El temps a l'Escala: Previsió Meteorològica pel 15 i 16 de Juny de 2017\nEstat del cel: Cel serè des de la matinada fins a migdia, només amb alguns núvols prims. De tarda creixeran nuvolades potents cap a l'interior i muntanya i avançada la tarda i vespre quedarà el cel gairebé tapat, fins i tot amb risc d'alguna gotellada. Seguirà l'ambient molt càlid, al llarg de tot el dia.\nVent: Calmes de matinada i matí amb marinada de xaloc a migdia i tarda, de força 1/3. Al vespre entrarà tramuntaneta de força 2/4. Es possible alguna ventada de grop ratxejada a darrera hora del vespre i nit, fruit de les tempestes del interior.


Geli Taberner, Marc (2015) "Tulipes: especulem?", Ab Origine Magazine, Curiositats(22 Setembre) [en línia].\nCrisi econòmica, Especulació, Intercanvi, Països Baixos, Tulipes\nNo van ser hipoteques subprime, ni béns immobles, ni accions d’empreses ni res d’això. La primera crisi especulativa moderna va ser causada per… tulipes. Sí. Tulipes, aquesta eixerida planta de diferents colors, que pot donar vida als salons més tristos, es canviava a mitjan dècada de 1630 per “una carrossa nova, dos cavalls tords i un arnés complet”. Festa. Les tulipes creixien originàriament en l’Europa mediterrània oriental i més enllà, però no arribaren a Europa occidental fins al segle XVI; la primera remesa sembla que arribà d’Istanbul a Anvers el 1562. Al cap de poc, el seu valor començà a augmentar atorgant a aquell qui en posseïa un alt prestigi social. Ben aviat, es donaren tots els factors que acompanyen un procés de bombolla financera, l’episodi més conegut dels quals és el de l’especulació. El fet diferencial que separava aquest episodi d’altres crisis que ja s’havien esdevingut amb la gran banca mediterrània o del centre europeu, durant les quals ja s’havia ‘especulat’ amb el preu de determinats productes en base a un futurible guany que s’obtindria amb el mateix producte, era que aquest episodi tenia lloc en l’economia més desenvolupada d’Europa: els Països Baixos, i que es donava amb formes clarament precapitalistes. També demostrava que, en la nova economia, qualsevol objecte d’un determinat interès social podia ser objecte de la més absurda especulació. El 1636, el preu de les tulipes era tan absurdament alt que la gent s’enriquia en qüestió de mesos. Hi havia tal demanda que aquell mateix any s’establiren mercats a la Borsa d’Amsterdam; i també a Rotterdam, Haarlem, Leyden, Alkmar, Hoorn i altres. Els traficants especulaven i jugaven amb l’alça i baixa dels preus per vendre i comprar; hi eren presents totes les capes socials: nobles, burgesos, servents, pagesos, comerciants… fins i tot drapers. Aparentment, la societat holandesa mai havia viscut millor i mai havia sigut tan pròspera.\nLa bombolla creada a causa de l’especulació amb les tulipes va ser increïble. Al 1636, una d’aquestes flors podia canviar-se per un carruatge amb els seus complements. Font: Magnet\nPerò com en tot episodi especulatiu, la bombolla acabà esclatant. Això va ocórrer el 1637, quan, com en la majoria d’aquests processos, algú va veure que els guanys potencials de la tulipa ja no es corresponien amb els reals i que havien anat massa lluny. La desconfiança s’estengué ben aviat i el pànic entrà en joc. La caiguda dels preus fou espectacular i tots aquells que compraren a uns preus desorbitats es veieren en la ruïna. Malgrat que el cultiu de les tulipes es reprengué anys després en els Països Baixos (sorprenentment no decidiren d’eliminar totes les existències), la seva venda no recuperà mai els nivells d’aquells anys de bogeria col·lectiva. Una altra conseqüència immediata de la crisi va ser el llarg estancament (avui en diríem depressió) que patí la vida econòmica holandesa en els següents anys. La primera crisi seriosa del (pre)capitalisme deixava lliçons per al futur i demostrava que es pot especular absolutament amb tot mentre la bogeria col·lectiva ho permeti.


Premsa i comunicació digital - Cambra de Comerç de Sabadell\nHome >> Serveis generals per a l'empresa >> Premsa i comunicació digital\nPremsa i comunicació digital\nServei de premsa i comunicació digital\nComunica't i millora la imatge i la reputació del teu negoci\nM'agradaria veure notícies de l'empresa en els mitjans però no tinc clar com ho hem de fer.\nNo m'hi puc dedicar ni contractar ningú, la Cambra pot gestionar-nos la web i les xarxes socials?\nSi ens ho poguéssim permetre, un bon pla de comunicació milloraria la nostra imatge i posicionament online.\nHem renovat i ampliat el servei de comunicació empresarial per presentar-te una proposta integral de Premsa i comunicació digital, adaptable a les necessitats del teu negoci.\nLa gestió de la imatge i la comunicació corporativa no han de ser exclusives de les grans companyies i per això et proposem externalitzar-ho a través de la Cambra. Accediràs a professionals amb una llarga trajectòria i experiència que et proporcionaran la millor estratègia i serveis per a la comunicació de la teva empresa: difusió en els mitjans, comunicació digital (web, blog, xarxes socials, SEO, SEM, email màrqueting,...), pla de comunicació integral i molt més.\nSi vols saber com funciona el servei demana més informació sense compromís. T'ho posem molt fàcil!\nLa comunicació empresarial és clau per donar a conèixer les activitats, productes, projectes i estratègies de les empreses. A la Cambra de Comerç de Sabadell us proposem un servei integral de premsa i comunicació digital, que podeu contractar per a una acció puntual o bé per a una planificació perllongada, tant en l'àmbit dels mitjans de comunicació com en l'àmbit digital. En qualsevol cas, us facilitem la millor solució i l'estratègia més adient en funció de les vostres necessitats.\nA través del servei de premsa i comunicació digital us proposem dues línies d'actuació que es poden plantejar per separat o bé complementar-se, en funció de les necessitats de l'empresa i/o del pla de comunicació que es determini:\nDifusió en els mitjans de comunicació (locals, comarcals i nacionals), de qualsevol activitat de l'empresa: llançament d'un nou producte/servei, inauguració d'una nova seu, plans d'expansió internacional, noves línes de negoci, posicionament en el mercat, etc.\nElaboració de comunicats de premsa i difusió en mitjans.\nConvocatòria de rodes de premsa, comunicació d'actes i la seva organització.\nElaboració de continguts de publicacions periòdiques.\nEntrevistes als mitjans de comunicació.\nElaboració del Pla de comunicació extern.\nGabinet de crisi.\nRecull de premsa i fotogràfic d'esdeveniments.\nComunicació digital orientada a gestionar la imatge i notorietat online dels productes, serveis i activitats de l'empresa, tant en els propis recursos com en l'àmbit general de la xarxa.\nManteniment de continguts web o blog.\nRedacció de textos, articles d'opinió, etc. i la seva difusió a la xarxa.\nCreació i/o manteniment de les xarxes socials de la companyia.\nDisseny de campanyes de màrqueting i elaboració de butlletins per correu electrònic.\nCampanyes de publicitat (SEM).\nPla de comunicació integral (online i offline).\nFotografia, creativitat, producció i edició de vídeos.\nExternalització del gabinet de comunicació (inclou tots els serveis).\nEl servei de premsa i comunicació digital està dirigit a qualsevol empresa o negoci que vulgui generar valor de marca i portar les regnes de tot allò que transmet la companyia.\nEs treballa amb professionals del periodisme amb una llarga trajectòria i experiència que es desplacen a l'empresa en una primera entrevista per tal d'avaluar les necessitats de comunicació de l'empresa i proposar quina és la millor estratègia a seguir.\nTracte totalment personalitzat.\nEspecialització en la relació amb els mitjans de comunicació.\nAssessorament estratègic en matèria de comunicació empresarial.\nMetodologia de treball pràctica i simplificada, dirigida a l'obtenció de resultats concrets.\nProfessionals altament qualificats.\nAugment de la notorietat a través de la presència en els mitjans de comunicació i a la millora de continguts i actuacions en l'àmbit digital.\nDifusió puntual o perllongada de les activitats de l'empresa als mitjans en funció de les seves necessitats.\nExternalitzar la comunicació empresarial amb la conseqüent reducció de costos.\nServeis generals per l'empresa\nÀrea de Màrqueting i Vendes\nTel: 937 451 212


Per què el MacBook Pro de 13 polzades amb pantalla Retina és el millor portàtil d’Apple: 2007es.com - Informàtica\nPer què el MacBook Pro de 13 polzades amb pantalla Retina és el millor portàtil d’Apple\nLa d’ahir grans anuncis d'Apple plantejar moltes preguntes. Quina diferència hi ha entre els diferents MacBook Pros? Amb aquestes pantalles Retina, d’on deixa això l’aire? Resulta que el nou MacBook Pro està saltant al capdavant del paquet.\nSi busqueu un ordinador portàtil nou amb alguns enlluernaments, ara teniu dues opcions excel·lents a la línia MacBook Pro. El MacBook Pro de 15 polzades es va actualitzar a principis d’aquest any amb una pantalla que fa vergonya el model de l’any passat. Ara, el MacBook Pro de 13 polzades està disponible amb la mateixa pantalla d’alta qualitat en un paquet més petit. Ara que tenim aquestes pantalles d'alta resolució, és difícil imaginar-nos tornar mai enrere.\nEl Pro entry-level de 15 polzades és sens dubte més potent que el de 13 polzades. A 2199 dòlars, sens dubte és millor. Un disc SSD més gran, un processador de quatre nuclis i una targeta gràfica discreta el converteixen en una font d'energia. És un ordinador fantàstic, però no val la pena el pes i el cost addicional en comparació amb els de 13 polzades. El model més petit té només 1,6 kg, mentre que el de 15 polzades és gairebé un quilo més pesat. El nivell d’entrada de 13 polzades costa 1699 dòlars i això fa que sigui més barat que el seu germà gran amb 500 dòlars. Si no voleu dedicar específicament el vostre MacBook Pro a jocs de gamma alta o representació de vídeo, és clar que la compra de 13 polzades és millor. Sempre hi ha compensacions entre els dos models, però aquesta generació aterra directament al costat de 13 polzades.\nLlavors, què passa? l'Aire? Bé, el model més barat d’11 polzades costa 999 dòlars i el model de 13 polzades comença a només 200 dòlars més. Certament són petits i lleugers. El de 11 polzades fa menys de 1 kg i el de 13 polzades és més lleuger de mig quilo que el MacBook Pro de 13 polzades. Aquí teniu el problema: encara no tenen molta potència i les seves pantalles no coincideixen amb les pantalles de calibre Retina de la línia Pro. La pantalla de resolució de 1440 × 900 de l’Air de 13 polzades no s’acosta a la qualitat de la resolució de 2560 × 1600 del Pro de 13 polzades. Fins que Apple no vulgui actualitzar la sèrie Air, és increïblement difícil recomanar-les a qualsevol, excepte al viatger més pesat. Per ser justos, les coses seran molt més interessants quan veiem Airs de calibre Retina.\nTal com es troba actualment amb la gamma de portàtils d’Apple, el MacBook Pro de 13 polzades surt amb olor a roses. No té la potència bruta del Pro de 15 polzades i no té la primesa extrema dels dos Air, però sí que té el millor valor general. Amb els seus respectables elements interns, el pes de gamma mitjana i la pantalla brillant, el Pro de 13 polzades és simplement el millor portàtil que Apple ven ara. Fa una setmana, no era així. La versió anterior de les 13 polzades era bona, però la nova versió sí fantàstic. Tret que tingueu necessitats específiques i de nínxol, aquest és el portàtil que voleu tenir.\ncàmera Adobe Photoshop 2020 en brut\ncall of duty 3 campanyes


El CE Vendrell presenta la plantilla de la temporada 2019-2020\nLa plantilla, equip tècnic i president del CE Vendrell, en una fotografia a la plaça Nova. Foto: CE Vendrell\n01/08/2019 - 07:41h\nL’equip que disputarà l’OK Lliga Plata continua amb Lluís Delriu a la banqueta\nAquest dimecres al vespre s’ha presentat l’equip d’OK Lliga Plata del CE Vendrell 2019-2020.\nRespecte a la temporada anterior, per jugar en el primer equip continuen Emanuel Necchi, Xavi Crespo, Gerard Miquel -com a jugador propi-, Iker Casado, David Lecha, Aleix Cid i Ot Arbós (porter).\nI pel que fa a les novetats, s’incorporen el vendrellenc Lluís Ferrer que, procedent del Vilafranca, tornarà a jugar al primer equip del seu club de formació; Curro Fernández, procedent de l’Alcobendas de Madrid; Álvaro Shehda (porter), procedent també de l’Alcobendas, i Jan Escala, procedent del Reus Deportiu.


Salari mínim: avaluem? - Institut Ostrom Catalunya\nSalari mínim: avaluem?\nAquesta setmana s’anunciava un nou increment del Salari Mínim Interprofessional (SMI) fins als 950 euros en 14 pagues per aquest 2020. L’acord de govern entre el PSOE i Unides Podem, a més, preveu que el SMI continuï creixent progressivament fins que el 2023 arribi als 1.200 euros mensuals al cloure la legislatura. Agents socials, formacions polítiques i tertulians habituals han defensat la mesura, esgrimint que la creació de 400.000 llocs de treball el 2019, després d’un fort increment del SMI (d’un 22%) descarta l’impacte negatiu sobre l’ocupació. Si analitzem detalladament aquesta línia argumental, però, hi trobarem errors importants.\nQuan el Banc d’Espanya va pronosticar que l’augment del salari mínim el 2019 destruiria 125.000 llocs de treball, no afirmava que el nombre de treballadors de l’economia es reduiria en 125.000 persones, sinó que augmentaria en 125.000 persones menys del que ho hagués fet sense la pujada del SMI. Sabem que l’increment de les afiliacions a la Seguretat Social el 2019 fou de 180.000 treballadors menys que el de 2018 (de 564.000 a 384.000), amb el mateix ritme de desacceleració econòmica que el de 2018 (0.5% PIB). Per tant, no resulta prudent afirmar que les xifres agregades de l’ocupació descartin un possible impacte negatiu del salari mínim. Al contrari, el més raonable seria esperar a la publicació de l’estudi economètric a partir de la mostra contínua de vides laborals.\nCom ja hem repetit manta vegades, els països amb qualitat institucional com el Regne Unit compten amb autoritats independents que avaluen – abans, durant i després – els beneficis, costos i efectes no desitjats de les polítiques econòmiques. Si augmenta la desocupació d’alguns col·lectius, com es veu afectada l’equitat?Té sentit fixar un SMI homogeni per a totes les regions i sectors? Té sentit fixar el mateix SMI per a joves que s’incorporen al mercat de treball i adults amb experiència? Com es veuen afectats els treballadors amb baixos salaris que realitzen tasques més rutinàries i fàcilment automatitzables? Com afecta a la temporalitat o al nombre d’hores treballades?\nResumint, la classe política ha optat per augmentar el salari mínim un 5% més el 2020 sense avaluar l’efecte de l’increment del 22% del 2019 en un país amb un 14% d’atur i on els efectes distributius de la mesura podrien perjudicar especialment als més vulnerables. Davant la imprudència, evidència. Davant la manipulació, avaluació.


LA VEU DE CATALUNYA (1899-1937) - Llibreria Les Voltes\nLa Veu de Catalunya és el diari català més important del segle XX, tant per la seva gran aportació cultural com per la transcendència dels esdeveniments polítics i socials que reflecteix. Aquesta obra incideix en la seva història des d?una perspectiva més periodística i cultural que no pas ideològica o política. La Veu és el gran diari cultural del catalanisme i, de vegades, l?únic a Barcelona, com succeí des de la desaparició de La Renaixensa, el 1905, fins a l?aparició de La Publicitat el 1922.\nEl llibre recull també la relació amb el diari d?una vintena dels seus col·laboradors, directors i redactors, i aporta una documentació excepcional sobre la seva història. Des de l?escriptura fundacional, fins ara inèdita, als documents del dia a dia periodístic, polític i econòmic d?una publicació que, dirigida per Prat de la Riba, i a la seva mort per Cambó, va ser molt més que una tribuna del conservadorisme catòlic. Amb precisió i voluntat exhaustiva, s?aprofundeix en l?aportació cultural, de gran relleu per la categoria dels intel·lectuals que hi participaren ?amb noms com Eugeni d?Ors, Josep Pla, Josep Carner i J. M. de Sagarra?, i en la dimensió de diari nacional que maldà pel reconeixement de la identitat catalana.\nLa trajectòria de La Veu de Catalunya s?inicia en arrencar el segle, continua amb la consecució de la Mancomunitat de Catalunya el 1914 i arriba als anys trenta com a finestra cosmopolita i refinada de diari modern, amb una opció política definida, sempre desenvolupada amb voluntat democràtica, catalanista i coherent amb el seu ideari.\nJosep Maria Figueres publica diversos estudis sobre Companys i també els informes inèdits de seguiment de la policia...


Va tenir el seu primer gran èxit amb ‘El setè vel’, amb la qual va guanyar l'Oscar al millor guió\nLa cartellera | Redacció programes | dilluns, 22 de novembre del 2021, a les 11.10\nMuriel Box és una de les poques directores i guionistes que va treballar al cinema anglès. Malgrat gaudir d’un cert prestigi cinèfil, són pocs els estudis que s’han fet sobre la seva obra i quasi no apareix ressenyada en les històries generals del cinema. Una figura recuperada al 2018 gràcies a la gran retrospectiva que li va dedicar el Festival de Sant Sebastià, amb la projecció de tots els seus llargmetratges.\nNascuda el 1905 a Anglaterra, amb el nom de Violette Muriel Baker, va començar al cinema com a “script”. L’any 1933 va conèixer Sydney Box, periodista i dramaturg amb qui es va casar i va mantenir una intensa col·laboració com a guionista, primer al teatre i, després, al cinema. Al 1940, van fundar Verity Films, una productora destinada a finançar curts de propaganda bèl·lica durant la Segona Guerra Mundial. La germana de Sydney, Betty Box –una de les productores angleses més influents dels cinquanta–, va col·laborar amb ells.\nL’Oscar d’‘El setè vel’\nAl final de la guerra, al 1945, van tenir el seu primer gran èxit, ‘El setè vel’, produïda per Sydney Box, escrita per tots dos, dirigida per Compton Bennet i protagonitzada per James Mason i Ann Todd. El film va guanyar l’Oscar al millor guió. Muriel Box es va convertir en la segona dona que guanyava aquest premi, després de Frances Marion, que ho havia fet dues vegades, al 1930 i al 1932. Gràcies a la bona rebuda, el seu marit va ser contractat per la prestigiosa Rank Organization, ella va passar a ser la responsable del Departament de Guionistes dels Estudis Gainsborough i la seva cunyada Betty es va convertir en la primera directora de producció.\nEl 1949, va tenir la seva gran oportunitat per dirigir: va rodar les escenes addicionals de ‘The lost people’, un drama de postguerra iniciat per Bernard Knowles que ella va completar. Un any després, Sydney Box va deixar la Rank i va fundar la London Independent Productions i, fent honor a la seva independència, al 1952, va confiar la direcció de la seva primera producció, ‘The Happy Family’, a Muriel Box. Aquesta comèdia reivindicativa, en què una família aconseguia vèncer les forces polítiques i econòmiques que volien expulsar-la del seu petit negoci, va ser el principi d’una carrera com a directora que la portaria a fer 14 llargmetratges i dos curts en 14 anys.\nTrajectòria com a directora\nMuriel Box va poder escriure sobre temes complexos i prohibits que llavors no estaven ben vistos ni al cinema ni a la societat britànica, com la prostitució, l’abús de menors, l’avortament, els fills il·legítims o el sexe en l’edat adolescent. I ho va fer a partir d’una mescla entre una mirada autoral i independent i temàtiques pròpies dels gèneres clàssics i populars, que va resultar ser un dels seus trets principals.\nEls bons resultats del seu debut, la van animar a dirigir el seu segon llarg, ‘Street Corner’, un docudrama interessant protagonitzat per dones policies en tres històries entrecreuades. ‘El vagabundo de las islas’ va ser un film de transició abans de realitzar les seves peculiars comèdies romàntiques, com ara ‘Herencia contra reloj’, el 1954, amb Shelley Winters, en què una dona ha d’impedir que el seu exmarit tingui un fill si vol cobrar una herència.\nAra bé, Muriel Box no va tenir fàcil fer la seva següent pel·lícula. La crítica no acabava de concedir-li un gran crèdit com a directora, la indústria, al marge del ferm suport del seu marit, no confiava en les seves capacitats i, fins i tot, va haver-hi actrius que es van negar a treballar amb ella. Una va ser Kay Kendall, que va intentar retirar-la de ‘Simon i Laura’. Per sort no ho va aconseguir i aquesta divertida comèdia avançada al seu temps, pel que fa a la sàtira de la televisió, en què una parella d’actors de la vida real són protagonistes d’un programa de la BBC, va ser molt celebrada.\nBox mai no va ser una feminista militant, però el seu compromís social es deixava sentir a través de comèdies sobre la guerra de sexes, a ‘The passionate stranger’ o ‘The truth about women’; melodrames en què tractava temes controvertits com la prostitució de menors i l’avortament, a ‘Too young to love’; el conflicte irlandès, a ‘This Other Eden’; el cinema negre, a ‘Testigo en peligro’ i ‘Subway in the sky’ i el cinema històric, a ‘The Piper’s Tune’. ‘Rattle of a simple man’ va ser l’últim que va dirigir. Tenia 59 anys, però el Free Cinema i la seva joventut arrogant intentava esborrar l’herència de qualsevol cinema anterior, així que ella va decidir abandonar-lo, escriure novel·les i fundar l’editorial Fémina, dedicada a difondre les noves teories feministes.\nMuriel Box va morir al 1991 sense arribar a veure com el seu cinema, aparentment convencional, era reivindicat com un laboratori de troballes visuals que els seus contemporanis no van saber apreciar. La seva autobiografia, ‘Odd woman out’, publicada el 1974, és una reveladora mostra de les dificultats a les quals es va enfrontar aquesta “estranya dona”, rara, única i lliure, en un cinema tan conservador com l’anglès, i a la qual, per sort, hem pogut recuperar.\nLa cartellera: El poder del perro, Spencer, Muriel Box\nJaume Balagueró: “La pandèmia no és cinematogràfica”\nAfectacions de trànsit i carrers tallats per la Cursa de la Dona 2021 a Barcelona


No acostumo a parlar de la meva feina a Capgròs perquè la meva vanitat ja queda coberta en veure els articles signats amb el meu nom. Avui, però, faré una excepció perquè acaba de sortir el Mataró Report de desembre, on publiquem el reportatge que vam anar a fer a Madrid el 2 i 3 de novembre sobre la nova etapa que ha encetat l'exalcalde Manuel Mas a la capital de l'estat com a diputat del grup socialista. Crec sincerament que ha quedat un bon reportatge, tan pel que fa al text -que hem fet conjuntament amb la Pilar García- com per les fotografies, obra d'en Sergio Ruiz. No només perquè crec que el que expliquem és interessant -sobretot pels mataronins, que poden pràcticament "espiar" aquesta "nova vida de Mas"- sinó també perquè em sembla que ajudarem a entendre com és la política espanyola des de dintre. I, per exemple, les dificultats reals que hi ha perquè la qüestió catalana es pugui resoldre d'una vegada per totes. No és casualitat, òbviament, que decidíssim concretar el reportatge en la jornada clau dels darrers mesos, el dia de la presentació al Congrés de la nova proposta d'Estatut.\nPerò més enllà d'això -si, s'ha acabat l'autopromo- em satisfà molt publicar un material com aquest en una revista com la nostra. Perquè per nosaltres seria molt fàcil fer una revista de reportatges aprofundint els temes d'actualitat de la ciutat, en la línia que van fer El Maresme, Mataróescrit i Revista de Mataró abans que nosaltres. Afortunadament, però, hem optat per "saltar la paret" i intentar fer una revista bona, de qualitat, que pugui ser llegida per un no mataroní i li sembli interessant. Que s'aguanti per si sol. Un producte d'àmbit local però no localista. Fent reportatges com aquests -i fent-los lluny de casa- és quan un veu possible lligar la vocació de premsa de proximitat amb la màxima ambició possible.


Actualitzada 29/11/2016 a les 10:45\nRep, emocionat, el premi Alfons de Borja d’Alumni UdL, copatrocinat pel grup SEGRE i el Banc Santander\nEl campió olímpic rep, emocionat, el premi Alfons de Borja d'Alumni UdL, copatrocinat pel grup SEGRE i el Banc Santander\nSaül Craviotto rep el premi d'Alumni UdL\n©El campió olímpic rep, emocionat, el premi Alfons de Borja d'Alumni UdL, copatrocinat pel grup SEGRE i el Banc Santander\n“Diuen que ningú és profeta a la seua terra, però en el meu cas el refrany no es compleix. Quan em pregunten amb què em quedo de Rio de Janeiro ho tinc molt clar: amb el reconeixement que em va oferir Lleida quan vaig tornar. I ara un premi d’Alumni UdL, que abans de mi ha reconegut grans personalitats. Només puc dir gràcies. No hi ha millor combustible per continuar lluitant que rebre aquesta motivació extra.” Saül Craviotto va emocionar ahir tot el saló Víctor Siurana. Alumni UdL, l’associació d’antics alumnes i amics de la Universitat de Lleida, li va fer lliurament del premi Alfons de Borja. “Saluda, pare.” Manuel Craviotto, pare del medallista olímpic, es va emportar un aplaudiment del públic.\n“La famosa foto en què sóc a la piragua amb un any amb el meu pare reflecteix el que sóc. Ell m’ha inculcat els valors de l’esport i m’ha fet estimar el piragüisme.” I això que no tot és de color de rosa. “Quatre anys d’entrenaments, de sofriment, de passar fred a l’hivern i calor a l’estiu, lesions... i després de tant esforç t’ho jugues tot en trenta-dos segons.” D’una cursa de mig minut depenen les beques i els patrocinadors. Però Craviotto ja té ganes d’“oblidar l’èxit” i tornar a començar el cicle malgrat saber què li espera. “Quan arribes a la meta, mires a dreta i a esquerra i t’adones que ets campió olímpic, tens una gran sensació d’alleujament, però quan et relaxes et guanyen, així que és hora d’enfrontar-se a nous reptes.” El seu el té claríssim: “Aconseguir la cinquena medalla a Tòquio.” Ni més ni menys. Però ahir no tocava patir, sinó gaudir d’un moment dolç. Fins i tot hi va haver riu perquè se sentís més còmode. El va pintar Joaquim Ureña en una aquarel·la que va rebre el palista lleidatà juntament amb una escultura de Miguel Ángel González. Ureña també va exercir de notari gràfic d’una vetllada copatrocinada pel Grup SEGRE i el Banc Santander.\n“Si m’atreveixo és per l’ofici que donen els anys”, deia al final de l’acte traient-se importància Josep M. Moragues, president d’Alumni Lleida, va aprofitar l’ocasió per fer la seua particular carta als reis i demanar una ciutat esportiva al Campus de Cappont, ja que la UdL és l’única universitat catalana que no en té.\nEl rector, Roberto Fernández, va avançar que ja s’ha “començat a veure” què es pot fer per construir-la. “Les institucions estan receptives.” Això sí, va demanar “paciència i tranquil·litat”.\nLES FRASES DE SAÜL CRAVIOTTO\nSé que m'esperen quatre anys molt durs, perquè ja he passat dos vegades per això, però aniré a buscar la cinquena medalla a Tòquio\nEn una carrera de mig minut t'ho jugues tot: beques, patrocinadors...\nS'ha d'oblidar l''èxit: si et relaxes et guanyen. No es pot viure del passat


Escrit per María Galindo*. La Paz, Bolívia\tdijous, 28 de febrer de 2019 12:55\nLa seva destrucció interna té a veure justament amb la forma com ha tractat i vist l'Església a les dones en el món. A les monges com a esclaves sexuals i treballadores domèstiques en relacions de servitud, a les laiques com a font del pecat i portadores de les temptacions, al pensament de les dones com innecessari i tangencial.\nAixí ens han tractat històricament, perseguint el nostre pensament i les nostres vides i així han acabat, ofegats en un mar de semen putrefacte, on el que no és violador pederasta és encobridor de l'altre.\nL'Església catòlica és al costat dels exèrcits una de les institucions que ha apartat completament a les dones i s'ha constituït en un bastió masculí, el resultat d'un procés d'exclusió històric és el que teniu a les mans; una institució a la qual el món sencer li reclama avui el més bàsic: respecte als nens i nenes que van tenir el monopoli d'educar i que es van dedicar a violar.\nL'Església ha dedicat els seus més grans esforços pastorals a la repressió de la sexualitat, a la conversió del sexe en un pecat i a desenvolupar un catecisme sexual que ens heterosexualitzi a la força, que ens converteixi en abnegades culposes, repressores i resignades mares de Déu. L'Església ha divinitzat als homes sobre la base d'humiliar i denigrar les dones.\nSilvia Federici, en el seu llibre Caliban i la bruixa, ens refresca la memòria de com és que els capellans van adoptar la sotana, precisament les faldilles. Va esdevenir en la primerenca edat mitjana, quan l'Església havia aconseguit apartar les dones del culte, convertir-les en secundàries i, per tant, va adoptar les faldilles per bisbes, cardenals i capellans en una tasca de substitució simbòlica de les dones dins de l'Església .\nEls que històricament representen masclisme amb faldilla són els capellans, els bisbes i els cardenals. El Papa, a més de no haver aportat ni una sola solució històrica a la pederàstia a les seves files, el que està fent és projectar el seu ressentiment contra les dones.\nEl feminisme representa avui la lluita social més desafiant perquè no en té prou amb qüestionar les estructures públiques de la societat, sinó que apunta a les estructures privades: la família, la casa, l'amor, la maternitat o la paternitat. No ho fa de forma gratuïta i arbitrària, sinó perquè sense el qüestionament d'aquestes estructures és impossible revolucionar la societat; sense el qüestionament de l'univers privat i de la forma com es distribueix el temps lliure, el menjar o la garantia de criança de nenes i nens és impossible l'enderrocament del capitalisme i del patriarcat.\nEl feminisme representa avui la lluita social més desafiant perquè lluny de pensar que és la reivindicació de les dones per ocupar el lloc del "mascle" és el qüestionament del "mascle", dels seus complexos, de les seves limitacions, de les seves violències, dels seus negacions. El feminisme és la invitació al desordre del masculí i el femení, no per construir noves hegemonies masculines des de les dones, sinó per desarmar l'ordre binari dels sexes, que és un ordre colonial al servei del capitalisme.\nLes batalles del feminisme no són per un salari, sinó per una vida diferent.\nLes batalles del feminisme no són per un ministeri o una diputació, sinó per una altra democràcia, una democràcia que no és el vot, sinó la llibertat de ser diferent.\nLes batalles del feminisme no són pels pantalons del mascle, des de fa temps els pantalons els hem conquistat i modificat mil vegades, els hi hem posat colors i formes, i els hem convertit en els nostres sense que fer-los servir ens hagi suposat l'adopció dels pantalons com poder.\nLes paraules del Papa el col·loquen com el nan polític que és i si em prenc el temps de replicar és només perquè reflecteix el pensament de centenars i milers d'homes que li tenen por al feminisme, perquè pensen que el feminisme és el pla pervers de les dones per fer amb ells el que ells van fer amb nosaltres.\nNo és així, el feminisme no és masclisme a l'inrevés; és democràcia a l'inrevés, és el món a l'inrevés, és el temps a l'inrevés, és el plaer a l'inrevés. És el revés d'alló que imagines.\n*Maria Galindo és membre de Mujeres Creando. La seva columna, Desde la acera de enfrente, es publica a Página Siete.


A Riba-roja ja es poden carregar els vehicles elèctics - Ajuntament de Riba-roja d'Ebre\nA Riba-roja ja es poden carregar els vehicles elèctics\n20/09/2021 /en Notícies /por Ajuntament de Riba-roja d'Ebre\nL’equipament, ubicat al carrer Reus, permet carregar dos vehicles de manera simultània en 1 hora i 20 minuts, respectivament\nLa posada en marxa d’aquest carregador forma part del Pla d’Infraestructures de Recàrrega d’Endesa X, que preveu el desplegament de 8.500 punts d’accés públic a tot l’Estat fins al 2023\nAquest matí s’ha inaugurat el punt de recàrrga del municipi.\nDes d’avui, carregar el vehicle elèctric a Riba-roja d’Ebre és ja una possibilitat. Aquest matí s’ha inaugurat el primer punt de recàrrega del municipi en un acte en el qual han assistit representants de l’Ajuntament i d’Endesa X a l’alçada del número 3 del carrer Reus. L’objectiu d’aquesta iniciativa és impulsar la mobilitat sostenible i de zero emissions al territori.\nLa infraestructura, que ja està connectada a la xarxa elèctrica i a punt per rebre els primers usuaris, permet alimentar dos vehicles de manera simultània, un utilitzant la recàrrega ràpida (20 minuts) i l’altre la semiràpida (1 hora). De fet, compta amb tres connectors: dos de càrrega ràpida de tipus CHADEMO i CCS2 (50kW) i un de semiràpida (22kW), fet que dona autonomia per a 100 quilòmetres de trajecte. A més a més, són carregadors universals i per tant serveixen per a qualsevol model de vehicle elèctric.\nLa posada en marxa d’aquest punt de recàrrega suposa un pas més en el camí de la mobilitat sostenible a les comarques de Terres de l’Ebre, on pròximament Endesa X, empresa líder en serveis energètics i solucions de mobilitat elèctrica, estrenarà noves infraestructures als municipis de Flix i Corbera d’Ebre.\nCobrir una demanda constatada\nRiba-roja és un dels primers municipis de la comarca en disposar d’un servei que, com apunta l’alcalde de Riba-roja d’Ebre, Antonio Suárez, “ja té demanda al poble, com s’ha pogut constatar durant l’estiu, a l’agost, quan es construïa el punt de recàrrega i molta població flotant i turisme del pantà es va interessar pel servei a l’Ajuntament. A partir d’ara, Riba-roja ja pot oferir als usuaris del vehicle elèctric carregar al municipi”. “Permet situar-nos al segle XXI i avançar en matèria de sostenibilitat local”, afegeix el regidor de Comunicació, Cristian Morales.\nDes del Consistori es mostren satisfets de l’acord amb Endesa X, que se suma a altres accions sostenibles ja impulsades els darrers anys, com la substitució de tots l’enllumenat públic per un sistema LED a cost zero, la renovació de les calderes de l’escola per un sistema de biomassa (que ha reduït un 40% la factura) i un sistema d’il·luminació LED als edificis públics, i ara estem estudiant instal·lar plaques fotovoltaiques al sostre del pavelló municipal, de l’escola i de l’edifici de l’ajuntament”, afegeix l’alcalde.\nPer a Davide Ciciliato, director general d’Endesa X, la mobilitat sostenible “és un fet i la recàrrega està deixant de ser una barrera d’entrada. Fa dos anys vam decidir trencar amb aquest cercle viciós de què no hi havia cotxes perquè no hi havia recàrrega i al revés. Per al desenvolupament del nostre pla d’infraestructura de recàrrega, és indispensable comptar amb els Ajuntaments, com el de Riba-roja, que comparteixen aquest camí cap a la descarbonització del transport i la lluita del canvi climàtic”.\nAquest acord s’emmarca en el Pla de Desenvolupament d’Infraestructures d’accés públic de recàrrega per al vehicle elèctric que Endesa va presentar a finals del 2020 i que suposa una inversió de 65 milions d’euros amb l’objectiu d’instal·lar 8.500 punts de recàrrega en indrets d’accés públic fins al 2023, el pla més ambiciós existent a l’Estat.\nEls usuaris de vehicle elèctric podran realitzar les recàrregues dels seus cotxes d’una manera molt senzilla, gràcies a la nova aplicació per a mòbils que ha desenvolupat Endesa X, Juice Pass (disponible en IOS i Android). Es tracta d’una plataforma digital d’Endesa on els usuaris podran localitzar -a través d’aquesta aplicació- l’estació de recàrrega, conèixer el seu estat, i, fins i tot, abonar les recàrregues amb la seva targeta de crèdit.\nhttps://riba-roja.cat/wp-content/uploads/2021/09/vehicle-elèctric-Riba-roja-dEbre-1.jpeg 900 1200 Ajuntament de Riba-roja d'Ebre https://riba-roja.cat/wp-content/uploads/2020/02/logo-ajuntament-de-Riba-roja-dEbre.png Ajuntament de Riba-roja d'Ebre2021-09-20 15:32:092021-09-20 15:32:09A Riba-roja ja es poden carregar els vehicles elèctics\n109 participants a la caminada al capvespre sota la pluja d’estels La Caminada de la Lluna Plena celebra la seva desena edició amb més de 120...


TV3 prepara 'Ballar', un programa per difondre la dansa entre diversos col·lectius\nEl coreògraf Pere Faura conduirà l'espai, que ja s'ha començat a rodar\n1 min. Barcelona 13/04/2017 11:10\n651x366 El rodatge d'un dels capítols de 'Ballar' / CCMA El rodatge d'un dels capítols de 'Ballar' / CCMA\nTV3 ha començat a rodar 'Ballar', un programa presentat pel ballarí i coreògraf Pere Faura que pretén "demostrar que la dansa no és només cosa de ballarins", segons explica la cadena. Cada entrega del format, produït per la televisió pública amb la col·laboració de Goroka, consistirà en un taller en què Faura ensenyarà a un col·lectiu concret que la dansa els pot ser útil en la seva vida diària.\nFutbolistes, pagesos, 'singles', venedors del mercat, avis i nens seran alguns dels grups que es posaran en mans de Pere Faura en aquest programa, en què també es faran "retrats" dels intèrprets, coreògrafs i companyies de dansa més destacades de l'actualitat. L'objectiu de l'espai és "fer sentir la màgia de la dansa en primera persona" a la gent que hi participi.\nTV3 farà diversos càstings per escollir els participants dels diferents capítols del programa. El primer, previst per dimarts de la setmana que ve, és el dedicat als 'singles', un capítol que es rodarà els dies 27 i 28 d'aquest mes.


La Fàbrica Nova, una ruïna\nDivendres, 10 de juliol de 2020 | 11:20\nL'edifici en vies de convertir-se en BIC.\n30/11/2019 | 07:21\nLa Fàbrica Nova està feta una ruïna. Qui fa aquesta afirmació és la propietat de l’immoble, que està en tràmits de quantificar la valoració de l’edifici per adjuntar-la al procediment d’expropiació forçosa que manté contra l’Ajuntament de Sóller.\nEls propietaris de la fàbrica, que està en vies de ser declarada Bé d’Interès Cultural (BIC), mantenen un litigi amb l’Ajuntament que molt possiblement acabarà amb un veredicte del Jurat Provincial d’Expropiació Forçosa que obligarà el municipi adquirir el vell immoble. Però els seus titulars no amaguen el seu malestar amb els responsables de les diferents administracions públiques que han temptejat la compra de l’immoble que no ha arribat a quallar.\nEl cas és que l’edifici del camí de Cas Jurat es troba en pèssim estat de conservació. Segons ha explicat un dels propietaris, una part de la teulada s’ha esfonsat, la qual cosa fa que l’aigua de pluja es filtri cap a l’interior de la fàbrica. La resta de la teulada, precisa, està a punt de seguir el mateix camí perquè ja mostra símptomes de ruïna.\nLa Fàbrica Nova és el darrer exponent que encara es manté en peu del passat industrial de Sóller. Les naus d’aquesta indústria clausurada a principis de la dècada dels setanta del segle passat allotja pràcticament tota la maquinària que va estar en funcionament fins al darrer dia de producció de teles. També guarda alguns telers i màquines de la desapareguda fàbrica La Solidez.\nEn la passada legislatura el Consell va manifestar interès en adquirir el conjunt industrial, però la proposta no va anar més enllà que una declaració de bones intencions perquè no es va arribar a concretar res. Aquesta situació d’incertesa i el fet que serà declarada BIC aixeca malestar entre els propietaris de la fàbrica, que veuen com es degrada l’edifici sense tenir possibilitats de poder fer res per rehabilitar-la. L’actual consistori ha demanat novament al Consell que la compri a través dels recursos de l’ecotaxa.


Consultes cap a la Independència\nJa avançat el procés de les Consultes, amb la tongada del 28 de febrer que hem clos avui, s’imposa fer-ne un balanç que vagi més enllà de la simple valoració quantitativa.\nL’aspecte quantitatiu de la participació és important, encara que ho és més per les interpretacions que en puguin fer els enemics de la independència que no pas per la seva significació objectiva en aquesta mobilització.\n28/02/2010 23:57 El Davantal\nSi tenim en compte els condicionaments del cas (buit informatiu important de molts mitjans de comunicació vinculats als interessos de l’Estat espanyol, manca de caràcter oficial amb tot el que representa pel que fa a les infraestructures etc.) els percentatges aconseguits (pels volts del 21%) han estat importants. No se’n pot dir altra cosa. Cal ser conscients que, amb aquestes consultes darreres, ja són uns quants centenars de milers de persones les que hi han participat i vora un milió de persones les que hi han estat implicades.\nPerò el que cal remarcar d’una manera especial, des de la nostra consciència militant independentista, és la xarxa popular per la independència que s’ha anat desenvolupant a centenars de municipis:desenes de milers de persones han estat i estan treballant amb tenacitat per la Independència i partint de la participació popular i del respecte a la voluntat política de la nació catalana. Aquest és el capital humà que caldrà que s’organitzi i s’activi de manera permanent en estructures àmplies com ho va ser l’Assemblea de Catalunya, per acontinuar el camí que ens haurà de portar cap a l’exercici efectiu del dret d’Autodeterminació i a la conquesta de la plena llibertat nacional.


Inici | ecomarxa\nDiumenge 20 de juny del 2021 10.00h al complex esportiu Guiera de Cerdanyola\nPresentació V ECO MARXA nòrdica\nDesprès de quatre edicions amb 500 participants ens obligem a esforçar-nos encara més per aconseguir millorar aquestes dades en la tercera edició.\nL’objectiu de la V ECO MARXA és fomentar una jornada de vida saludable de dos nous recorreguts (6 i 12 km) on s'uneixi el millor de l’esport amb el millor de l’alimentació.\nLa marxa nòrdica és apta per a tothom i es basa en caminar amb uns bastons especialment dissenyats per a aquesta activitat.\nActualment s´ha demostrat que la pràctica de la marxa nòrdica és un dels esports més complets fins i tot per sobre de la natació. Amb la tècnica correcta de marxa nòrdica es treballa el 90% de la musculatura del cos i es potencia el treball cardiovascular i l’oxigenació de la sang. A diferència de la caminada normal, que només mobilitza el 30% de la musculatura o el córrer on intervenen el 60% dels músculs. La marxa nòrdica és saludable, segura i fàcilment incorporable a la vida diària.\n* Respecte a l’alimentació ecològica, diversos estudis confirmen que són més saludables i nutritius , ja que contenen entre un 40% i un 60% més de vitamines i minerals que l´alimentació convencional i menys percentatge d´aigua, i per això aporten més resistència davant de les malalties. A més a més contenen un 60% més d´antioxidants que els aliments tradicionals i es conserven millor. És quatre vegades més probable trobar pesticides en cultius convencionals que en els ecològics.\nActualment, els consumidors tenen garantia que els aliments naturals que compren són realment ecològics i saludables, ja que estan sotmesos a uns controls molt estrictes, realitzats per entitats de certificació autoritzades i degudament acreditades.\n+ la MARXA nòrdica\nAprofita l'ECO MARXA per la muntanya de Collserola:\n· Aquest dia hi haurà monitors degudament titulats que t´explicaran la tècnica correcta i a més a més, t’acompanyaran durant la prova oferint consells de perfeccionament; també tindràs avituallaments ecològic i molta informació que t´ajudaran a introduir-te en aquest món saludable.\n· Si no tens bastons de marxa nòrdica, l’organització disposarà d’un lloguer de bastons a 5 euros el mateix dia de la prova.\n· Tothom tindrà una samarreta ecològica de l'ECO MARXA.\n· L’organització limita la prova a 500 persones.\n· La inscripció i el reglament els trobaràs en aquesta web.\nafavoreix una vida saludable\nDiumenge 20 de juny del 2021\n10.00h al complex esportiu Guiera de Cerdanyola del Vallès


06 | Desembre | 2017 | Celler-Adocse\nArxius diaris: Desembre 6, 2017\n8a Fira d’Artesania – Capçanes\nDia 8 de desembre del 2017 Capçanes (Priorat)\nTorna la Fira d’Artesania de Capçanes, el proper dia 8 de desembre, amb més tradicions, artesania i gastronomia típiques de la comarca.\nMÉS INFORMACIÓ A: http://www.capcanes.org/\nAquesta entrada va ser publicada a FIRES i etiquetada COMERCIAL, CULTURAL, FIRA, GASTRONOMIA, TRADICIONAL el Desembre 6, 2017 per Administrador.\nbolets shiitake deshidratats o frescos (si són deshidratats posar-los en aigua una hora abans)\nespagueti de mar o alga kombu opcional\nRentar l’arròs integral i coure’l amb el doble del seu volum d’aigua i sal. Si es vol es pot coure amb espagueti de mar o alga kombu. L’arròs integral triga uns 50 minuts en estar cuit. Un cop l’aigua comença a bullir, baixar el foc i tapar el cassó.\nTallar els shiitake, els espàrrecs i els alls tendres.\nSofregir l’all tallat a daus i afegir els alls tendres.\nIncorporar els espàrrecs i quan estiguin una mica cuits afegir els bolets. Rectificar de sal si és necessari.\nUn cop l’arròs estigui cuit refredar-lo amb aigua per aturar la cocció.\nAfegir l’arròs a les verdures amb un got d’aigua i deixar que faci xup-xup fins que tota l’aigua s’hagi evaporat.\nOrigen: Arròs integral amb espàrrecs i alls tendres\nAquesta entrada va ser publicada a Cuina, PRIMERS PLATS, Reblogged, Receptes i etiquetada ALL, ALLS TENDRES, ARRÒS, BOLETS, CUINA, ESPARRECS, PRIMERS PLATS, RECEPTA, VERDURA el Desembre 6, 2017 per Administrador.\nPa de pessic (planxa)\naquesta copa la varem preparar aprofitant que disposàvem de varis dels ingredients utilitzats ( pa de pessic, mousse de torró, melmelada de cireres, almívar de taronja).\nEn el fons de la copa varem aprofitar uns retalls de planxa de pa de pessic mullats amb un almívar de taronja que del pot de taronja confitada que havíem preparat dies enrere.\nSeguidament varem muntar una capa de crema pastissera, una altra capa de mousse de torro (aprofitat d’un mousse que havíem preparat pel dia següent).\nD’una melmelada de cireres que teníem preparada varem fer un coulis amb una mica d’aigua i sucre, varem estendre una capa de coulis sobre el mousse, i finalment una capa de nata muntada i uns fruits del bosc.\nOrigen: TRIFLE CASOLÀ\nAquesta entrada va ser publicada a Cuina, Postres, Reblogged, Receptes i etiquetada CUINA, POSTRES, RECEPTA el Desembre 6, 2017 per Administrador.\nOrigen: Peix de granja (2a part)\nAquesta entrada va ser publicada a Articles, Reblogged i etiquetada ALIMENTACIÓ, AQUICULTURA, ARTICLE, PEIX, SALUT el Desembre 6, 2017 per Administrador.


"Patim del que mengem?"\n"Robots i intel·ligència artificial: ens ajudaran o ens destruiran?"\nA càrrec de David Riaño, professor d'Enginyeria Informàtica a la URV.\nEstà previst que les màquines superin els humans en intel·ligència l'any 2045. El creixement de la potència de càlcul dels ordinadors i la possibilitat que màquines intel·ligents fabriquin altres màquines intel·ligents ens apropen a una societat on les màquines són cada cop més independents del control humà. És això un perill per a la humanitat? O, contràriament, aquestes màquines intel·ligents ens ajudaran a ser cada cop més humans? Allunyant-nos dels tòpics de la ciència-ficció, què es realment la intel·ligència artificial? Com ha evolucionat i com s'espera que evolucioni? Com pot afectar la humanitat? En aquesta tertúlia científica hi donarem resposta. També es desmentiran, o no, els mites que envolten la intel·ligència artificial i se n’explicaran els secrets i usos avui dia, seixanta anys després del seu naixement.\n"El making of dels medicaments"\nA càrrec de Rosa Nogués, professora de Farmacologia a la URV.\nCrear un nou fàrmac suposa entre 12 i 15 anys de mitjana en recerca i uns 1.000 milions de dòlars de despeses. A més, els laboratoris farmacèutics, en la fase posterior de comercialització del nou medicament, es poden gastar tres vegades més en màrqueting i publicitat. D’altra banda, l’any 2015, la despesa en receptes mèdiques a càrrec del CatSalut va superar els 1.367 milions d’euros. És sostenible tot plegat? En aquesta tertúlia científica veurem com es dissenya un nou medicament, quines són les principals fases del procés de desenvolupament d’un nou fàrmac, quin és el paper de les farmacèutiques o si seran viables els medicaments del futur, personalitzats basats en la genètica de cada pacient.\n"Crònica d'una mort publicitària"\nA càrrec de Natàlia Lozano, professora de Comunicació a la URV.\nCada dia és més fàcil que qualsevol persona resolgui les seves necessitats informatives sense recórrer als mitjans de comunicació convencionals i sense haver de consumir de forma passiva els anuncis publicitaris que interrompen el contingut. Davant d’aquesta realitat, les marques han optat per adaptar la seva publicitat i han passat a fer continguts interessants per a l’audiència amb un rerefons publicitari. Ara, el missatge publicitari queda camuflat en la història que l’espectador vol veure. Per això, sembla que la publicitat, tal com la coneixem avui dia, s’acabarà. En aquesta tertúlia científica s’analitzarà, amb exemples reals, com estem vivint la fi dels anuncis publicitaris i com es configura la publicitat del futur, i també es posarà sobre la taula si és ètica o no.\n"Seguir fumant mig any després d’haver fumat"\nA càrrec de Noelia Ramírez, investigadora de la Plataforma Metabolòmica de l’IISPV, de la URV i del CIBERDEM.\nLes restes de fum del tabac podrien ser més perjudicials setmanes després d’haver fumat en una habitació. Això diu la ciència. I és que la majoria de components del fum del tabac s’acumulen a les superfícies (mobles, cortines, catifes, tapisseria...) i a la pols, i formen l’anomenat fum de tabac residual. Amb el pas de les setmanes, fins a sis mesos després d’haver fumat i ventilat una habitació, la nicotina reacciona amb altres components de l’ambient i forma contaminants nous que no es trobaven al fum del tabac acabat d’exhalar i que, en alguns casos, són més tòxics que els seus precursors en fum fresc. ¿Es tracta realment d’un problema de salut pública generalitzat? En aquesta tertúlia científica veurem on trobem aquests contaminants i fins a quin punt ens podrien afectar la salut.\n"El català d’aquí i d’allà"\nA càrrec de Pere Navarro, professor de Filologia Catalana a la URV.\n“Aquest xic no vindrà amb naltros”. Ningú pot negar que aquesta frase és pròpia del català tarragoní. Però... a Cambrils, a Reus o a Torredembarra també tenen un dialecte propi i mots genuïns. Quants quilòmetres han de separar un dialecte d’un altre? Com ha de ser de gran la diferència entre dos parlars per considerar-los dialectes diferents? En aquesta tertúlia científica anirem per fenya i parlarem de la variació geogràfica i sociolingüística de la llengua a la demarcació de Tarragona i sabrem quants dialectes existeixen, per què i des de quan; quines són les característiques dels diferents parlars catalans, i com sonen alguns textos dialectals.\n"La cervesa, molt més que un beuratge anònim"\nA càrrec d’Albert Barrachina, professor d’anàlisi sensorial de cervesa del màster en Begudes Fermentades de la URV\n"Cervesa (f). Beguda fermentada preparada a partir de cereals germinats, especialment ordi, i aromatitzada amb llúpol." Així és com el diccionari defineix el que és la cervesa, però... és només això? Aquesta beguda és un producte gastronòmic més que pot ser apreciat com el vi, el pa, l’oli o la xocolata. L’enorme quantitat de receptes que existeixen o que es podrien arribar a fer servir situa la cervesa com un repte per als productors i per als especialistes en begudes fermentades. El típic gust amarg de la cervesa no és l’únic. Ni tampoc ho és una descripció superficial. En aquesta tertúlia veurem, des d’un punt de vista científic, com s’elabora la cervesa, quins ingredients s’utilitzen i per què, i què hem de tenir en compte per començar a assaborir-la com un especialista.


Showcooking Febrer | Masia Empordà\nca · es |\nPer fer la recepta d’aquest mes de març hem triat el magret d’ànec perquè, com el seu nom indica, és una part magra de l’ànec, sobretot si en traiem la pell. Resulta una recepta molt fàcil i força ràpida de fer.\nMagret d’ànec de Collverd sencer (aquest pesava quasi 700 g)\n150 ml de garnatxa Sinols d’Empordàlia\nDeixarem que es cogui uns quatre minuts i ho girarem de l’altre costat.\nAra agafarem una altra paella i hi acabarem de fer les làmines volta i volta, i hi incorporarem la garnatxa perquè la carn ens n’agafi el gust i l’alcohol s’evapori. De seguida que l’alcohol s’hagi evaporat traurem la carn de la paella i hi afegirem la melmelada de fruits vermells.\nLa carn d’ànec conté moltes vitamines i minerals. Porta una quantitat important de ferro, de manera que és molt adequada per a persones que tinguin problemes d’anèmia.\nNo obstant això, els greixos d’aquesta carn són dels bons: contenen àcids grassos monoinsaturats i poliinsaturats, que combaten el colesterol dolent.\nNosaltres hem optat per fer una reducció amb garnatxa, ja que és un vi de l’Empordà, tot i que també es podria fer amb un oporto o un Pedro Ximenes.\nQuant a la melmelada, els fruits vermells combinen molt bé amb l’ànec, tot i que la poma cuita també hi lliga bé. També podem utilitzar alguna altra melmelada que tinguem o que ens agradi més.\nSi us ha agradat la recepta i la voleu provar, pengeu la fotografia de com us ha quedat a Instagram i etiqueteu @masiaemporda entre el 9 i el 20 de març. Podeu guanyar el tercer llibre de Lídia Casademont “Dieta: Què faig malament?” signat per ella, o un lot de productes de Masia Empordà.\nAcceptar las politicas de cookies


Personal sanitari del Cedre, animant a la vacunació. SFG\nAndorra la VellaLa pandèmia i les restriccions de mobilitat establertes durant el darrer any per frenar els contagis han fet ingressar a l'UCI les economies dependents del turisme, en uns estats que acusen la caiguda de l'activitat i que els costarà sortir dels números vermells. Per aquest motiu, alguns països aprofiten els brots verds que s'associen a la immunitat del SARS-CoV-2 per difondre campanyes que usen les vacunes antiCovid o els passaports immunitaris, amb l'objectiu de posicionar-se com a destinació segura per poder captar l'atenció de turistes potencials.\nEn la carrera per atraure visitants, Dubai va ser, suposadament, un dels pioners. A final de gener va circular una informació que van difondre diversos mitjans de comunicació i agències de notícies, que assegurava una “experiència inoblidable” de tres setmanes, a raó de gairebé 50.000 euros, que incloïa la injecció de la vacuna de la Covid-19. Poc després de la seva difusió es va saber que era una notícia falsa i que possiblement –però això no està confirmat– obeïa a una campanya de màrqueting d'ètica dubtosa sorgida del mateix país àrab.\nMés recent, aquest cap de setmana, ha estat l'anunci oficial de Cuba. La idea del "turisme de vacunes" la va anunciar per primera vegada el director de l'Institut Finlay de l'Havana, Vicente Vélez, mentre informava dels bons resultats que estava obtenint el país caribeny en els exàmens clínics. Vélez va assegurar que el país tenia la capacitat productiva per vacunar tota la població al 2021 i que la vacuna també s'oferiria als turistes que volguessin visitar el país. L'objectiu és vacunar cubans i turistes alhora per anar recuperant el pols de l'activitat i atraure visitants de països en què el calendari de vacunació encara està per fer, com Mèxic o l'Argentina. Els càlculs del govern cubà preveuen un nombre notable de viatgers de països llatinoamericans on la vacuna trigarà a arribar i en els quals els sectors més adinerats podrien no voler esperar i portar la seva família a la illa.\nPreguntat per com veuria el sector hoteler el posicionament d'Andorra com a destí turístic segur i amb l'opció d'oferir vacunes en els paquets d'estades al país, el director de la Unió Hotelera, Jordi Pujol, ho veu “difícil” d'assumir. De fet, des de la UHA entenen que primer caldria vacunar els residents al país “per assegurar un mercat intern sense risc i un cop això s'assolís sí que es podrien vendre les vacunes”. Una situació que podria arribar a plantejar-se si, per població, Andorra vacunés abans que els països de l'entorn i hi hagués visitants que consideressin la idea de venir al Principat i obtenir la immunitat.\nPerò ni la temporada turística de primavera-estiu, més pròpia de sortides a platja que a la muntanya, ni el ritme de vacunacions, que assimila Andorra als països de l'entorn, fan preveure que aquestes iniciatives de “turisme de vacunes” siguin viables a les Valls. A més, demogràficament, els paquets turístics que es venen a països més llunyans ja obliguen els visitants a mostrar un resultat negatiu de PCR quan arriben al port de Barcelona a qualsevol aeroport proper.\nSemidescartada, doncs, la projecció andorrana com a destinació de 'turisme de vacunes', caldrà esperar per veure com evoluciona el projecte de passaport d'immunitat, que la setmana passada va estrenar Israel –on es va permetre l'assistència a un concert prèvia mostra d'aquest document que acredita que t'has vacunat–, que actualment estudia la Unió Europea i que reclamen algunes destinacions turístiques com Grècia i Espanya.\ncoronavirus andorra Israel Andorra turisme vacunació vacuna cuba


Protecció de dades - Odonthos Clínica Dental en Barcelona\nQuan necessitem obtenir informació per part seva, sempre li demanarem que ens la proporcioni voluntàriament de forma expressa. Les dades demanades a través dels formularis de recollida de dades del lloc web o altres vies seran incorporades a un fitxer de dades de caràcter personal degudament inscrit en el Registre General de Protecció de Dades de l’Agència Espanyola de Protecció de Dades, del qual és responsable SABATE & GOLDSTEIN DENTISTA, SL (En endavant, EL PROPIETARI DE LA WEB). Aquesta entitat tractarà les dades de forma confidencial i exclusivament amb la finalitat d’aportar informació sobre les solucions i productes de l’empresa i oferir un millor servei d’atenció al client amb totes les garanties legals i de seguretat que imposa la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de protecció de dades de caràcter personal, el Reial Decret 1720/2007, de 21 de desembre i la Llei 34/2002, de 11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i Comerç Electrònic.\nEn relació amb el procés de registre, l’usuari s’obliga a:\nL’usuari podrà revocar el consentiment prestat i exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició dirigint-se al domicili social de SABATE & GOLDSTEIN DENTISTA, S.L. situat en C / Padilla 286, 08025 Barcelona, identificant-se degudament i indicant de forma visible el concret dret que s’exerceix.\nEL PROPIETARI DE LA WEB adopta els nivells de seguretat corresponents requerits per la citada Llei Orgànica 15/1999 i altra normativa aplicable. No obstant això, no pot garantir l’absoluta inviolabilitat dels seus sistemes, per la qual cosa, no assumeix cap responsabilitat pels danys i perjudicis derivats d’alteracions que tercers poden causar en els sistemes informàtics, documents electrònics o fitxers de l’usuari.


Svetlana Savítskaia - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(ru) Светла́на Сави́цкая\n8 agost 1948 (73 anys)\nDiputada de la Duma Estatal\nInstitut d'Aviació de Moscou (–1972)\nEscola d'aviació Kaluga (–1971)\naviadora, exploradora, pilot de proves, professora d'universitat, escriptora, política, militar, astronauta, diputada de la Duma Estatal\nInstitut d'Aviació de Moscou (1993–)\nPartit Comunista de la Unió Soviètica (1975–)\nPartit Comunista de la Federació Russa\n4a Duma Estatal de la Federació Russa\n3a Duma Estatal de la Federació Russa\n2a Duma Estatal de la Federació Russa\n5a Duma estatal de la Federació Russa\nsisena legislatura de la Duma Estatal\nvuitena legislatura de la Duma Estatal\n19 dies, 17 hores i 6 minuts\nYevgeny Savitsky (en)\n(25 març 2014) Orde per Serveis a la Pàtria de quart grau\n(29 juliol 1984) Heroïna de la Unió Soviètica\n(29 juliol 1984) Orde de Lenin\n(27 agost 1982) Heroïna de la Unió Soviètica\n(27 agost 1982) Orde de Lenin\n(1982) Pilot Cosmonauta de la Unió Soviètica\n(1976) Orde de la Insígnia d'Honor\nVeu de Svetlana Savítskaia\nSvetlana Savítskaia (rus: Светла́на Сави́цкая) (Moscou, 8 d'agost de 1948), nom complet amb patronímic Svetlana Ievguénievna Savítskaia, rus: Светла́на Евге́ньевна Сави́цкая és una excosmonauta soviètica.\nFilla d'un militar soviètic heroi de la Segona Guerra Mundial. Abans de ser astronauta, va ser pilot esportiva i de proves. Va ser campiona mundial de vol acrobàtic l'any 1970. Des del 1974, ha aconseguit 18 rècords mundials pilotant avions MiG i tres més en salts col·lectius amb paracaigudes.\nSavítskaia va començar a formar-se com a cosmonauta el 1980. Va viatjar amb el Soiuz T-7 el 1982, esdevenint la segona dona a anar a l'espai uns 19 anys després de Valentina Tereixkova. Va servir durant dos torns a l'estació espacial Saliut 7, i en el segon va ser la primera dona a repetir a l'espai i també la primera a fer un passeig espacial, el 25 de juliol de 1984. En aquesta sortida va romandre fora de l'estació espacial durant 3 hores i 35 minuts.\nAl seu retorn a la Terra, Savitskaya fou designada comandant d'una missió Soiuz exclusivament femenina per anar a la Saliut 7 en commemoració del Dia Internacional de la Dona, però aquesta missió fou descartada posteriorment.\nSe li va concedir dos cops el títol d'Heroi de la Unió Soviètica. Un asteroide ha estat anomenat en honor seu: el 4118 Sveta ("sveta" vol dir "llum"), mentre que el 4303 Savitskai recorda el seu pare.\nSavítskaia ha ocupat càrrecs rellevants a Rússia des del 1989 i es va retirar el 1993 de la força aèria soviètica amb el rang de comandant. Actualment, és diputada de la Duma Estatal en representació del Partit Comunista de la Federació Russa, i hi presideix la Comissió de Defensa. També és membre de la presidència col·lectiva de la Unió Patriòtica Nacional.\n↑ Dades de les seves missions a l'espai. (anglès)\n↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names, Volume 1. Nova York: Springer, 2003, p. 352. ISBN 3540002383. (anglès)\n↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names, Volume 1. New York: Springer, 2003, p. 369. ISBN 3540002383. (anglès)\n↑ Dades sobre la seva dedicació política. (anglès)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Svetlana Savítskaia\nEntrevista de 1995 (anglès)\nEntrevista de 2009 (anglès)\nEntrevista de 2010 Arxivat 2012-04-01 a Wayback Machine. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Svetlana_Savítskaia&oldid=29680277»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 14 març 2022 a les 18:53.


Laporta diu que lluitarà 'per la llibertat de Catalunya' - Racó Català\nLaporta diu que lluitarà 'per la llibertat de Catalunya'\nSalvador Sostres entrevista el president del FC Barcelona a l'Avui\nSocietat 20.07.2009 13.15 h\nJoan Laporta assegura que lluitarà "per la defensa i les llibertats de Catalunya". Així ho va afirmar ahir en una entrevista 'irreverent' de Salvador Sostres a l'Avui, on va parlar clar de les seves idees i inquietuds. El president blaugrana va dir, entre altres coses, que "tot és sempre política, i més a Catalunya", que "el Barça és independent però la nostra nació és Catalunya", o que espera que apareguin "líders" (polítics) que l'il·lusionin. Molt crític amb el finançament "que vulnera l'Estatut", el considera "insuficient i extemporani" i recorda que "no serveix de res tenir-lo signat" perquè els governants espanyols "són incomplidors compulsius". Respecte del Barça, reclama "més complicitats" mentre recordava que el Reial Madrid disposa del beneplàcit políticomediàtic, i sobre ell mateix, assegura que és "educat però no em deixo trepitjar", i nega ser "arrogant", sinó "decidit".\nPel seu interès, reproduim a continuació l'entrevista sencera:\nBarreja futbol i política.\nSí. Tot i sempre és política. I més a Catalunya.\nEl Barça ha de ser independent.\nNo faig política partidista sinó nacional. El Barça és independent però la nostra nació és Catalunya.\nSi els polítics no es fiquen amb el Barça, vostè no s’hauria de ficar en política.\nA banda de ser president sóc ciutadà i, respectant tothom, em sembla que tinc dret a exposar els meus arguments. I els polítics sí que es fiquen amb el Barça: pressionant-nos perquè signem un contracte televisiu amb una empresa vinculada a Prisa, impedint la requalificació del Mini i tot just divendres els tribunals van condemnar TV3 a pagar els 30 milions d’euros que ens devia. El Barça ha hagut de demanar un crèdit per culpa d’un govern morós.\nLíders que m’il·lusionin amb idees noves per fer el meu país millor.\nHem aconseguit un finançament històric.\nÉs un acord que vulnera l’Estatut. És insuficient, extemporani i un cas més de maltractament al país. I vés a saber si el compliran. Amb els governants espanyols no serveix de res ni tenir-ho signat: són uns incomplidors compulsius.\nLa societat civil el lloa.\nRespecto totes les opinions, però això és fer sucursalisme espanyolista.\nHauria de ser així, però mentre que el Reial Madrid ha comptat amb totes les complicitats polítiques i financeres de la seva ciutat i de la seva comunitat autònoma, i nosaltres no només no hem tingut cap ajuda de l’Ajuntament ni la Generalitat, sinó que ens posen tots els bastons que poden a les rodes.\nEl futbol es resumeix tot a si la pilota entra.\nNo només. Hi ha estils i maneres de fer i el nostre estil és crear Pilotes d’Or i no ens cal rebentar el mercat per fitxar-les. Creiem en l’esforç i en el talent, i no fem bogeries de nou-ric amb el crèdit bancari. Aquests són els nostres valors, com a barcelonistes i com a catalans. Fixa’t que la paraula pelotazo no té traducció al català.\nLa referència futbolística mundial és el Barça. El nostre model de club és superior i ho hem demostrat amb èxits.\nA vostè el perden les formes.\nSóc educat però no em deixo trepitjar.\nNo, sóc decidit. Però prefereixo aquest risc als que de la renúncia en diuen serenor.\nVol imposar el seu successor.\nNo m’agrada imposar, m’agrada convèncer.\nVoldria que qui em substituís mantingués el discurs ideològic, i que la seva personalitat i els seus coneixements donessin rellevància a la presidència del Barça. Algú reconegut en el seu àmbit professional. A la junta hi ha diverses persones així.\nAmb americanes llampants no es pot ser president del Barça.\nSeria un honor per al Barça tenir de president un catedràtic de Columbia. Aquest és l’esperit que ens fa grans.\nDur la senyera fa que es venguin menys samarretes a Espanya.\nEl Barça més catalanista és el més universal de tots els temps, el que més èxits esportius ha tingut de la seva història i el club que avui més samarretes ven arreu del món.\nHi ha coses que es poden pensar però si les dius poden perjudicar-te.\nTots plegats, i jo el primer, hem de superar la por, la covardia i el vassallatge. Si continuem practicant la renúncia sistemàtica tindrem un país sense cap tipus d’aspiració ni llibertat.\nOriol Giralt ha dit que el triplet ha vingut gràcies a la moció de censura.\nNo vull comentar res sobre aquest individu.\nDesprés del Barça, Catalunya.\nNecessitaré un temps per veure com i quan. Però em nego a llevar-me cada matí sense posar-me a treballar per canviar les coses que no m’agraden. Que ningú no en tingui cap dubte: lluitaré per la defensa dels drets i la llibertat de Catalunya.\n20.07.2009 13.33 h \nLaporta president, Caralunya independenr!!!\n20.07.2009 15.17 h \nMOLT BEN DIT LAPORTA !!!!\nEl millor : Sóc educat però no em deixo trepitjar.\nPuigdomènech 8.744 11 248  1.780\n20.07.2009 18.49 h \nTot i que és lògic pensar que cap directiu tingui idees d'esquerres, cal exigir neutralitat política dins l'eix esquerra/dreta.\nEm sembla molt bé que entri en política des del punt de vista nacional. Però compte amb optar per un partit determinat mentre sigui President. Crec que s'hi pot apropar massa i això no seria bo pel Barça.\nFins ara, molt bé per això. Impecable aquesta entrevista.\nScorppio 5.027 14 433\n20.07.2009 21.42 h \n20.07.2009 23.12 h \nS'ha de dir que aquest home parla clar i català!\nTrobo a faltar polítics que parlin tan clar.\n20.07.2009 23.39 h \nEstic orgullós de ser del Barça!\n21.07.2009 20.34 h \nLaporta, pròxim candidat de Reagrupament? Està preparant el terreny? Temps al temps.\nfa 57 segons 72 respostes\nfa 37 minuts 83 respostes\nfa 58 minuts 5 respostes


Girona estrena servei de connexió wifi gratuït, Actualitat, Disseny web a Girona - La Bisbal d'Empordà\nPublicat el 17 de Octubre, 2011 a les 00:00\nEs tracta d'una xarxa que podran utilitzar tant veïns com turistes i estarà en funcionament les 24 hores\nGirona té des d'aquest divendres una xarxa wi-fi pública gratuïta, pensada per als veïns i turistes que es vulguin connectar des dels principals espais i carrers de la ciutat. Per poder utilitzar el servei, els interessats s'hauran de situar prop d'un dels 165 punts d'accés de la ciutat i donar-se d'alta introduint les seves dades personals. Els usuaris es connectaran mitjançant el model de connexió freemium, amb una velocitat de 512 kbps. El servei dóna cobertura al 80% de la ciutat, en zones com el parc Central, el parc del Migdia, l'estació d'autobusos, l'Eixample Nord i Sud, el carrer del Carme, Sant Narcís, Montilivi, Santa Eugènia i l'avinguda Lluís Pericot. Segons la regidora d'Hisenda i Gestió Municipal, Maria Àngels Planas, la nova xarxa wi-fi municipal, anomenada GironaWiFiGOWEX, donarà el 100% de cobertura a la ciutat l'any 2015. A partir d'avui, l'anterior servei de wi-fi municipal anomenat MESH GIRONA desapareixerà i serà reemplaçat per la nova xarxa.\nEl servei permet que veïns i turistes de Girona es puguin connectar gratuïtament a Internet durant les 24 hores del dia i des de qualsevol carrer o plaça de la ciutat. La regidora d'Hisenda i Gestió Municipal ha explicat que el sistema "està pensat perquè els usuaris es connectin des del carrer o des de les places de la ciutat".\nPlanas també ha afegit que per a les persones que vulguin utilitzar aquest servei des de casa seva "l'empresa ofereix unes tarifes molt assequibles adequades als diferents casos i necessitats". Segons la regidora, aquest nou servei és "molt important per a Girona i és un sistema que utilitzin cinquanta ciutats d'arreu del món" com Oviedo, Madrid, Bilbao o Burgos, entre d'altres.\nEls interessats en utilitzar aquest servei hauran d'activar el wi-fi dels seus dispositius mòbils, com smartphones o tablets, i situar-se prop d'un dels 165 punts d'accés que té la xarxa municipal. Un cop detectada la xarxa GironaWiFiGOWEX, els usuaris trobaran una pàgina de validació on s'hauran de donar d'alta omplint un registre amb les seves dades personals. Els usuaris rebran un correu electrònic i un missatge de text al mòbil amb el nom d'usuari i contrasenya.\nEl conseller delegat de GOWEX, Jenaro García, ha destacat que els usuaris que utilitzin el servei a Girona també podran connectar-se, durant 24 hores i de forma gratuïta, a la resta de ciutats on l'empresa té instal•lada la xarxa.\nAlhora Jenaro García ha destacat que l'usuari podrà utilitzar totes les xarxes que tenen rooming amb la seva plataforma, en concret, més de 85 operadors d'EUA, Europa, Amèrica del Sud o Àsia. Segons el conseller delegat de GOWEX, "ara mateix la cobertura que té un gironí és gairebé mundial amb la seva connexió wi-fi municipal".\nEls usuaris també es poden connectar mitjançant altres tarifes com la 'Tarifa 24 hores' que permet 24 hores de navegació i fins a 3 megabits per segon (Mbps) per 5 euros, la 'Tarifa Mes' (24 hores al dia durant un mes, fins a 3Mbps per 10 euros o la 'Tarifa Plana' que permet connectar-se 365 dies a l'any, sense límits de temps, per 8 euros i amb una velocitat que pot arribar fins als 6 Mbps.


Classes de moda i estil de Romeo i Juliet Claire Danes i Leo DiCaprio | CAT.rickylefilm.com\n8 vegades de Romeu i Julieta inspiren el nostre estil\nRomeu i Julieta de Baz Luhrmann té un lloc en els cors de la gent. Que no volen ser Claire Danes com un jove Leo DiCaprio va pujar al seu balcó per proclamar el seu amor instantani per a ella? O ser el que mirant tímidament a través d'un tanc de peixos a un estrany que van imaginar bojament?\nLa història de Romeu i Julieta - amor jove al mig del conflicte adult - no envelleix, de manera que Lily James i Richard Madden estan repetint els papers principals d'aquest mes, aquest cop a l'escenari del West End de Londres.\nA més d'això, versió de la pel·lícula absorbent de Luhrmann és de 20 anys d'edat aquest any, que ens dóna una excusa per mirar cap enrere en les seves inoblidables vestits - que encara tenen prou 90 apel·lar a mantenir-nos interessats.\nSense més preàmbuls, aquí és com Romeu i Julieta inspiren el nostre estil (escoltar la banda sonora de la pel·lícula per complet plaer nostàlgic):\nCamises hawaianes de Romeu\nRes exigeix atenció com Leo DiCaprio busca lloca en una camisa hawaiana negreta. Ens agradaria Associar a aquest amb un mini-cintura alta de mezclilla i sandàlies.\nPerfecte LWD de Julieta\nQui no vol portar un vestit blanc aquest perfecte? Barra de les ales d'àngel, que és femenina sense ser massa exigent i la línia imperi afegeix una vora de la verema. És també el vestit que suposadament va fer caure en l'amor de Romeu amb Julieta, així que estem joc per provar-ho.\nVestit de dubtosa reputació de Romeu\nAquí tenim Leo DiCaprio en un joc com Romeo, el cartell de pin-up dels nostres adolescents, i ara una inspiració per als nostres armaris. Cada editor de moda que es preï s'aprecia el poder d'un bon vestit, especialment usada d'una manera tan descurat com Leo aquí.\nBé, tot això se sent molt Zayn Malik al 2016 es va reunir bola i Gala. Pensem que estava fora riffs Robocop, però potser estava pensant a ser un modern Romeo tot el temps.\nSamarreta del nuvi de Julieta\nLes llàgrimes de costat, oh com volíem per mirar això bo en un blanc de grans dimensions samarreta i pantalons texans.\nMala mirada al noi de Teobaldo\nTeobaldo, cosí de Julieta, no era el més amable dels caràcters i es mostra la seva amenaça a través d'una mirada vaquer es troba amb el pirata de color negre. Tot i que es podria deixar la camisa de vellut arrugat, estem a favor de la cinta d'gruixut i silueta aerodinàmica - Kate Moss molt cum Keith Richards.\nVestit de núvia de Julieta\nVestit de núvia de Julieta té un 90 tals senten a la mateixa, en particular el detall de botó. És una recatada, discreta elecció - el tipus de vestit que podem imaginar l'ús de Keira Knightley.\nBarret de mariner de Julieta\nLa veritable Julieta no era al seu lloc més feliç quan portava aquest vestit de mariner dolça, però el seu vistós barret nàutic realment és gran.


Després de la platja...\nL'aigua de mar i les altes temperatures fan que el nostre cabell es deteriori. Per evitar aquests efectes nocius, hi ha un ampli ventall de remeis naturals i ecològics perfectes per donar hidratació i brillantor a la nostra cabellera.\nUn dels ingredients naturals més utilitzats per revitalitzar el cabell és l'ou i els seus derivats, com la maionesa. A través d'aquest producte es pot elaborar una crema hidratant amb oli d'oliva, càpsules o pastilles de vitamina E i oli de castor (la planta). Només has de barrejar tots els ingredients fins que quedi una crema homogènia i aplicar-la sobre el cabell deixant que actuï durant uns 20 minuts. Després, cal rentar el cabell amb aigua tèbia. Aquest tractament te'l pots aplicar una vegada per setmana. També pots fer la mateixa mascareta intercanviant l'oli de castor i les càpsules de vitamina E per cervesa.\nUn altre producte hidratant per excel·lència és l'aloe vera. Pots barrejar el gel de la planta amb oli d'oliva i cervesa. Cal barrejar-ho tot bé i aplicar la crema resultant sobre les puntes del cabell cada 15 dies deixant que actuï durant uns 15 minuts. Després, s'ha de retirar el producte amb aigua tèbia.\nCom a revitalitzador natural, també trobem el coco. Es pot barrejar amb suc de llimona o fulles de curri per fer una massa pastosa que cal aplicar sobre el cuir cabellut donant massatges un cop per setmana. A part de tenir propietats hidratants, també disminueix considerablement la caspa.\nFinalment, podem fer ús de la mel. Aquest ingredient és hidratant per naturalesa i fa que el cabell recuperi la seva brillantor natural. Barrejant mel i oli d'oliva aconseguirem una crema nutritiva tant per al cabell com per a la pell. S'ha d'aplicar sense fregar i deixar-la reposar durant 15 o 20 minuts. Després, es pot esbandir amb aigua tèbia. També pots barrejar la mel i l'oli amb un ou per hidratar encara més les puntes. Aquesta crema s'ha d'aplicar només a les parts finals del cabell (sense tocar les arrels) i es pot aplicar una vegada per setmana.


Descripció: Herba perenne de la família de les papilionàcies de fins a 1'5 m d'alçada. Tiges erectes, glabres, ramificats per la part inferior. Fulles amb pecíol curt, compostes amb fins a 17 folíols apegalosos. Flors axil·lars de color blau o violaci, agrupades en raïms, amb 1 cm, més o menys, de longitud. El fruit és un llegum de fins a 2 cm de longitud.\n- Sucres: glicirrizina, glucosa i sacarosa\n- Flavonoides: licoflavonol, licoricona, glycirol, glyzarina, formononetina, isoliquiritigenina, glabrol, glabrona\n- Aminoàcids: asparagina.\n- Àcids: salicílic, màlic, betulínic, glicirretic\n- Minerals: Calci, crom, cobalt, fòsfor, magnesi potassi, silici i sodi.\n- Vitamines: Vitamina C i Tiamina.\n- Usos medicinals:\nLa regalèssia és una planta els usos medicinals de la qual són molt variats i se esta utilitzant molt actualment. Tant la seva arrel seca en preparacions casolanes com tota una sèrie de productes normalitzats i presentats de diverses maneres (càpsules, pastilles, comprimits, tintures, crema seca, etc.) pot ser trobat en les farmàcies o herbolaris. Totes elles tenen com a base l'arrel d'aquesta planta i el seu component principal, la glicirrizina. Aquest component ha estat elaborat tradicionalment a partir de les arrels de tres anys que encara no han produït fruit i que es solen recollir durant l'octubre i el novembre. El procés consisteix en picar-les i fer-les bullir a foc lent en calderes de coure removent constantment fins que se es formi una pasta consistent. A aquesta pasta se li dóna la forma oportuna i es deixa assecar sobre taulers de fusta. Actualment modernes màquines realitzen el procés en cambres de vapor.\nCom la glicirrizina presenta certes incompatibilitats i una possible toxicitat, com veurem més tard, es venen productes normalitzats de regalèssia sense aquest component, que s'anomenen DGL (Deglycyrrizinated Licorice, que vol dir en anglès regalèssia sense glicirrizina) i que té unes propietats diferents a la varietat completa.\nA més de preparats normalitzats de regalèssia, s'utilitza també la seva arrel seca triturada per a realitzar decoccions i tintures realitzades amb l'arrel seca macerada en alguna beguda alcohòlica de 45ºC durant 15 dies. L'avantatge de l'arrel és que, una vegada recollida i rentada adequadament, es pot guardar i es conserva perfectament fins que decidim realitzar una preparació.\n- Usos Industrials:\nDonat el poder del regalèssia com edulcorant, s'utilitza habitualment en la confecció d'aliments i begudes, superant en molt el poder d'altres endolcidors. Igualment s'utilitza en la indústria del tabac per a millorar el sabor dels cigarrets.\nLa glicirrizina posseeix propietats mineralcorticoides i glucocorticoides. El seu ús prolongat produeix efectes negatius en l'organisme amb augment de la pressió sanguínia (hipertensió), augment del sodi i retenció de l'aigua. Es produeix una perduda anormal de potassi que condueix a un estat anomenat hipocalèmia o falta de potassi en la sang.\nMoltes de les intoxicacions es produeixen d'una manera inconscient amb l'ús habitual d'aquesta planta en caramels, sobretot aquells per a refrescar l'alè. Altres causants de les intoxicacions són beure quantitats grans de begudes que continguin regalèssia, com l'aniset, el fumar molt de tabac tractat amb aquesta planta, el menjar gomes de mastegar o caramels. La dosi tòxica depèn de cada individu però la Comissió Europea, en un estudi del 2004, recomana que les dosis diàries d'àcid glicirretic no superin els 100 mg diaris (Es coneix el cas d'una dona anglesa que havia estat menjant un paquet de 200 gr. diaris de caramels de regalèssia per a alleujar el restrenyiment. Al final va haver de ser ingressada en l'hospital per presentar un estat general molt dèbil amb una pressió sanguínia molt elevada).\nEn un estudi realitzat a Iran es va comprovar com l'administració d'1,3 gr. d'extracte sec de regalèssia durant deu dies consecutius disminuïa la testosterona dels afectats i inhibia el seu desig sexual. Igualment un estudi portat a terme a Finlàndia va arribar a la conclusió que el consum de regalèssia portada a parts prematurs.\nNo es pot utilitzar en casos de diabetis del tipus II, en pacients amb hipertensió arterial, amb aquells que tinguin poc de potassi en la sang, en malalts d'hepatitis i durant l'embaràs.\nSímptomes: Mal de cap per augment de pressió, edemes principalment en la cara i en els turmells, sensació d'extremitats ardents, debilitat, rampes, orina de color fosc, perduda de la menstruació, problemes en la libido per augment de la testosterona en els homes, arítmia, etc.\nL'ús de la regalèssia esta desaconsellat si s'estan prenent altres medicaments com els que es subministren per a augmentar la pressió arterial (Poden provocar un augment massa elevat de la tensió), els corticoides (igual que la regalèssia, produeixen retenció de líquids) o els productes que es prenen per a tonificar el cor.\nTractament: Abandonar la ingestió d'aquest producte, atenció mèdica en casos necessaris amb respiració assistida i vigilància del ritme cardíac. En molts casos serà necessari proporcionar algun hipotensor per a abaixar la pressió arterial i controlar els electròlits, especialment el potassi.


L’ADF alerta de l’elevat risc d’incendi forestal per la revetlla de Sant Joan | Ràdio Calella Televisió\nL’Agrupació de Defensa Forestal (ADF) de l’Alt Maresme desplegarà un total de 6 vehicles i una vintena de voluntaris per evitar qualsevol incident tant en zones forestals com urbanes durant la revetlla de Sant Joan. El dispositiu es farà en col·laboració amb els parcs de Bombers de la zona i les policies locals de Calella, Pineda, Santa Susanna, Malgrat de Mar, Palafolls i Tordera. De fet, de l’ADF alerten que aquesta revetlla vindrà marcada per l’alt risc d’incendi, després de les elevades temperatures de la setmana passada. És per això que fan una crida a la responsabilitat i demanen extremar les precaucions per evitar possibles focs causats per un ús imprudent del material pirotècnic.\nEl dispositiu d’aquest any estarà format per 21 voluntaris que treballaran des de les 19 h del dia 23 fins a les 3 h del dia 24, amb sis vehicles amb kit d’aigua per evitar qualsevol incendi de vegetació en zones urbanes, periurbanes i forestals. En declaracions a Ràdio Calella TV, el coordinador de l’ADF a l’Alt Maresme ha alertat que la campanya de Sant Joan d’enguany estarà marcada per l’elevat risc d’incendi, després de l’onada de calor de la setmana passada i l’augment de la presència humana en els entorns naturals.\nEncarem el Sant Joan amb por i respecte, perquè hem tingut unes setmanes complicades amb alguns petits incendis. Ens preocupa sobretot que es llencin petards en zones boscoses o prop d’urbanitzacions i que això pugui provocar incendis. Hem tingut unes temperatures fora del normal de principis d’estiu i això provoca que els boscos estiguin més secs i creixi el risc.\nÉs per això que fan una crida a la prudència i demanen a la ciutadania la màxima responsabilitat a l’hora de llençar la pirotècnia i recorden que està prohibit llençar petards i fer foc a menys de 500 metres de qualsevol massa forestal. També recomanen que si es llencen petards, es faci sempre en direcció contrària a la zona forestal i que, tot i estar a més de 500 metres de zona forestal, cal no llençar-los prop de zones agrícoles o en solars urbans, per la seva alta inflamabilitat.\nEl de sempre. Sobretot si es llencen petards que es llenci a 500 metres de massa forestal, que es llencin en zones on no hi hagi risc, i seny. Que no es llenci prop de contenidors de paper que és el que passa sempre en aquestes revetlles. Des de l’ADF fem una crida actuar amb seny perquè ens podem endur un ensurt gros.\nEn cas d’observar alguna columna de fum o patir algun ensurt cal trucar al telèfon d’emergències 112 de la Generalitat.\nDes de l’ADF alerten que malgrat que la campanya de prevenció estival tot just acaba de començar, ja han fet algunes actuacions a la zona. I és que en els darrers set dies s’han declarat cinc petits incendis, un d’ells a Calella, a la zona del Torrent del Raig.\nSegüent Gómez: “Cal posar el comptador a zero en la causa general contra l’independentisme”\nAnterior L’Ajuntament obre la convocatòria d’ajuts per a l’emancipació juvenil\nEl període de preinscripció escolar arrenca avui només de forma telemàtica


Aquologia ensenya a apreciar l'aigua des de ben petits\nAquologia, el projecte educatiu que ajuda als més petits a apreciar la importància de l'aigua\nL'any passat, 4.246 alumnes van participar al programa educatiu\nper Redacció dijous, 26 de setembre 2019 - 14:05h\nUn total de 4.246 alumnes de 68 centres escolars catalans van participar en aquest programa l'any passar | SOREA\nLa sensibilització i conscienciació de les persones sobre la importància del ús i la cura de l’aigua i del medi ambient són clau per fomentar-ne una gestió responsable, i aquests valors s’han de promoure des de ben petits. L'empresa SOREA, centrada en la gestió del cicle integral de l’aigua, ha desenvolupat un programa educatiu anomenat Aqualogia amb l'objectiu de donar a conèixer el cicle natural i urbà de l’aigua mitjançant recursos educatius digitals i interactius.\nEl programa s’emmarca dins el pla estratègic de la companyia que, sota el nom L’Efecte Blau, estableix uns objectius per avançar en el compliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible establert per Nacions Unides. Un total de 4.246 alumnes de 68 centres escolars catalans van participar en aquest programa durant el curs escolar del 2018-2019.\nGràcies a diferents vídeos, jocs i experiments, els alumnes poden treballar a l’aula quins usos es fa de l’aigua al seu centre escolar, com arriba aquest bé bàsic a les seves cases o quins tractaments hem de fer per poder beure- la o per retornar-la al medi natural. Amb aquests mecanismes, que resulten totalment lúdics, els estudiants entenen la importància de consumir l’aigua de manera responsable.\nEnsenyenen als alumnes la gestió de l'aigua\nCada sessió dura uns 90 minuts | SOREA\nEls educadors i educadores que duen a terme les sessions d’Aqualogia a les aules dels centres també posen a disposició del professorat una eina didàctica adaptada al currículum de cada cicle educatiu perquè puguin seguir tractant el tema al llarg del curs. «És habitual que en acabar la sessió ens diguin: ‘Doncs sí que costa poder tenir aigua a casa’ o ‘Mai m’havia preguntat què passa amb l’aigua que ja havia utilitzat’» asseguren.\nAqualogia amb les seves sesions aconsegueixen que l'alumnat pugui entendre que la forma en com es gestiona l'aigua és complexa, i que és necessari fer-ne un consum responsable perquè té conseqüències sobre el medi ambient, la societat i l’economia», afirma Aísa Sevilla, responsable d’Operacions Acadèmiques i Serveis Educatius de l’Escola de l’Aigua, l’entitat encarregada de dur a terme les sessions.\nLes activitats són adaptades als diferents nivells educatius i inclouen contes interactius, jocs digitals en els quals es localitzen els diferents usos de l’aigua al centre educatiu i experiments amb aigua. Cada sessió d’Aqualogia dura 90 minuts, s’inicia amb el conte interactiu que inclou la detecció de coneixements previs que tenen els alumnes. Al acabar es realitza una avaluació de la sessió, on tots els centres que van participar en el programa el passat curs escolar l’hi van atorgar la màxima puntuació.\nÉs important que els nens aprenguin des de petits\n«Encara que el professorat se senti capacitat per parlar de l’aigua, pocs coneixen realment com funciona el seu cicle integral. Per això, el que més valoren és que els hi expliquem quina és la nostra experiència gestionant l'aigua urbana, aportant detalls que no apareixen als llibres de text i, a més a més, fent-ho d’una manera amena i participativa», afegeix Sevilla.\nL'empresa va començar a implementar el programa durant el curs escolar 2013-2014. La valoració tant del professorat com dels professionals de SOREA ha estat tan positiva que s’ha trobat la manera de satisfer la creixent demanda que hi ha hagut des dels centres educatius. Per aquest motiu, expressen: «Encetem un nou curs escolar amb la il·lusió de portar el programa Aqualogia a moltes més escoles».\nEducació Medi Ambient Sorea


La Costa Brava llança una campanya publicitària per captar públic francès\nA càrrec del Patronat de Turisme, es difondrà a les principals televisions i diaris, a part d'aparèixer en pantalles digitals de la Catalunya del Nord\n09·07·20 | 17:48\nLa Costa Brava llança una campanya publicitària per captar públic francès ACN\nLa Costa Brava i el Pirineu gironí seran una de les destinacions amb més presència als mitjans de comunicació francesos amb la nova campanya publicitària que el Patronat de Turisme ha iniciat aquest dijous. Es tracta d'una campanya extraordinària que vol reforçar el mercat francès de cara a aquest estiu per reactivar una temporada atípica a causa del coronavirus. La campanya es titula 'Les vacances són per desconnectar-connectar'. Amb això es vol difondre la idea que el territori gironí és un bon lloc per allunyar-se de les dinàmiques del dia a dia i oblidar-se de les preocupacions de la pandèmia però una destinació connectada per carretera amb França.\nL'objectiu és convidar al públic familiar francès per tal que vingui a la demarcació gironina i realitzi tot tipus d'activitats: gastronòmiques, esportives, naturals i culturals. La campanya té un cost de249.915 euros i s'allargarà fins el 31 d'agost. Durant els pràcticament dos mesos que durarà es podrà veure en diversos formats.\nPer una banda, s'emetrà en els sis canals de televisió del grup TF1 (TMC, TFX, TF1, LCI, TV Breizh i Ushuaïa TV) i a Disney Channel i Disney Junior. Aquests canals difondran un clip de vint segons i convida als espectadors a una àrea web on es difonen continguts de l'oferta turística. Pel que fa als diaris, també es publicarà publicitat als portals digitals de les capçaleres de referència a França.\nEn l'àmbit digital, la campanya també es podrà veure en portals turístics de cercadors i guies com ara eDreams, Logitravel, Lonely Planet, TripAdvisor, entre d'altres. En aquest es combinarà la redacció d'articles amb l'elaboració de butlletins de notícies i publicitat a través de bàners per cridar l'atenció dels visitants.\nA més, el Patronat de Turisme també ha destinat una part de la campanya als suports tradicionals amb la instal·lació d'imatges publicitàries de la destinació en 75 pantalles digitals de ciutats grans properes a Girona com ara Tolosa de Llenguedoc, Montpeller o Perpinyà.


A diferència d'altres bicicletes plegables, i un gran avantatge, és que un cop plegada no cal carregar la bici ja que manté la mobilitat i només cal arrossegar-la fent-la rodar per portar-la, per exemple, al metro, autobús, tramvia o a on vulguis. La grandària de les seves rodes també la fan fàcilment transportable per pujar i baixar escala, simplement estibant d’ella agafant-la pel seient.\nEl sistema de plegat es basa en tres tanques ràpides fixades al quadre que permeten un plegat ràpid i còmode. La roda del darrera gira al voltant de la tija del seient i la del davant puja en baixar la forquilla de forma que les dues rodes queden totalment alineades. Finalment les rodes estan unides i fixades per un tap central. Els diàmetres de la bicicleta plegada són 106 x 28 x 75 centímetres.


Així parlà Zaratustra - Diari La Veu\nEscriba el número 685343\nCap a l'any 700 a. de C., nasqué a l'Iran un personatge que a Occident va ser conegut com a Zoroastro, encara que el seu nom, realment, fou Zaratustra. Va ser un reformador de les religions orientals antigues i les seues asseveracions sobre la moral i l'ètica encara hi ressonen.\nUna d'elles, diu: "De vegades els deus castiguen els homes concedint-los els seus desitjos". La podríem agafar com a introducció a la reflexió i analitzar llur significat valorant com d'important ha de ser un desig per estar disposts a suportar càstigs amb tal d'aconseguir-lo.\nDiríem que estem disposts a rebre càstigs quan allò desitjat és molt important, però, com d'important ha de ser per a sacrificar tal vegada més en abastar-ho que en gaudir-ho?\nSi volem arribar a un lloc determinat, pujar una muntanya, per exemple, quan estem a la base i mirem cap amunt la nostra vista ens marca una línia recta que, com és ben sabut, és la distancia més curta entre dos punts, en aquest cas, el cim i nosaltres; però rara vegada hi ha un camí que ens puga portar allí sense zigzaguejar i abans de donar el primer pas ja haurem de tindre assumit que ho haurem de fer per arribar al més alt.\nCom que sou molt espavilats i ja sabeu per on vaig estalviaré més circumloquis i intentaré concretar aquesta reflexió la qual volguera compartida. La fi justifica els mitjans? Direu, home, depén, i jo vos preguntaré: depén, de què? En aquest cas, per pujar un cim, està clar que els mitjans són els nostres peus i la capacitat que tinguem per a resistir l'ascensió, el temps que durarà i les penalitats segures que ens esperen. A més a més, hem de tindre clar que, com que no anem sols, tothom no podrà aguantar el mateix malgrat que hi haja una forta voluntat comuna al moment de l'eixida. Què farem aleshores amb qui es queden darrere a les primeres costeres, o les segones, o a les terceres? Es tracta que arriben dalt tots o sols els més forts? I una vegada dalt i mirem el que s'ha quedat al camí, ens compensarà l'ascensió? I què fer amb qui retrocedisca, abandonar-lo? Tot té un cost i hem de valorar-ho tot abans del primer pas si som responsables.\nProclamar una República no és un acte retòric com el que hem vist al parlament català recentment i més quan al mateix es proclama tot seguit la seua hibernació perquè així podem preguntar-nos: on està la república aleshores? En quina nevera s'ha guardat? Fins a quan? Som republicans de debò, sí o no? Si som –o són– republicans, on estan les institucions, les lleis republicanes i el reconeixement general com a tal? I si no ho som, què hem fet? El ridícul davant tothom?\nQuan es descobrí Amèrica, els primers qui desembarcaren proclamaren la possessió d'aquelles terres en nom dels reis castellans, però ens podem imaginar la cara de perplexitat dels natius en vore aquella pantomima. Estan bojos aquests o què? Es degueren preguntar. L'altra cara de la moneda la tenim quan un nou d'octubre de 1238 el rei Jaume I entrà a València quan aquesta ja s'havia conquerit, acordades les condicions de la nova situació i les lleis per les quals s'anava a regir. Són dues situacions que comporten resultats diferents, per la qual cosa cal triar correctament perquè les coses isquen bé. D'agafar un camí o altre depén tot.\nPersonalment crec que no han pogut fer pitjor el procés, encara que tot és possible, però... Pujar la muntanya per la recta visual era el millor camí possible? Finalment cal preguntar-se: però de què va tot açò, de pujar muntanyes o és que per darrere el decorat s'està lliurant una batalla personal que res té a veure amb tot l'aparent? I el que em referia més amunt: els desitjos que hi ha mereixen un càstig com aquest o el que puga vindre? Però, de qui s'estan burlant: de la gent que desitja una república independent a Catalunya? Dels demòcrates rasos? Per què?\nEl càstig als desitjos d'una bona part de catalans i catalanes no el pot resoldre qui l'ha provocat des de les múltiples bandes des de les quals es juga aquesta partida. La política a l'estat espanyol està tan corrompuda que qui pensa que algú, des dels seus interessos personals, ho va a resoldre és tan ingenu com qui pensa que el càncer es va a curar quan les cèl·lules que es multipliquen per a formar tumors deixen de fer-ho espontàniament i ja tot tornarà a ser com si ací res no haguera passat. Podem ser tan babaus encara?\nEls desitjos no són mereixedors de cap càstig perquè, al capdavall, tampoc no estem –o estan– demanant per a Catalunya res immoral, més bé el contrari; per tant, si hi han lleis que impedeixen el perfeccionament d'elles, com votar, per exemple, cal canviar-les abans del primer pas, pujar la muntanya zigzaguejant, perquè com també digué Zaratustra: "Més val arriscar-se a salvar un culpable que condemnar un innocent", perquè la gent que vol dignitat és sempre innocent i no la culpable de tot el que passa o puga passar. La gent, la gent! Cal salvar la gent encara que s'arrisquem a salvar els culpables del desficaci actual.\nEscriba el número 677722


El llibre coordinat per un veí de Reus que recull optimistes davant del càncer | NacióReus\nEl llibre coordinat per un veí de Reus que recull optimistes davant del càncer\n"Creu-me, és possible", coordinat pel periodista Josep Baiges, aglutina una trentena de relats de companys de professió\nper ACN , 26 de setembre de 2016 a les 11:49 |\nPortada del llibre «Creu-me, és possible» Foto: ACN\nUn llibre que recull històries sobre el càncer per despertar optimisme entre els lectors. Creu-me, és possible és el títol d'aquesta obra, coordinada pel periodista reusenc Josep Baiges. El punt de partida ha estat la seva experiència personal amb la malaltia i la constatació que el pacient sovint és vist per la societat gairebé com un sentenciat a mort.\nVolent anar més enllà de revelar la seva vivència, i amb la complicitat de gairebé una trentena de companys de professió vinculats a Reus -entre els quals el mediàtic Jordi Évole-, Baiges ha reunit un conjunt de relats, alguns reals i d'altres ficticis, entorn el càncer amb la idea d'eixugar-lo de la "mala premsa" que l'impregna i encomanar força per a la superació. "Cal veure l'ampolla mig plena", diu Baiges. El volum també vol ser un reconeixement als professionals amb els quals s'ha topat, tant al Servei d'Oncologia de l'Hospital Sant Joan de Reus com a la Lliga Contra el Càncer. El llibre, editat per Cossetània, es presentarà aquest dimarts a cal Massó a Reus.\nHo va viure en primera persona i vol transmetre que hi ha llum al final del túnel. Amb 48 anys d'edat, Baiges, diagnosticat de càncer l'abril del 2015, ha volgut tirar endavant una antologia d'històries, amb l'optimisme com a leitmotiv. Gairebé una trentena d'amics i companys de professió, tots ells vinculats a Reus, hi han col·laborat, aportant-hi el seu relat. Al llarg de les seves 166 pàgines, el llibre desprèn positivisme i il·lusió per afrontar la batalla. "No és un projecte ingenu, sóc conscient del què és aquest malaltia, però la medicina ha avançat molt i cada cop hi ha més gent que se'n surt", exposa Baiges.\n"En el llenguatge periodístic, el càncer s'utilitza com a metàfora de cosa negativa, i això al malalt li genera tristor i convida al pessimisme", afegeix el periodista, que ha volgut implicar el sector mediàtic en el projecte. Amb pròleg de Jordi Évole i epíleg de Xavier Graset, en el llibre hi participen els periodistes Cori Ballesté, Enric Tricaz, Esteve Giralt, Patrícia Fernández, entre molts d'altres, que han col·laborat de manera desinteressada. "No totes les històries acaben bé, però el rerefons sempre és positiu", explica. "No es pot fer aquesta equació maleïda de 'càncer=mort' i és això el que vol transmetre el llibre", conclou.\nSocietat, Reus, càncer, és possible, llibre