar Estats Units a corre cuita. Va ser una sortida bastant dura.\nNo volies deixar Nord Amèrica…\nNo. Creia que tenia lloc a l’equip i per davant un futur ilusionant. És una lliga que està creixent molt i hem veia capacitat per poder fer-me un lloc en l’equip.\nNo et vas plantejar renovar-te la visa?\nPer obtenir una visa nova necessites algu que et contracti, en el meu cas un equip de futbol. Com t’he dit el mercat de fitxatges estava tancat i no podia jugar a cap altre equip. Vaig rebre ofertes prèvies per jugar a la Segona Divisió, però vaig decidir-me per la MLS. En el moment que em comuniquen que no comptaven amb mi ja sabia que havia d’abandonar el país. Estava tot el peix venut.\nL’Esport Club es va posar en contacte amb tu quan ja estaves a Catalunya o quan encara estaves a Estats Units?\nEs va posar en contacte amb mi quan jo estava a Estats Units. Amb José Solivelles sempre hem mantingut el contacte. Va ser el meu entrenador en la meva etapa cadet al Júnior i em va ajudar molt. De fet abans d’anar a Chicago Fire em va contactar perquè em volia per el primer equip. Jo vaig ser sincer, li vaig explicar l’oferta que tenia i que l’acceptaria. Mira, al cap i a la fi després de tres mesos d’aquesta conversa vaig ser jo qui li vaig dir que estava disponible. Li estic molt agraït per l’oportunitat. A més, José Solivelles em va ajudar entendre que en el futbol has d’anar al límit per guanyar. Jo sóc un jugador que no tinc la qualitat necessària com per permetem el luxe de no anar al 100% a cada partit. Tot això m’ho va fer entendre José.\nPer un noi tant jove, tenies 18 anys quan vas marxar cap a Estats Units, no fa respecte creuar l’oceà per una aventura que no saps si et sortirà bé?\nHa estat la millor experiència del que porto de vida. El sistema de futbol formatiu a Estats Units és espectacular. Pels nens de 18 anys a 22 anys , que puguis estudiar una carrera universitària i a més puguis jugar a futbol en un equip important ja és una oportunitat molt bona. A més, el tracte per molt que estiguis a un equip universitari és molt professional. Vaig viatjar per tot Estats Units i he fet amics per tota la vida. És una experiència que mai oblidaré.\nCom et va sorgir l’oportunitat de marxar a Estats Units?\nDoncs un agent de captació d’Estats Units em va estar seguint en la meva etapa de Juvenil al Cornellà. Un dia es va presentar i em va fer la proposta. No m’ho vaig pensar i li vaig dir que si sorgia l’oportunitat li diria que sí. Va enviar els meus vídeos a Estats Units i després de dues setmanes un parell d’entrenadors em van venir a veure a Cornellà. Van venir expressament i em van proposar varies ofertes. Vaig triar-ne algunes que em semblaven interessants i vaig viatjar a Estats Units per conèixer a l’equip i la Universitat. Quan vaig veure tot el sistema ja no volia tornar (riu).\nQuè destacaries d’aquesta etapa?\nSobretot el fet de poder combinar els estudis amb un futbol molt professional, maneres de treballar diferent, tècniques diferents, l’idioma i sobretot que he madurat molt. Jo estava als 18 anys sol a Estats Units. Sol a l’altre punta del món… vaig aprendre el que era espavilar-se sol en tots els sentits quan encara era molt jove. Al principi va ser dur però després espectacular.\nCom era el teu dia a dia allà?\nDoncs jo em llevaba a les 06:30 del matí i a les 7:45h començava l’entrenament i a les 10:00h acabavèm l’entrenament. Després recuperació i Universitat. Exàmens, dormir i l’endemà un altre cop. Aquí a l’Esport Club Granollers a vegades ens han fet venir a entrenar a les 10:00h i algun jugador venia mig adormit (riu). També hem divertia… el primer any vaig fer el que havia de fer… i a partir del segon any ja vaig madurar molt i em vaig centrar totalment en el futbol.\nI l’alimentació ? Ho dic perquè existeix el mite que a Estats Units es menja molt malament…\nEns controlaven el pes. Teníem com una máquina que et mesurava el greix, s’assemblava molt a una capsula espacial. Al final lu del pes cadascú s’ho ha de controlar si realment t’agrada el futbol.\nEm parles molt del tracte, del sistema… en un país on el futbol no és l’esport estrella. Tot el contrari que aquí…\nSí que és cert que el futbol és molt més popular aquí que a Estats Units però a poc a poc ha anat guanyant aficionats- Pensa que és un país extremadament gran i els estadis s’omplen. Per percentatge de seguidors si el compares amb aquí no és gran però ja et dic que la cobertura i el seguiment és totalment professional.\nParles com si fos un sistema espectacular…\nPer mi ho és. Sense desmerèixer cap lliga d’aquí. Des de les lligues universitàries fins a la primera divisió. És una lliga que et forma com a persona i com a esportista. A més, l’equip de futbol universitari va relacionat amb el prestigi que té l’universitat en el país.\nT’imagines aquest model implantat a Espanya?\nSeria lu ideal tot i que és impossible. Aquí el sistema de clubs està implantat des de fa molt de temps, però estaria bé que d’alguna manera relacionessin per exemple els equips de futbol base amb escoles, universitats o institucions acadèmiques per facilitar l’accés als estudis amb la pràctica de l’esport.\nQuan vas arribar aquí i vas veure que aquí és tot el contrari (futbol modest, seguiment local…)què vas pensar?\nJo sabia que era un projecte nou i que les coses no canvien de la nit al dia. De fet, aquest projecte s’ajusta també a la meva realitat personal… Començar de nou, noves oportunitats i escolta que les coses les has de treballar i aquí crec que mica en mica s’està fent créixer el club.\nEt va costar la transició de passar de la lliga Nord Americana a la Tercera Divisió? És a dir et va costar adaptar-te?\nSí. Primera que aquí el nivell de futbol és molt alt i en segon lloc, les dimensions del camp. Aquí són més petits i tens menys temps per pensar quina desició prendre. El joc aquí a Tercera és molt més directe del que estava acostumat a la lliga nord americana. Encara estic trobant com puc encaixar les meves virtuds en el tipus de joc de l’equip i així treure el millor rendiment.\nSi ara tinguessis l’oportunitat de tornar a marxar cap allà ho faries?\nNo. Aquí estic molt bé i espero quedar-me molt de temps a Catalunya, i per suposat a l’Esport Club Granollers. Com he dit abans, és un projecte nou i s’ha de donar temps per veure els resultats.\nLa lesió que has patit t’ha frustrat com a jugador?\nJo crec que he fet una bona recuperació i amb un tractament conservador l’he superat i ara em sento bé.\nSobretot en els jugadors lesionats, s’ha de treballar la psicologia?\nLa psicologia és el pilar fonamental de qualsevol esport. Quan no estàs bé ja pots ser golejador, molt bo tècnicament o molt ràpid. Si no estàs bé mentalment no et sortirà res enlloc.\nA Estats Units es treballa aquest aspecte?\nJo sempre ho he treballat pel meu compte amb persones que m’han ajudat. Per bé i per malament quan jo he estat bé és perquè emocionalment estava bé i quan he estat malament és perquè no estava bé. Per mi la psicologia és com anar al gimnàs. Jo cada setmana treballo amb una persona per estar al 100% en aquest aspecte. D’aquesta manera rendeixo millor al camp i en tots els aspectes de la meva vida.\nLa realitat és que ets un davanter que per una lesió no ha tingut molts minuts. Albert Ruiz pot créixer a l’Esport Club ?\nSí i tant. Últimament m’estic sentit cada cop més a gust. Estic començant a sentir-me jugador. Després de la lesió sempre havia sortit quan l’equip perdia per molt o guanyava per molt. Fins el dia de la Fundació Esportiva Gramma que és quan vaig veure que apart dels gols que pugui fer o no puc ajudar a l’equip, que és el més important. Tot i així sóc golejador i encara que no ho hagi demostrat aquí espero fer-ho durant aquesta segona volta. La categoria és més complicada del que jo em pensava. M’he enfrontat amb centrals que tenen una experiència que jo no tinc però que poc a poc agafaré. Espero donar molt a l’equip en aquesta segona volta. Et puc assegurar que sóc molt exigent, a vegades fins i tot massa i els gols arribaran. Al cap i a la fi, els gols també són una qüestió mental.\nI l’equip pot créixer encara més?\nL’objectiu és arribar als 43 punts que marquen la salvació el més aviat possible. A partir d’aqui a somiar. Però sí, crec que encara podem créixer molt més.\nTens alguna referència en l’equip? Algu amb qui fixar-te?\nOriol Molins. És un jugador treballador i sense fer massa soroll sempre hi és. A més, es bastant semblant a mi en aquest aspecte. Jo sóc molt treballador i també em fixo en jugadors que ho compensen tot amb treball, treball i treball i amb gols (riu). Oriol Molins ens aporta moltes coses. Jo em fixo en ell en el dia a dia.\nDes de fora sembles un jugador molt seriós. Imposes bastant…\nAlbert Ruiz és seriós quan toca. Al vestuari per exemple ens ho passem moltbé. A més els llocs estan assignats i jo tinc el meu racó de banc amb Joan Inés, Pluvins, Capa, Pastells… el meu racó de banc ens ho passem molt bé. Falta el capi, Ricky que el trobem molt a faltar però també li haig de dir que ara tenim més espai, perquè abans era mig banc per Ricky i l’altre mig pels altres quatre (riu).\nLi vaig preguntar al míster, però ara ho vull saber d’un jugador. Què significa la baixa del capità Ricky pel vestuari?\nÉs una baixa important a nivell futbolístic però sobretot intangibles del lideratge i del saber estar. Si alguna cosa té Ricky és que sap llegir molt bé els partits i què necessita l’equip.\nBy Emma|17 gener 2019|Noticias|0 Comentaris


Benicarló es bolca en les VII Jornades del Peix i Polp de Llotja - el Diari online\nInici Economia Benicarló es bolca en les VII Jornades del Peix i Polp de Llotja\nper Jordi Maura 16/09/2015 03/02/2020\nEl 25 de setembre començaran les Jornades Gastronòmiques del Peix i Polp de Llotja de Benicarló amb les Jornades del Pinxo, que enguany compten amb la participació de 17 bars i restaurants. Diumenge 4 d’octubre tindrà lloc la Demostració Gastronòmica, amb una gran varietat d’arrossos i plats elaborats amb peix.\nEl proper divendres es donarà el tret de sortida a la setena edició de les Jornades del Peix i Polp de Llotja de Benicarló amb l’encesa de la tradicional garlanda a la plaça de la Constitució. Així ho han anunciat els regidors d’Agricultura, Domingo Roca, i de Comerç i Turisme, Rosana Marzá, acompanyats dels representants dels restauradors, Manuel Rico i Antonio García, i del president de la Penya l’Arjub, Alberto Rico. Des del 25 de setembre fins a l’1 de novembre, Benicarló es bolcarà en l’organització d’unes jornades que tenen com a objectiu potenciar dos dels principals productes de les costes benicarlandes: el peix i el polp de llotja.\nL’avantsala a les Jornades la protagonitzaran les Jornades del Pinxo del Peix i Polp de Llotja, que començaran el mateix 25 i s’allargaran fins al 4 d’octubre. La iniciativa ha tingut enguany una gran acollida entre els bars i restaurants de la ciutat i comptarà finalment amb 17 participants. Tots ells, amb les seues propostes elaborades amb peix i polp de llotja, podran optar al premi al millor pinxo, un concurs organitzat per la Penya l’Arjub amb l’objectiu de donar a conèixer el treball dels restauradors, d’incentivar la participació de la gent en les jornades i de generar activitat social. En definitiva, amb la intenció de fer més visibles aquestes jornades que es van consolidant en el panorama gastronòmic i festiu de Benicarló.\nEl plat fort de les Jornades serà, com cada any, la Demostració Gastronòmica que tindrà lloc el dia 4 d’octubre en una ubicació diferent: l’esplanada on es fan els bous a la mar. La regidora de Turisme, Rosana Marzá, ha explicat que el canvi d’ubicació respon a «una aposta per tal que la Demostració estiga oberta al port, amb vistes de la llotja, de les barques i de la mar». Els restauradors de Benicarló serviran autèntiques delícies gastronòmiques elaborades a base d’arrossos mariners i receptes amb el peix com a producte principal. Com a representants dels restauradors, Manuel Rico i Antonio García han assegurat que «continuarem superant-nos com cada any per tal de convertir aquestes Jornades en un referent gastronòmic».\nParal·lelament, des de la Regidoria de Turisme s’organitzaran activitats complementàries, com una ruta marinera amb visita guiada d’una hora, on es coneixeran es principals indrets mariners de Benicarló. A més, durant tot el mes d’octubre, l’Associació de Restauradors duran a terme actuacions de cuina marinera al Mercat Municipal i l’Associació de la Dona Llauradora farà un taller de cuina marinera. Tot, amb l’objectiu que els diverses sectors de Benicarló s’impliquen en les Jornades.\nSobre totes les activitats complementàries, s’anirà donant informació pròximament, amb dates, horaris i preus.\nConsulteu aquí els menús que han preparat els restaurants que participen en les Jornades del Peix i Polp de Llotja de Benicarló.\n3 restaurants de La Ràpita, Ulldecona i Morella...\nVinaròs foco de atención entre los 17.000 asistentes...\n14 restaurantes participarán en los menús de la...\nLa Festa de la Carxofa de Benicarló es...\nLa ampliación del hotel El Faixero abre sus...\nAlcossebre muestra su moda frente al mar\nNo hi han ous: bunyols de carabassa


Les caramelles retomben en les places de Sant Cugat | elCugatenc\nLes caramelles retomben en les places de Sant Cugat\nFotografies de Patricia Cirera\nAhir dia 17 al matí les caramelles van tornar a retombar per les places de Sant Cugat en la segona edició de la trobada de caramelles. El dia assolellat va acompanyar la cercavila que fan fer els cantaires per la ciutat.\nMinuts abans que comencés la cercavila des de la Plaça Barcelona, en un ambient festiu i d’esbarjo, els set cors i corals que van participar estaven enllestint els últims detalls. Després el recorregut va continuar per la Plaça Lluis Millet (estació de Sant Cugat), després pel carrer Villà, seguidament pel carrer Santa Maria, Quatre Cantons, Plaça Dr. Galtés, Plaça Sant Pere i finalment Plaça Octavià.\nEn cada plaça cantava una coral diferent, fins i tot alguns cors i corals van cantar caramelles de forma simultània però no al mateix lloc. També hi va haver lloc per l’humor, doncs algunes caramelles feien referència a la situació política actual espanyola, al govern en funcions i al pas al costat que va fer Artur Mas. En el concert final hi va haver referències en clau de petició i humor sobre Sant Cugat, ciutat acollidora de refugiats.\nEls músics que anaven capdavanters feien saber l’arribada de les caramelles i, un cop situats al lloc, tots el cantaires en posició, dirigits pel director/a, i a cantar! Cada cor i coral amb la seva caramella, que el distingeix, mudats de forma diferent. Uns amb capa, uns altres amb jaqueta i d’altres amb pantalons - calçons i jaqueta de vellut.\nCoral l'Estrella Daurada en la cercavila\nLa trobada, organitzada per la Societat Coral La Lira (l’entitat més antiga de Sant Cugat, creada al 1882, per tant té 134 anys), va comptar amb les següents corals i cors: l'Agrupació Coral Intimitat (Gelida), Caramelles del Roser (St. Julià de Vilatorta), Societat Coral 'Ben endins com qui ensorra l'àpit' (La Llacuna), Cor Gregal (Tarragona), Cor l'Espiga (Cubelles), Societat Coral Estrella Daurada (Sabadell).\nTambé va haver caramelles per i per als més petits. Doncs a la Plaça de l’Om va tenir lloc el concert infantil de caramelles a càrrec del Cor Infantil Fusió. On es van cantar fins i tot caramelles coreografiades.\nFinalment, en la mateixa Plaça de l’Om, la trobada va concloure amb totes les corals damunt l’escenari. Van sortir una per una per cantar caramelles i sardanes. Aprofitant l’ocasió, la Societat Coral La Lira va voler retre homenatge a dos dels seus cantaires com agraïment.\nTot i que les caramelles és una tradició de Setmana Santa i dificulta la trobada per les vacances, l’entitat ha volgut organitzar l’esdeveniment més endavant. La trobada, que es pretén consolidar a la ciutat, serà bianual des d’ara. “L’any passat ens van convidar a Sant Joan de Vilatorta, allà hi ha la coral que canta “Els goigs del Roser”, que es canta des de l’any 1400, llavors es van convidar i ens va semblar molt bona idea juntar-nos per cantar caramelles. Ens va semblar molt bona idea i ens va motivar a repetir-ho”, explica Eloi Jover, director de Societat Coral La Lira.\nActuació de Caramelles del Roser\nActuació de Societat Coral "Ben endins com qui ensorra l'àpit"\nLes caramelles són cançons populars catalanes que es cantaven Dissabte Sant, Diumenge de Resurrecció i Dilluns de Pasqua. Les caramelles (cistells) es feien servir per recollir ous i diners per fer un dinar col·lectiu. Tot i que els orígens no estan clars, se sap que en el món rural ja es cantaven caramelles (les cançons van adoptar el nom del cistell) en el s. XVI. Les caramelles més antigues estan dedicades a la Verge del Rosari. En el s. XIX aquesta tradició es va introduir en les ciutats però incorporant nous elements i nous ritmes. Tot i que són cançons religioses, al llarg del temps es van anar incorporant elements d’humor i sàtira.\nCreatus Dominus: "L'objectiu del festival és despertar, motivar i fer créixer les idees"\nEls dies 9 i 10 d'octubre tindrà lloc la segona edició de Creatus Dominus, el festival de disseny irrevent. Gratuït i pensat per a joves. Els hem entrevistat.\nEntre restes arqueològiques i els capitells del claustre\nAhir va ser el dia dels museus i elCugatenc va visitar l'exposició "Abans de l'Alba", sobre les restes arqueològiques trobades al Parc de l'Alba i va assistir a la visita guiada pel claustre del Monestir feta per persones amb Síndrome d'Asperger.


Xavi Bundó - Coincidències | NacióDigital\nper Xavi Bundó, 16 de gener de 2019 a les 22:55 |\nNo passa res per dir-ho. No s'haurien de sentir avergonyits per denunciar-ho líders i activistes de qualsevol perfil polític. L'operatiu de la Policia Nacional en diversos punts de Catalunya per arrestar, sense ordre judicial, dos alcaldes, un grapat d'activistes i un fotoperiodista és inacceptable. En tots els seus aspectes. Suposadament, les detencions són en el marc de la investigació del tall de vies de l'AVE el dia 1 d'octubre del 2018 a Girona.\nNi els actes de què se'ls acusa són prou greus, ni hi havia risc de fuga ni hi havia mandat judicial. En alguns casos, les detencions han estat a través d'agents de paisà, alguns d'ells encaputxats, com en el cas de l'arrest del periodista Carles Palacio. Segons sembla, com a prova de la seva participació en la protesta li han ensenyat una foto on es veu clarament que porta el braçalet que l'acredita com a periodista.\nNo, no es pot plantejar amb normalitat que a un país democràtic un periodista sigui detingut per un grup de policies encaputxats i sense identificar per haver cobert una manifestació. No, no es pot plantejar amb normalitat en un país democràtic que autoritats públiques com són 2 alcaldes, se'ls pugui detenir sense citació prèvia ni ordre judicial per presumptes casos de desordres públics lleus. I no, és absolutament inacceptable que aquests mateixos agents no deixin al seu advocat que passi a dependències judicials per fer la seva feina "hasta que no hables castellano". I no passa res per dir-ho i no s'haurien de sentir avergonyits per denunciar-ho els líders i els activistes de qualsevol perfil polític.\nCuriosament, el mateix dia que passava això, el jutge arxivava la causa contra l'humorista Dani Mateo per haver-se mocat amb la bandera d'Espanya. Això va passar el 31 d'octubre. Durant 2 mesos i mig, Dani Mateo ha hagut d'aguantar amenaces de tota mena, censura econòmica de patrocinadors propis, i accions de "foc amic". Però avui ja ningú recorda qui va posar la denúncia per delictes d'odi i ultratge a la bandera que li ha portat aquest via crucis. Recorden? Sí, un sindicat de Policia. Un sindicat, ASP, que s'autodefineix com a "apolític". Avui dia encara ha d'explicar quins drets laborals o humans lesionava al cos de policia el gag de Mateo.\nTambé fa una setmana s'arxivava la querella contra els Mossos pel cas de la incineradora de Sant Adrià de Besòs. Un cas que va permetre crear una cobertura que permetés posar els Mossos al peu dels cavalls. I han hagut d'esperar callats un any i mig després d'acusacions gravíssimes recollides en atestats policials de la CNP i la Guàrdia Civil que diversos alts càrrecs de Mossos defineixen en privat com a "absolutes i vergonyoses mentides".\nJust fa un mes, la periodista de La Vanguardia Carlota Guindal explicava que a la casa de l'excomissari José Manuel Villarejo van trobar-hi documents sobre el referèndum, sobre Artur Mas i sobre UDC que demostrarien, negre sobre blanc, l'existència de la famosa "Operació Catalunya", la guerra bruta policial contra l'independentisme mentre Jorge Fernández Díaz va ser el titular d'Interior.\nNo, no és una suma de fets aïllats. Hi ha un greu problema democràtic amb diverses institucions de l'Estat i que atempta contra els drets més fonamentals. I no, no és un problema només dels independentistes. No és un problema només dels catalans. És un problema dels demòcrates.\ntu ets el jutge\nPer expat el 18 de gener de 2019 a les 18:08\nEstà clar que si ets independentista pots jutjar amb total llibertat qualsevol acte. Aquí el nostre amic Xavi diu que els actes de tallar unes vies i deixar a gent incomunicada no son prou greus per que la policia et detingui. Es evident que si no tens ganes de fugar-te no has de patir segons el Xavi per que et detinguin en la nova república. El greu problema democràtic sembla que el tinguin qui pensen que les lleis es poden canviar amb minories no qualificades, els que es pensen que els estats han de ser tous per defensar l'interés de la majoria per sobra de les minories (si parlo de l'estat espanyol vers la minoria de catalans independentistes) i així tot...


Llum natural / Entrevista - Finestres Finstral ⋆ Factoria Canabal\n“La llum natural és un element vital”\nQuè necessita un espai per a infondre benestar? La major quantitat possible de llum natural. Nombrosos estudis han demostrat que com més lluminós és un espai, més sensacions positives es transmeten. Això no sorprèn el dissenyador luminotècnic alemany Peter Andres: al cap i a la fi, la llum és vida. En aquesta entrevista ens compta per què no es pot substituir per res la llum natural del dia i què cal tenir en compte a l’hora de triar les finestres per a garantir la màxima transmissió de llum en les obres noves.\nLa llum del sol contribueix a crear una atmosfera de benestar. Però, en algun període de l’any, pot escalfar molt l’ambient. Per això és important tenir en compte des del principi una adequada protecció solar.\nExisteix una superfície envidrada ideal per a cada espai de l’habitatge?\nPeter Andres: No. Nosaltres, els dissenyadors luminotècnics, raonem de manera diferent. En les nostres latituds recomanem entre un 5% – 10% de lluminositat exterior per als espais interiors, així es crea un espai lluminós i no hi ha problemes de llum durant l’època fosca de l’any. Depenent de l’orientació i de la mena d’habitatge, estudiem juntament amb els arquitectes com aconseguir aquest percentatge. A vegades fan falta finestres més grans perquè l’edifici contigu està molt a prop. En canvi, en habitatges unifamiliars la cosa és molt diferent i per això no existeix una superfície envidrada ideal: cal decidir-ho cas per cas.\nEn quina mesura és decisiva la distribució de les finestres en l’espai?\nMolt important. Només un exemple: en un element amb un fix superior entra fins a tres vegades més llum a l’interior que a través d’un fix lateral d’igual grandària. Si en una reestructuració es vol aprofitar al màxim les superfícies envidrades existents, la posició de la finestra arriba a ser fonamental; elevant 10 cm més la finestra, la quantitat de llum que entra augmenta considerablement. Si no fos possible, caldria triar marcs estrets i un bon vidre per a tenir la màxima transmissió lluminosa.\nPer què és tan important deixar que entre la major quantitat de llum possible?\nPerquè la llum és un element vital. Sense llum no existiríem. La llum és vida: representa una font de vida diària: ja als matins, necessitem una determinada claredat per a despertar-nos. És necessari que la llum ens doni en els ulls perquè el nostre cervell alliberi el cortisol, la “hormona de l’estrès positiu” que inhibeix l’hormona del somni, la melatonina, i ens activi. Abans, les persones passaven molt més temps a l’aire lliure; avui, a causa del treball, passem la majoria del nostre temps en ambients tancats; no estem fets per a això. La llum natural sempre ha tingut una influència positiva en totes les nostres funcions vitals. I ara, en els últims nanosegons de la nostra evolució, intentem generar un efecte similar amb fonts de llum artificials però no hi ha res que pugui substituir la llum natural.\nLlavors, una manca de llum pot ser perjudicial per a la salut?\nSí, tot el nostre sistema immunitari es veu alterat si no rebem suficient llum. Pot causar alteracions del somni, falta de vitamina D o fins i tot depressió. Per desgràcia, el nostre cos no envia senyals quan sofrim una manca de llum. No tothom té el seu lloc de treball prop d’una finestra i en qualsevol cas la qualitat de la llum es veu afectada per la qualitat del vidre de la finestra: il·lumina l’habitació però no és tan natural com hauria de ser. Per això s’intenta compensar aquest dèficit amb llum artificial. Però això elimina per complet la possibilitat que el cos se sincronitzi amb el ritme del dia i de les estacions de l’any. Encara que la claredat permeti treballar, no hi ha suficient llum natural.\nI acaba d’esmentar la qualitat de la llum…\nSí, hi ha vidres que redueixen la qualitat de la llum perquè absorbeixen energia en l’espectre de longitud d’ona curta i llarga en el punt de transició entre la llum visible i invisible. Avui sabem que una quantitat de llum suficient de longitud d’ona llarga en el camp d’infrarojos prevé la degeneració macular lligada a l’envelliment. La llum blava de longitud d’ona curta ens desperta i ens manté actius i ambdues són importants per al nostre benestar. Per tant, no sols es tracta de deixar passar suficient llum a l’interior sinó que també és necessari que aquesta llum abasteixi tot l’espectre lluminós.\nFinalment, la qualitat del vidre influeix en la quantitat i qualitat de llum natural que entra en un espai?\nPer descomptat. Un envidrament triple de baixa qualitat, per exemple, pot suposar una pèrdua de llum de fins a un 30%. Cal anar amb compte perquè és possible que un ambient estigui molt ben aïllat però no sigui prou il·luminat. En qualsevol cas, avui dia hi ha disponibles excel·lents vidres, com un vidre triple amb una transmissió lluminosa equivalent al d’un vidre doble. D’aquesta manera s’aconsegueix un aïllament òptim i la màxima quantitat de llum natural.\nEl catedràtic Peter Andres va fundar en 1986 el seu estudi de disseny luminotècnic a Hamburg; en 2000, va obrir una seu en Tirol. Des de 2006, ensenya en la Peter Behrens School of Architecture (PBSA) de Dusseldorf.


Roses comença a aplicar restriccions d'accés de vehicles al Parc Natural del Cap de Creus La República\nACN Roses .-L’Ajuntament de Roses (Alt Empordà) comença a aplicar des d’aquest dijous restriccions d’accés de vehicles al Parc Natural del Cap de Creus. Des de dos quarts de deu […]\nACN Roses .-L’Ajuntament de Roses (Alt Empordà) comença a aplicar des d’aquest dijous restriccions d’accés de vehicles al Parc Natural del Cap de Creus. Des de dos quarts de deu del matí, s’ha instal•lat una tanca al mirador de Punta Falconera i un vigilant de seguretat –juntament amb una informadora- alerten els cotxes que es dirigeixen a les cales que no poden fer-ho si tenen autorització. Les restriccions s’aplicaran cada dia fins a les 16.30 hores i fins al 31 d’agost. A primera hora i després d’aquest horari, l’accés serà lliure. L’alcalde, Joan Plana, diu que l’objectiu és evitar el col•lapse que es va viure l’any passat. Alguns dels usuaris que han hagut de girar cua diuen que entenen la mesura, tot i que en la majoria de casos la desconeixien.\nCerta acumulació de vehicles i desconeixement entre els visitants. Així han estat les primeres hores de l’inici de les restriccions d’accés a les platges del Parc Natural del Cap de Creus, a Roses. Des d’aquest dijous i fins al 31 d’agost i des de les 10.30 a les 16.30, hi haurà una tanca que impedirà l’accés a vehicles de quatre rodes si no estan autoritzats. L’objectiu és evitar el col•lapse que es va viure l’any passat quan, arran de la pandèmia, molta gent va optar per anar a espais naturals on “se sentien més segurs”. La situació va obligar a la Policia Local del municipi a actuar i va arribar a interposar unes 400 multes, un “autèntic rècord”. De fet, l’alcalde, Joan Plana, explica –a tall d’anècdota- que, fins i tot, un agent es va lesionar un dit per la quantitat de vegades que va haver d’utilitzar la PDA per interposar sancions. “Aquesta no pot ser la solució a un problema estructural”, diu Plana. Un projecte de regulació a llarg termini Davant d’això, l’Ajuntament va elaborar un projecte a llarg termini que preveu un aparcament dissuasiu, aparcaments a les cales i sistema automatitzat d’accés, a banda de transport col•lectiu per accedir-hi. L’alcalde diu, però, que aquest any era materialment impossible posar-ho en marxa i que van optar per activar una “fase 0” per pal•liar, almenys, els “efectes més nocius”. Durant l’horari de restriccions, només podran entrar per la tanca instal•lada al mirador de Punta Falconera motos, bicicletes, els propietaris de negocis o finques –també els familiars amb un declaració firmada-, clients amb reserves, serveis, treballadors o empreses amb llicència per fer activitats dins del parc. Els que no tenen permís per entrar, se’ls deriva de tornada cap a Roses, a través de la pista que baixa fins a la Punta Falconera i la zona de l’Almadrava i, en un futur, s’estudiarà la possibilitat de fer-hi un giratori. Abans i després de l’horari restringit, l’accés serà lliure.Des de dos quarts de deu del matí, un vigilant de seguretat i una informadora –a primera hora també hi ha participat la Policia Local- aturen els vehicles i els informen de les restriccions i dels motius que han portat a adoptar la mesura. Molts dels que han hagut de girar cua asseguren entendre-ho. És el cas de Sergio Moreno. Ell i la seva parella han vingut a passar les vacances a Catalunya des de València i pretenien passar el dia en una de les cales del Parc Natural. Moreno diu, però, que hi ha moltes platges i que si s’ha decidit fer restriccions “deu ser per a la seguretat de tots”. Admet que desconeixien la mesura però que, tot i que havien vingut expressament, ho entenen. La Meritxell López ve de Badalona i està passant les vacances a Empúries. “Em sembla molt bé que facin això perquè si passa qualsevol cosa, ha de ser accessible”, afegeix. Mesures “necessàries” El director del Parc Natural del Cap de Creus, Ponç Feliu, assegura que les mesures són necessàries i que mica en mica s’hauran d’anar estenent arreu del territori. “És necessari pel volum de gent que surt als espais naturals. Pensem que és un bé per a la natura però també perquè el visitant sigui conscient d’on va i en quines condicions ho fa”, remarca Feliu. En aquest sentit, assegura que les restriccions que s’apliquen des de fa setmanes a la punta de cap de Creus, a Cadaqués, estan funcionant “bé”.


Una desena d'ajuntaments gironins treballen aquest 12 d'octubre - Empordà\nUna desena d'ajuntaments gironins treballen aquest 12 d'octubre\nEntre ells hi ha Viladamat, Siurana i Palau de Santa Eulàlia i altres amb alcaldes que seran al consistori com Bàscara, Castelló i Maçanet\nP.E. | DDG 12.10.2016 | 09:33\nUna desena d'ajuntaments gironins treballen avui, dia 12 d'octubre, com qualsevol feiner. Aquesta situació no és nova, perquè els més veterans ja fa cinc anys que no fan festa el 12-O. Es tracta, principalment, de consistoris governats per la CUP i ERC, però també n'hi ha algun liderat per CDC. La majoria dels ajuntaments donen l'opció als funcionaris de canviar la festa que correspon al 12-O per un altre dia laborable. A diferència del cas de Badalona, que ahir va rebre una ordre judicial en què s'impedeix obrir l'edifici consistorial avui, cap dels ajuntaments gironins contactats havia rebut -fins ahir- una notificació judicial. De fet, la subdelegació de l'Estat a Girona va informar que, en principi, no preveu actuar davant els consistoris de la província que treballen el 12-O. A Badalona, la delegació de l'Estat a Catalunya va ser qui va denunciar la iniciativa de no fer festa d'una de les ciutats catalanes més grans.\nEls ajuntaments de la província de Girona que avui treballen tenen, bàsicament, menys de 1.000 habitants o es situen al voltant del miler de ciutadans, excepte les Planes d'Hostoles (per sobre dels 1.500 habitants), juntament amb Celrà i Begur, amb prop de 5.000 i 4.000 ciutadans respectivament. Enguany, Celrà i Viladamat fa cinc anys que no fan festa el 12-O. De fet, ambdós van ser els primers consistoris gironins que van decidir treballar el dia de la festa de la Hispanitat. Des del 2012, cada any han obert l'edifici del consistori (excepte quan ha coincidit en cap de setmana). Tant Celrà com Viladamat estan governats per la CUP; en tots dos casos, amb majoria absoluta. Igual que a Verges i Mieres, on els equips de govern de la CUP també han decidit treballar el 12-O. L'alcalde de Celrà, Dani Cornellà, va remarcar ahir que aquesta festivitat "és imposada i no representa la societat catalana actual".\nConsistoris amb els regidors\nAltres ajuntaments gironins que no fan festa són Begur, Siurana, Palau de Santa Eulàlia i Viladrau; en tots els casos, amb alcaldes d'ERC. Així mateix, hi ha algun altre consistori de la província governat per ERC -com Bàscara, Castelló d'Empúries, Maçanet de Cabrenys, Porqueres i Sant Julià de Ramis- en què els funcionaris avui no treballen tot i que els batlles d'ERC es troben a l'edifici municipal. L'alcalde de Bàscara, Narcís Saurina, va assegurar: "És una festa que no ens pertoca".\nFins i tot un ajuntament governat per CDC, com les Planes d'Hostoles, no fa festa el 12-O (ni els seus funcionaris). L'alcalde, Eduard Llorà, va explicar que es va prendre la decisió perquè "la gent no sent seu aquest dia i no ho celebra massa", a part que hi ha poca diferència entre la festa major i el 12-O.


Sant Quintí de Mediona s'adhereix al Dia Mundial de l'activitat física\n23:12 | 16/09/2019\ns'ha programat un seguit d’activitats per celebrar el Dia Mundial de l’Activitat Física.\nAmb el lema "Activa la vida, millora la vida", s'han programat un seguit d'activitat amb les entitats esportives del municipi per celebrar el dia Mundial de l'Activitat Física que engany arriba a la desena edició.\nConcretament, el dilluns 8 d'1/4 de 4 a 1/4 de 5 de la tarda hi haurà una sessió d'Spinning a l'antiga escola de l'avinguda de Catalunya. El mateix dilluns 8 i dimecres 10, de 8 a 9 del vespre, Pilates al gimnàs de l'escola Antoni Grau Minguell.\nEl dimarts 9 i dijous 11, al gimnàs de l'escola, es podrà practicar Zumba de 7 a 2/4 de 9 del vespre. El dimecres 10 d'abril, a 2/4 de 10 del matí davant el consultori mèdic hi haurà l'habitual sessió de gimnàstica esportiva a l'aire lliure i s'anirà caminant fins a la plaça de Lacq-Audéjos on es farà una classe final conjuntament amb els alumnes de l'escola.\nI el divendres 12 d'abril, de 7 a 9 del vespre s'ha organitzat una sessió de marxa nòrdica per l'entorn natural de municipi. La trobada serà davant del safareig de Cal Maqueda i es dispensaran pals de marxa nòrdica per la gent que vulgui participar i no en tingui.\nL’Organització Mundial de la Salut recomana la realització de 30 minuts d’activitat física diària als adults i 60 minuts en el cas d’infants i adolescents.\nData de l'última actualització: 04/04/2019 20:33


Carmela Fortuny: “Amb ERC-MES estem condemnats a entendre’ns” | elCugatenc\nL’alcaldessa i alcaldable per Junts per Sant Cugat explica la seva proposta política i les declaracions que ha fet durant la campanya electoral en l’onzena i darrera de les entrevistes a candidats i candidates a les eleccions municipals. Carmela Fortuny ha fet del model de ciutat la principal reivindicació de la candidatura que encapçala i demana explícitament un pacte amb ERC-MES mentre fa evidents les diferències programàtiques amb la CUP-PC.\nTambé hem demanat a cinc entitats (Senglar Cultural, Sindicat de Llogaters, Plataforma de Pensionistes, Dissidència Sònica i Plataforma Animalista) que plantegessin preguntes als candidats. Les trobaràs unificades en el primer vídeo d’aquest article. Al final de l’entrevista escrita trobaràs el vídeo de la conversa completa.\n– Com ha estat el pas de CiU a Junts per Sant Cugat?\n– Estem en un moment que se’ns demana fer una política una mica diferent. Arriba d’una manera generosa de PDECAT perquè em van encarregar que jo com a alcaldable preparés una llista amb independents, amb gent amb estima per la ciutat, de diferents sectors, edats i compromesa pel país. 19 persones són independents.\n– Per què Eloi Rovira, president del PDECAT, no és fins el número 7?\n– Les coses han de ser autèntiques. Els primers números de la llista havien de tenir un toc de renovació –jo mateixa és la primera vegada que em presento com a alcaldessa– en equilibri amb la demostració de bona gestió, com és el cas de Cristina Paraira i Eloi Rovira, que estan en lloc per sortir. S’ha de triar i ser conseqüent.\n– Quina expectativa teniu?\n– Podem guanyar les eleccions i encara que no poguéssim governar s’ha d’obrir el govern en els projectes de ciutat en què es pot sumar. Sempre he dit que això és un pacte amb ERC-MES.\n– Prioritzen el pacte de les esquerres.\n– Ho han dit clar. Des de l’inici he intentat que ERC-MES entrés a govern. Quan vaig tenir l’oportunitat de ser alcaldessa els hi ho vaig proposar però ens van dir que volien ser una alternativa al govern. Ho respecto però continuo sent fidel als meus pensaments i al que la gent ens demana, unitat.\n– En diversos actes has criticat la CUP-PC com el partit que posa en risc el model de ciutat. És una estratègia perquè ERC-MES vingui amb vosaltres i no amb ells?\n– Advertim la gent del que pot passar a Sant Cugat. Nosaltres volem preservar el model de ciutat i afrontar els reptes. El model porta en evolució 32 anys de govern, ara en un moment molt més actualitzat i més transversal. El nostre model està totalment en contraposició amb el projecte polític de la CUP-PC. Quan ens diuen que volen ajuntar-se tots per fer-nos fora entenc que la CUP-PC pot entrar al govern. Nosaltres volem mantenir impostos, ells volen pujar-los; nosaltres parlem de model seguretat, ells en tenen un totalment antagònic; nosaltres apostem per la col·laboració publicoprivada per tenir un bon servei públic, ells parlen de municipalitzar-ho tot...\nNo és una crítica a la CUP-PC. Crec que hem estat molt dialogants i hi ha hagut aspectes en què ens hem pogut posar d’acord. En el concepte més general de com gestionar una ciutat són maneres de fer contraposades.\n– Tot apunta que el creixement fort el tindrà ERC-MES i no tant la CUP-PC. Per què no et fixes més en els primers?\n– Amb ERC-MES estem condemnats a entendre’ns. Sempre explico que tot i que la CUP-PC segurament no serà la força més votada el que està clar és que quan parlen d’ajuntar-se ells hi seran al govern. Trontollen els models.\n– Heu tingut tres pactes d’estabilitat pressupostària amb ERC-MES, que tot i que també ha pactat aquest mandat ho ha fet amb reticències per incompliments dels primers.\n– És la seva visió. Si es revisen els acords, s’han complert moltíssimes coses. En aquest darrer acords hi ha hagut molt seguiment i acció conjunta.\n– Va ser un error pactar amb el PSC?\n– Per a l’estabilitat de la ciutat va ser bo. En el moment que hi havia un 155, el PSC havia de sortir. Així va succeir.\n– El PDECAT et va fer l’encàrrec de fer una llista transversal també a nivell de partits però no ho has aconseguit. Què ha passat?\n– Nosaltres ho hem volgut i els altres ens han dit que no. Ho hem treballat de la mà de l’ANC, que es posiciona de cara a la unitat. Quan no l’he trobat, he buscat la unitat des de les persones.\n– Com heu gestionat l’afer de Demòcrates, que inicialment va dir que se sumava a Junts per Sant Cugat però com a nivell nacional van decidir participar a Primàries se’n van despenjar?\n– Hi va haver un inici en què semblava que podíem anar junts. Després ha estat un tema intern que respecto. Tinc clar que tenim una persona molt vàlida com Carles Brugarolas, que volia tenir a l’equip. Va decidir fer un pas endavant per donar suport a Junts per Sant Cugat. Estic segura que moltes persones de Demòcrates que donen suport a la candidatura ens faran suport.\n– Està de número 11, just el nombre de regidors que vau aconseguir el 2015.\n– Seria un molt bon resultat i per això estratègicament està el número 11.\n– Parlem de programa. Quan heu defensat el model de ciutat heu dit que cal tenir en compte la proximitat, la modernitat i el progrés. Què hi ha darrere de l’eslògan?\n– Perquè una ciutat evolucioni has de tenir clara la proximitat, és a dir, que l’equip de govern ha de ser al carrer i escoltar moltíssim. Ho he fet des del minut zero. El divendres comentava amb l’equip la quantitat de reunions i actes que hem fet, impressionant! Per tant, avançarem si som propers, escoltem la gent i tenim en compte les seves reivindicacions.\nSobre la modernitat, m’agrada dir que Sant Cugat pot parlar de tu a tu amb qualsevol ciutat europea. Aquesta modernitat la conformen empreses, entitats i la gent que hi viu. També cal tenir en ment el progrés i la sostenibilitat. Per això poso en valor les empreses que han decidit instal·lar-se a Sant Cugat i quedar-s’hi. Les empreses són progrés i prosperitat amb què fer bones polítiques socials. Si apostes perquè les empreses arribin hi haurà ingressos i llocs de treball. Hem de garantir que els llocs de treball siguin de qualitat, amb bons salaris i dignes.\n– Reivindiques les tres alcaldies precedents però alhora són molt criticades pels indicis de corrupció: Boehringer i Can Mates en temps d’Aymerich, cas Palau i PAV3 en el de Recoder i finalment Conesa, qui va haver de fer front a diversos indicis d’anys precedents anunciant una denúncia contra Convergència que mai s’ha fet...\n– Fixa’t que parlen d’això sense que hi hagi cap tècnic ni polític investigat. Si tenen tan clar que algun dels alcaldes han fet alguna cosa malament, que vagin als jutjats. Seré la primera que denunciaré un cas de corrupció. És un relat del 3% i la corrupció que fa un flac favor a la ciutat. Fan un flac favor als veïns i les veïnes. Els dic que en lloc de parlar d’això, del que no hi ha res demostrat, parlem de ciutat, habitatge, seguretat... I sí, em sento fidel al projecte d’aquests 32 anys. La gent ens ha votat.\n– Bé, sí hi ha una sentència del cas Palau que afecta Sant Cugat.\n– No hi ha cap polític ni tècnic del govern imputat, citat o jutjat.\n– L’Ajuntament pot fer alguna cosa per no trobar-se en una situació com aquesta?\n– Ha de fer tot el possible perquè hi hagi un bon sistema de transparència i de correcció administrativa i en l’adjudicació. Hem fet la feina però en transparència sempre es pot fer millor, és un dels meus objectius. Hi ha un organisme que s’encarrega de fer auditories sobre transparència i complim un 94%. Volem arribar al 100%.\nS’ha de tenir en compte que en les adjudicacions hi participa l’oposició i, per tant, hi són copartícips. També vull recordar que els polítics no adjudiquem ni fem els plecs de clàusules, el que hem de fer és garantir que el sistema estigui ben regulat. Hi ha molts ajuntaments que fan bé la feina.\n– Vau decidir fer una auditoria de diversos contractes en dubte tot i que la vau haver d’aturar.\n– M’agrada que diguin que va ser una decisió col·lectiva, encara que algú dugui que no.\n– No poso en dubte que va ser una decisió col·lectiva.\n– Però alguns partits de l’oposició sí.\n– D’acord, per què encara no s’ha fet l’auditoria? Quin és el calendari?\n– Ja he fet el decret per iniciar la licitació. Per tant, és un procés que no s’ha aturat. No sé el calendari exacta però potser en uns dos mesos sabem alguna cosa.\n– Als actes has apuntat quatre grans reptes: habitatge, seguretat, mobilitat i medi ambient. Comencem per habitatge. Què es pot fer per incidir al preu de mercat a una ciutat a la qual només li queda un creixement?\n– Es pot fer el que hem fet durant els 30 anys de Promusa, construir de manera decidida més habitatges de protecció oficial reorientant-los cap al lloguer. No em poso la medalla d’haver estat els idearis d’això. Hi ha hagut grups polítics que han insistit en fer més lloguer i crec que en això es basa la bona política, en arribar a consensos. Al programa portem una planificació de gairebé 700 habitatges nous. És al Pla d’Acció de Promusa 2030.\nHem d’aplicar de manera ferma la modificació urbanística perquè les promocions en sòl urbà consolidat tinguin una reserva del 30% per habitatge assequible. Com bé saps, a Sant Cugat no obliguem sinó que induïm perquè hi ha el risc que si s’obliga després haguem d’indemnitzar amb els diners de tots i de totes.\nTambé és important avançar amb altres mesures d’accés a l’habitatge com el cohabitatge i la creació de cooperatives. Ja ho hem iniciat a Mira-sol i ja tenim dos espais més reservats. S’han de tenir en compte els ajuts a la pobresa energètica, al lloguer, a la hipoteca... Hem d’aconseguir que la gent pugui mantenir l’habitatge amb una bossa de diners de contingència per als serveis socials.\n– Només és qüestió de diners o cal alguna millora més als serveis socials?\n– L’atenció ha de ser més transversal. No tots els casos els hi arriben. Fem una aposta perquè l’Oficina Local de l’Habitatge agafi una mirada més transversal. Ho hem treballat de la mà del Sindicat de Llogateres. Hi ha recorregut per fer-ho millor i amb vincle amb els serveis.\n– Té sentit preveure un darrer creixement a Can Mates i Can Fontanals mentre estem pendents de Torre Negra, que pot tenir alguna sentència que ens obligui a indemnitzar o fer permutes de terrenys?\n– Sí, té tot el sentit. Ens mantenim ferms en la preservació de Torre Negra tot i les pressions. Malauradament s’ha trencat el consens polític i la ciutadania ho ha de saber. També té tot el sentit que creixem cap a la part nord, de forma gradual i no només d’habitatge, combinat amb empresa, equipaments i espai verd. Aquest creixement serà el tancament de la ciutat i, a més, hi haurà una reserva del 50% per fer habitatge protegit. Volem passar de l’1,47% d’habitatge protegit al 5%.\n– Així i tot és molt poc.\n– Sí. Podem mostrar-nos satisfets per ser dels municipis amb més habitatge protegit però no és suficient i som a anys llum de ciutats europees. Hem de ser realistes perquè el punt de partida és baix arreu de l’Àrea Metropolitana. La solució a la problemàtica de l’habitatge no és només dels ajuntaments. És un tema que hem de treballar amb altres administracions i amb una política conjunta de l’AMB.\n– Repassem mesures d’habitatge presses aquest mandat. Hi ha grups que diuen que ja no es compleix el Pla d’Acció de Promusa 2030.\n– Hi ha una junta de Promusa i les reunions activades. Com en qualsevol política hi ha coses que s’han de flexibilitzar. Allò important és que construïm i entreguem claus. La projecció del número global no és una altra que arribar al 5% i als 700 pisos nous. Estic en desacord amb la crítica, la demostració és l’entrega de claus de la promoció de Rius i Taulet i l’inici d’obres a Benet Moixó.\n– L’índex de referència del preu del lloguer pot servir d’alguna cosa a nivell municipal?\n– Tot suma. No és l’única part que pot ajudar.\n– Com ho pot fer? Bonificar, sancionar..?\n– Hi ha qui diu que ha de ser obligatori i qui diu que no podem limitar tant el lloguer. Jo sempre dic que no hi ha una única solució a la problemàtica de l’habitatge sinó que s’han de buscar accions múltiples.\n– Creus que han funcionat l’Observatori Social de l’Habitatge i la Taula Local d’Habitatge?\n– La Taula sí. L’Observatori l’hauríem pogut fer millor.\n– Convocar i donar la informació quan tocava. Espero que això no sigui el titular perquè t’he dit moltes més coses sobre habitatge però crec que com a polítics hem de reconèixer que hi ha aspectes que haurien pogut tenir un impuls diferents.\n– La taula dius que sí va funcionar. El Sindicat de Llogaters es va aixecar...\n– Són crítics i és el seu paper. Si ens mirem les dades, el número de desnonaments, les persones que hem pogut reallotjar, el treball dels equips tècnics... crec que ens dirien que tan malament no ho hem fet.\n– Hi ha qui crida a canviar Promusa a nivell d’organització, de previsió de promocions... En les darreres setmanes hem tingut el cas del pis del fill del gerent. S’ha de canviar alguna cosa a Promusa?\n– Crec que la filla del gerent va a la llista de la CUP-PC. Oi que sí?\n– Sí, però què vol dir això?\n– Només fan que reprovar i criticar el gerent. També treuen en un moment que no toca, molt electoralista, que un pis es va adjudicar al seu fill quan tot es va fer correctament, tenim un informe que així ho avala. Que la CUP-PC accepti a les seves llistes la filla d’un gerent quan el critica no em quadra. Tampoc vull que aquest sigui el titular [Riu].\n– [Riu] Dona, vas marcant-me què he de titular...\n– Faig broma, ja posaràs els titulars que creguis perquè ets molt bon periodista però és important fer la reflexió. Jo estic orgullosa de Promusa perquè hem fet molt habitatge públic i els índex de referència ho avalen. Encara ho podem fer millor. Per això el Pla 2030, la reorientació cap al lloguer i cap a altres fórmules com el cohabitatge i les cooperatives.\n– Sobre el fill del gerent. Després d’haver parlat amb tots els candidats puc dic que la CUP-PC no m’ha dit res al respecte. Qui més ha insistit ha estat Ciutadans.\n– Doncs no sé... Quin projecte tenen?\n– Això sí és el titular de la seva entrevista. Diuen que no tenen clara la gestió a Promusa i que, si cal, la tancaran.\n– Doncs si governen que ho facin. Jo si governo la reforçaré.\n– Seguretat. Què ha passat perquè ara tinguem menys agents que a principi de mandat?\n– Va ser de les primeres coses que em vaig trobar sobre la taula quan vaig ser alcaldessa. El 2018 va ser un moment molt crític. Vam aplicar de manera ràpida una triple estratègia de coordinació entre Mossos i Policia Local compartint unitats, reunions..., de la necessària proximitat amb els veïns amb reunions, mesures d’autoprotecció i grups de Whatsapp... i també la tecnologia. No es pot parlar només d’una de les tres variables. Tot i que no tenim assignats de manera continuada més Mossos d’Esquadra en tenim de manera puntual per atendre la situació de robatoris. Això ens ha permès reduir en un 50% els robatoris. De totes maneres les respostes han de ser plurals.\n– Cal augmentar el nombre d’agents?\n– Cal fer-ho de manera progressiva perquè la nostra ciutat també creix en habitants i necessitats de seguretat. No només en termes de robatoris: les dones ens volem sentir segures, la via pública ha de ser segura, els nostres nanos han de créixer amb una prevenció i bon coneixement de la seguretat vial... Hem format 4.300 alumnes en un any. Tenir més efectius no vol dir tenir menys robatoris però és evident que els efectius s’han d’incrementar.\n– Què aportaria una nova comissaria com la que proposeu?\n– Bé, el que volem es traslladar l’actual al costat de la dels Mossos. Així la coordinació també seria en la ubicació. Es podria reservar una part del terreny per als esperats, desitjats i necessaris jutjats. Això ens permetria fer un moviment d’equipaments que ens permetin apropar els serveis socials a la ciutadania portant-los a l’actual comissaria. Alhora, la Casa Mònaco permetria oxigenar l’Escola d’Art.\n– Resposta tecnològica: càmeres, drons, robot...\n– Bé, el robot és una prova pilot.\n– Que ha despertat controvèrsia entre interès i crítiques.\n– Les crítiques són bones també. No és l’única variable. La tecnologia és múltiple i així ens ho diuen els experts. Des de les apps fins a les càmeres intel·ligents amb un bon centre de control que permet detectar moviments estranys en un territori. Les noves tecnologies en han d’ajudar a vigilar. Els drons són necessaris perquè tenim lladres que s’amaguen als boscos. El robot ara per ara és com a complement i hem de veure com el podem aplicar per ajudar al patrullatge.\n– Hi ha qui parla de densificar, posar comerços en zones poc denses... Què penses de les mesures no policials ni tecnològiques que han sortit al debat polític?\n– No fa gaire vam aprovar una moció que parlava dels camins segurs. Justament ara hi treballem. Hem de millorar la il·luminació, la vegetació, l’arbrat... Es pot millorar la percepció de seguretat. També hi crec en aquestes altres mesures.\n– No són policies ni han passat per l’Escola de Policia però els agents cívics i figures com la del sereno poden ajudar?\n– Moltíssim. Els agents cívics van començar com a plans d’ocupació i ara ja els tenim integrats a la plantilla de l’Ajuntament. Aquest mandat haurem de veure fins on poden arribar aquests agents cívics. La seguretat també va molt vinculada als cossos de voluntaris que ens ajuden en el dia a dia. Vull posar en valor l’ADF, Protecció Civil, Creu Roja, Bombers...\n– Mobilitat. Àrea verda, vermella i blava, carrils bici i debat de l’hipòdrom, fi del contracte de l’autobús urbà... Cap on hem d’avançar perquè tot això sigui coherent?\n– Hem d’avançar cap a una mobilitat sostenible. Vull que a Sant Cugat s’hi respiri bé, no hi hagi contaminació, que l’entorn estigui més pensat per a les persones i no per al cotxe... trobant l’equilibri necessari perquè de tant en tant hem d’accedir a la mobilitat menys sostenible. Per tant, tot això ho hem de tenir en compte amb una aposta valenta per la mobilitat sostenible, que té molts factors.\nHem de ser capaços de tenir una xarxa d’autobusos amb la freqüència adaptada a les necessitats de la ciutat, com hem fet amb el transport a demanda que hem implantat a Can Barata, a les Planes i a la Floresta.\n– Fas pròpia la proposta de la Plataforma pel Transport Públic?\n– L’hem treballat conjuntament a la taula de mobilitat. Hem avançat en molts temes i també hem d’instar, com també fem amb la Plataforma de Pensionistes amb la petició de tenir l’hospital de referència a Sant Cugat, la nova residència de la gent gran... En quant a mobilitat hi ha la proposta d’una tarifa de pensionsites entre estacions i també per anar a l’hospital a Terrassa. Hi treballem amb l’Autoritat de Transport.\n– Medi ambient. Com es pot ser més sostenible en una ciutat extensa i amb reptes de mobilitat importants?\n– El primer que faré és declarar Sant Cugat ciutat en emergència climàtica. Treballem molts aspectes: residus, qualitat de l’aire, mobilitat... S’ha d’escoltar els nois i noies dels Fridays for future. Som una ciutat preparada per ser pionera. L’emergència climàtica ens obligarà a treballar amb més intensitat.\n– La Plataforma de Pensionistes té un llistat de reivindicacions locals. L’assumiu?\n– I tant! Amb molta feina i reflexió han tirat endavant moltes propostes que espero que no es polititzin.\n– Eix nacional. Sant Cugat per la Independència - Primàries Catalunya diu que la resta de partits independentistes no prioritzen aquest eix i a la pràctica actueu com si fóssiu autonomistes.\n– Els respecto però la gent de Primàries s’ha equivocat una mica. És un tema que va sorgir de l’ANC i a Sant Cugat des del primer moment la gent de l’ANC va dir que ja hi havia garantida una majoria sobiranista. Per tant, no es plantejaven les primàries. En paral·lel van sorgir unes altres primàries. Crec que s’han equivocat però ho veurem el diumenge.\n– Nivell territorial. A la Floresta hi ha una plataforma que vol un Consell del Poble com a camí a una EMD. Com ho veieu?\n– Ho han de triar ells. Si hi ha una plataforma i la gent de la Floresta ho vota en positiu, buscarem els mecanismes de tenir un bon veïnatge. No estic a favor ni en contra.\n– Veieu bé el camí que proposen de fer una consulta?\n– I tant!\n– La comissió de Bellaterra ha recollit un 60% de signatures. M’he reunit amb ells i els he dit el mateix que amb la Floresta: són ells els que han de triar. Bellaterra es comporta molt al costat de Sant Cugat. És una decisió que ha de passar pel Ple de Cerdanyola, que crec que votarà que no. Després haurà de parlar la Generalitat.\n– La Generalitat demana el posicionament de totes les parts afectades. L’Ajuntament dirà que amb les signatures recollides i si no hi ha cap problema tècnic endavant?\n– A mi m’agradaria que qui digués que sí fos el mateix Ajuntament de Cerdanyola. Jo els hi dic que la meva aposta és atendre la voluntat de la gent. Si això es tirés endavant hauríem de tirar endavant un conveni perquè la gent de Sant Cugat no quedés perjudicada.\n– Estan en una fase molt incipient. Però m’agrada perquè tothom vol venir a Sant Cugat, per alguna cosa serà!\n– Coneixes el document de 15 mesures per al foment de l’economia social i solidària als municipis que ha fet la Xarxa d’Economia Solidària a nivell nacional?\n– Sí però no puc parlar dels detalls perquè no els recordo.\n– En quant a la gestió dels serveis bàsics, com l’aigua, proposen la gestió pública amb participació comunitària. Com ho veieu?\n– Crec que en l’aigua hem de treballar per un abastament que permeti bon preu i qualitat. Si això passa per la fórmula que dius, perfecte; si ha de ser participació publicoprivada, també. El que passa és que les experiències de municipalització no estan funcionant bé. Jo opto per un bon plec de clàusules en què com a Ajuntament puguem insistir.\n– Per què no hem tingut l’estudi a temps i hem hagut de fer una mena de pròrroga?\n– Ha estat un tema complicat perquè l’AMB ens havia d’ajudar molt però no hem tingut els resultats d’assessorament esperat. Hem pogut fer la pròrroga de dos anys. A més, hem tingut moltes millores respecte l’inici del contracte l’any 74 i la gent ho ha de saber. Hi ha hagut inversions, feina... En aquests dos anys podrem definir el camí per arribar a l’objectiu de tenir la millor aigua al millor preu.\n– Acabem parlant de pactes. Si fos necessari, al marge d’ERC-MES, amb qui pactaríeu?\n– No vull posar noms perquè nosaltres tenim bones sensacions en els darrers dies de campanya. La gent de Sant Cugat valorarà el model de ciutat, la proximitat de la candidata... Només he tingut 10 mesos per fer d’alcaldessa i he pogut fer molta feina. Tinc projecte, llegat i equip. Com a candidata sóc una persona de diàleg i consens. Per tant, pactarem amb aquells que s’estimin el model de ciutat i que no vulguin atacar la nostra llengua, els drets de les dones i els drets i llibertats.


Carles Santos, el so de la llibertat | Mar Fontana Peitiví\nFoto de Carles Santos per Carles Santos, amb la col·laboració tècnica de Difo’s.\nAntiheroi, revolucionari, provocador, geni. Són alguns dels noms i adjectius que s’han fet servir a l’hora de descriure la figura de Carles Santos. En el fons, tots es rendeixen a una única evidència: es tracta de l’obra i la personalitat d’un músic que no deixa a ningú indiferent. És difícil, doncs, d’encabir dins els paràmetres establerts. No li cal. És Carles Santos i punt.\nCarles Santos i Ventura (Onada Edicions), el llibre a cura de l’escriptora, poeta i periodista Alícia Coscollano i Masip, fidel seguidora, està dividit en tres seqüències, a manera de capítols principals, i complementat amb un annex fotogràfic, una dotzena d’imatges que parlen tant per si mateixes que no els cal ni peu de pàgina.\nLa primera seqüència abraça des del naixement de l’artista fins a la sorprenent experiència que li brindà el servei militar. Carles Santos, un marrec que, amb només quatre anys, no parlava, però que, en canvi, era del tot capaç d’interpretar una sonata del seu admirat Beethoven; un noi que veié com una insignificant oliva farcida d’anxova marcaria per sempre la relació amb el seu pare; un home envaït per la solitud als carrers d’una Barcelona, al seu torn, envaïda per l’estraperlo; però, també, un jove músic enlluernat per la llum i la desimboltura parisenques, capaces de redreçar una existència fins aleshores massa ombrívola. Situacions que, indirectament, però voluntària, anaren creant i engrandint una personalitat i un talent peculiars, una ment on les neurones ballen al so d’una música molt particular.\nLa segona seqüència obre la porta a esdeveniments que segueixen incrementant l‘interès: la “perillosa” amistat amb Joan Brossa o l’entranyable reacció d’un pare per fer desaparèixer, literalment, una crítica desfavorable sobre el concert irregular del seu fill, en són alguns exemples. Escenes que descriuen els intents fallits de perdre de vista el seu inseparable piano i les experiències viscudes a l’altra banda de l’Atlàntic sota l’empara del grup artístic “Catalan Power” ens ajuden a copsar, una mica més, la manera de pensar i de fer de l’artista, del qual, per cert, se’ns revela el segell d’identitat.\nA la tercera seqüència, Carles Santos és retratat amb tota la seva integritat. Des de la seva aposta conscient per l’apostasia fins a la seva innegable poètica de la perversió i el seu ús recurrent de la simbologia sexual. Un breu apunt sobre les composicions i els muntatges de Carles Santos fins a l’actualitat completa aquesta tercera part del llibre.\nLa seva condició d’home lliure l’ajuda a avançar-se als esdeveniments, a pensar en aquella mena de coses que és molt millor no deixar en mans de l’atzar: “En finalitzar l’audició, Santos llançava un desafiament al públic. Es tractava d’escoltar tres peces, tres propostes per a un funeral: el seu. El mag de les avantguardes entrava en joc i ens proposava escollir entre Autoretrat, del mateix Santos, Caligaverunt, de Tomás Luis de Victoria, i Crucifixus, de Bach.”\nEl llenguatge com a element alliberador, la necessitat de silenci i l’omnipresència de la música són alguns dels preceptes que Carles Santos ha portat fins a les últimes i meravelloses conseqüències. Tal com preferia concloure el mateix Santos, però, es tracta d’un llibre normal d’un músic normal. Doncs exactament això. Excepcional.\nAlícia Coscollano i Masip Carles Santos Mar Fontana\nDaniel Justribó el 12 octubre 2015 a les 11:14 ha dit:\nRecordo que vaig descobrir al Carles Santos en una exposició el al CCCB que es deia ‘Alter Músiques Natives’ del 1995. L’experimentació vocal del ‘To-ca-ti-co-to-ca-ta’ em va impressionar molt i aleshores no hi havia gaire fonts per saber-ne més. Ara al YouTube tot és molt fàcil: https://www.youtube.com/watch?v=fGCisW5y_pU. Un bon llibre, doncs, per endinsar-se en aquesta figura.


Educació estudiarà crear un institut-escola a Sant Llorenç de Morunys\nL'Escola Vall de Lord de Sant Llorenç de Morunys té 76 alumnes d'infantil i primària i l'institut compta amb 28 alumnes de primer i segon d'ESO.\nEl conseller d'Educació, Josep Bargalló, ha afirmat que el departament estudiarà la possibilitat que l'Escola Vall de Lord, situada a Sant Llorenç de Morunys (Lleida), i l'institut de la localitat es fusionin en un institut-escola.\nEl titular d'Educació ha contestat així a una petició formulada per l'ajuntament i els dos centres durant la visita que ha realitzat aquest matí a dos centres educatius, ha informat Educació.\nBargalló ha afegit que, "d'entrada, hi ha molts dels condicionants per poder ser institut-escola," però "encara falta per exemple el projecte educatiu que no ha estat lliurat".\nEl conseller ha assenyalat que els dos centres "disposen d'espais i iniciatives comunes, cosa que facilita la fusió", de manera que "si hi ha un projecte educatiu sòlid, informes d'inspecció que ho avalin i el compromís de l'entorn de participar", la fusió "és un pas fàcil, ja que té uns condicionants previs" amb els que altres centres "no compten".\nL'Escola Vall de Lord de Sant Llorenç de Morunys té 76 alumnes d'infantil i primària i l'institut compta amb 28 alumnes de primer i segon d'ESO, segons el departament d'Educació.\nDesprés d'aquesta visita, Josep Bargalló s'ha desplaçat a Cardona, on ha visitat l'Escola Mare de Déu del Patrocini, un centre amb 152 alumnes de P3 a 6è de primària i s'ha reunit amb l'equip directiu.\nDesprés, Bargalló ha visitat les instal·lacions de l'Escola rural Joan de Palà-ZER el Cardener, que té 45 alumnes matriculats.