Miquel Mateu, un dels més grans exponents del franquisme català (Part II) Miquel Mateu, un dels més grans exponents del franquisme català (Part II)\nL’alcalde Mateu i Pla, a l’esquerra de Franco, a Barcelona el 30 de gener de 1942, per celebrar el tercer aniversari de l’entrada a la ciutat.\nPer Jordi Vives i Faig\nEl 26 de gener de 1939 les tropes franquistes entraven a la ciutat de Barcelona. L’endemà mateix Miquel Mateu seria nomenat alcalde de la ciutat (càrrec que ocuparia fins l’any 1945). Abans de continuar la introducció m’agradaria obrir un parèntesi. Els governadors civils van ser els encarregats arreu del territori d’elegir els alcaldes i les comissions gestores. No obstant això, el nomenament de les alcaldies tant de Madrid com de Barcelona de forma extraordinària, pel fet de ser les ciutats més importants i conflictives, van escapar a la voluntat dels governadors. Va ser Franco per orde directe que va elegir una persona d’absoluta confiança. Aquest fet ens ajuda a ressituar-lo i identificar, d’entrada, que no estem parlant d’un col·laborador qualsevol. Reprenem el fil. Aquell canvi pel qual havia lluitat Miquel i que vam veure en la primera part, es posaria en pràctica, realment, un cop finida la guerra. Paral·lelament a la significació i les activitats que desenvolupà durant la seva primera etapa com a participant orgànic del règim a l’alcaldia de Barcelona, ponderarem aspectes com la implantació d’aquest règim, amb el consegüent desplegament del projecte, la posició que ocupà la burgesia i la relació d’aquesta vers el teixit social.\nLa instauració del franquisme a Catalunya vindrà donada per la creació d’estructures (jeràrquiques), a partir del final de l’ocupació del Principat l’any 1939. Es forjà un nou marc legal, unes noves institucions i s’efectuà“la prohibició de la totalitat de les organitzacions socials – polítiques, sindicals, culturals, etc. – i la temptativa, en bona part reeixida, de destruir les considerades contràries al “Movimiento Nacional” segons expliquen Molinero i Ysàs. En el cas dels ajuntaments de l’època hem de precisar que “[…] foren concebuts més com a ens administratius dependents dels organismes centrals de l’Estat que com a entitats pròpiament polítiques, estigueren mancats de recursos, amb moltes competències assumides […]”,com avança Huertas. Tal cosa propiciarà la confrontació d’entrada amb el governador civil González Oliveros abocat a les tesis purament feixistes que xocaven amb les idees monàrquiques i reformistes que tenia Mateu de rerefons. A això se li ha de sumar el fet que aquest volgués constantment acotar les accions de Mateu intentant relegar-lo a una posició subalterna. En canvi amb Correa (el següent governador) va tenir una molt bona relació, degut a l’autonomia que va donar a industrials i financers dins un espai tutelat, facilitant-li també l’aplicació de les seves polítiques.\nAquestes estructures a nivell municipal pretenien esborrar el passat més recent i implantar uns nous patrons, sobretot, ideològics. Més enllà d’això sols es podrà parlar de repressió. Una atribució específica que tindran els ajuntaments serà la de depurar l’administració pública i vigilar la ciutadania. Barcelona serà el cas més preeminent amb un inventari d’aquestes pràctiques més extens que qualsevol altra ciutat tant en quantitat com pràcticament també en densitat. Soriano testifica que “Les primeres mesures que va prendre l’Ajuntament foren readmetre […] els que havien estat acomiadats per l’Ajuntament republicà a partir del juliol del 1936, fer cessar els funcionaris que havien ingressat a partir d’aquesta data i obrir expedient de depuració a tots aquells que havien entrat amb anterioritat a la data i que posteriorment havien continuat prestant els seus serveis.” Cal superar la visió que els ajuntaments no executaven perquè això era una competència militar, ja que aquests hi intervenien en altres vessants i nivells.\nDescoberta d’una placa commemorativa de la victòria franquista a l’Ajuntament de Barcelona. D’esquerra a dreta. Miguel de los Santos Díaz de Gómara (adminsitrador de la diòcesi de Barcelona). Miquel Mateu i Pla, Eliseo Álvarez Arenas (general en cap de les forces d’ocupació) i Josep M. Milà i Camps (president de la Diputació de Barcelona i comte de Montseny). 19 de maig de 1939. Branguli, Arxiu Nacional de Catalunya.\nHem de posar el punt de mira més enllà de la “[…] transformació del nomenclàtor urbà […], la reelaboració del calendari i de la litúrgia de celebracions i festes ciutadanes, els usos i costums de la pràctica pública institucional foren les seves activitats més visibles, però no pas les fonamentals.” Com ens relata Marín en aquesta cita; s’acostuma a donar molta importància a la cara pública dels ajuntaments i això comporta que sigui complicat de definir l’actuació concreta del personal polític. Participarà de les tasques de reconstrucció, dels projectes urbanístics i l’ordenació de la ciutat, emprenent grans obres públiques; això li suposarà una oportunitat per treure’n benefici. Trobarem casos com l’ordre de demolició del Palau de Belles Arts perquè les seves empreses n’aprofitessin el ferro. Mateu aspirava a alguna cosa més que reconstruir la ciutat, cosa que es veurà amb la gestió del pressupost general i les finances. Intentarà utilitzar les seves influències, saltant-se la jerarquia, per tal d’obtenir els crèdits i marges de maniobra suficients per garantir el finançament que les seves ambicions reclamaven, batallant amb molts organismes i augmentant la recaptació municipal.\nPel que fa referència a l’activitat social, es dedicava a celebrar banquets i participava d’actes ostentosos amb la burgesia mentre hi havia restriccions, racionament i la beneficència arribava a límits inhumans. A nivell cultural veurem que aplicarà els criteris franquistes i acabarà transformant la cultura de Barcelona a imatge i semblança de la cultura oficial del franquisme. Esborrarà i substituirà la identitat catalana en base a la construcció de la identitat local i potenciant en aquest cas el conegut com a “barcelonismo”, i efectuarà també una reorganització a nivell artístic i històric realitzant una depuració específica d’aquests espais.\nHeinrich Himmler en un primer pla i Miquel Mateu a darrere en la seva visita a Montserrat.\nNo podem oblidar que des de la seva entrada va donar cobertura a la internacionalització que alguns elements del règim com el mateix González Oliveros o Serrano Suñer van voler donar a la ciutat. Barcelona intentarà esdevenir un enclavament del feixisme durant els primers anys després de la guerra. Per exemple, quan Ciano (ministre d’assumptes exteriors de la Itàlia feixista) va visitar Barcelona, ell expressament demanarà que s’engalanessin els balcons amb domassos i banderes espanyoles. Cal afegir que poc abans havia enviat missatge de gratitud, personalment a Mussolini, pel suport durant la guerra. L’altra gran visita va ser la de Heinrich Himmler (mà dreta de Hitler i cap de les Schutzstaffel, més conegudes com a SS). En aquest cas – entre d’altres anècdotes de la visita – va fer decorar la ciutat amb multitud de banderes amb la creu gammada. Cal tornar a matisar que ell no ideà els actes, sinó que simplement es dedicà a organitzar-los en la mesura que era l’alcalde de la ciutat. Pel que fa a afers ideològics interns – Mateu continuarà al capdavant de la gestora el 1942 quan es renovin alguns dels regidors i es faci patent l’entrada de la línia dura de la falange amb l’ingrés dels seus màxims exponents. Aquí podem recuperar la tesi exposada a l’anterior article sobre la seva naturalesa camaleònica. Si bé com dèiem abans, tenia conflictes amb els sectors més totalitaris del règim perquè no era partidari de les polítiques d’índole més estrictament feixista, va seguir les seves directrius i va ser un executor d’alt rang.\nA nivell de repressió hem d’anar amb peus de plom – com he explicat anteriorment -, per tal de valorar la responsabilitat de Mateu. S’ha d’entendre que les comissions depuradores demanaven informes als alcaldes, però tenint en compte la dimensió de Barcelona, aquesta feina era duta a terme per càrrecs intermedis de l’administració municipal. Tanmateix, s’ha de reconèixer que la seva responsabilitat política, en tan que màxima autoritat de la ciutat, és total i absoluta. Trobem casos, però, en els quals es personificarà, durant el període que ell va ser alcalde. No sempre tindrà la mateixa actitud. En alguns casos, ja sigui per tornar possiblement un favor, com per ajudar antics amics, s’intercedirà favorablement; serà el cas d’Eusebi Bertrand, en el qual, a diferència de les declaracions de la resta d’agents addictes al règim, ell intervindrà favorablement. Vell company de la burgesia catalana i membre de la Lliga Regionalista, el presentà com una persona d’ordre netejant-li de l’expedient les accions d’estraperlo i desentesa durant el conflicte bèl·lic. En canvi tindrà una actitud diametralment diferent en d’altres informes, que segons Vilanova, feia amb desdeny. Un dels exemples el trobarem vers els seus predecessors en el càrrec d’alcalde: aquests eren Carles Pi i Sunyer i Hilari Salvadó i Castell (alcaldes per ERC durant la II República), els quals van ser perjudicats solament amb sancions econòmiques al romandre a l’exili.\nPer sintetitzar la seva tasca com a alcalde trobo que Riera, autor del millor estudi sobre els catalans franquistes, ho resumeix molt bé: “Aportó sentido de organización y una falta absoluta de escrúpulos a la hora de hacer limpieza política, tanto de los rastros del catalán institucional como de los funcionarios sospechosos de veleidades a favor de la República y/o de la Generalitat.”\nDe Barcelona, normalment es recorda a Porcioles, com a alcalde, pels més de 15 anys que va exercir el càrrec i per ser també dels darrers de la dictadura. No obstant això, Salgado-Araujo – cosí de Franco – ens explica que segons Franco seria difícil trobar un alcalde amb tan bona relació amb la Falange (membre i home dur de FET JONS); amb unes excel·lents aptituds en tots els sentits i, sobretot, que a nivell administratiu tingués l’energia de Miquel Mateu. Com encaixa que Mateu fóra tan ben vist per Franco si hem pogut constatar els conflictes i les desavinences amb membres del règim? Podríem afegir també fets controvertits com la permissió d’actes culturals en la clandestinitat, entre d’altres, però sobretot la seva proximitat a la conxorxa reformista de caire monàrquic en aquells primers anys del règim; especialment quan serà ambaixador a París del 1945 al 1947 (fets que tractarem més detingudament en el següent article). Per tot això, dins el règim se’l veurà com un oportunista.\nCom comprendre-ho, doncs? Aquí s’ha de posar en valor dos aspectes principals. Per una banda, per entendre la seva fortalesa en el règim hem de copsar – com explica Marín – que “comptà amb el fet de tenir la confiança personal del dictador. Mateu es convertí en un alcalde poderós perquè era amic de Franco, i Franco l’admirà pel fet de ser un alcalde poderós.” Franco, que era desconfiat de mena, sempre el considerarà fidel i el tindrà en alta estima. Per altra banda, per concebre aquesta posició camaleònica que he exposat, se l’ha d’emmarcar en l’evolució de la burgesia catalana en aquell context. Tot i que per inducció no podem generalitzar l’actuació d’aquest subjecte, si que ens ajuda a entendre-ho en gran mesura, ja que Mateu s’acosta fidedignement al paradigma de burgesia catalana de l’època.\nUn cop acabada la Guerra Civil Espanyola la burgesia torna, a Catalunya, a recuperar les seves propietats de la mà dels vencedors, com també serà el cas de Mateu. A canvi d’això, la burgesia catalana va renunciar al seu poder polític com a classe social. S’ha de matisar el fet de la pèrdua del seu poder polític, ja que el que perdrien realment, seria la seva capacitat d’autogovern. Per a la burgesia catalana, participar del nou règim va suposar recuperar les relacions de producció tradicionals i esborrar les fites polítiques dels segments més importants de la població i, a la vegada, impossibilitar-ne de nous; asseguraria els seus interessos com cap altre sistema des de la primera etapa de la Restauració. Moltes vegades l’anàlisi purament polític desdibuixa aquesta dominació classista que va exercir el règim.\nUn dels trets lligats històricament a la burgesia catalana havia sigut el catalanisme. On quedaria aquest llavors? Consignes com les de Ferran Valls i Taberner exposades en el seu article La falsa ruta, dibuixarien la concepció per part de la dreta sobre el catalanisme durant el franquisme. Els propis burgesos van veure que el seu passat catalanista despertava malfiances amb els nous companys de ruta i varen decidir accentuar el seu rebuig i condemna per tal de resoldre-ho. I totes les mostres de suport al règim que va efectuar la burgesia catalana no anaven solament dirigides a la restauració de l’ordre social, sinó també a la política del nou règim, que col·locà els propietaris en una posició de preeminència en les relacions socials. La identificació del 39 com “ensulsiada” va afectar profundament la trajectòria i l’abast del catalanisme. L’exili i la repressió franquista (un altre intent de posar fi al “problema de Catalunya”, ara d’una virulència i una violència molt més grans) va fer la resta. A l’hora de resseguir l’actitud de la burgesia, i per extensió la de Mateu, haurem de tenir en compte, doncs, la qüestió del poder polític, la qüestió de l’activitat econòmica i les propietats i la qüestió del catalanisme. Totes tres com a eixos principals per posar-nos a la seva pell.\nFragment de l’article “La Falsa Ruta” de Fernando Valls Taberner, publicat al diari La Vanguardia el 15 de febrer de 1939.\n“Era la hora en que los empresarios catalanes se habían visto obligados a reflexionar sobre su futuro.” Marín ens explica la impossibilitat de mantenir el catalanisme dins el franquisme. La burgesia es preocupà de teixir les relacions de forma directa o indirecta amb les estructures orgàniques del règim, des del partit a les institucions, però, realment, sols els més primats com Miquel Mateu, podrien gaudir de cert poder i posicions rellevants.\nDesprés de veure la seva formació com a industrial i polític i també la seva implicació en la Guerra Civil Espanyola, en aquest article hem pogut resseguir com es consolidà com a un actiu col·laborador amb el règim i quines foren algunes de les seves actuacions en aquesta primera etapa. En el pròxim article veurem quins varen ser els altres vincles que va tenir amb el règim i el seu recorregut fins a la seva mort l’any 1972.\nPosar el focus en aquesta etapa ens serveix també per evidenciar no només el seu fort lligam amb el règim i les seves actuacions, sinó per col·locar-lo en el seu context i entendre què va suposar la implantació del règim franquista a Catalunya en general i a Barcelona concretament; com també l’evolució d’un subjecte importantíssim en la història contemporània de Catalunya, com és la burgesia nativa. Dissociar el personatge de la seva conjuntura seria, doncs, un error. L’anàlisi de figures rellevants com Miquel Mateu ens permet fer aquest important exercici de comprensió històrica des d’una perspectiva d’estudi biogràfic, posant-lo en escena.\nCABANA, F. Episodis de la burgesia catalana. Ed. Proa Barcelona, 1998. 239 pp. ISBN: 84-8256-397-1\nHUERTAS, J.M. i varis autors. Els alcaldes de la Barcelona franquista (1) Miquel Mateu i Pla. L’avenç nº15 1979. 6-11 pp.\nMARÍN, M. Els ajuntaments franquistes a Catalunya. Pagès editors. Barcelona, 2000. 549 pp. ISBN: 84-7935-693-6\nMARÍN, M. Porcioles. Catalanisme, clientelisme i franquisme. Ed. Base. Barcelona, 2005. 198 pp. ISBN: 84-85031-47-4\nMOLINERO, C. i YSÀS, P. Els industrials catalans durant el franquisme.Eumo editorial. Barcelona, 1991. 177 pp. ISBN: 84-7602-215-8\nPÉREZ, E. La política cultural municipal de l’etapa de l’alcalde Miguel Mateu i Pla (1939-1945): aspectes generals. Fundació Carles Pi i Sunyer. Barcelona, 2010 98 pp. ISBN: 978-84-9541-794-7\nPÉREZ, E. Barcelona en postguerra 1939-1945. Ed. Efadós, Ajuntament de Barcelona i Fundació Pi i Sunyer. Barcelona, 2014. 239 pp. ISBN: 978-84-15232-62-9\nRIBAS, A. L’economia catalana sota el franquisme (1939-1953). Edicions 62. Barcelona, 1978. 310 pp. ISBN: 84-297-1405-7\nRIERA, I. Los catalanes de Franco. Col·lecció Història viva (Plaza & Janés). Barcelona, 1999. 559 pp. ISBN: 84-01-54080-1\nRISQUES, M. L’estat a Barcelona. Ordre públic i governadors civils.Editorial Base. Barcelona, 2012. 333 pp. ISBN: 978-84-15267-68-3\nSORIANO, A. Andorra durant la Guerra Civil Espanyola. Consell General d’Andorra. Andorra, 2006. 390 pp. ISBN: 99920-52-18-X\nTÉBAR, J. Barcelona, anys blaus. El governador Correa Veglison poder i política franquistes (1940-1945). Edicions Flor del Vent. Barcelona, 2011. 444 pp. ISBN: 978- 84-96495-46-3\nVILANOVA, F. Repressió política i coacció econòmica. Publicacions de l’Abadia de Montserrat. Barcelona, 1999. 515 pàg. ISBN: 84-8415-126-3\nVILANOVA, F. Una burgesia sense ànima. El franquisme i la traïció catalana. Biblioteca Universal Empúries. Barcelona, 2010. 251 pàg. ISBN: 978-84-9787-454-0


Atreveix-te a fer un bon rostit amb el nostre pollastre de pagès • Collfred - Embotits artesans\nPublicat a 30 de juny de 2018 11 de desembre de 2020 per admin\nUn dels plats ambaixadors de la cuina tradicional catalana és el pollastre rostit que es fa a les nostres llars amb petites diferències: hi ha qui hi posa les cebes senceres, altres ho fan la ceba trinxada, i hi ha qui hi fegeix una mica de tomàquet, amb una branqueta de canyella, amb vi ranci o brandi. Però mai hi pot faltar el sofregit, la picada de pa fregit, fruits secs, alls i julivert. Tampoc hi pot faltar la fulla de llorer i una branca de farigola. Però el punt essencial per fer un bon rostit, està en fer-ho en cassola, posar molt d’amor, molta paciència i deixar que tots els ingredients es vagin caramel·litzant, deixant anar un suc meravellós que és la essència d’aquest plat català per excel·lència i que et convida a sucar-hi pa. Un bon pollastre és basic per aquest plat. De pollastres n’hi han de moltes classes, però és important que sigui de bona qualitat, fresc i criat tradicionalment amb productes naturals, com els nostres pollastres de pagès Collfred. El nostre pollastre de pagès criat en llibertat a les nostres granges i alimentat en un 90% amb productes vegetals, dels quals un 65% son cereals, sense greixos ni farines animals. Són un pollastres d’uns 3 quilos de carn ferma i una pell grogosa, brillant i amb molt poc greix. Però si no et veus capaç de cuinar-lo, et donem l’alternativa de comprar el pollastre ja cuinat. El pots trobar a les nostres botigues de Vic, Tona i Sant Quirze. Bé, però anem per feina i aquí us deixem amb la nostra recepta: Ingredients per 6 persones:\n1 Pollastre de pagès de uns 3 quilos.\n3 cebes grans de Figueres\n1 cap de alls\n1 branca de romaní i farigola\nPer començar, salpebrem el pollastre, prèviament tallat a octaus ( o sigui cada quart es tallen en dos), i el fregim en una cassola de fang, amb una mica de llard i oli. Ha de quedar ben daurat.\nQuan estigui el pollastre daurat, afegim a la cassola les cebes de Figueres trinxades, el cap d’alls sencers, els dos tomàquets, la canyella i deixem coure durant uns 30 minuts a foc lent i amb la cassola sense tapar i s’ha de anar caramel·litzant.\nPassats aquest 30 minuts, afegim a la cassola les cebetes senceres, el vi ranci, el brandi que teníem macerant les prunes, les branques de farigola, llorer i romaní. Afegim el got de brou de carn i deixem fer xup-xup durant 40 minuts més a foc baix, amb la cassola tapada.\nAfegim la picada que farem trinxant en un morter, les dents d’alls, el julivert, el pa fregit i els fruits secs, ho barregem i ho afegim a la cassola del pollastre. Hem de tenir en compte que la picada ha de lligar una mica la salseta del pollastre.\nI ja per acabar, servim el pollastre amb les prunes, unes cebetes i amb una mica del suc del rostit.\nEl rostit de pollastre es molt més bo, si el fem el dia abans. I al dia següent el fem uns minuts de xup-xup i a menjar.\nRecordeu que el rostit es un plat de foc lent, amb paciència.\nLes prunes poden ser sense pinyol, però amb pinyol, són més gustoses.\nAquesta entrada va ser publicada a novetats i etiquetada beneficis, bo, bonissim, collfred, natural, pagès, pollastre, recepta, rostit, sa, tradicional.


En el marc de la Festa Major del Raval, volem aprofitar per convidar als veïns i veïnes del Casal a inaugurar les vitrina amb les reproduccions neolítiques i el capitell de marbre que, a partir del divendres 17 de juliol es podran veure al Casal de Barri Folch i Torres.\nAixí, mateix, també us animem a participar de les activitats programades per la Festa Major. i de la Plaça Folch i Torres.\nPrograma complet de la Festa Major del Raval\nVisca la Festa Major del Raval!\nJoan Amades, del Raval a l’eternitat\nXerrada a càrrec d’Amadeu Carbó\nDijous 4 de juny a les 18h\nPer Sant jordi, al Casal de Barri podeu venir a buscar un lectura al nostre punt d’intercanvi. I si en voleu deixar alguna, també ho podeu fer…\nPER SANT JORDI, LLIBRES PER TOTHOM!\nConferència: la Barcelona de l’estraperlo\nConferència a càrrec de Lluís Permanyer (Llicenciat en dret per la UB, periodista i assagista)\nA les 17h al Casal de Barri Folch i Torres


nota del director - Pepe & Rubianes - Manuel Huerga\n2011 | 84 min | HD\npor Manuel Huerga | diciembre 2011\nPotser l’atracció cap a Pepe Rubianes ve del fet que ens mostra sense embuts l’ésser que molts portem a dins, l’autèntic «jo», el que no es fa trampes al solitari, el que diu el que pensa i fa el que diu, peti qui peti. La seva gosadia crea admiració –i potser enveja– per fer allò que nosaltres no som capaços de fer, i que no és altre cosa que exhibir un esperit lliure.\nRubianes va fer del relat de la seva vida el seu espectacle més aclamat, no només al llarg dels molts anys ininterrumputs sobre l’escenari, sinó també a les seves freqüents entrevistes amb els comunicadors més populars de la televisió. La seva sola presència en aquests programes suposava una estona garantida d’entreteniment, sense que aquesta presència estigués justificada per cap notícia o promoció puntual. Anava, literalment, a petar la xerrada amb l’entrevistador, de qui normalment ja era amic personal, sovint repetint anècdotes i acudits però també improvisant i saltant-se el protocol convencional escampant a tort i dret tota mena d’idees deliberadament provocadores, políticament incorrectes, que exercien un efecte alliberador entre l’audiència, excepcionalment condescendent i permissiva amb un llenguatge que semblava no tenir límits.\nTant va jugar amb els límits d’aquesta tolerància que en els últims anys de la seva vida es va topar de front amb els enemics de la llibertat, que li van fer la vida impossible amb amenaces de mort, denuncies i judicis. Aquell desgraciat episodi el va debilitar física i moralment. Es podria dir que el seu tabaquisme gairebé militant va fer la resta.\nUn personatge tan irrepetible i atípic mereix un acostament documental que no persegueixi inútilment la quadratura del cercle. Perquè Rubianes s’explica per ell mateix, doncs ha deixat hores i hores de llegat televisiu i dels seus espectacles. Però per accedir a Pepe, és a dir, la persona que hi ha darrere el personatge, amb les seves llums i les seves ombres, calia penetrar dins un cercle d’amistats properes, aquelles que han compartit la seva vida, l’amistat i també l’amor.\nTractant-se dels amics de Pepe Rubianes, hagués estat quasi un despropòsit plantejar el documental sota la forma convencional d’entrevistes als uns i els altres per tal de fer una reconstrucció biogràfica, especialment quan aquesta vida ha estat relatada, exagerada i en alguns casos inventada –o reinventada- pel seu propi protagonista. Aquests amics, com no podia ser d’un altre manera, formen el selecte club de les «Viudes de Pepe Rubianes» i comparteixen una forma de veure la vida, un sentit de l’humor i sobretot un munt de records amb els que invoquen la figura del seu company desaparegut. Fan sopars, però també han contribuït decididament, per exemple, a posar en seu nom a un carrer de Gràcia.\nAixí doncs, decidim posar vàries càmeres al voltant d’un sopar i deixem que la figura de Pepe vagi agafant formes capritxoses, de vegades tendres, de vegades contradictòries, inèdites, sorprenents, incrèdules, però sempre divertides i transgressores, com les dels seus amics.\nLa idea no és fer un exercici de nostàlgia planyidera. Tots sabem que ningú és bo o dolent. El blanc i negre ajuda a veure l’essència dels que comparteixen molt més que la taula. De vegades s’entreveu el que estan pensant mentre s’escolten els uns als altres. El color dona vida de nou als moments més celebrats de l’artista galaico-català.


Iniciativa de l'organisme públic amb motiu del 40è aniversari del seu Servei de Medi Ambient\n9 min. 04/06/2020 16:00\n651x434 La Diputació de Barcelona és un referent indiscutible en el coneixement del medi i en la gestió i millora de les eines per fer front als reptes climàtics / DIPUTACIÓ DE BARCELONA La Diputació de Barcelona és un referent indiscutible en el coneixement del medi i en la gestió i millora de les eines per fer front als reptes climàtics / DIPUTACIÓ DE BARCELONA\nEn temps de pandèmia, la Diputació de Barcelona celebra el 40è aniversari de la creació del Servei de Medi Ambient. El govern provincial va crear l’any 1980 el primer servei estatal dedicat a la gestió ambiental en una administració pública. 40 anys després, des de l’actual Àrea d’Acció Climàtica, la Diputació és un referent indiscutible en el coneixement del medi i en la gestió i millora de les eines perquè els municipis puguin fer front als reptes climàtics que, ja en el present, ens interpel·len. La crisi del covid-19 ha arribat per qüestionar-nos com vivim, com creixem i com podem convertir-nos en municipis resilients, amb capacitat d’adaptació al canvi.\n540x351 Imatge dels efectes dels temporals, cada cop més extrems, en la línia de la costa / DIPUTACIÓ DE BARCELONA Imatge dels efectes dels temporals, cada cop més extrems, en la línia de la costa / DIPUTACIÓ DE BARCELONA\n540x396 L'ús de l'energia solar és una de les alternatives renovables a les energies fòssils / DIPUTACIÓ DE BARCELONA L'ús de l'energia solar és una de les alternatives renovables a les energies fòssils / DIPUTACIÓ DE BARCELONA\nL’estalvi d’energia en les instal·lacions públiques municipals –escoles, poliesportius, oficines, xarxes de calor– és una altra de les línies d’ajuts destacades. Per als municipis i per a la ciutadania.\n¿Sabies que el 20% de la demanda tèrmica industrial de la província es pot cobrir amb biomassa procedent dels boscos del territori? La Diputació manté com a línia de treball prioritària la instal·lació de calderes amb estella forestal per escalfar escoles, poliesportius i oficines municipals als pobles i ciutats de la província. Gestionar el bosc. Crear llocs de treball. Reduir emissions.\n¿Sabies que el sector del transport contribueix en un 28% a les emissions de gasos amb efecte d’hivernacle a Catalunya? La Diputació està al costat dels municipis en la redacció de plans de mobilitat i en el disseny de camins escolars. També potencia l’ús de la bicicleta amb la distribució de bicicletes elèctriques per als serveis municipals.\nLa Diputació edita cada any l’ Agenda escolar del medi ambient i el Calendari escolar, que reben 100.000 escolars de primària i d’ESO, des d’on s’aborden reptes tan rellevants com l’impacte dels plàstics d’un sol ús.\n¿Sabies que es preveu que la disponibilitat d’aigua a la regió mediterrània es reduirà entre el 18% i el 22% en els propers anys? La ciutadania, i també els ajuntaments, tenen al seu abast diversos recursos de la Diputació per a l’estalvi d’aigua. A casa, i també a la neteja dels carrers, al reg dels jardins i als equipaments públics.\n540x375 Els horts a ciutat tenen beneficis múltiples i multifactorials / DIPUTACIÓ DE BARCELONA Els horts a ciutat tenen beneficis múltiples i multifactorials / DIPUTACIÓ DE BARCELONA\nLa Diputació de Barcelona assumeix el repte de contribuir de manera activa a l’Agenda 2030 i a localitzar els Objectius de Desenvolupament Sostenible.


Es confirma la lesió de Cornud als isquiotibials: entre tres i quatre setmanes de baixa - Sabadell digital Diario\nInicio Deportes Es confirma la lesió de Cornud als isquiotibials: entre tres i quatre...\nAhir ja apuntàvem que Pierre Cornud podria estar un mes de baixa i els pronòstics s’han confirmat. Segons ha informat el Centre d’Esports, el carriler esquerrà francès pateix un trencament als isquiotibials de la cama esquerra que el faran estar fora dels terrenys de joc entre tres i quatre setmanes. Això vol dir que es perdrà segur el duel contra el Fuenlabrada de divendres (19h), el del Mallorca de la setmana vinent, i amb tota probabilitat el del Rayo de la jornada 37, amb el dubte de si podrà estar o no a Oviedo el segon cap de setmana de maig.\n🔊 ÀUDIO #HotelSuís | Confirmat el diagnòstic de @PierreCrnd: trencament als isquios de la cama esquerra i entre tres i quatre setmanes de baixa▶ https://t.co/8G4LLyU75g pic.twitter.com/Y2OKCgk07C\nÉs el segon cop aquesta mateixa temporada que Cornud pateix aquesta lesió. A l’octubre, però, va ser a l’altra cama, a la dreta, i va estar-se gairebé mes i mig sense jugar. Els danys als isquios també han afectat recentment homes com Juan Hernández o Álvaro Vázquez, que han reaparegut recentment amb l’equip. L’absència ara del d’Avinyó se suma a les d’altres defenses com Aleix Coch, que arrossega molèsties, o Jaime Sánchez, sancionat de cara al xoc al Fernando Torres.\nEl Fuenlabrada, per cert, tampoc ha tingut un dia farcit de bones notícies precisament. Els madrilenys, han anunciat un positiu a la seva plantilla, però segons el comunicat emès aquest migdia, es tracta d’un cas excepcional i la resta de l’equip ha donat negatiu. Un petit ensurt, doncs, que no hauria de revestir més entrebancs. Els de José Luis Oltra han tornat aquest matí a la feina després de descansar ahir. El Sabadell, de la seva banda, ha aturat avui l’activitat. Demà, sessió a la Nova Creu Alta.\n🔊 ÀUDIO #HotelSuís | El @fuenla, rival divendres del @CESabadell, comunica un positiu per coronavirus a la seva plantilla▶ https://t.co/8G4LLyU75g pic.twitter.com/jnl40Uy0um\nArtículo anteriorL’Escola Pia continua sumant de tres en tres i ja somia amb la zona playoff\nArtículo siguienteL’Ajuntament posa a disposició 32.000 euros en subvencions a les entitats veïnals de la ciutat


Joan Pedragosa :: Les Matemàtiques son aliades escencials de l'escultura\nLes Matemàtiques son aliades escencials de l'escultura\nEL COMERCIO DECANO DE LA PRENSA ASTURIANA\nCabell pintat de temps i lligat a l'esquena. Sota aquest cabell, gairebé dos metres de català apassionat. És Joan Pedragosa i és d’aquelles persones que desenganxa les mirades dels llocs habituals per endur-se-les amb ell, tant si es mou a prop com lluny de la seva obra. Ahir va arribar a Gijón seguint les passes de les escultures que titula en llatí. Avui obre en el palau de Revillagigedo l’exposició que les reuneix.\nAhir Joan Pedragosa es deixava fotografiar per Beta, la seva companya i matèria carnal d'una de les seves obres més singulars. Situat a la façana del palau, a l’altre costat dels cartells que anunciaven la seva obra, mentre programava la casualitat d’un passeig sota vuitanta quilograms d'acer marí d'una altra de les seves peces, deixava clar que la cita amb Gijón no era un viatge més per a les seves escultures.\nAquesta parada al Revillgigedo ja és la segona per a vostè. Però en la primera ocasió va venir a la ciutat el Pedragosa dissenyador i no el que es mostra ara. És cert que vaig venir com a dissenyador gràfic amb quatre companys més d’ofici, però no ho és tant perquè aleshores no hi hagués en mi una intenció escultòrica. Crec que l’escultura és com la relació d’allò intuïtiu, i en la meva intuïció sempre hi va haver el volum. Si busca en la memòria trobarà que ja en aquella primera cita vaig ser l'únic dissenyador que va presentar treballs en tres dimensions. Eren les meves primeres escultures petites.\nParlem de 1986. No fa gaire del seu canvi de rumb. Com es va produir? Va ser durant un viatge a la Patagònia argentina aquell mateix any. Jo ja havia començat a aixecar en volums allò que gairebé tothom tenia com a referència lògica en el pla d’un paper, però eren escultures seriades i petites. Després del viatge, vaig decidir que era l’hora d’aprofundir-hi i dedicar-me per complet a les grans proporcions.\nÉs cert que ja no va tornar a treballar sobre el paper, ni tan sols per fer l’esbós d’una peça? Ho és. Vaig directament al guix o al cartó d'alt gramatge. Les faig convertir en maquetes, però no totes arriben a convertir-se en obres. De vegades es desestimen, s'aparten perquè no aconsegueixo veure-hi les premisses que esperava trobar; no evolucionen com creia que ho havien de fer i s’estanquen.\nHa dit apartar i no desestimar. Els dóna una segona oportunitat? Sí, és clar. De sobte, un dia hi tornes i, com que tot en tu ha canviat, les maquetes també ho han fet i veus coses que no hi eren, idees noves en funcionament. De vegades funcionen en una segona oportunitat, però de totes maneres hi ha moltes idees que no arriben a consolidar-se mai i n'hi ha molt poques que trobin el seu veritable camí i que, per tant, deixin sortir l’esperit del seu interior, l’espai interessant.\nEn aquesta exposició hi ha peces de mida molt diversa, però dóna la sensació que li provoca més plaer acariciar una de les seves obres de gran format i tonatge. Hi ha una gratificació afegida a les obres que poden competir amb la teva mida i que et permeten un diàleg amb la matèria que deriva en enteniment.\nEls seus materials, sempre ferris, són, tanmateix, molt diversos. Quin protagonisme atorga a la matèria? Moltíssim. Del material depenen la calidesa o la fredor. Ara bé, crec que les meves matèries, les que es poden veure aquí, són totes molt càlides. També crec que el tractament d'un material el fa comportar-se d'una manera o d'una altra.\nLes seves obres demanen que se les toqui. Li importa? No. L’escultura s'ha d'acariciar. El contacte físic és, de vegades, la millor de les mirades.\nPer anar fent boca, el pati del palau ofereix una obra que penja dels sostre, titulada Depitecus. Diuen que és una de les seves preferides. S’ha fixat en el seu acabat perfecte, en el seu moviment matemàtic. Cada una de les voltes que realitza sobre si mateixa correspon a un minut. És com una impressionant busca dels segons que no falla.\nMatemàtiques i escultura fan bona parella? La millor. Les matemàtiques són aliades essencials de l’escultura. La gent no sap fins a quin punt són necessàries.\nPer què titula tots els seus treballs en llatí? Sóc un amant de la Mediterrània, de la cultura que ens precedeix. Sempre he estimat el llatí. Dóna personalitat a les peces, tot i que queda clar que no pretén ser un missatge per a l'espectador. Només és un so. De vegades és una vivència prèvia a l'escultura o un pensament, com Quid futurum sit (Allò que ha d'ocórrer), que va acabar sent una enorme peça que ara s'exposa aquí.


El Vendrell. L'Art: d’agost 2017\nPublicado por El Vendrell. L'Art en 10:31 Cap comentari:\nL’Aula de Ceràmica programa un nou curs que s’iniciarà a l’octubre\nLa Regidoria de Cultura i Festes ja té a punt el nou curs de l’Aula de Ceràmica, que es posarà en marxa el 2 d'octubre de 2017. L’Aula inclourà tallers de creació amb el fang com a material d’expressió artística per a petits i grans. També permetrà als alumnes experimentar amb el fang amb l’ajuda d’altres materials com pintures, esmalts...\nD’una banda, hi haurà un taller per a infants, adreçat a nens i nenes d’entre 4 i 12 anys. Aquest es farà els dimecres de 17 h a 18.30 h. El curs tindrà un preu de 30.90 € al mes, més una quota de 30 € de material a l’any.\nD’altra banda, el taller per a adults (adults i nens i nenes a partir de 13 anys), es farà els dilluns de 9 a 11 h i de 18.30 h a 20.30 h i els dimecres de 18.30 h a 20.30 h. El preu del curs de dues hores setmanals és de 41.20€ al mes i 60 € de material a l’any i el de quatre hores setmanals és de 72.10 € al mes i 100€ de material a l’any.\nLes inscripcions per a l’Aula de Ceràmica es faran del 4 al 15 de setembre a la Regidoria de Cultura (La Rambla, 24, 2n pis). Es pot fer reserva de plaça enviant un correu a art@elvendrell.net.\nL'Aula de Ceràmica està ubicada a l'Escola Municipal d'Art Apel·les Fenosa (Av. Escoles, 19).\nPublicado por El Vendrell. L'Art en 11:47 Cap comentari:


Ciutadans considera que Mas 'està decebent tots els catalans que no volen més independentisme' ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dijous, 23 de setembre de 2021 03:12 h\nPolítica Última actualització Dissabte, 1 de gener de 2011 05:00 h\nRivera alerta que el nou Govern 'vol superar el tripartit en nacionalisme'\nEl president de Ciutadans (C's), Albert Rivera, ha criticat el discurs de Cap d'Any d'Artur Mas i ha afirmat que el nou president 'està decebent tots aquells ciutadans que viuen a Catalunya i que no volen més independentisme'. Segons Rivera, el nou Govern 'vol superar al tripartit en nacionalisme' però 'la majoria de catalans estem tips dels discurs nacionalista i d'inestabilitat'. El president de Ciutadans considera que 'Catalunya necessita ara prosperitat, estabilitat i sortir de la crisi. 'No necessita aventures independentistes i referèndums que segueixin dividint la societat catalana', ha insistit Rivera, que ha recordat que 'Catalunya és la comunitat autònoma amb major autogovern d'Europa'.\nciutadans, independència, mas, rivera\n'Que deixi de construir nació perquè ara, el que cal, és gestionar Catalunya', ha assenyalat el líder de Ciutadans. 'Volem un Govern que solucioni problemes, no que se n'inventi de nous', ha dit Rivera. El president de C's també ha destacat que es necessita 'un Govern que no se surti de la Constitució i de l'Estatut, que compleixi les sentències i la llei, i que tingui com a únic objectiu crear llocs de treball'.\n2 de gener de 2011, 20.31 h\nAra entenc que siguis tan llunàtica\n2 de gener de 2011, 16.05 h\nEls castellans vivien a la lluna... tot estava ben repartit, Felipito\nCatalunya ja existia abans que existís la terra, i els primers habitants del món eren catalans.\nLluís Pineda Barcelona\n2 de gener de 2011, 15.11 h\nNo se perquè aquest diari l'hi dona veu i foto amb aquest, i en canvi no diu res de SI ni de Laporta. Tampoc entenc que els lectors hi posin aquí cap comentari.\n2 de gener de 2011, 15.02 h\nQuan veig al Rivera em poso trista. Com puc explicar a l'exterior que el meu país tingui polítics tan maquiavèl.lics, ignorants i fastigosos? Com poden comprendre que hi hagi un diputat en el parlament que sigui enemic del país que representa? Déu meu, quin càstig! Fins quan???\n1 de gener de 2011, 21.51 h\nAquest paio que representa un partit que ha tret un resultat ridicul en les darreres eleccions preten parlar en nom de la majoria de catalans? No hi és tot, oi?\nLa comunitat autònoma amb major autogovern és Catalunya?\n1 Catalunya és una nació. Catalunya ja existia abans de l'invent de les comunidades autonomas.\n2 La nació amb major autogovern són totes aquelles que tenen estat propi. Com diu la famosa frase: "L'autonomia que ens cal és la de Portugal"\nEn Mas no se però el pallasso aquest si que no decep amb les seves bajanades de torn!!!\n1 de gener de 2011, 21.01 h\nEls catalans que no volen més independentisme han perdut la condició de catalans,passant a omplir les corts de porcs espanyolistes,porcs són i com a tals se'ls ha de tractar,rès més a dir.Pel que toca al forrest gump rivera i als seus 2 inadaptats,el mllor que poden fer és disfrutar dels 4 anys de vacances pagades que els han tocat,ja que a part de nosa no faran rès de renom a la Generalitat,potser es pensa que algú els tindrà en compte com no sigui per enfotre-se'n.\nseguir el fum per trobar el foc n\n1 de gener de 2011, 18.57 h\nCom semblar que hom està en el mig, en la virtud, si en les primeres accions margina a SI en favor de C's, o anomena consellera a una nacionalista espanyola com la nova consellera de justícia?. Senzillament tenint una claca que es posi al costat contrari de SI encara que no en tingui cap motiu. Això i un cert recolzament de gent propera a CiU a la gent de C's, fa pensar que resultarà que aquesta formació li és molt útil a CiU, i li paga els favors que la Mesa està realitzant.\n1 de gener de 2011, 18.14 h\nI als que en volem més també ens està decebent.


Per què la que la 'Lotería del Niño' toca més que la de Nadal?\nSi encara no tens el teu dècim no i vols jugar al Sorteig Extraordinari del 'Niño' d'enguany no t'oblides de fer-lo abans de la data límit, es pot comprar tant en punts de venda físics oficials com en línia\ndimecres, 5 de gener 2022 - 08:44h\nLotería del Niño 2022 | Heraldo\nEl 6 de gener es produirà un altre dels esdeveniments més esperats de l'any de Loteries i Apostes de l'Estat, el Sorteig Extraordinari del 'Niño'. També coneguda com la Loteria de Reis pel dia en què es produeix, un dels dubtes que suscita és per què toca més la 'Lotería del Niño' que el Sorteig Extraordinari de Nadal, que es va produir al desembre.\nSi encara no tens el teu dècim no i vols jugar al Sorteig Extraordinari del 'Niño' d'enguany no t'oblides de fer-lo abans de la data límit, es pot comprar tant en punts de venda físics oficials com en línia.\nAlgunes diferències entre el Sorteig del 'Niño' i el de Nadal\nUn dels aspectes a tindre en compte sobre per què el Sorteig del 'Niño' 2022 toca més que el Sorteig de Nadal és que el primer té una menor quantitat de premis a repartir aparentment, ja que es forma bàsicament de: primer premi, segon, tercer, aproximacions, centenes, últimes xifres i reintegrament. No obstant això, la Loteria de Nadal sembla que té més categories de premis, com el primer, segon, tercer, diferents quarts i cinquens números agraciats, etc.\nA més, el Sorteig del 'Niño' 2022 reparteix 700 milions d'euros en premis, enfront dels 2.408 milions de la Loteria de Nadal. En contraposició, l'emissió de la Loteria Nacional del 'Niño' és de 50 sèries de 100.000 bitllets cadascuna enfront de les 172 sèries de 100.000 bitllets del sorteig extraordinari celebrat de desembre.\nLa raó per la qual la 'Lotería del Niño' toca més\nEl secret que explica per què el Sorteig del 'Niño' toca més que el la Loteria de Nadal es troba en els reintegraments, és a dir, el premi que et permet recuperar el gastat en el dècim. I és que en el Sorteig Extraordinari del 'Niño' hi ha tres números agraciats amb reintegrament, 29.999 premis per a aquesta categoria, mentre que en el sorteig de Nadal només un número s'emporta la devolució amb 9.999 premis.\nEn el Sorteig del 'Niño' 2022 l'últim número del primer premi es correspon amb el reintegrament, però a més hi hauran dos extraccions més dels bombos per a anunciar altres dos números agraciats amb la devolució. La Loteria del Xiquet compta amb 37.920 premis per sèrie, enfront dels 15.304 de la Loteria de Nadal.\n"La Comunitat és la primera autonomia en consignació de loteria per a 'El Niño' 2022" "Aconsegueix gràcies a TikTok una engrunsadora per a la seua filla en cadira de rodes"


Una reunió de veïns de l’escala. La Raquel, que mai participa d’aquestes reunions perquè no té temps –ni ganes-, aprofita el torn de precs i preguntes per intervenir i posar en coneixement de la resta la seva situació. Nerviosa al principi i amb dificultats per posar en ordre les seves idees, comença la seva exposició feblement, però a mesura que avança la seva narració es consoliden les seves paraules i posa fermesa en allò que vol explicar: el seu fill és el responsable del trencament de les bústies noves. Però això, només és l’inici de tot. Actuant com a veïns d’aquesta escala, el públic entoma el monòleg de la Raquel, interpretada per Àurea Márquez, amb una incertesa que a poc […]\nLa literatura grega té tan ampli ventall de personatges i històries que és molt complicat triar-ne una per posar-hi el focus. Durant centenars d’anys els grans herois i protagonistes han sigut els homes. Herois o diables que amb els seus actes i aventures van anar modificant la història de Grècia i la seva cultura –o això diuen les seves narracions-. Poques vegades trobem a les dones com a protagonistes, sinó com a meres comparses en un món d’homes. Alguns noms han sobreviscut a aquesta tradició, com Electra, Antígona o Helena de Troya, però si he de ser sincera, són anècdotes dins d’un mar de testosterona. Agustí Villaronga ha decidit adaptar el text de Colm Tóibín en aquesta ocasió per fer […]\nEs creua una mirada d’una punta a l’altra d’un menjador ple de gent enmig d’una festa. Potser no ha sigut veritat. Però sí, ho és. Torna a creuar-se. I aquells ulls es van seguint durant tota la nit. En el moment de replegar veles, la Laura es queda sola al seu pis, però en Dani no ha marxat. Ha estat a punt d’agafar el taxi, però s’ho ha pensat dos cops i torna per veure-la una vegada més. Es nota que han connectat d’alguna manera, però on ella hi posa decisió i valentia, ell marca límits dibuixats per un passat emocional no gaire agradable. I així comença aquesta nit que veiem a dalt de l’escenari. Dues persones que intenten comunicar-se, […]\nL’amistat ho aguanta tot? És possible tenir un amic o una amiga a qualsevol preu? Quan entren en conflicte opinions contraposades i relacions tòxiques, la veritat és la solució o el problema? Aquestes i d’altres preguntes ens formula aquesta obra tan ben portada a l’escenari en els personatges interpretats per Marta Aguilar i Bernat Quintana. Dos bons amics que han arribat a un punt d’inflexió en la seva relació, però que no saben com això els hi comportarà canvis a la seva vida. Tot comença quan A (ella) s’enfada amb B (ell) per no haver estat present en una manifestació contra una intervenció militar a un país de l’Orient Mitjà. El que sembla una enrabiada del moment, és la gota […]\n90 minuts de pallassos per a tota la família, abraçant amb alegria al públic en aquesta època tan magre. Així es podria definir el nou espectacle de Rhum & Cia. Una producció per a tota la família que farà gaudir als més petits amb les “bromes clàssiques de pallassos” i despertarà en els adults riallades amb els diàlegs àcids i punyents. Comença l’espectacle recordant als assistents que la companyia acull a cinc pallassos amb diferents perfils i idiosincràsies, fent una crida als espectadors perquè es deixin portar en els propers minuts. Durant la representació, es van mostrant diferents gags amb un intèrpret de protagonista acompanyat per la resta de la coral, i es conformen moments emblemàtics que aniran tornant al […]


Productes orgànics d'alta qualitat per a la nutrició i protecció de plantes i cultius agrícoles respectuosos amb el medi ambient" itemprop="url"> Futureco bioscience Productes orgànics d'alta qualitat per a la nutrició i protecció de plantes i cultius agrícoles respectuosos amb el medi ambient\nSelect Qui som Productes Negoci Publicacions R+D La Hoja Projectes responsables Beneficis dels productes agrobiològics Desenvolupament d'un bioplaguicida Trobi la seva botiga més propera Treballa amb nosaltres Contacte\nAl llarg del seu desenvolupament, Futureco Bioscience ha posat especial èmfasi en la divulgació de la seva activitat investigadora, el que li ha permès consolidar-se com a empresa avantguardista del control biològic aplicat a l'agricultura.\nGràcies a aquesta política s'han assolit acords comercials amb empreses que comparteixen la mateixa filosofia i línies de negoci, alhora que s'ha posicionat com a empresa referent en associacions com la IBMA (International Biocontrol Manufacturers Association), o la IOBC (International Organization for Biological Control).\nFutureco Bioscience té un compromís amb la societat, que constitueix no només el grup de consumidors finals dels cultius que es protegeixen i nodreixen amb els seus productes, sinó la societat en el seu conjunt.\nResponsabilitat Social empresarial RSE\nFutureco Bioscience desenvolupa la seva RSE a través del seu suport al Pacte Mundial de les Nacions Unides mitjançant la presentació d'un Informe de Progrés (IP), una revelació pública de les parts interessades (clients, proveïdors, empleats, inversors, societat civil, governs, etc), l'aplicació dels deu principis del Pacte Mundial de les Nacions Unides i el suport a les metes generals de desenvolupament de l'ONU.\nL'IP de Futureco Bioscience inclou polítiques, activitats i indicadors que l'empresa realitza amb la finalitat de donar suport a aquests 10 principis:\nRespectar la protecció dels drets humans proclamats a nivell internacional (Principi 1); no ser còmplice d'abusos als drets humans (2), donar suport a la llibertat d'afiliació i reconèixer el dret a la negociació col · lectiva dels seus empleats (3), lluitar contra totes les formes de treball forçós (4); abolir el treball infantil (5); eliminar la discriminació en matèria de treball i d'ocupació (6); mantenir un enfocament preventiu que afavoreixi el medi ambient (7); fomentar les iniciatives que promoguin una major responsabilitat ambiental (8); fomentar el desenvolupament i la difusió de tecnologies respectuoses amb el medi ambient (9) i treballar contra la corrupció en totes les seves formes, incloent-hi l'extorsió i el suborn (10)\nProjectes amb enfocament social\nFutureco Bioscience desenvolupa projectes de divulgació i difusió del sector en què s'inscriu, així com del seu mercat per tal d'ampliar i divulgar bones pràctiques tant de responsabilitat social corporativa com de cura del medi ambient.\nUna de les millors vies per implementar projectes que millorin la societat i impulsin tant el seu desenvolupament com l'organització de persones i la construcció de coneixement del sector són les xarxes socials. Amb les TICs poden generar-se una sèrie de productes d'innovació, organització, dinamització del sector i canvi social.\nProjectes de preservació i cura del medi ambient\nTota l'activitat de Futureco Bioscience es fonamenta sobre sòlids pilars de responsabilitat social corporativa i mediambiental, amb una millora contínua de les activitats desenvolupades amb la finalitat de protegir el medi ambient.\nL'empresa investiga, desenvolupa i produeix productes nets, d'origen biològic, formulats amb substàncies actives d'origen natural, alguns dels quals compten amb certificats com a inputs aptes per a l'agricultura ecològica.\nActualment implementa el sistema ISO: 14001 de bones pràctiques de gestió mediambiental, amb validesa internacional, la qual certifica que realitza la seva producció emmarcada en un seguit de mesures de conservació que inclouen aspectes com l'estalvi energètic, la protecció climàtica i l'eliminació de residus.\nUn altre dels projectes d'aquesta línia és la certificació de productes Futureco Bioscience com a aptes per a ser usats en cultius d'agricultura ecològica.\nFutureco Bioscience participa en el projecte COLEAC PiP per a la dinamització comercial i la cooperació en països en vies de desenvolupament d'Àfrica i Carib.\nDes de l'any 2011 s'han realitzat diversos assaigs de camp a Ghana, Senegal, Kenya i Costa d'Ivori per al control d'insectes (Mealy bug, mosca de la fruita ...) i malalties fúngiques (com Alternaria, Collecotrichum, Septoria,...) on s'han avaluat diferents bioplaguicides de Futureco Bioscience.\nActualment, els projectes d'educació inclouen:\nSummer Stage Tackle Biotech: Estades de pràctiques d'estiu adreçades a alumnes de secundària (14-16 anys) per al foment de les vocacions científiques en biotecnologia (100 hores)\nVisites per d'alumnes de secundària i batxillerat, de la regió i d'altres països, a les instal·lacions de Futureco Bioscience per conèixer com funcionen els seus laboratoris.\nPràctiques per a alumnes dels Màsters de Microbiologia Avançada (UB), Fisiologia Vegetal (UAB), Enginyeria Agrícola (DEAB-UPC) o de Doctorat\nLes Tecnologies de la Informació i la Comunicació han canviat la forma de fer negocis, relacionar-nos i col·laborar, així com les dinàmiques dels mercats i la forma d'establir aliances. En un món globalitzat, des de Futureco Bioscience se sap que en col·laboració i coordinació amb altres entitats s'aconsegueix arribar més lluny i aportar molt més a la societat.\nPer això, Futureco Bioscience s'associa amb diverses institucions que fomenten la millora de l'impacte social de l'agrobiotecnologia, així com el creixement del sector, com a membre de les següents entitats, amb què col·labora en diferents projectes:\nBeneficis dels productes agrobiològics\nDesenvolupament d'un bioplaguicida\nPremi a la investigació Fundación Universidad-Empresa\nPremi a la internacionalització de l'economia catalana\nPremi a la millor empresa del Garraf i el Penedès en Internacionalització\nPremi Europeu de Medi Ambient a les Empreses. Secció Producte més innovador per NOFLY\nPremi nacional UKTI d'innovació, European Business Awards\nDisseny | Programació


::Portada >Núm. 65: Abril - Juny >XXV anys Patxanguerus\nIl·lusió amb l'esport\nUn any més l’Escola de Futbol Sala dels Patxanguerus d’Alforja acaba una nova temporada en la qual hem obtingut uns resultats força meritoris en quasi totes les categories.\nEn primer lloc ens agradaria destacar l’objectiu que ha aconseguit el primer equip que no és altre que la conquista de la lliga de la Primera Divisió Territorial del Grup 6 i el conseqüent ascens de categoria. Per això, abans no ens oblidem volem aprofitat per donar-los l’enhorabona públicament i felicitar a tots plegats (tècnics, jugadors, auxiliars, coordinadors, aficionats, directius, etc.) per l’èxit\nPodríem dir moltes coses bones de tot el que envolta aquest equip però només remarcarem les dues que creiem més transcendents. En primer lloc hem d’incidir en el grau d’implicació de tots els membres i cos tècnic del 1r equip i en segon lloc en la joventut de tots els components de l’equip –alguns encara són juvenils- cosa que fa que tots estem il·lusionats i amb moltes expectatives perquè estem segurs que continuaran creixent i evolucionant positivament com a futbolistes.\nNo podem deixar d’esmentar que bona part de l’èxit de l’ascens ha estat gràcies a la tasca dels dos entrenadors que són l’Albert Àvila i el Xavier Àvila. Només podem agrair-los la tasca que han fet independentment de que s’hagi aconseguit l’objectiu perquè s’han involucrat molt des del primer dia i el seu treball i la seva dedicació en un club com el nostre són dignes dels millors professionals. A més, aprofitant la ocasió i els èxits del Barça, també podem dir que són gent de la casa i això fa que encara ens sentin més orgullosos.\nA continuació anomenem a tots els jugadors d’aquest equip:\nCristian Panduro Martí\nCrístofer Declara Pino\nMaiol Duran Sarobé\nMartí Àvila Llopis\nAaron Panduro Monné\nMarc Vázquez Almendro\nAbdelmark El Haddari\nAdrià Zapata Aymanmi\nTot seguit presentarem a tots els membres que formen l’escola però abans d’esmentar als corresponents entrenadors i jugadors volem felicitar-los a tots per la seva tasca i per la il·lusió, ganes i empenta que mostren tant en els entrenaments com en els partits. Val a dir que els objectius de l’escola són molt diferents als del primer equip i també considerem que la majoria s’han assolit amb escreix i una bona mostra del treball que s’està fent és l’èxit del primer equip amb jugadors joves i formats en les categories inferiors del nostre club. La feina ben feta ...\nDes d’aquí només ens manca agrair i felicitar al Ladis, a l’Alexis, a la Sarai, al Joan i al Xavier ja que com a entrenadors estant fent una tasca formativa a nivell esportiu i humà admirable. Volem ressaltar la formació dels jugadors com a persones perquè sovint no se li dóna la importància que té i en la filosofia de la nostra escola s’intenta que en aquestes edats d’iniciació i formació tingui un pes molt significatiu perquè d’elI en dependrà l’assoliment d’objectius esportius en el futur.\nI, evidentment, donar l’enhorabona a tots els jugadors perquè sense ells tot aquest projecte no continuaria endavant. El seu esforç i entusiasme envers aquest esport és el que ens il·lusiona i ens engresca a intentar fer-ho cada any millor. No ens podem oblidar de la tasca – a vegades més feixuga del que pensem- que han fet tots els delegats de cada equip. Per tant, des d’aquest espai públic, volem agrair a la Nuria Vilella, la Carme Juncosa i al Jordi Porqueras tota la feina que han dut a terme en les seves respectives categories.\nL’equip juvenil ha estat dirigit pel Xavier Àvila i l’han format els següents jugadors:\nAlbert Sarobé Gonzázez\nGerard Margalef Francisco\nJosep Mª Dalmau González\nEnric Llorens Lopez\nMarc Del Arco Jassans\nEls cadets els ha entrenat el Ladis Echea i la plantilla la formaven els jugadors següents\nAleix Martínez Mariné\nBlai Melgar Anguera\nMarcel Vilches Garreta\nPol Aragonès Salamé\nOriol Amorós Comes\nL’equip dels alevins han tingut d’entrenador a l’Alexis Carceller i els jugadors de l’equip són:\nBorrell Àvila Salvadó\nCarles González Besora\nÈric Balcells Juncosa\nGenís Porqueras Simó\nJordi Fernández Grifoll\nLaura Roig Llorens\nMarc Àvila Saludes\nMiquel Serra Garriga\nMiquel Vilella Porqueras\nXavier Vilella Porqueras\nI, com tota bona escola que s’ho pugui permetre a nivell de recursos humans, també hem tingut un equip en la categoria de prebenjamins que han estat entrenats per la Sarai Lucha i al Joan Gené i tenien els jugadors següents:\nD’altra banda, aquest any s’ha renovat la Junta directiva que estarà constituïda per:\nEduard Grifoll Llort\nJordi De Llorens Martínez\nJoaquim González Garreta\nLlorenç De Llorens Martínez\nMontserrat Vilella Olivé\nMiquel Àvila Salvadó\nXavier Àvila Salvadó\nSarai Lucha Cristina Becerra\nAprofitem per comunicar –per si alguns encara no us n’heu assabentat- que aquest any estem celebrant el 25è aniversari de l’entitat. Per això s’han organitzat diverses activitats esportives i culturals en les quals esteu tots convidats i esperem que hi pugueu participar activament per gaudir de les que més us interessin.\nSi algú de vosaltres està interessat en tenir el calendari de les activitats previstes podeu posar-vos en contacte amb el Llorenç De Llorens perquè us el proporcioni. Correu electrònic\ntelf. 610 340 866\nAbans d’acomiadar-nos, volem agrair el suport incondicional a tots els aficionats que no heu parat d’animar als diferents equips al llarg de tota la temporada. Gràcies, de veritat.\nAra, sense voler abusar de les vostres bones maneres, esperem que en la propera temporada tots els que teniu un sentiment “Patxangueru” continueu donant-nos suport i col·laborant amb nosaltres. També volem fer una crida a tota la gent, especialment a tots els que els agrada l’esport i el futbol sala, perquè ens vinguin a animar en els partits de casa. Doncs, aquest recolzament farà créixer la il·lusió i la confiança de tots els nostres jugadors/res i de ben segur que això es veurà reflectit en el joc i en els resultats.\nNo ens volem oblidar dels jugadors que en el moment de fer la foto de grup sigui pel motiu que sigui no hi eren en aquell moment que son:\nEn l’equip PreBenjamí: Àlex Peris Vilella, Pau Ribé Capella\nEn l’ equip Aleví: Joel Ribé Capella\nEn els Cadets: Igor Gómez Romeu\nEn els Juvenils: Joan Gené Huguet\nDes d’aquí volem ressaltar el bon servei que està realitzant en les instal·lacions del pavelló i la gran capacitat que té en dur-les a terme el Josep Díaz el nou responsable de les instal·lacions esportives d’Alforja.\nSecció de redacció


Amics arbres · Arbres amics: Paisatges en transformació\n"El valor d'un paisatge"\nEl proper diumenge dia 5 d'agost a TV3 i el dimarts dia 7 a TVCI es torna a emetre al programa 30 Minuts el reportatge "El valor d'un paisatge", sobre les ràpides transformacions que es produeixen en el territori, i els interrogants sobre quins seran els nostres paisatges en el futur.\nEl programa se centra especialment en els casos del Maresme (el creixement residencial que pressiona les zones agrícoles i naturals) i el Priorat (el "boom" de la vinya i les iniciatives d'alguns viticultors per adoptar pràctiques menys agressives amb el medi natural)\nTambé es fa referència a polítiques públiques de paisatge, com la elaboració dels catàlegs de paisatge de Catalunya, i iniciatives privades com la de la fundació Territori i Paisatge a la muntanya d'Alinyà. Es recullen diverses actuacions de recuperació i millora paisatgística, com les que s'han fet a l'antic abocador del Garraf o el Jardí Botànic de Barcelona. Hi intervenen Ramon Folch, Jordi Sargatal, Oriol Nel·lo, Joan Nogué, Francesc Navés, Enric Batlle i Sebastià Jornet, entre d'altres.\nEl paisatge de Catalunya està canviant de forma radical. El que abans semblava inalterable ara està en permanent estat de transformació, i costa trobar els paisatges familiars en mig de la proliferació de nous barris, carreteres i rotondes. Molts paisatges, per exemple al Maresme, són agrícoles, però es paguen preus molt alts pel sòl i polígons industrials, noves infrastructures i la dispersió urbana van esquitxant tot el territori. Si els pagesos abandonen, qui es cuidarà dels paisatges en el futur? La desaparició de paisatges te un impacte psicològic: el paisatge està molt lligat al sentit de pertinença. Mobilitzacions i protestes a la majoria de comarques són la prova que el paisatge preocupa.\nEn el reportatge, persones molt lligades al seu territori ens parlen de la manera en què viuen els canvis. Ells, i també urbanistes i planificadors, fan propostes de què es pot fer per assegurar que conservem per al futur un patrimoni comú.\nAl Priorat, l'èxit del vi atreu inversions milionàries i s'han fet plantacions amb un fort impacte paisatgístic. Alguns viticultors van en el sentit contrari: busquen una agricultura menys agressiva i més ben integrada a la naturalesa. Creuen que el paisatge és una marca de qualitat per als seus productes. La comarca impulsa una Carta del Paisatge per fer compatible el desenvolupament amb la preservació dels valors del paisatge.\nHi ha iniciatives públiques i privades per millorar els paisatges: la Fundació Territori i Paisatge compra finques per protegir-les. Hi ha interessants projectes que converteixen paisatges degradats en parcs i altres espais atractius. Però la realitat diària demostra que el paisatge és una assignatura pendent. El territori, sobretot l'entorn de ciutats i pobles, està molt desendreçat i es construeix sense gaire criteri. Per fer front al desgavell, la Generalitat vol que el paisatge formi part de la planificació territorial i els plans urbanístics. Però la clau està en la conscienciació de tota la societat de que el paisatge és important per a la qualitat de vida i que cal gestionar-lo millor pensant en el futur.\nUn reportatge de: Alonso Carnicer i Sara Grimal, muntatge: Maria Josep Tubella.\nEl programa "30 minuts" s'emet els diumenges després del "TN Vespre" per TV3 i es reemet dimarts, a les 05.00, al 3/34 i a les 04.15 a TVCi . Dilluns, a les 21.30 s'emet el programa del diumenge anterior també al 3/24.\nArticle d'extremada utilitat, si senyor, no ho sabia. Estarem atents!\nMolt maco. molt polit, molt aseptic i gens comprometedor de ningú. TV3 és la nostra !\nSi el reportatge fos comprat segur que més d'un surtiria retratat. Mentre la gent tinguin problemes per a fer bullir l'olla el paisatge estarà com està. Temps a venir la mainada dirà que els avis eren uns dropols.


Advocat Penal Barcelona | DiG Advocats Barcelona\nAdvocat Penal Barcelona engloba el Dret Civil, Dret Penal, Dret contenciós-administratiu i el Dret Processal.\nEl Departament de Dret de la Persona de DiG Advocats compta amb destacat Advocat Penal Barcelona especialista en donar una resposta integral i adequada a les diverses necessitats que es puguin requerir en totes aquelles qüestions que afectin de manera directa a qualsevol persona en qualsevol dels seus diferents vessants.\nEl Departament es divideix, principalment, en tres àrees especialitzades de pràctica: (I) Civil, (ii) Penal i (Iii) Administratiu i Contenciós - Administratiu; dedicant-se a cadascuna d'elles un equip de professionals amb consolidada experiència, capacitat i coneixements en la legislació i pràctica concernents al seu corresponent àrea.\nAdvocat penal barcelona especialista en Dret Civil\nL'Àrea de Dret Civil, té com a raó de ser la prevenció o resolució de conflictes de tota índole en què qualsevol persona es pugui veure implicada. Ens estem referint tant des del punt de vista familiar, com en aquelles qüestions més personals i privades o, per descomptat, en tots aquells aspectes que puguin tenir transcendència econòmica.\nDes de l'Àrea de dret Civil i, entre altres aspectes, prestem serveis de les següents característiques:\nEn relació a les qüestions d'índole familiar, actuacions d'índole preventiu (com la formalització de capitulacions matrimonials o pactes previs a la convivència) com d'índole resolutiu després l'existència de conflictes de parella (separació, divorci); i ja es porten a terme de mutu acord o sense aquest (proposant els Convenis Reguladors que siguin més adequats atès el supòsit personalitzat de què es tracti); tant els que es produeixin en l'àmbit matrimonial, com en supòsits d'unions de fet; i, lògicament, tant si afecten menors d'edat com si no. O en el cas que, de forma sobrevinguda, hagin de modificar-se els punts establerts en els convenis reguladors o Plans de Parentalitat que s'haguessin formalitzat per a regular les normes que han de regir en cas de separació o divorci.\nAl llarg de la vida d'una persona es poden donar situacions que obliguen a efectuar determinades actuacions que tenen com a finalitat vetllar pels seus interessos més essencials o els dels seus éssers estimats (com l'establiment de tuteles per a persones que puguin necessitar una especial protecció, per raons d'edat, malaltia, etc.) o, fins i tot, intentar evitar perjudicis que es poguessin arribar a generar per a la mateixes (procediments d'incapacitació, sempre sota la supervisió judicial).\nI aquesta mateixa actuació preventiva es dóna en els supòsits de planificacions hereditàries o assessorament en la formalització de testaments o disposicions que recullin la voluntat de la persona per al moment en què ja no hi sigui. Quan està actuació ja no és preventiva sinó que es produeix com a conseqüència de la defunció de la persona, ens ocupem de totes les actuacions relatives a la tramitació de l'herència (hi hagi o no hi hagi testament). O quan es produeixen situacions derivades d'una titularitat compartida d'un immoble i del que es pretengui la seva divisió en propietats individuals o, simplement, per evitar propietats compartides sobre un mateixa immoble o finca.\nTambé ens podem trobar amb aspectes que tinguin una transcendència econòmica (reclamacions a efectuar contra tercers o que li efectuïn) o que puguin provenir de conflictes que es poden anar generant. Per exemple, totes les qüestions relatives a Comunitats de Propietaris o conflictes entre veïns; actuacions en què es vegi immers per una mala actuació professional que consideri que ha patit i quan rebi aquest tipus de reclamacions per mala praxi o presumptes negligències professionals. O com en supòsits, malauradament tan habituals, com els derivats d'accidents de circulació.\nO totes aquelles qüestions derivades de l'ús d'immobles, ja sigui en règim de propietat [la seva adquisició o venda controlant totes les qüestions essencials o els documents preparatoris per a això (arres, opcions de compra, opcions de venda)] o en règim de lloguer, formalitzant els documents essencials per a això.\nI en totes aquelles qüestions que no puguin ser resoltes de manera amistosa, sempre disposarà del nostre assessorament i col·laboració si ha de recórrer a la via judicial en defensa dels seus interessos.\nAdvocat penal barcelona especialista en Dret Penal\nL'Àrea de Dret Penal (com el seu propi nom indica) s'ocupa de totes aquelles qüestions que poden tenir un component punible, tant si es refereixen a qüestions preventives (assessorant en aspectes que poguessin arribar a ser perseguibles si s'efectuaran, de manera que es pretén efectuar un assessorament que vetlli per l'adequat compliment de la normativa) com ja des del punt resolutiu, un cop s'ha produït el fet; i ja sigui des del punt de vista de la víctima, ja ho sigui des del punt de vista del presumpte responsable.\nI abastant tot tipus de situacions, com ara els delictes que es produïssin en l'àmbit familiar, en l'àmbit social (conflictes que derivin en agressions, lesions, amenaces), que puguin afectar interessos de l'Administració o l'interès general (defraudacions fiscals oa la Seguretat Social, tràfic de drogues o substàncies il·legals); o delictes més personals (com poden ser els delictes contra la intimitat, insults ...) o que, finalment, puguin tenir un component econòmic (estafes, robatoris, alçament de béns ...).\nAdvocat penal barcelona especialista en Dret Administratiu / Contenciós-administratiu\nL'Àrea de Dret Administratiu s'ocupa de totes aquelles qüestions derivades de la relació que es manté amb l'Administració, ja sigui des de la sol·licitud de qualsevol tipus de llicència o permís, o la tramitació quan es produeixin expedients administratius que el puguin afectar personalment (com els relatius a sancions administratives de tota índole o compliment de les normatives d'aplicació en cada municipi) o quan s'entengui que l'aplicació de la normativa administrativa vulnera els seus drets com a ciutadà.\nQuan la via administrativa no conclou amb una resolució satisfactòria per a ambdues parts, s'ha d'anar als tribunals de justícia que seran els que resoldran el conflicte obert amb l'Administració. I és llavors quan s'obre la via judicial (la via contenciosa - administrativa), per a la qual es facilitarà l'adequat assessorament per a la defensa dels seus interessos\nCom a resum, el nostre objectiu, en definitiva, és proporcionar a qualsevol persona un assessorament global en totes aquelles qüestions que li puguin afectar o en què es vegi afectat, adaptant-nos a les necessitats específiques en cada supòsit. I, sent important l'actuació en matèria de resolució de conflictes existents, hem d'intentar sempre adoptar les actuacions preventives procedents per evitar situacions que es poguessin arribar a originar amb posterioritat si no s'han adoptat les mesures adequades. En qualsevol cas, el Departament de Dret de la Persona de DiG Advocats es troba a la seva incondicional disposició per proporcionar-li el assessorament que es mereix en aquells aspectes que puguin ser del seu interès.\nResponsable de Departament:


recomana.cat - Crítica de l'obra: Camargate | Què se sent si ets un flureru assegut a una butaca? per Teresa Bruna\nSi sentiu curiositat per la conversa a la Camarga entre l'Alícia Sánchez Camacho i la Victória Álvarez, ara que torna a estar de moda després que JPF li donés una còpia al David Fernández, no us perdeu el Camargate de Jorge-Yamam Serrano. És la manera més fàcil, completa, fidel, ben envoltada i divertida (ja sabem que el més còmic al teatre sol ser una tragèdia), que podeu trobar. Si sou dels que com jo, fins ara ho havíeu intentat per Internet i ho havíeu deixat als 30 minuts per la mala qualitat del so, al Tantarantana se sent perfectament. És tota una peça de teatre-document!\nDic això perquè a la presentació, aquest actor, dramaturg i director a qui vam conèixer en aquella meravella que va ser Que te vaya bonito ens va dir que, per cobrir-se, res del que es diu al teatre està tret de la gravació sinó de notes aparegudes als diaris. Renoi, quin treball de xinos s'ha marcat! Quan vaig arribar a casa vaig tornar a posar la gravació i us he de dir que comença pràcticament igual, mengen el mateix... és d'una fidelitat absoluta! Ja no cal que us tortureu més les orelles. Hi ha una reducció, això si, ja que la durada no és la mateixa. Però només treu la palla. Amb tot, l'espectacle -dura 70 minuts- se'm va fer curt. És un plaer assistir de voyeur a la conversa, com un flureru amb potes, asseguda còmodament a una butaca. La dramatització es recolza amb una pantalla, escenes en off i un bon entorn, on també hi ha públic. (Si us fa gràcia, crec que s'han de comprar les entrades per Verkami. Toca pernil i vi!)\nCertament, la `conversa és coneguda, però no la banalitzem: és història i és la nostra història. Una dona vol denunciar el seu amant -que ara ja sabem que és un crack, per bé o per mal, però un crack- , irritada perquè l'ha deixat. Però la seva taula de joc és a l'Alta Política. El seu amant no és qualsevol ni ella tampoc. I encara menys la persona a qui ho explica. Surten informacions amb noms i cognoms que potser ja sabíem... o no, contactes, trampetes, corrupteles... molts draps bruts, molts. I les conseqüències, no cal que us les recordi, que cadascú en tregui les seves. L'únic perill és que les actrius, Cristina Gàmiz i Anna Sabaté, estan tan ficades als personatges i la dramatització és tan hiperrealista, que podríem arribar a empatitzar -per uns minuts, eh!- amb elles, sobretot amb la desgraciada de la Bibi. Jo en cap moment vaig pensar que les caricaturitzaven, deuen ser així, tal qual. De fet, parlen igual que a la gravació. Però alerta: són dues dones que existeixen i del PP. Cal disseccionar la part humana de la política i reflexionar sobre com s'expressen en la intimitat els que són dalt, com es relacionen amb altres partits, com poden estar a un cert nivellet i com poden baixar al d'una telebasura. I sobretot no oblidem que són els que estan al poder perquè hi ha algú que els vota.


Castelló obre el termini extraordinari d'escolarització per al curs 2020-2021\nL’atenció presencial se situarà a l'edifici del Menador i serà imprescindible la cita prèvia per accedir-hi\nLa regidoria d'Educació de l'Ajuntament de Castelló, encapçalada per Francesc Mezquita, ha obert hui, 16 de juny, el termini extraordinari d'escolarització del curs 2020/2021, per a l’alumnat d'educació infantil, primària i secundària. El servei romandrà obert durant tot el curs i disposar de cita prèvia serà indispensable per a realitzar el tràmit.\nAquesta modalitat s’obre després que el període l’escolarització ordinària per a infantil i primària finalitze i està orientat a “totes eixes famílies que per diversos motius no han pogut escolaritzar als seus fills I les seues filles durant el primer termini oferit per la Conselleria d’Educació”, ha explicat l’edil d’Educació de Castelló.\n“En un context com l’actual, en què moltes famílies s’han vist afectades per la crisi econòmica i social derivada de la sanitària, aquest servei que ofereix l’Ajuntament de Castelló és bàsic per a garantir que tot l’alumnat queda escolaritzat i es respecta el dret fonamental a l’educació universal, pública i gratuïta”, ha incidit Mezquita.\nEl servei d'escolarització estarà ubicat a la segona planta de l'edifici Menador, i es podran realitzar les inscripcions en horari de 9.00 a 13.00 fins al mes de setembre i de 9.00 a 14.00 a partir del mes d'octubre. Totes aquelles persones que en facen ús, hauran de demanar cita prèvia a través la secció d’Educació del web de l'Ajuntament de Castelló. També a la porta del Menador trobaran un codi QR que podran escanejar per a demanar torn d’atenció.\nDurant el curs 2019-2020, Castelló va posar 2.952 noves vacants a disposició de la ciutadana en els diferents nivells d’educació infantil i primària. D’aquestes 958 places van ser assignades amb el curs començat mitjançant processos extraordinaris. En aquest sentit, l’escolarització sobrevinguda ha crescut de manera consecutiva en els tres últims cursos i la taxa interanual se situa en el 37,64% respecte al curs 2017-2018.


Berga inaugura un mural en homenatge al comerç de la ciutat - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nBerga inaugura un mural en homenatge al comerç de la ciutat\nEl mural de l'artista Nil Safont retrata un conegut pastisser del municipi\nguillem camps | berga 14.12.2020 | 20:02\nEl mural de l'artista Nil Safont, vist des de la Ronda Moreta guillem camps\nEl mural de l'artista Nil Safont, vist des de la Ronda Moreta\nBerga va estrenar aquest dilluns un mural en la ronda Moreta pintat per l'artista de la comarca Nil Safont. L'acció s'emmarca en una iniciativa impulsada conjuntament per la Unió de Botiguers i Comerciants (UBIC) i l'Ajuntament de Berga per tal de dinamitzar el teixit comercial de la ciutat i reactivar-lo davant la crisi econòmica generada per la pandèmia de la Covid-19. Aquesta campanya ha suposat una inversió de 60000 euros, dels quals 20000 han estat aportats per Bergacomercial, i els altres 40000 pel consistori berguedà. D'aquests últims, la meitat provenen del conveni signat entre les dues parts. Mentrestant, el cost del mural ha estat de 5400 euros, aportats en la seva totalitat per Bergacomercial però en el marc d'aquest acord de col·laboració.\nSafont ha explicat que la intenció era «donar visibilitat a un dels negocis més tradicionals i emblemàtics del carrer Major», i que ha escollit l'ofici de pastisser perquè és més «artesà i simbòlic» que d'altres. Per la seva banda, la vicepresidenta de Bergacomercial, Ermínia Altarriba, ha assenyalat que la professió escollida compleix amb «moltes de les facetes que nosaltres volíem ressaltar». Concretament, en el mural es retrata un pastisser real de la ciutat que regenta un negoci al carrer Major. En aquest sentit, també s'ha volgut destacar aquest carrer per haver sigut anteriorment un dels punts neuràlgics en el comerç del municipi. Mentrestant, el president de Bergacomercial, Xavi Orcajo, ha recordat que l'objectiu de la UBIC «no només és dinamitzar el carrer sinó també col·laborar amb totes les entitats i associacions de veïns per fer una Berga més bonica».\nLa iniciativa de realitzar aquest mural va néixer a principis de maig, encara en ple confinament, i des d'aleshores fins aquest mes de novembre l'artista Nil Safont ha definit el projecte. Mentrestant, la plasmació de la idea original sobre la paret de l'edifici que connecta amb el passeig de la Pau només li ha comportat dues setmanes.\nEls llums de Nadal han anat tard al segon tram del Passeig. Aquest és el motiu.


Catecumenat, curt o llarg?\nEl bisbe auxiliar Antoni Vadell presideix el VII Seminari d’Estudi sobre el Catecumenat\nSovint quant en una parròquia arriba un adult que demana rebre els sagraments de la iniciació cristiana, baptisme, confirmació i eucaristia, els mossens, responsables d’acollir-los, els orienten cap el Servei Diocesà per al Catecumenat de la seva diòcesi i així es coordina el procés d’acompanyament d’aquestes persones per iniciar-les en la vida cristiana.\nOrganitzat pel Secretariat Interdiocesà de Catequesi de Catalunya i les Illes Balears –SIC-, el passat divendres 2 de març tingué VII Seminari d’Estudi sobre el Catecumenat, presidit pel recentment nomenat pels bisbes de la Tarraconense com a bisbe president del SIC, el bisbe auxiliar de Barcelona Antoni Vadell. També es va comptar amb la presència de delegats diocesans del catecumenat, membres dels equips i secretariats diocesans, a més de catequistes i acompanyants.\nCatecumenat, la necessitat d’acompanyar en el creixement de fe\nLa sessió no va donar voltes tant a la temporalitat del procés formatiu, catecumenat curt o llarg, en el sentit de la durada del procés, sinó que va insistir en la necessitat de, des de l’acolliment i coneixement de las circumstàncies personals, desenvolupar un procés en el temps, tant com sigui necessari, per tal que el catecumen pugui trobar-se amb Jesús i aprofundir i madurar la seva fe.\nNo es tracta de determinar si calen sis mesos o tres anys, sinó d’acompanyar en el creixement de la fe per donar a cadascú el “tempo” personal que necessita. El catecumenat no és una durada, sinó un camí personal d’acompanyament talment fet com si fos “un vestit a mida” adaptat a la realitat i necessitats de casa persona.\nLa sessió, conduïda per Mn. Joan Amich, responsable del SIC i Mn. Felip-Juli Rodriguez, responsable del Departament del Catecumenat del SIC, va comptar amb dos testimonis de dos neòfits – adults batejats recentment – que expressaren la seva gratitud per haver estat acollits i acompanyats sense presses i amb una ferma atenció al seu ritme personal. El P. Jaume Flaquer, S.J., va insistir en la necessitat d’oferir espais de trobada de pregària com a pas imprescindible en el procés vers la fe.\nTot seguit, Jaume Galobart, Delegat diocesà del Catecumenat de Terrassa, va fer una breu ponència sobre el tema, catecumenat curt o llarg?, desatacant que aquets procés personal és talment com un viatge, el mateix viatge que fan els apòstols seguit Jesús en els Evangelis , de Galilea a Jerusalem, per tornar de nou a Galilea. “Cal estar amb Jesús”, va dir Galobart, i va refer el camí escoltant el que Jesús diu i fa tot configurant la pròpia vida, d’algú que no coneix Jesús i demana el baptisme, i que requereix dedicació, temps i esforç, personal i comunitari, per fer, al seu ritme personal i únic, aquest camí.\n10 de març, nova sessió pels catecúmens\nEls catequistes i acompanyants de la diòcesi de Barcelona tenen una propera oportunitat de continuar aprofundint en el la catequesi d’iniciació cristiana, que és el camí clau en els futurs anys de l’Església, oferir la fe als qui la demanin en una sessió, també presidida pel bisbe Antoni Vadell, el proper dissabte 10 de març al Seminari Conciliar, aquest cop organitzada pel Servei diocesà del Catecumenat de l’Arquebisbat de Barcelona.


EmpordàTrial: de març 2010\nAgenda de clàssiques i punteig de guitarra\nNoves reunions per després dels "Tres dies de Santigosa".\nSaps que tot el que organitza MOTOCAT és un éxit.\nA Flaçà es per passar un matí diferent. Esmorzar, aparador de restauracions, enduret, circuit de moto-cross, d´auto-cross...\nHi marcarem tres o quatre zones el dissabte abans; també farem espectacle, coi!.\n(No sé, no li ve "chispa", a la mala bèstia...).\nGuaita aquest vídeo (parant l´orella).\nCynthia Witthoft a la guitarra.\nEmparanoïat amb aquesta misteriosa guitarrista, com el "impresentable"; éll me la va presentar.\nProperament hi haurà un reproductor amb música d´ella, aqui.\n// enviat per Joan @ 21:52 0 comentaris\nEn els comentaris d´aquest article del TOTBISBAL, va sortir part de l´emprenyada per el desastre patit amb la nevada.\nLa pujada que vàrem descobrir a l´àrea, diumenge passat, no era pas tan impossible....\n(Ni la màquina de retratar tan dolenta com pensava).\nPer Setmana Santa, que disposaré de temps, pujaré totes les fotos a un àlbum de Picasa on podrà accedir tothom. També faré "tunning" a l´aspecte del blog; es va esborrar l´anterior, i aquest és "macu" com el cul...\nEl proper diumenge, possible "duelu de bloguerus".\nI amb les Repsol de pota negra.\nHosti, tú !!!!\n// enviat per Joan @ 19:58 1 comentaris\nFoto i mitja volta, però. Quina fred!.\nDesprés han tocat 48 hores de "cura de son" a càrrec de Endesa, ja saps.\nBocabadat encara amb la presentació de l´escola de trial d´en Francesc Moret (més informació a l´anterior post).\nÉll i els seus companys, van fer tota una lliçó teórica i pràctica del trial; seriosa però de bon rotllo. Ho vàrem passar bé fins i tot els "mirons".\nSi el teu noi-noia de fins a setze anys li agrada el trial, ja estàs trigant en anar a inscriure´l.\n// enviat per Joan @ 20:22 2 comentaris\nLa presentació de dissabte\nEnllaç a la plana de SoloTrialClásico on es parla del cursets per nanos que es farán els dissabtes a l´àrea de Sant Feliu de Guíxols. El proper dia 6, la presentació; a les 9.\nMira: aparcant la burra al costat del geriàtric de les iaies, m´ha derrapat sobre el nou cartell de l´àrea. Com ho farem ara?.\n// enviat per Joan @ 19:08 0 comentaris\nInfografies i dibuixos a mils, en aquest apartat "Motoguapa", de La Maneta.\nLes fa un artistàs resident a l´Estartit, en Miquel Graells.\nTambé ha dissenyat el logo per un motoclub madrileny (el qual no he posat a favoritos, i la memòria em falla...), però si he donat una volta per la seva web, i els he pispat aquesta impressionant fotografia, feta fa tres anys, del MESTRE donant una teòrica.\n// enviat per Joan @ 22:07 0 comentaris


L'Ajuntament ha explicat que les cessions o expropiacions dels terrenys no s'han tancat.\nEl POUM de Banyoles haurà de desencallar la creació d’un vial que connecti l’escola La Draga i el Camp Vell\nProjectat des de fa temps, el camí no s’inclou en la reforma global del carrer de les Rotes, ja que està en stand by a l’espera que es resolguin les cessions dels terrenys privats per on ha de passar.\nL’Ajuntament de Banyoles ja té dibuixat el vial peatonal que connectarà la placeta d’entrada a l’escola de La Draga i el Camp Vell, travessant el carrer de les Rotes. Projectat des de fa temps, fins ara no s’ha dut a terme perquè no estan resoltes les cessions o expropiacions dels terrenys per on passarà, que són de propietat privada. Per tant, el projecte s’ha exclòs de la urbanització del carrer de les Rotes, que es preveu que comenci passat l’estiu.\nAl ple de finals de juny, l’alcalde de Banyoles, Miquel Noguer, va detallar que un dels trams del futur vial, el que va del carrer de les Rotes fins al Camp Vell, ja està cedit a favor de l’Ajuntament, però l’altre no, cosa que haurà de resoldre el nou POUM.\nNo s'inclourà en la remodelació del carrer de les Rotes\nResponent a una pregunta de JXB-ERC, l’alcalde va deixar clar que, tot i que hi apareix dibuixat, el projecte que es desenvoluparà en breu només afectarà el carrer de les Rotes, des del carrer Sardana fins al carrer Llibertat. Mentre que les dues bifurcacions s’executaran les dues juntes un cop estigui resolta la cessió dels terrenys, quan s’aprovi definitivament el Pla General.\nLa remodelació del carrer de les Rotes convertirà aquest carrer en un nou eix de connexió entre l’Estany i el Barri Vell, a un sol nivell i sense voreres. Fa un parell de setmanes l’Ajuntament va aprovar-ne les bases d’adjudicació, i les empreses interessades poden presentar les propostes fins al 16 de juliol. Es preveu que els treballs puguin començar passat l’estiu.\nAl darrer ple, JxB-ERC va demanar a l’equip de govern que contempli allargar la remodelació al carrer Mossèn Sala, que és la continuació del carrer de les Rotes fins al carrer Sant Martirià.\nTAGS: vial, Draga, Camp, Vell, Rotes


Zajazd Kasztelan Krosno Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nul. Bieszczadzka 53a, Krosno, Krosno, Polònia - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Zajazd Kasztelan és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Krosno. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Krosno. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos transport hotel/aeroport, instal.lacions de barbacoa, restaurant, bar, servei de llançadora.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com parc infantil, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Zajazd Kasztelan és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Krosno.\nTots els tipus de viatgers (86) Parelles (27) Viatgers en solitari (38) Famílies amb infants petits (6) Famílies amb infants grans (3) Grups (12)


El temps a Palamós: Diumenge 28 de gener: els núvols desapareixen, el paisatge llueix i la temperatura màxima va cap amunt\nDiumenge 28 de gener: els núvols desapareixen, el paisatge llueix i la temperatura màxima va cap amunt\nTemps assolellat i marejol aixecat pel vent de gregal o provences, el passat diumenge 28 de gener al migdia. Imatge captada des del mirador del Morro del Vedell.\nAl contrari del passat dissabte, el cel es va presentar ben asserenat durant la jornada dominical.\nEl passat diumenge 28 de gener a Palamós es va poder gaudir d'un dia radiant. El temps assolellat i l'entrada d'isotermes d'entre 3 i 4 ºC a 850 hPa, unit al lent allunyament de l'embossament d'aire fred que ens havia afectat les jornades anteriors, van facilitar que la temperatura màxima anés cap amunt a tota la comarca. En aquest sentit, els 18,0 ºC que hi van haver a la població veïna de Calonge, va ser la temperatura màxima més elevada de tot el Baix Empordà.\nD'altre banda, el cel blau va anar acompanyat d'una excel·lent visibilitat que ajudà a contemplar el paisatge que ens envolta i la floració de diferentes espècies d'arbres.\nD'altre banda, tot i que la temperatura va pujar respecte el dia anterior, en superfície va bufar vent fluixet de component NE, NNE i ENE, la qual cosa va mantenir una clara sensació de fred, sobretot arran de mar i ens els indrets ombrívols. Aquest vent amb un cert recorregut marítim, també es va encarregar d'alterar l'estat de la mar, amb marejol o un xic de maror.\nFlors de presseguer observades el passat diumenge 28 de gener des del mirador del Morro del Vedell.\nMés dades meteorològiques del passat diumenge 28 de gener del 2018 a Palamós., temperatura màxima 15,3ºC, mínima 7,7ºC. Cel asserenat.\nVent: fins les 11:00h hi va haver vent de direcció N, NNO i NNE, a 10 km/h de mitjana., a partir de llavors vent del N, NNE i NE, a 10-15 km/h de mitjana., a partir de les 13:30h va bufar vent del N, NNE, NE i ENE, a 10 km/h de mitjana., a partir de les 16:30h vent del N i NNO, a 5 km/h de mitjana., a partir de les 19:00h va bufar vent del NO, ONO i O, a 2-5 km/h de mitjana o vent en calma.\nRatxa màxima de vent 29 km/h N.\nEstat de la mar amb marejol o un xic de maror., mar endins hi havia de forta maror a maror (onatge sig. de 1,76 metres a les 08:00h davant del cap de Begur, de 1,41 metres a les 12:00h i de 0,82 metres a les 18:00h)., alçada màxima de l'onatge 3,52 metres a les 03:00h.\nPressió atmosfèrica màxima 1037hPa, mínima 1033hPa. Humitat relativa màxima 85%, mínima 56%. (Dades de meteoclimatic.com i Puertos del Estado)\nTemps assolellat i marejol a la cala del Morro del Vedell, el passat diumenge 28 de gener.\nTemps assolellat i marejol a la cala dels Pots, el passat diumenge 28 de gener al migdia.\nEn un altre ordre de coses, si analitzem les temperatures màximes assolides el passat diumenge 28 de gener al Baix Empordà, es veu com aquestes van pujar de forma més o menys important respecte el dia anterior.\nPer exemple, a Monells la màxima va pujar 4,6 ºC respecte el dissabte, a La Bisbal d'Empordà pujà 4,3 ºC i a Castell d'Aro va ascendir 3,8 ºC.\nA Palamós la màxima va pujar 3,1 ºC.\nEn aquest sentit, els 18,0 ºC de Calonge van ser la màxima més alta del dia, en canvi, els 14,1 ºC de Palafrugell van ser la màxima més baixa.\nPer acabar el resum meteorològic, només falta afegir que la temperatura mínima va descendir a tot arreu amb major o menor mesura, degut a l'absència de nuvolositat. La baixada fou més forta en els llocs on no hi tocava tant el vent.\nA Torroella de Montgrí la mínima va baixar 7,1 ºC respecte el dia abans, a La Tallada d'Empordà baixà 6,5 ºC i a Monells descendí 5,0 ºC.\nA Palamós va descendir 1,6 ºC.\nEls 0,0 ºC que hi van haver a Monells foren la mínima més baixa de la jornada, per contra, els 9,4 ºC de Sant Feliu de Guíxols es quedaren com a mínima més alta. Dades de Meteoclimatic i Meteocat\nMàximes registrades el passat diumenge 28 de gener al Baix Empordà, segons el Servei Meteorològic de Catalunya. Entre parèntesi us poso la temperatura mínima:\nCastell d'Aro 16,2 ºC (4,9 ºC)., La Tallada d'Empordà 16,1 ºC (1,3 ºC)., Monells 15,8 ºC (0,0 ºC)., La Bisbal d'Empordà 15,6 ºC (2,1 ºC)., Torroella de Montgrí 15,1 ºC (2,2 ºC).\nTemps assolellat i marejol a la cala dels Pots, el passat diumenge 28 de gener al migdia. En primer pla també veiem unes figues de moro.


La maduresa de la immersió | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nLa maduresa de la immersió\nLa millor raó i la més legítima que trobo per revisar i examinar el funcionament de la immersió és garantir l'ús equiparable i competent de les dues llengües de Catalunya\n21 NOV 2019 - 20:28\tCET\nUna classe de català a l'escola Reia Victòria de Barcelona. CARLES RIBAS\nEncara que no m’apassionen els assumptes de llengua, aquest dijous em vaig llançar apassionat a llegir l'article que Rudolf Ortega va publicar al Quadern d'aquest diari sota un titular incendiari: “Adeu socialista a la immersió”. La immersió és la lingüística i el socialisme se suposa que és el del PSC de Miquel Iceta i Meritxell Batet, així que per a mi es tractava d'una primícia absoluta i altament inquietant. O el PSC havia perdut el seny en un mal tràngol, o la realitat havia fet un gir sobtat i insospitat, en particular després del desastre català de Ciutadans.\nLlegit l'article, les coses han tornat a l'ordre complex de la realitat bilingüe a Catalunya. El que és difícil és entendre la lectura que fa Rudolf Ortega del document programàtic del PSC amb vista al 14è congrés del partit. Del document no sé com Ortega dedueix la renúncia a la immersió lingüística com a experiment d'èxit, recolzat a Catalunya massivament i aplaudit fins i tot per experts i tècnics internacionals. El que tampoc veig és com negar l'ús instrumental i ideològic que l'independentisme ha fet de la llengua a Catalunya.\nSi el PSC està recomanant l'estudi despolititzat i tècnic d'aquesta realitat d'èxit, benvingut sigui\nNo obstant això, aquesta vegada, i per a enorme perplexitat meva, l'ús polític de la immersió i del català no prové de les portades neoespanyolistes de mitjans fastiguejats amb les demandes catalanistes, ni procedeix tampoc d'editorialistes de l’ABC i El Mundo enfervorits en defensa de l'espanyol sinó d'un lingüista competent, expert en català i a més catalanista, com és Rudolf Ortega.\nDe l'èxit de la immersió lingüística no hi ha cap discussió, ni raonable ni no raonable. Funciona bàsicament bé des de fa trenta anys i ha garantit un creixement incessant, quantitatiu i qualitatiu, de l'ús i el coneixement del català a Catalunya, sense haver impedit ni atenuat o solapat l'ús ni el coneixement del castellà a la societat catalana. Però de la mateixa manera que molts demanem des de fa anys la modificació acurada i freda d'alguns punts d'una Constitució redactada fa quatre dècades, tampoc és cap disbarat demanar també la revisió dels efectes negatius, nocius o indesitjables que hagi pogut generar la feliç implantació d'una llei d'immersió lingüística que fa tants anys que està en funcionament. Si el PSC està recomanant, com crec, l'estudi tècnic i despolititzat d'aquesta realitat d'èxit, benvinguda sigui la demanda per evitar que convertim la immersió lingüística en una d'aquestes relíquies intocables i sagrades que ningú pot invocar sota pena de càstig diví.\nÉs la bona fortuna de gaudir d'una societat bilingüe la que aconsella comprovar possibles desajustos\nNo només es pot sinó que s'ha d'analitzar el comportament d'aquesta llei quan tots, o la immensa majoria a Catalunya, certifiquem el seu èxit en haver estès l'ús del català i no haver impedit ni limitat l'ús del castellà. De fet, és la mateixa bona fortuna de gaudir d'una societat bilingüe amb caràcter general, de cultura i de costum, la que aconsella comprovar els possibles desajustos, deficiències o desequilibris que hagi creat, en particular a la vista de la irregularitat demogràfica i lingüística del territori català. Part de la riquesa bilingüe de Catalunya consisteix a saber corregir o esmenar els potencials desequilibris i assumir de manera compartida que en zones on el domini del castellà és massiu o molt majoritari convé reforçar la docència en català, i en zones d'hegemonia lingüística del català és preferible augmentar l'exposició i l'ús del castellà. La millor raó i la més legítima que trobo per revisar i examinar el funcionament de la immersió és garantir l'ús equiparable i competent de les dues llengües de Catalunya, o almenys les dues llengües amb les quals la immensa majoria dels catalans ens guanyem avui la vida.\nNo voldria haver de tornar a sentir Fernando Savater, com va passar la setmana passada a Sevilla, censurar els catalans perquè els robem als pobres la llengua castellana, i no voldria haver de repetir, com vaig fer a Sevilla després d'escoltar Savater, que els catalans disposem de dues llengües, per a rics i per a pobres. Contra el que se sol repetir, el català no és una llengua sense Estat: el seu Estat és la Generalitat, i és seva la competència i l'obligació de garantir l'ús i el coneixement d'una llengua i l’altra per millorar el bilingüisme que habita feliçment entre nosaltres, sense incidències greus ni qüestionament social d'una realitat afortunada i plenament madura: sense por a una revisió de manteniment.