22/02/2011: 3.640 msnm\nCategoria: Víctor Sancho (La Paz-Bolivia)\nXifres. Molta gent diu que la vida que ens envolta és plena de xifres, que tot està basat en nombres i operacions matemàtiques. 3.640 no hauria de ser més que això, un número. Però espanta. És la quantitat de metres sobre el nivell del mar a la que es troba la ciutat de La Paz.\nPer molt que molts ho pensin, La Paz no és la capital de Bolívia. Molta gent ho pensa, recordant les classes d’escola en les que el mapa del món estava sobre la pissarra.\nLa capital és Sucre, en honor a un dels pròcers de la lliberació de Bolívia i de tota Llatinoamèrica, Antonio José de Sucre.\nAixí que La Paz no és la capital de Bolívia, tot i que aquí estan el poder polític i legislatiu.\nPerò tornem a l’alçada. 3.640 metres sobre el nivell del mar. Més alt que qualsevol pic de Catalunya. A pocs metres de ser igual d’alt que el Teide, la muntanya més alta de l’estat espanyol. Poca broma.\nSi no s’està acostumat, afecta. I molt. Hi manca oxigen, cosa que fa que el cansament sigui major, no hi hagi tanta producció de glòbuls vermells en sang, digestions lentes i pesades. Mals de caps i marejos és part també de l’equació. El conegut per aquestes latituds com a “soroche” o “sorojchi”. Res que no es passi amb repòs, poca alimentació i coca, de la que ja en parlarem més endavant.\nEl visitant que arriba per primera vegada a La Paz, marejat i sense oxigen, és segur que no pot copsar tot el caos que hi regna, les muntanyes que l'envolten i la converteixen en el fons d’una olla, les dones indígenes passejant pels carrers, l’energia que t’atrapa.\nPerò per això està el blog: per anar-ho explicant. I espero que així sigui.\nFotos 1, 2 i 3: Vistes generals de La Paz\n04/02/2011: "Buscando La Paz"\nTot i que no em fa por dir l'edat que tinc (24), tinc pànic a fer anys. Sí, és un defecte que el pas del temps no ha pogut curar, tot i que molta gent va dient que encara sóc molt jove i que haig de viure moltes coses. No és tan fàcil, ho asseguro.\nEl que ningú no m'ha pogut treure és el meu amor incondicional per la ciutat que em va veure néixer, Barcelona, i on vaig viure les meves primeres 21 tardors.\nVa ser llavors quan el meu esperit periodístic, i les ganes de desconnectar del món ja conegut, em va portar a buscar un indret on sentir-me jo mateix. I vaig aterrar a la ciutat més alta del món, La Paz. D'això farà més de dos anys. I és a Bolívia on segueixo fent el que més m'agrada, que és ser periodista.\nI tot per un cúmul de casualitats i jugades que la sort ha acabat de rematar. Una beca a Barcelona, l'opció de triar un lloc al món on seguir la meva formació professional. I, com a resultat, viure en primera persona els canvis i les meravelloses terres del país. A qui no li sona l'Evo Morales? Qui no ha sentit a parlar de la fulla de coca? I del Titicaca? I del Salar d'Uyuni? I de les llames? I dels indígenes? I dels imperis precolombins? I de l'aimara o el quítxua?\nApassionat del cinema i de la música, algú podrà dir que Bolívia no és el destí que ell hauria escollit. I li podria donar la raó si hagués estat una setmana, ni que fos una setmana, a les altures. Perquè és apassionant, salvatge, diferent, desconegut... i no se m'acabarien els adjectius.\nEls que em coneixen van poder seguir el meu primer any a Bolívia al blog "Buscando La Paz", i els que encara volen fer-ho segueixen llegint Narcolèpsia , un spin-off més abandonat del que voldria. Però em salven les noves tecnologies, i la meva assiduïtat a twitter (@vsancho) és el meu espai per escriure.\nAra, amb aquest nou blog, prometo ser constant i donar veu a un país abandonat pels grans mitjans, però amb tantes coses per descobrir.


Hereu no acceptarà que s'eixugui el deute d'ajuntaments a càrrec del nou finançament municipal\nEn declaracions a Catalunya Ràdio, Jordi hereu adverteix que no permetrà que els deutes municipals d'alguns ajuntaments vagin a càrrec del nou finançament municipal nou finançament i assegura que l'estelada no onejarà al districte de Gràcia\nL'alcalde de Barcelona, Jordi Hereu, ha assegurat que la bandera estelada no onejarà al districte de Gràcia durant la Diada, tal com va acordar la junta de portaveus amb els vots d'Esquerra i de CiU. En unes declaracions al programa "L'oracle" de Catalunya Ràdio, Hereu ha qualificat de falta de respecte que per la Diada es vulgui fer onejar una bandera que representa només una part dels catalans. Per l'alcalde "és obvi que nosaltres complim les lleis i les fem complir, però a més a més, en un dia com la Diada Nacional de Catalunya, en la diada de tots, dels que són independentistes i dels que no ho som".\nJordi Hereu ha parlat també del finançament municipal. L'alcalde de Barcelona aposta per la unitat del municipalisme català, al costat del govern, per defensar un millor finançament per als ajuntaments. Hereu es desmarca així del front comú que han intentat promoure algunes capitals espanyoles.\nA més, en declaracions a "L'oracle", ha deixat molt clar que la solució que es prengui ha de ser igual per a tothom i que no acceptarà que Barcelona tingui menys diners perquè altres ajuntaments puguin eixugar el seu deute. "Només faltaria que l'endeutament de les altres ciutats anés en detriment de les solucions que s'han de donar a totes les ciutats". Al darrere d'aquestes declaracions hi ha la situació econòmica de Madrid, que ha fet grans inversions en infraestructures. "Jo no admetria que el fet de tapar forats d'altres anés en detriment d'una ciutat que des de fa 15 anys ha fet perfectament els seus deures". A més, per Hereu, si hi ha ajuntaments que esperen el nou finançament per eixugar el seu deute, a ell el que el motiva, no tenint cap deute, és engegar projectes de futur amb aquests diners.\nEntrevista Jordi Hereu al programa "L'oracle"


Espluioga | Avis Legal\nErika González Perella, propietaria de l'Escola de Ioga, “ESPLUIOGA” i titular del lloc web espluioga.com.\nT. 627 423 825\nEn el lloc web d'ESPLUIOGA hi ha una sèrie de continguts informatius sobre l'activitat desenvolupada a l'escola i altres dades relacionades amb l'activitat i serveis proporcionats tant per l'escola, com pels seus professors i col·laboradors, així com en relació a la salut, ioga i benestar general.\nConsentiment de l'interessat en l'acceptació de la política de privacitat.\nDades introduïdes en els diferents formularis del lloc web i/o enviats en correus electrònics.\nUsuaris del lloc web espluioga.com\nAccés, rectificació, oposició, supressió, limitació del tractament i portabilitat de les dades personals.\nCookies pròpies i de tercers i estadístiques.\n1. RESPONSABLE. Qui és el Responsable del tractament de les seves dades?\nEspluioga és el responsable del tractament de les dades personals, recollides a través dels seus canals i mitjans, principalment del seu lloc web www.espluioga.com. Sent la senyora Erika González Perella amb NIF 38152047S, la titular del nom comercial ESPLUIOGA i les dades de contacte generals següents: domicili en Mestre Joan Corrales, 44, 08950 Esplugues de Ll. (Barcelona) i el contacte per correu electrònic és info@espluioga.com\nEl tractament de la informació que ens facilita té com a única fi la prestació dels serveis sol·licitats i la facturació d'aquests. Les dades es conservaran mentre es mantingui la relació comercial o durant el temps legalment necessari. Les dades no se cediran a tercers tret que existeixi obligació legal. Vostè té dret a accedir i rectificar a les seves dades personals, i sol·licitar la seva supressió quan aquests ja no siguin necessaris.\n3. PROCEDÈNCIA. Com hem obtingut les seves dades?\nL'usuari proporciona les seves dades de caràcter personal a través dels formularis de contacte integrats en la web o en els correus electrònics, sent aquests els estrictament necessaris per a obtenir un mitjà de contacte: nom, cognoms, telèfon i adreça de correu electrònic.\nEn cap cas es tracten dades especialment protegides.\nVisitar el web d’espluioga.com no suposa que l'usuari estigui obligat a facilitar cap informació sobre si mateix. L'usuari haurà d'acceptar i consentir el tractament de les seves Dades Personals per a remetre'ls a través dels diferents formularis de la web.\nLes Dades Personals seran tractades amb el grau de protecció legalment exigible per a garantir la seguretat dels mateixos i evitar la seva alteració, pèrdua, tractament o accés no autoritzat, tenint en compte de l'estat de la tecnologia, sent l'usuari conscient i acceptant que les mesures de seguretat en Internet no són inexpugnables.\n4. FINALITAT. Amb quina finalitat tractem les seves dades personals?\nEl tractament de la informació que ens facilita té com a única fi la prestació dels serveis sol·licitats o enviar-li la informació requerida. Les dades proporcionades es conservaran mentre no sol·liciti el cessament de l'activitat. Les dades no se cediran a tercers excepte en els casos en què existeixi una obligació legal. L'usuari té dret a accedir i rectificar les seves dades personals, o sol·licitar la seva supressió quan aquests ja no siguin necessaris per a les finalitats que van ser recollits. Per a això pot enviar notificació al següent correu electrònic: info@espluioga.com\n5. OBLIGACIONS PER AL TRACTAMENT DE LES SEVES DADES\n1. Utilitzarem les dades personals de l'usuari només per a la finalitat objecte de l'encàrrec.\n2. No comunicarem les seves dades a tercers sense el seu consentiment exprés, excepte en els casos que existeixi una obligació legal.\n3. Les persones autoritzades per a tractar les seves dades personals respectessin la confidencialitat i compliran les mesures de seguretat corresponents.\n4. L'usuari serà notificat en cas que hi hagi existeixo una bretxa de seguretat que representi un alt risc per als drets i llibertats de les persones físiques.\nAmb la finalitat de millorar l'experiència de navegació en el nostre lloc web: espluioga.com, ESPLUIOGA, fa ús de les denominades cookies. Es tracta d'informació que guarda el navegador web de l'usuari i que contenen dades anònimes. Les cookies permeten al lloc web reconèixer a l'ordinador de l'usuari, rastregen la seva navegació a través de les diverses pàgines del lloc web i permeten identificar a aquells usuaris que tornen a visitar. El lloc web d’ESPLUIOGA, utilitza cookies pròpies i de tercers.\nLa web utilitza la cookie val_cookie, unica i exclusivament per mostrar o amagar l'avís d'ús de cookies. Aquesta cookie caduca en tancar-se el navegador i la web espluioga.com no en fa cap seguiment.\nEl lloc web espluioga.com utilitza el servei d'anàlisi web Google Analytics de Google Inc. («Google») per a analitzar l'activitat de l'usuari. La informació generada per les cookies sobre l'ús de les pàgines web normalment s'envia a un servidor de Google als EUA i es guarda allí. Per a més informació visiti https://policies.google.com/technologies/types\nVostè pot rebutjar el tractament de les dades o la informació rebutjant l'ús de cookies mitjançant la selecció de la configuració apropiada del seu navegador. En utilitzar aquest lloc web vostè consent el tractament d'informació sobre vostè per Google en la forma i per a les finalitats a dalt indicades.\nESPLUIOGA 2021 ©\nMestre Joan Corrales, 44, 08950 Esplugues de Llobregat\n/ T. 627 423 825 / info@espluioga.com\nAquest lloc web utilitza cookies perquè vostè tingui la millor experiència d'usuari. Si continua navegant està consentint i acceptant l'ús de les cookies i de la nostra política de cookies, cliqui en l'enllaç per a més informació.


Allium scorodoprasum - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEspècie Allium scorodoprasum\nAllium scorodoprasum, també conegut com a rocambole, és una espècie de planta perenne de la família al·liàcia. Es troba de manera espontània a Catalunya i al País Valencià entre altres llocs.\nNo s'ha de confondre amb l'all rocambole: A. sativum var. ophioscorodon.\nÉs comestible, però es cultiva poques vegades.\nL'all elefant (A. ampeloprasum var. ampeloprasum) es ven a vegades incorrectament com si fos A. scorodoprasum.\nDescripció de la planta silvestre[modifica]\nFlors d'Allium scorodoprasum ssp rotundum (all rodó) a Castelltallat\nFloreix de juny a agost. Els tèpals de les flors són de color purpuri o roses; els estams són interns (no sobresurten de les flors), les anteres són purpúries; bulbs amb la túnica externa purpúria o negrosa i amb bulbets laterals hemisfèrics purpuris o violacis. Les fulles fan de 15 a 20 cm x 0,4 a 1 cm i són àmpliament linears.\nAls Països Catalans se'n presenta la subespècie rotundum. Es troba a la Catalunya Nord, Principat de Catalunya i alguns punts del País Valencià. Es fa en erms, vores de camins, marges de camp en fenassars, principalment a les terres mediterrànies continentals. Viu des dels 200 als 1.200 metres d'altitud.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Allium scorodoprasum\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Allium_scorodoprasum&oldid=27239069»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 maig 2021 a les 21:38.


Petites demostracions d'afecte: - La llista\nPublicat per Manel a 8:37\nNuria (fenix) 18 de febrer de 2012 a les 21:41\nHola Manel!!!!Una molt bona idea .....ja que sempre solem recrear-nos amb els pensaments negatius,els bons... fem com si fossin normals viviu-los ....i a les hores els vivim sense gaudir-los.Una llista ..dons va ja mi poso...si pot servir per animar algú altre a fer aquest exercici millor.\nQue et sembla apuntar aquell primer petó als quinze anys??\nEl primer cop que varem sentir que ens deien mare o pare??\nAquell dia que una abraçada d'una persona va fer que sentissim....El Miracle de l'amistat.\nEl moment que reps una noticia de que algú estimat ha pogut sanar el seu cos.\nGaudir de moments en que algú estimat ,omple el seu cor i la seva vida cap a donar-se a Déu i als demès.\nLa musica Manel ....avui a les vespres hem gaudit de una petita peça,que ens ha fet vibrar i emocionar...\nLA MUSICA!! L'AMISTAT i el compartir ,encara que sia virtualment.\nmanel 19 de febrer de 2012 a les 18:18\nHola Núria, moltes gràcies per les teves paraules. és bonic tot el que has dit. I molt bona apreciació això de les Vespres, quan l'escolania regala un motet, o algun monjo regala alguna peça a l'orgue, són també moments per tenir pressents a la llista!


Amor i sexe al Camp Nou (Xavier Bosch)\nAmor i sexe al Camp Nou\nXAVIER BOSCH 15/03/2012 00:00\n260x366 Guardiola celebrant amb Messi el triomf de la final de la Champions de Roma, un partit en què l'argentí va marcar. / A. BIANCHI / REUTERS Guardiola celebrant amb Messi el triomf de la final de la Champions de Roma, un partit en què l'argentí va marcar. / A. BIANCHI / REUTERS\nSandra Sarmiento, la periodista de Barça TV, té alguna de les virtuts d'Iniesta. La posis on la posis -sigui a Ona, amb el Puyal o a la tele del club- sempre juga bé i dóna un rendiment per damunt de la mitjana. És de les periodistes que es fan notar. Aquesta setmana mateix, aprofitant un acte promocional que servia perquè Leo Messi es posés davant d'un micròfon per primera vegada en un any, la Sandra va pensar quina pregunta original podia fer a un home que parla poc, va escàs de paraules i no acostuma a donar cap titular. Ella, però, ho va aconseguir. Leo Messi no només va dir que Guardiola era més important que ell, per al futur i per tot el que havia aconseguit aquest equip, sinó que va generar que diversos mitjans de comunicació (la web del diari ARA, per exemple) obrissin un debat sobre qui és més important dels dos per al Barça actual. Messi o Guardiola? Qui és més decisiu? ¿El millor jugador del món o el millor entrenador del món?\nUn debat nostre\nEl debat, com a joc, té molta gràcia: perquè és nou, és nostre, no ve marcat per la megafonia que emet des de Madrid i que ens marca l'agenda tant si vols com si no vols. I, sobretot, és una discussió interessant perquè aquest Guardiola o Messi ens allunya de les polèmiques d'àrbitres, comitès, Mourinhos i altres esquers que mosseguem, massa sovint, sense adonar-nos que ens retorna al parany del victimisme. La tria entre Guardiola o Messi ens remet, tan sols, a parlar de dues coses que ens agraden: el futbol i el Barça.\nJosep Guardiola i Lionel Messi són com l'amor i el sexe. Tots dos són necessaris i, si van de bracet, molt millor. L'amor ens dóna tranquil·litat, estabilitat, orgull per la relació, admiració per l'altre. És l'absència de por, la confiança. És brúixola i camí. El sexe és l'explosió, l'alegria, l'abraçada, el gust, la sorpresa, l'addicció, el gaudi constant… Si amor i sexe es complementen, demanar gaire més seria abusar.\nDit això, tinc clar que mai cap entrenador no ha rematat mai ni un sol gol. I Messi, per exemple, ha marcat en nou de les deu finals que ha guanyat aquest equip. Ara bé, si el davanter marca tants gols (i la diferència) és, també, perquè hi hagut un geni a la banqueta que ha sabut crear el lloc, l'espai i les condicions perquè el millor jugador del món tregui el seu màxim rendiment. Javier Mascherano -aquest sí que fa honor als argentins per la seva oratòria- ahir va etzibar una gran veritat a la sala de premsa: "Més que els títols, el Pep té el suport de tothom per la manera com els ha aconseguit". Que continuïn tots dos, el Leo i el Pep. La seva interdependència és la nostra felicitat. I que duri.


caixa de pandora: SI QUE VAN ARRIVAR...JA, JA, JA.\nescrit per Hermes a dimarts, d’octubre 21, 2008\nNomés calia esperar a que apareguessin les probes definitives. Ja són aquí, ja us podeu confesar.\ni jo que em pensava que l'halcón milenaria seria ja pura xatarra...\nmira que bé, ja només falten uns quants trekies i això acabarà de ser un blog friki. que la força ens acompanyi.


Catalonia Sacra programa 40 activitats per difondre el patrimoni de l'Església - Diari de Girona\nCatalonia Sacra programa 40 activitats per difondre el patrimoni de l'Església\nEls bisbats catalans han impulsat tretze projectes de conservació de patrimoni cofinançats amb fons europeus per 5,8 milions d'euros\nacn/ddg. vic 27.03.2021 | 00:34\nCatalonia Sacra programa 40 activitats per difondre el patrimoni de l'Església Diari de Girona\nCatalonia Sacra ha organitzat per aquest any una quarantena d'activitats per donar a conèixer el patrimoni cultural de l'Església. La programació es desenvoluparà des del març fins al novembre i inclourà visites, conferències i tallers. Fruit de la programació en xarxa dels bisbats amb seu a Catalunya, també vol ser una oportunitat per donar a conèixer obres mestres com el mosaic de Gaudí, les pintures murals barroques de Talltorta o l'orgue barroc de l'Església Santa Maria de Morella a Castelló. Cal inscriure's prèviament i l'aforament serà reduït en compliment de les restriccions de covid-19. D'altra banda, els bisbats també han impulsat tretze projectes de conservació de patrimoni cofinançats amb fons europeus per un valor de 5,8 milions d´euros.\nEntre les activitats previstes, s'han programat una dotzena d'activitats centrades en parts concretes d'un temple o obres conservades, com ara la capella del Santíssim de Sant Martí de Viladecavalls i els seus vitralls o la visita per contemplar el mosaic que Antoni Gaudí va dissenyar a l'església de Sant Pacià.\nAlbera Lliure de Molins presenta el manifest a Sant Climent Sescebes.\nPont de Molins fa reviure els antics molins de la Muga.\nLa pintura mural tindrà una presència destacada enguany. A través de la selecció de diferents monuments, es farà un recorregut per la història de l'art català: des del gòtic de Santa Maria del Bruc, passant per les pintures barroques de Sant Climent de Balltorta i el retaule low cost de Sant Pere de Navata fins a la visita nocturna de la catedral de Vic per conèixer les pintures de Josep M. Sert i acabant a la parròquia del Carme de Lleida.\nAmb l'objectiu de diversificar la mirada sobre el patrimoni, també es programen activitats singulars com una visita centrada en les campanes i els campanars de la Garrotxa o una activitat familiar sobre les llegendes del monestir de l'Estany amb titelles.


Plim - VilaWeb\nDiumenge 14.08.2005 06:00\nAquest nom estrany és propi d'una beguda típica de Reus. El Plim es fabrica des del 1928, quan en Joan Gili va començar a comercialitzar-la. Encara que només es tracta d'una barreja de sucs de fruites i tan sols es ven a Reus, té partidaris afèrrims. També es fa servir, durant les festes majors de Reus, per fer masclet, una barreja de vermut de Reus i Plim que és la beguda oficial de la festa. Segons les males llengües, el nom de Plim ve de la resposta d'un dels comercials de l'empresa quan es va començar a fabricar; segons es diu, en demanar-li quin nom posaria a la beguda, ell va contestar 'A mi plim!'.\n> Amb l'estiu i la calor les begudes fresques, siguin amb alcohol o sense, alegren la vida. És per això que enguany VilaWeb destacarà una beguda cada dia durant el mes d'agost. Us en donarem el nom, la procedència i la composició, perquè aquells qui volgueu fer experiments proveu d'elaborar-les a casa.... fer un burret potser és fàcil, però què me'n dieu de fer orxata o aromes de Montserrat?


Inici Bous Gerardo Ortega, el ramader del carrer, es fica el públic de Puçol en la butxaca\nEl dissabte 2 de desembre se celebraven les XV Jornades Taurines Vila de Puçol dividides en dos escenaris: a la vesprada, exposició de fotos i entrega de premis en La Barraca, seguides d'una tertúlia amb el ramader Gerardo Ortega; a la nit, en el restaurant Puzol, la gala anual amb entrega de premis al més destacat d'enguany.\nEl concurs de foto taurina va nàixer com una aposta per a potenciar la vessant cultural dels festejos taurins. En la seua 13a edició han participat 174 fotografies, de les quals el comité de selecció va triar les 41 que s'exhibixen durant finals de novembre i principis de desembre en La Barraca.\nUn jurat compost per dos experts taurins (Alfonso Ávila i Daniel Torres), dos fotògrafs (Juan Sebastiá i Sabín) i un veterinari (Vicente Soriano Benet) ha sigut l'encarregat de triar entre les finalistes les dos imatges guanyadores, una referida als festejos de Puçol i una altra dels actes en la resta del món.\nPureza, de Carlos Dolz, ha sigut la guanyadora en la categoria local, mentres que Una pasión, un sentimiento, de Vicent Puig, ha triomfat en la categoria de la resta del món. Ambdós amb un premi en metàl·lic de 200 euros, que van arreplegar els seus autors en La Barraca, de mans del regidor Juan Miguel Bayarri I de l’alcaldessa Lola Sánchez, com a punt final a la primera part de l'espectacle.\nEncara que el verdader espectacle el va donar Gerardo Ortega, un ramader molt conegut entre els aficionats als bous al carrer perquè va ser el primer en «prendre's seriosament» esta modalitat taurina, sobretot després de la crisi en el món taurí que va començar fa pràcticament una dècada, i hui continua sent el més prestigiós entre les comissions dels distints pobles, especialment a la Comunitat Valenciana.\nDe la mà d'Alfonso Ávila, que va preparar una exhaustiva bateria de preguntes, Ortega va torejar amb el presentador i amb el públic, demostrant que no és en absolut gratuïta la seua fama de bon vivant (afavorida per la seua participació en la pel·lícula Sufre, mamón dels Hombres G, on ell era precisament el «mamón» del títol).\nEncara que no tot va ser diversió, durant les seues intervencions també va reconéixer les dificultats de portar avant una ramaderia, com és de car preparar un bon bou durant quatre anys (el que suposa que per menys de 4.000 euros no es poden vendre estos animals o perds diners) i la vida ascètica que actualment porta, en la ramaderia, allunyat del mundanal soroll… i de les places de bous, on a penes compten amb ell en les grans cites anuals.\nVa ser una tertúlia amena, divertida, regada amb abundants anècdotes, on el somriure guilopo del ramader es va guanyar al públic en més d'una ocasió i on, quasi sense voler-lo, els assistents vam poder disfrutar d'una classe magistral sobre el món taurí en l'actualitat.\nUna placa, que va rebre de mans de l'alcaldessa Lola Sánchez, i una bona ració de fotos amb un públic incondicional van completar la sessió vespertina de les jornades taurines en La Barraca. A la nit, seria el torn dels premis taurins d'enguany… però eixa és una altra història.


Hotel a Vilanova i la Geltrú - Hotel 4 estrelles al costat de Sitges, Tarragona - Hotel Atenea Park Suites Apartments\nIntrodueix el teu punt de sortida per calcular la millor manera d'arribar.\nUn dels grans atractius de Vilanova i la Geltrú són els seus quasi sis quilòmetres de platges de fina sorra. No pot deixar de visitar tant el port pesquer -un dels més importants de la costa catalana-, com el port esportiu.\nVilanova i la Geltrú disposa d'un patrimoni cultural ric i valuós.\nUn llegat que ens permet apropar-nos a la seva història i en especial al segle XIX,\nèpoca d'esplendor i transformació de la ciutat, del qual destaquen les cases senyorials dels indians, els jardins romàntics o les fonts monumentals. A més, disposa d'una àmplia oferta museística que comprèn el Museu Víctor Balaguer, el Museu Romàntic Can Papiol i el Museu del Ferrocarril\n- Des de l'aeroport\nVostè té diverses opcions per arribar a Vilanova i la Geltrú, que està a 35 km de l'aeroport de Barcelona:\nEls autobusos Monbus surten cada hora des de l'aeroport de Barcelona. Arriben a l'estació de Vilanova i la Geltrú en menys d'una hora.\nSurten cada 20 minuts des de l'aeroport a l'El Prat de Llobregat. Un cop allà, agafar la correspondència de Vilanova i la Geltrú. Des de l'estació es pot arribar a l'hotel amb taxi o caminant (uns 10 minuts)\nDes de l'aeroport, la durada del trajecte és d'uns 30 minuts.\nAgafeu l'autopista C-32 entre Barcelona i Vilanova i la Geltrú. Després prendre el desviament cap a Vilnaova i Geltrú. Un cop a Vilanova, direcció Passeig Marítim, on es troba l'hotel.\nCom arribar a Barcelona i Tarragona.\nAmb tren: Vilanova i la Geltrú té molt bones connexions amb Barcelona i Tarragona. Vostè té un tren aproximadament cada quinze minuts que uneix Vilanova i la Geltrú i Barcelona en 30 minuts.\nPer mar: Vilanova i Geltrú disposa d'una gran infraestructura nàutica.\nEls ports de Barcelona i Tarragona poseesn línies regulars que connecten amb diferents punts d'Espanya i Europa.\nBarcelona Aeroport 35 km\nReus Aeroport 60 km


viurealspirineus /ACN 12:22 01/06/22\npirineu pla alt aran la salut\nInfermeres de l'Hospital de Cerdanya / HdC\nAmb la voluntat d'aterrar al territori el Pla de Salut de Catalunya 2021-2025 aprovat al desembre, la Regió Sanitària Alt Pirineu i Aran ha organitzat tres sessions participatives per donar veu a professionals i ciutadania en les accions prioritàries que caldrà implementar en els pròxims anys. Així, s'han organitzat dos trobades amb un centenar de professionals i una tercera amb una trentena de representants de la societat civil. Tot plegat ha servit per recollir aportacions per acabar de confeccionar el Pla de Salut de la Regió Sanitària Alt Pirineu i Aran per al període 2021-2025. A banda de sanitaris, s'hi han convidat associacions de malalts, col·legis professionals, món local, entitats, ONG i altres departaments de la Generalitat.\nEl Pla de salut regional és la versió territorial del Pla de salut de Catalunya 2021-2025 aprovat al desembre, que es l'instrument i marc de referència per a totes les actuacions públiques en matèria de salut dins l'àmbit de la Generalitat. El document territorial aprofundeix en les prioritats que s'impulsaran a l'Alt Pirineu i Aran i ha d'encarar el repte de millorar els resultats en salut i benestar de la població, tot adoptant una visió més àmplia del concepte de salut i avançant en la transformació del sistema.\nEntrades del Sant Hospital de la Seu d'Urgell / ACN\nEn una primera fase anterior, per tal de treballar el pla adaptant-lo al territori i definint-ne les accions concretes, es va constituir un grup nuclear de 17 professionals del CatSalut i de l'Agència de Salut Pública de la regió. Actualment, el pla es troba en fase de revisió i un cop aprovat, al juliol, es difondrà de forma àmplia.\nEl nou Pla de salut 2021-2025 s'ha elaborat partint de tres elements: l'informe 'Retrospectiva de trenta anys de planificació sanitària a Catalunya: El motor de transformació del sistema de Salut de l’OMS', el Pla de Govern de la Generalitat i la situació provocada, a tots nivells, per la pandèmia de la covid-19. És per això que el nou document recupera una visió més estratègica i es compromet amb el marc estratègic dels objectius per al desenvolupament sostenible (ODS) de l'ONU, objectius alineats amb el Pla nacional per a l'Agenda 2030 i Programa Horitzó Europa 2021-2027.\nTé com a base un concepte de salut més ampli, que va més enllà de l'absència de malaltia i que és el resultat de la relació entre les persones i l'entorn físic i social. Per això, també compta amb uns principis ètics que el caracteritzen, com ara el respecte per les persones, la justícia social i equitat, la cura de les persones i l'entorn, i l'eficiència i sostenibilitat.\nEs tracta d'un document estratègic que pretén actuar com la brúixola del sistema de salut establint els objectius necessaris per a la seva millora. L'elaboració del Pla ha estat participada pels professionals sanitaris, diferents agents socials i interdepartamentals, que han aportat diversitat, han permès marcar les línies mestres i alinear i donar coherència a totes les intervencions per a la salut. El Pla s’ha confeccionat com una eina de treball en la qual es proposen reptes transversals a superar relacionats amb diferents problemes de salut o malalties.\nEl Govern inicia l'Agenda estratègica del Pirineu 2030 que l'ha d'orientar a un desenvolupament sostenible


L'edició gironina de l'Oxfam Intermón Trailwalker ja ha sortit d'OlotOlot Televisió\nSurt d’Olot la 8a edició de la Oxfam Intermón Trailwalker amb més de 1200 participants i 500.000 euros recaptats\nRedacció - Olot - Publicat a les 12:43h\nÚltima actualització 14 abr. 2018\nOlot va ser un any més l’escenari de la sortida de la Oxfam Intermon Trailwalker, que recorre els 100 quilòmetres que separen la ciutat amb Sant Feliu de Guíxols per la via verda. En total van prendre la sortida 1.700 persones, en un any amb una nota tràgica: un dels participants va morir prop d’Amer per una aturada cardíaca.\nSón l’equip Run With Us by Clubs DiR, el primer equip que va travessar la meta de Sant Feliu de Guíxols d’una Oxfam Intermón Trailwalker estranya: la cursa solidària va patir un fet luctuós: un dels seus participants va morir per una aturada cardíaca prop d’Amer, al quilòmetre 30 de la prova. Va ser la nota negativa d’un esdeveniment que cada any congrega prop 1700 persones a la línia de sortida a Olot, disposades a recórrer els 100 quilòmetres que separen la Garrotxa de la Costa Brava per la Via Verda. Enguany, van creuar la sortida 230 equips, que van recaptar aproximadament més de mig milió d’euros.\nA aquesta xifra s’hi sumaran les quantitats recaptades a les Trailwalker de Vitòria i Madrid, i que aniran destinats a projectes per garantir l’accés a l’aigua potable a països com el Ieme, l’Iraq, el sudan del Sud o Síria. La pluja va acompanyar els participants durant gran part del recorregut, però no va aigualir les seves ganes de col·laborar amb un projecte solidari com els d’OXfam Intermon.


Cs de Reus denuncia les pancartes de PDeCAT i Òmnium sobre presos polítics\nLa façana de l'edifici on es troba Òmnium Baix Camp.\nEl grup registra una instància on apel·la a l’Ordenança de Civisme, que prohibeix estendre roba bruta o rentada i objectes visibles\nActualitzada 15/03/2018 a les 21:33\nEl grup municipal de Ciutadans ha registrat recentment una instància a l’Ajuntament de Reus on requereix la retirada de la pancarta sobre Llibertat presos polítics que està penjada a l’edifici d’Òmnium Baix Camp a la plaça Prim, una d’instal·lada al balcó de la seu del PDeCAT i una de tercera, col·locada en una de les façanes de la plaça del Mercadal, logotipada per la CUP i amb lema 21D Dempeus! i que actualment es troba coberta per una bastida d’obres.\nEn l’argumentari de la instància, segons ha pogut saber el Diari Més, la formació fa referència bàsicament a dos articles inclosos en l’Ordenança de Civisme del municipi i sol·licita així a l’alcaldia que els apliqui i, per tant, insti els propietaris dels immobles a dur a terme la retirada dels cartells. Fonts de Ciutadans confirmen la denúncia i puntualitzen que, en instàncies anteriors, s’han referit també en similars termes a la pancarta que llueix al palau consistorial, tot i que «la mantenen i només van retirar-la durant les eleccions».\nEn detall, un dels articles de l’Ordenança de Civisme a què apel·la el grup municipal de Ciutadans és el número 34, que regula «conductes prohibides», en el seu apartat b. Aquest estableix la prohibició d’«estendre roba bruta o rentada o altres objectes que agredeixin l’estètica urbana que, per la seva situació i orientació, siguin visibles des de la via pública, a les obertures de les cases i en baranes de terrats i balcons». El punt està inclòs en el capítol XVI que tracta «altres conductes que pertorben la convivència». Un altre dels articles a què s’aferra la formació que encapçala Juan Carlos Sánchez és el 16, referent a «normes de conducta» i dins el capítol V, que parla de la «degradació visual de l’entorn urbà». En concret, apunta el 16.2, que diu que «les persones propietàries o titular d’immobles hauran de complir l’obligació de mantenir les parets i les façanes sense que hi consti cap tipus d’anunci, exceptuant els que facin referència a la professió o l’activitat mercantil que s’hi desenvolupi» i que «es podran col·locar cartells en aparadors, portals i en altres llocs situats a l’interior dels establiments».\nInstar els propietaris a retirar-les\nFonts de Ciutadans expliquen que «vam presentar la instància a l’Ajuntament perquè les pancartes contravenen l’Ordenança de civisme que no permeten penjar pancartes» i que el text demana «que l’Ajuntament insti els propietaris dels edificis i, si no ho fan, se’ls sancioni en funció del que preveu l’Ordenança». Afegeixen que «sobre la pancarta que hi ha a l’Ajuntament, també hem registrat diferents instàncies, abans i després de la campanya electoral perquè la retirin, i tampoc no ho han fet». En aquest últim sentit, precisen que «creiem que l’Ajuntament és de tothom i la pancarta és partidista, no representa tothom» mentre que les dels edificis d’Òmnium la seu del PDeCAT i l’edifici de la plaça Mercadal pensem que «contravenen l’Ordenança de Civisme».\nComenta el contingut : Cs de Reus denuncia les pancartes de PDeCAT i Òmnium sobre presos polítics


Spring Holiday Hotel Sanya Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.76 Dazhenling Alley,Xiayangtian,Hedong District, Dadonghai, Sanya, Xina, 572000 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Spring Holiday Hotel?\nMés informació sobre Spring Holiday Hotel\nSpring Holiday Hotel, ubicat a Dadonghai, Sanya, és una destinació popular per a viatgers. El centre de la ciutat és només a 3.00 Km i l'aeroport és només a 30 minuts. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Duty Free de Sanya, Hospital Yuehai, XiaRi MeiShi GuangChang.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Spring Holiday Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport.\nSpring Holiday Hotel té 166 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori, mini bar. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Spring Holiday Hotel és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Sanya.


Detenen un passatger que, cansat d'esperar, va sortir per l'ala de l'avió a Màlaga - CCMA\nDetenen un passatger que, cansat d'esperar, va sortir per l'ala de l'avió a Màlaga\nFeia més de mitja hora que esperaven el desembarcament dins l'avió quan l'home va obrir la sortida d'emergència i va intentar baixar per l'ala de la nau\n03/01/2018 - 13.54 Actualitzat 03/01/2018 - 16.30\nL'home es va cansar d'esperar el desembarcament i va sortir per l'ala del avió\nEl passatger d'un avió que havia aterrat a l'aeroport de Màlaga-Costa del Sol, cansat d'esperar el desembarcament, va ser detingut quan va decidir sortir pel seu compte de la nau.\nEls fets van passar aquest dilluns al vespre en un vol de la companyia Ryanair procedent del Regne Unit. Fart d'esperar dins de l'aeronau, on ja portaven més de mitja hora, va obrir la porta d'emergència i es va posar a caminar per l'ala. Fernando del Valle, que viatjava al mateix avió, en va ser testimoni.\n"Feia aproximadament una mitja hora que esperàvem per sortir de l'avió, i aquest home es va dirigir tranquil·lament cap a la sortida d'emergència, va estirar el mecanisme d'obertura, i va mirar a fora. Després va tornar a dins per agafar la seva motxilla i va sortir per l'ala."\nA les imatges que el testimoni ha penjat al Facebook es pot veure com l'home camina sobre l'ala i intenta baixar.\nEl comandant va avisar la Guàrdia Civil, segons explica el portaveu del cos.\n"El comandant de l'avió va requerir la intervenció de la Guàrdia Civil, que va identificar el passatger i va denunciar la infracció a l'Agència Estatal de Seguretat Aèria."\nFinalment, el personal de terra el va convèncer que tornés a pujar i el va acabar detenint la Guàrdia Civil. És l'Agència Estatal de Seguretat Aèria qui ara s'encarregarà d'aplicar la sanció corresponent.\nEl vol FR8164 havia sortit amb una hora de retard de Londres i va arribar uns 20 minuts després de l'hora prevista, cap a les 11.15, a Màlaga.


Honda Gresini no correrà a València\nL'equip de Simoncelli renuncia a disputar l'última cursa de l'any\nItàlia segueix consternada per la mort de Simoncelli. Molts aficionats s'han apropat a Coriano, on vivia, per deixar-hi flors. A més, el seu equip ha decidit renunciar a participar en l'última cursa de l'any.\nNURIA GARCÍA Barcelona. Actualitzada el 25/10/2011 00:00\n260x366 Honda Gresini no correrà a València / MOTOGP.COM Honda Gresini no correrà a València / MOTOGP.COM\nLes motos d'Honda Gresini, l'equip de Marco Simoncelli, no tornaran a rodar en un circuit aquesta temporada. El cap de l'equip, Fausto Gresini, va anunciar ahir que renunciaven a disputar el Gran Premi de la Comunitat Valenciana, que tindrà lloc a Xest el cap de setmana del 5 i 6 de novembre. Serà l'última cursa de la temporada, en la qual es decidiran els Mundials de 125 cc i de Moto2. Però l'equip d'Honda Gresini de MotoGP i de Moto2 no hi anirà en senyal de dol per la pèrdua de Simoncelli al circuit de Sepang, diumenge. Així doncs, ni Hiroshi Aoyama a MotoGP ni Michele Pirro i Yuki Takahashi a Moto2 seran al circuit Ricardo Tormo de Xest, on el pàdoc ha demanat que es faci un sentit homenatge al pilot italià.\nDe fet, Itàlia segueix commocionada per la notícia. Ahir els mitjans de comunicació obrien les edicions de paper dedicant grans portades a Simoncelli, i moltstifosivan apropar-se fins a Coriano, la localitat de la província de Rimini on vivia Simoncelli amb els seus pares, per deixar-li flors i missatges, en un improvisat homenatge popular. De fet, aquesta ciutat italiana ha decidit decretar dos dies de dol (demà i dijous) en record del pilot italià.\nDijous, el funeral per Sic\nEstava previst que el cos de Marco Simoncelli arribés aquesta matinada a Itàlia, juntament amb el pare del pilot, Paolo, i la seva xicota, Kate, després que gràcies a unes gestions de l'ambaixada italiana a Malàisia li fessin ràpidament l'autòpsia.\nSegons afirmava el diari esportiu italiàLa Gazzetta dello Sport, dimecres s'obrirà la capella ardent de Simoncelli al Teatre Municipal Corte, a Coriano, mentre que el funeral es farà dijous a l'església de Santa Maria de la mateixa localitat.


4 min. Washington 04/08/2019 21:59\n651x366 Entre els xofers hi ha hagut suïcidis, 1.000 es declaren en fallida i un miler més estan endeutats per tota la vida. / L.J. / REUTERS Entre els xofers hi ha hagut suïcidis, 1.000 es declaren en fallida i un miler més estan endeutats per tota la vida. / L.J. / REUTERS\nTendim a oblidar aviat les lliçons de la història, però la que va deixar sense estalvis un miler de taxistes de Nova York i amenaça amb provocar la fallida de mil més és una lliçó d’abans-d’ahir. Durant el 2018, almenys vuit taxistes de la Big apple es van suïcidar aparentment per causes vinculades a la seva agònica situació econòmica. El gremi va acusar Uber i Lift de ser les principals causes de la seva misèria. Per què ells havien de pagar pel dret de conduir un taxi i un conductor al servei d’aquestes companyies no? El desavantatge sembla obvi. La reacció de l’Ajuntament va ser limitar temporalment la concessió de llicències per a aquest serveis.


... Rafael Estrany\nA Ca l’Arenas, Centre d’Art del Museu de Mataró, s’hi pot veure fins el 30 de juny l’exposició “Rafael Estrany i el mar”. Recordem que la mateixa forma part de la temporada expositiva “Mar de fons”.\nÀlvar Sàez i Puig. Historiador de l'Art-Gestor Cultural\nEl restaurant Ca l’Agustí, situat a l’avinguda Puig i Cadafalch num. 18 de Mataró, presenta del 19 d’abril al 19 de maig de 2013 una mostra dels darrers treballs artístics de Marc Prat.\n... Concha Ibáñez\nL’Ateneu Caixa Laietana presenta, del 26 de febrer al 7 d’abril, l’exposició Entre terra i mar. Paisatges de la veterana artista Concha Ibáñez.Concha Ibáñez Escobar (Canet de Mar, 1926) destaca per la temàtica del paisatgisme.\nUna de les sàvies decisions del consistori municipal ha estat integrar dins l’estructura de l’Ajuntament els anomenats instituts municipals, anteriorment organismes autònoms. Acció cultural, Educació, Esports i Promoció Econòmica es sumen a aquesta iniciativa.Simplement és el fet de sumar per què al cap i a la fi el que es cerca és una estructura organitzativa municipal de caràcter transversal, o el que s’entén per sistema horitzontal.


Hermann Höllenreiner, supervivent del genocidi gitano - Museu Virtual del Poble Gitano a Catalunya\nHermann Höllenreiner, supervivent del genocidi gitano\nInici - Hermann Höllenreiner, supervivent del genocidi gitano\nby: Seo Cizmic\nEtiquetes: Genocidi Gitano, Hermann Höllenreiner\nHermann Mano Hollenreiner, Sinto alemany. Nascut el 1933 a Hagen, Alemanya de pare Romaní i mare Jueva.\n→ Romani Zor (forç romaní)\nQuant de temps fa que dóna el seu testimoni?\nFa tretze anys que vaig poder trencar el meu silenci i parlar-ne, tan sols tretze anys…\nQui o què el va motivar a parlar del passat?\nVa ser el meu cosí, Hugo Hollenreiner, qui em va influir per a que comencés a explicar les meves vivències en públic.\nVostè va estar en més d’un campament, tres per ser exactes, Sachsenhausen, Ravensbruck i en un dels més terribles, Auswitch-Birkenau. Hi ha algunes dades d’aquest últim sobre una revolta en el sector BII, en els barracons dels gitanos el matí del 16 maig 1944…\nSí, la nit anterior un grup de la resistència va alertar sobre les intencions de les SS per a tots nosaltres, per a tots els Rroma i Sinti. Recordo que els homes es van armar amb les eines de treball que van trobar en els barracons, recordo les dones cridant, els nens, tots ens vam enfrontar a les SS; homes, dones i nens. Els homes van dir que no sortiríem d’allà, que entressin ells a treure’ns … això va evitar la massacre que planejaven aquell dia. Temps després van deportar als gitanos que estaven encara en condicions físiques de treballar a altres camps de concentració, també a mi, al de Ravensbrück, després al de Sachsenhausen.\nL’Holocaust ha volgut ser oblidat per tants Rroma i Sinti…\nLes vivències van ser tan dures que és molt difícil mantenir-les en l’oblit, penso que és legítim parlar sobre el que va passar, s’ha de saber.\nTambé els governs han contribuït a això, hem estat un poble massacrat doblement sense reconeixement, alimentant l’oblit, el silenci.\nCrec que és necessària la reflexió des de la pròpia comunitat gitana, és fonamental abandonar una posició subordinada, cal difondre la nostra història i accedir a llocs de treball en totes les institucions. És la forma d’incidir des de dins. La comunitat ha d’estudiar, ser advocats, professors, doctors…\nQuan parla del passat automàticament el connecta al present, ¿sent que estem en perill?\nÉs important combatre l’antigitanisme i l’auge de grups i partits polítics de l’extrema dreta i neonazis, i que les seves accions i discursos no quedin impunes davant la llei. És molt perillós. Ningú pensàvem que alguna cosa com allò podia succeir, el meu pare i els meus oncles eren oficials de l’exèrcit i van combatre en la primera guerra mundial defensant Alemanya! Tot el que va passar no pot tornar a repetir-se.\nMentre feia l’entrevista penso en una persona com ell, tan sols amb deu anys va ser deportat amb la seva família, va estar en tres camps, a Auschwitz un dels més durs i terribles, víctima dels experiments del doctor Josef Mengele, on només hi havia mort, mirades perdudes, l’alè gairebé inexistent, imperceptible, només por i sense espai a l’esperança …\nPerò aquí està, el tinc davant meu, després de tant dolor, patiment, pèrdues, injustícia, va caminar en una de les marxes de la mort durant una evacuació del camp de Sachsenhausen … i va sobreviure a tot! Tinc davant meu a un súper heroi! ‘Hi són reals i també són gitanos!\nPer què busquem súper herois de ficció!? Van arribar tard!! Ells no van ser allà!\nPerò una cosa certa i provada és la persona que està asseguda al meu costat, ell posseeix el coratge, la noblesa i la humilitat. Dedica el seu temps a combatre el monstre del racisme, rebutja tota injustícia, solidari amb les causes nobles, sensible davant la situació actual del creixent antigitanisme, anant allà on se’l crida.\nDe mirada profunda, sembla estar veient allò que ningú pot veure, posseeix la força de la vida, el Gran Mano! Ell és el meu súper heroi!\nDurant el nostre passeig matinal del dia següent a la conferència, vaig poder observar com la duresa viscuda no li va prendre l’entusiasme en els petits detalls, curiós amb tot el que passa al seu voltant, gaudint de les melodies dels músics del barri gòtic, de les petites botigues d’artesania i sempre acompanyat de la seva inseparable i magnífica dona, no puc deixar d’emocionar-me davant la presència de tots dos. Irradien bellesa, amor, comprensió …\nGairebé sense adonar-nos vam aparèixer a la Plaça de Sant Felip Neri, mentre els expliquem la història tràgica del lloc veig el dolor en els seus ulls, sento com la seva empatia li permet transportar-se al lloc dels fets, només aquell que ha patit tant pot sentir. Li vaig fer una foto al costat de la paret amb les marques de la metralla del bombardeig i en mirar per l’objectiu de la càmera un calfred em va estremir, Mano i el mur de pedra es fusionaven en una sola imatge, cicatrius i la força indestructible.\nEncara no disposem de la informació.\nEntrevista a Francisco Suárez Montaño, una vida dedicada al teatre, la paraula i la reivindicació 4 abril, 2022\nL’EMUGBA, l’Ecomuseu Urbà Gitano de Barcelona, un espai per a resistir a l’oblit 27 juliol, 2021\nEntrevistem a Antón Fernández i Aquilino Jiménez, dos estudiants de Treball Social que han decidit portar la cultura i la història gitana a les aules universitàries 10 maig, 2021


Nova modalitat digital en HF: FT8CALL – Radioaficionats.CAT\nRecentment s’ha popularitzat el mode digital FT8, creat per al Premi Nobel de Física de 1993 i radioaficionat Jose Taylor, K1JT. El mode FT8 va inclòs en el popular programa WSJT, usat per a comunicacions de senyals molt dèbils. Orientat a fer gran quantitat de QSOs, amb el mínim traspàs d’informació en entorns de senyals molt dèbils, forma part del paquet d’altres modes digitals com són FSK441, JT6M, JT65 i JT9, tots ells inclosos en el programa WSJT.\nDoncs bé, Jordan Sherer, KN4CRD, s’ha basat en el codi font de WSJT (GPLv2) per a crear el programa FT8CALL (GPLv3). Aprofita la solidesa del mode FT8 tot afegint-hi una capa de protocol per a permetre missatgeria o comunicació teclat a teclat amb retransmissió de trames amb error. Divideix els missatges llargs de text lliure per a ser emesos en diferents cicles de transmissió. El mode FT8CALL envia 75 bits usant correcció d’errors, dels quals 72 disponibles per a el missatge de text lliure. La majoria de sentències del protocol han de poder enviar-se en 1 sol cicle de transmissió.\nDisponible en la llista de correu ft8call hi ha les versions per a Linux 64bit, Raspbian i Windows 10, de moment amb versions que caduquen en pocs dies fins que es faci el llançament definitiu.\nAquestes són les freqüències usades actualment, lleugerament per sota de les habituals en FT8:\n160m: 1,838 MHz\n80m:  3,580 MHz\n40m:  7,080 MHz\n30m: 10,130 MHz\n20m: 14,080 MHz\n17m: 18,104 MHz\n15m: 21,080 MHz\n12m: 24,920 MHz\n10m: 28,080 MHz\n6m:  50,300 MHz\nEs pot monitoritzar l’activitat a l’enllaç.\nPrevious Previous post: Subtons en PMR446\nNext Next post: Globus d’AMSAT Argentina amb emissió a HF


El Centre 14 acull 'Nebulosus Viarium' de la fotògrafa Miriam Gil Albert\nLa mostra, que es podrà visitar entre el 10 i el 31 d'este mes, és un viatge de cerca interior a través de paisatges boirosos de la Serra de Bèrnia\nLa fotògrafa i artista Miriam Gil Albert torna al Centre 14, on este mateix any va presentar la seua obra Experimental. Esta vegada ho fa amb Nebulosus Viarum. Una col·lecció de 20 fotografies en gran format (50x70cm), que ens porten en un viatge de cerca interior a través de paisatges boirosos de la Serra de Bèrnia.\nEls elements naturals es fonen amb la boira fins a desaparèixer i tornar a aparèixer. En estes imatges es qüestiona la realitat que ens envolta i la nostra cabuda en ella, representant el llarg camí de cerca i creixement personal. Segons avança, el passat es dilueix i el futur i el que és cert apareix davant nostre. És una obra que posa en valor el patrimoni paisatgístic, històric i cultural de la província d'Alacant, concretament de la serra de Bèrnia i Ferrer, on s'ha fet el treball fotogràfic. Un entorn protegit, les característiques i diversitat del qual ho fan únic.\nL'obra es podrà visitar a partir del dia 10 fins al 31 de gener al Centre 14, c/ Labradores, 14, Alacant. L´horari de visita és de dilluns a divendres de 10 a 14 i 15 a 20 hores.\nLes fotografies es troben, actualment, a la venda com a edició limitada a https://nebulosusviarum.bigcartel.com/ Cada fotografia té una tirada limitada de 5 impressions amb un certificat d'autenticitat.\nEls elements naturals es fonen amb la boira fins a desaparèixer i tornar a aparèixer. Muntanyes grans i pesades en simbiosi amb la boira lleugera i boirosa; camins desdibuixats, de parador indefinit; arbres amb caràcter; ruïnes que es transformen en paisatge davant la natura que les engoleix. A través de les imatges es qüestiona la realitat que ens envolta, així com la nostra cabuda. Segons s'avança pel camí, el passat es dilueix i el futur apareix davant nostre. Podem intuir formes i estructures, però no som capaços de veure-les amb claredat, fins i tot podem dubtar de la seua existència.\nEls títols de les obres són en llatí. S'ha triat este idioma per vehicular l'obra, perquè és una llengua morta, origen de les llengües romanç, actualment vigents. Com una manera d'alliberar el pensament i les emocions, buscant una cosa més essencial i originària.\nEl camp de treball del projecte ha estat la Serra de Bernia i Ferrer. És un dels conjunts muntanyosos més imponents i elevats de la província d'Alacant, situat entre els termes municipals de Benissa, Xaló, Altea, Calp, Alcalalí, Tàrbena i Callosa d'En Sarrià. Té una alçada mitjana de 900m. i la seua major elevació arriba als 1.129m. sobre el nivell del mar. Trobem una gran diversitat ecològica i morfològica en estes muntanyes. La seua altura i proximitat al mar són factors que contribueixen a l'existència de nombrosos hàbitats i espècies de flora i fauna, entre els quals s'hi inclouen nombroses espècies endèmiques.\nMiriam Gil Albert, nascuda el 1988, és una fotògrafa i artista emergent Alacantina. Dedicada en exclusiva al món de la fotografia és, actualment, Secretaria i Responsable de Fotografia en Música Zero, un dels mitjans de comunicació musical amb més abast dins de la província i que va ser guardonat amb el premi Top Creation a millor bloc a la 18a Edició dels premis de la província d'Alacant.\nLa primera exposició individual de l'artista va ser duta a terme a principis de 2021 amb la seua obra titulada Experimetal. La mostra fotogràfica, que reflexiona sobre la gestió emocional durant la malaltia i la importància de la comunicació entre pacients i el personal sanitari, va tenir una gran repercussió mediàtica, arribant a ser notícia a Televisió Espanyola.\nNebulosus Viarum és la seua obra més madura fins ara, on aprofundeix en un viatge de recerca interior a través de paisatges boirosos. La seua obra posa en valor el patrimoni paisatgístic, històric i cultural de la província dAlacant i, concretament, de la Serra de Bèrnia i Ferrer.


Impressions VISA pour l'image (IV) « Toni Vilches Fotografia- El teu fotògraf a Girona.\nImpressions VISA pour l'image (IV)\nInteressant conferència al VISA sobre les noves tendències multimèdia al mon del fotoperiodisme. Els diaris en la seva edició escrita estan en perill d’extinció i les edicions digitals han de reforçar-se amb noves formes de mostrar la informació. Hi tenen cabuda temes locals (NY Times; 1 in 8 milion) o temes més globals (Mediastorm). La via multimèdia és una forma de mostrar el teu treball sota cap directriu política o econòmica lligada a un mitjà. Així un pot mostrar el seu treball personal sota cap restricció a la seva web personal o a plataformes independents. El problema radica en la rendibilitat econòmica d’aquest tipus de treball ja que és un sistema nou. Pocs diaris nacionals aposten per nous sistemes d’informació i no volen arriscar (tipic del nostre pais) i això es redueix a una edició digital pobre i ancorada al passat. Multimèdia, el futur? Per descomptat que el present aquí encara no.\nEn aquest link podeu veure un dels completíssims treballs que es van mostrar; “Voyage au bout du charbon” de Samuel Bollendorf.\nPer cert, parlant d’esperar, segon un treballador de Canon al VISA, fins al febrer res de res de Canon Eos Mark IV. Tot i que m’ha confessat que el secretisme de Canon és tal que ni ells saben que sortirà una càmera nova fins una setmana abans de la data. Potser ens portem ua sorpresa…\nBy Toni Vilches Fotografia on 4 setembre 2009 / Edició, Festival, Fotoperiodisme, galeries multimedia, Periodisme, Web


La Fundació La Caixa ha donat a conèixer els 20 projectes biomèdics seleccionats en la quarta convocatòria de CaixaImpulse, que abasten des del desenvolupament de nous compostos per al tractament de desordres neurodegeneratius fins al desenvolupament de noves teràpies per al tractament del càncer de pròstata.\nLa Caixa invertirà més de tres milions d'euros en investigació biomèdica\nEn aquesta convocatòria es van presentar 85 iniciatives, de les quals 73 procedeixen de centres de recerca, universitats o hospitals d'Espanya, 7 de Portugal, 4 de Itàlia i 1 de Grècia.\nQuatre de dels quals s'emmarquen dins el camp de les ciències de la vida, i 16 pertanyen a les ciències mèdiques i de la salut.\nTerritorialment, els projectes provenen: 12 de Catalunya, quatre de Madrid, un d'Andalusia i un de València. A ells se sumen dues iniciatives proposades des de Porto, Portugal.\nLa Fundació La Caixa va posar en marxa aquest programa el 2015, amb l'objectiu de facilitar la translació a la societat del coneixement científic originat en centres de recerca, universitats i hospitals, a través de patents, creació d'empreses o acords de transferència.\nEl programa ha destinat ja 7,5 milions d'euros i ha impulsat 58 iniciatives, 10 de les quals ja s'han convertit en spin-off i 7 més estan en procés de creació.\nSegons l'informe European Innovation Scoreboard 2018 (EIS), Espanya compta amb infraestructures pioneres, centres de recerca i professionals de primer ordre -el que suposa una valuosíssima font de coneixement per a generar riquesa- però també té una assignatura pendent: la seva valorització i comercialització. Es genera així la paradoxa que Espanya se situa en el lloc 16 de la Unió Europea en Innovació. Per tal de contribuir a canviar aquesta realitat, neix el programa CaixaImpulse.


Teatre Cal Bolet: Joan Colomo, "La fília i la fòbia" » Finca Viladellops\nJoan Colomo està considerat ja com un referent de la música independent catalana. Un crack amb un directe sempre sorprenent.\nAquest proper divendres 24 d’octubre, a les 9 del vespre, continua la temporada d’espectacles al teatre Cal Bolet amb el cantautor Joan Colomo. Allà cap al 2009, Joan Colomo va publicar Contra todo pronóstico, per donar sortida a un batibull d’idees i cançons que no encaixaven en la resta de projectes musicals dels que formava part: els mítics The Unifinished Sympathy, els inclassificables La Célula Durmiente o els reivindicats Zeidun.\nSorprenentment aquell disc es va convertir en una de les propostes més interessants i refrescants de la temporada. Amb una reconeguda bicefàlia cultural, fruit d’arrels navarreses i de l’estima pel seu Montnegre natal, Joan Colomo s’ha convertit en el mestre de la cançó protesta, encapçalada per un nihilisme polític i basada en l’amor per les relacions humanes com a alternativa a la mediocritat de la societat. Composicions que s’escapen del món del rock, amb arranjaments orquestrals, acústics i elements de circ o cabaret, combinats amb textos socialment compromesos. Un projecte revitalitzant i sorprenent, ja un referent de l’escena independent catalana.\nAra ens presenta a Cal Bolet La Fília i la Fòbia, quart disc d’estudi després de l’èxit dels dos volums de Producto interior bruto.\nCompra de entrades.\nData: divendres 24 d’octubre a les 21h\nDesprés del concert tertúlia amb Joan Colomo. Anirà acompanyada d’una copa de vi gentilesa de La Taverna de Vinseum i Finca Viladellops.


Promoció Econòmica - Diputació de Girona | Xifra\nSistema d’Informació Socioeconòmica Local de la Diputació de Girona\nEl XIFRA és el sistema d’informació estadística local de la demarcació de Girona que aporta informació estadística i assessorament tècnic als ens locals i a altres entitats públiques, empreses, emprenedors, estudiants i usuaris en general, per tal que puguin prendre decisions estratègiques i operatives respecte al seu àmbit d’actuació. És un portal web, obert i gratuït.\nLa informació s’organitza en 6 grans blocs temàtics: territori, demografia, turisme, qualitat de vida, activitat econòmica i mercat de treball.\nEl XIFRA s’adreça a qualsevol persona sigui tècnic o no, que tingui interès en obtenir dades estadístiques de la demarcació.\nXifra – Sistema d’Informació Socioeconòmica Local\nXifra per a les empreses\nXifra per als ens locals\nXifra per als estudiants i grups de recerca\nÀrea de Promoció i Desenvolupament Econòmic Local\nTel. 972 185 182\nPodeu consultar informació addicional i detallada sobre protecció de dades aquí


EL CERVELL DE L’ADOLESCENT – DAVID BUENO | Servei Educatiu Vallès Occidental VIII\nEL CERVELL DE L’ADOLESCENT – DAVID BUENO\n“La mirada d’aprovació del mestre és més gratificant que un 10” . Això està demostrat científicament. Ens ho va explicar en David Bueno, genetista i divulgador sobre neurociència i educació, a l’INS Castellar el passat 14 de març. Si bé l’enfocament de la neuroeducació no ens pot donar una solució, sí ens ajuda a comprendre els adolescents, i a entendre que el seu comportament no només és normal, sinó que hi ha coses que han de passar a l’adolescència, perquè això és el que ens ajuda a créixer, a madurar.\nLa motxilla o el calaix de qualsevol dels nostres alumnes és un reflex del què passa al seu cervell\nQue l’adolescència és una etapa molt intensa, és ben sabut per tots els que treballem dins les aules. És una etapa de transcendència vital, en la que s’estableix una nova relació amb l’entorn, s’adquireix un nou rol social, i es passa de dependre dels pares a gestionar-ho tot ells sols. En aquesta etapa tot se’ls barreja, dins i fora. En David ens deia que la motxilla o calaix de qualsevol dels nostres alumnes, on es barregen llibres, apunts rebregats, mig entrepà de fa tres dies, el mòbil, bolígrafs i gadgets diversos, són el reflex del procés que es manifesta al seu cervell.\nLa importància de la mirada\nEn la seva intervenció, David Bueno ens va parlar de la importància de la mirada. La mirada sempre transmet l’estat emocional, i les emocions són pre-conscients, i costen de verbalitzar. Les mirades tenen un gran poder sobre les persones, i això és especialment important en la infància i l’adolescència. És important que els alumnes ens mirin a nosaltres, i també ho és que nosaltres els mirem a ells, i que ells es mirin entre ells. La mirada és un dels elements més importants de la comunicació, “si la gent no es mira, no parla”.\n“La posició anatòmica de l’escorça visual és molt curiosa, perquè es troba al clatell, mentre que els ulls es troben a la cara, a l’altre extrem del crani. L’escorça visual és la zona del cervell que rep el senyal transmès pels nervis òptics, i és l’encarregada de reconstruir les imatges i donar-los significat. Això fa que el senyal neural hagi de recórrer un camí llarg i un circuit molt interessant. Abans d’arribar a l’escorça visual, el senyal que transporten els nervis òptics passa pel tàlem, una zona del cervell implicada en regular el nivell d’atenció i la consciència. Per poder fer aquesta regulació, el tàlem està en contacte directe amb l’hipocamp, que és la zona del cervell que gestiona la memòria, i l’amígdala, que gestiona les emocions. Per això, al mateix moment que l’escorça visual reconstrueix la imatge, ja la pot dotar de significat, i també de càrrega emocional”.1\nLa mirada està carregada d’emocions\nÉs a dir, que l’amígdala genera emocions i l’escorça visual reconstrueix la mirada passant per l’amígdala, per això la mirada està carregada d’emocions, i per això és molt difícil canviar la mirada.\nSi, a més, “tenim en compte la capacitat d’empatia que podem tenir cap a les altres persones i l’efecte de les neurones mirall, que ens permeten viure dins nostre les emocions que manifesten o que observem en els altres, podem explicar perquè una simple mirada, en una situació de forta càrrega emocional, pot deixar una empremta profunda a la memòria. Una empremta que, si el tipus de mirada es va repetint en el temps, acabarà fixada gràcies a la plasticitat del cervell, en connexions neurals reforçades que, d’una o altra manera, influiran en les conductes posteriors d’aquella persona”. Quantes vegades, en reunions d’equip docent, o en juntes d’avaluació, no parlem d’un alumne i ens sorprenem que a la nostra classe no es comporta, o no treballa com ho fa en una altra matèria (i amb un altre docent)? De quina manera el mirem cadascú de nosaltres?\n“Si una persona no té un estat emocional suficientment estable, l’efecte de les mirades és molt més intens –i per tant, durador–. I precisament una de les facetes que caracteritza els adolescents és la seva relativa i variable inestabilitat emocional (diu Bueno al seu espai al blog de Rosa Sensat). I si la persona que dirigeix aquella mirada concreta està emocionalment vinculada al receptor, com pot ser el cas dels pares, amics o professors, l’efecte també és més intens i durador.”1\nLes emocions afecten el procés d’aprenentatge\nLes emocions bàsiques – por, ira, aversió, tristesa, alegria i sorpresa- són patrons de reacció a canvis externs, que ens permeten respostes “adaptatives”, essencials per a la nostra supervivència. Les emocions són pre-conscients (els sentiments són la racionalització de les emocions), i cal controlar-les tan ràpidament com sigui possible (a més maduresa, més ràpidament es reconstrueixen). La por i la ira es comuniquen molt ràpidament, i depenen dels aprenentatges previs, i la por és una emoció que pot quedar molt arrelada al cervell.\nI les emocions afecten el procés d’aprenentatge. “Amb por (i amb qualsevol emoció molt arrelada) no es pot aprendre”, perquè el cervell associa aquell aprenentatge amb la por i això ens inhibeix de voler aprendre coses noves. “La millor emoció per transmetre qualsevol aprenentatge és l’alegria”, perquè transmet confiança, per tant és l’emoció que hauria de predominar a l’aula. Però aquesta és una emoció poc intensa, que a vegades no és sufcient per aprendre, per això en David Bueno ens recomana introduir el factor sorpresa en forma de canvis de ritme, d’alguna imatge inesperada, d’un comentari que capti la seva atenció. La sorpesa – que es desencadena quan no sabem com interpretar aquest canvi- és intensa, activa el tàlem (atenció), i l’atenció és crucial per aprendre (continguts o actituds), perquè participa en les xarxes de motivació -aporta un extra de glucosa i oxigen-, i això optimitza el rendiment. La motivació genera plaer en el cervell, per això el joc ajuda a aprendre.\nTots els mamífers juguen i aprenen jugant\nEl joc és molt important, també en l’adolescència. Si volem que els nostres alumnes entenguin alguna cosa, és útil fer-ho amb aquest component de joc, que no és només lúdic, sinó que hi ha una actitud. Tots els mamífers juguen i aprenen jugant, és instintiu. Nosaltres juguem, i aprenem, tota la vida. I el cervell valora això a l’hora d’aprendre. I els adolescents riuen quan juguen, a l’aula, perquè s’ho passen bé, perquè és un joc; i justament perquè és un joc, aprenen, és un joc instintiu.\nFont: Gincamàtica 2016\nI cada quan podem introduir aquest factor sorpresa? En David ens diu que 30 minuts després d’una emoció, el cervell relaciona aquell aprenentatge amb aquella emoció, el que es coneix com a ressaca emocional (les experiències emocionals deixen una mena de “ressaca” al cervell que afavoreix que la memòria retingui els successos posteriors, encara que no hi tinguin cap relació). Per tant, ens recomana, quan hem de reprendre els alumnes per alguna causa, és millor fer-ho al final del dia.\nL’adolescència és una etapa de connexions i desconnexions neuronals\nL’adolescència és el moment dels grans aprenentatges. Dels 0-3 anys es produeixen sinapsis (connexions neuronals) entre àrees corticals properes, dels 4-11 anys es produeixen sinapsis entre àrees corticals i subcorticals, i en l’adolescència es produeixen sinapsis entre àrees molt distants del cervell. En aquesta etapa es produeix el desenvolupament de les àrees motivacionals de premi i recompensa, la maduració del córtex prefrontal (raonament, lògica, atenció, control emocional), els canvis hormonals i el desenvolupament de la identitat sexual.\nEls adolescents es descontrolen emocionalment, perquè estan madurant emocionalment, les connexions neuronals les fan per assaig-error. David Bueno il·lustra aquest procés amb una imatge similar a aquestes: Van connectant i desconnectant els cables al seu lloc per assaig-error, la qual cosa explica els seus canvis d’humor i de conducta sobtats. A l’adolescència també es fan desconnexions neuronals; és el que es coneix com a poda neuronal (el cervell elimina les connexions que no fa servir), per tant, es el moment de fer-los pensar molt, de reflexionar molt, de fer connexions entre diferents matèries, edats, i també de pensar sobre les emocions.\nL’enemic número 1 del cervell és l’estrés. L’estrés no permet fer bones connexions neuronals ni una bona gestió emocional. La reacció del cervell davant una possible amenaça (real o no), depèn de com la percep cada persona. Una càrrega de feina, alguns adolescents (i adults) la perceben com un repte i altres se senten desbordats, per això és tan important l’atenció individualitzada, i flexibilitzar les demandes segons les capacitats de cada persona.\nL’estrès pot estar generat per la càrrega de feina, per assetjament, per la tensió familiar o la tensió social, i les seves conseqüències van des de la violència, a les addiccions (que estimulen les zones de recompensa i plaer) i comportaments de risc, fins a la depressió (la primera causa de mort adolescent és el suïcidi).\nCal buidar el currículum en favor de les emocions.\nPer acabar, David Bueno va parlar-nos de les neurones mirall, i va incidir en el fet que per poder motivar els alumnes, hem d’estar motivats nosaltres; si volem que respectin, hem de respectar, si volem que assumeixin riscos, nosaltres també n’hem d’assumir.\nEn el torn obert de preguntes, se li va demanar la seva opinió sobre la incidència de les noves tecnologies en les connexions neuronals, i ens va explicar que és un tema sobre el qual encara no disposem de prou dades, per tant encara no està resolt. Preguntat sobre el currículum de secundària, va suggerir que cal buidar-lo en favor de les emocions. I buidar no vol dir rebaixar el nivell ni l’exigència. “Afrontar 10 dificultats intenses és més important pel cervell que no pas 50 que no serveixen per res”.\nLa importància de la mirada que dirigim als adolescents.\nCom a resum de la seva intervenció, hem de destacar, en les seves paraules, que potser no n’hem estat mai massa conscients, però la responsabilitat que tenim quan mirem les altres persones, de la mirada concreta que els dirigim, especialment als nostres fills i alumnes, és més gran del que pensem.1\nBueno, David, (22/12/2015). El poder de les mirades. Educar avui. El blog de l’associació de mestres Rosa Sensat. L’espai del David Bueno. Recuperat de http://www.blogrosasensat.org/p/el-blog-del-david-bueno.html\nGeneral, Impuls, Portada neuroeducació 0


Tractament amb el creixement i la pèrdua de cabell natural | Natural Regain\n100% Qi d’herbes\nRetenir i recuperar els cabells ™\nCaiguda inversa del cabell, Cura la calvície & Augmenta el cabell existent amb un polvoritzador fàcil d’utilitzar que augmenta l’energia cel·lular alhora que facilita el flux lliure de Qi.\nEl Qi (pronunciat Chi) és un terme per a l'energia de la vida, una força vital que flueix en tots els éssers vius. Qi tònics s'utilitzen en el nostre recreixement del cabell fórmula per proporcionar l’energia activa necessària per al desenvolupament del pèl.\nA la TCM (Medicina Tradicional Xinesa), el cabell es considera una extensió de la sang i és necessari el subministrament adequat de sang per al creixement saludable del cabell. Obteniu més informació sobre com s’utilitza TCM com a natural tractament de la pèrdua de cabell per curar la calvície i l’alopècia inversa.\nLes 9 de les plantes més meravelloses del món s’uneixen en una fórmula que aprofita les potents propietats medicinals d’ingredients d’herbes pures en un entorn de bioenginyeria altament tecnològic dissenyat específicament per ser natural cura de la caiguda del cabell.\nNatural Regain és un inhibidor de l'enzim '5a-reductasa' que bloqueja efectivament l'hormona DHT d'atacar fol·licles capil·lars, que és la causa més comuna de pèrdua de cabell a tot el món.\nDescobriu la fórmula\n-La nostra recepta per al creixement del cabell-\nRe-cultivar els cabells\nLes històries d’èxit són les Prova\n-Meu informat amb nosaltres-\nMite o fet? Hi ha qui diu que és un factor important per a la calvície. Però, en realitat, vesteix ...\nEl sol és bo per als cabells, però massa és dolent. Troba el...\nL’estrès afecta el nostre cicle normal de creixement del cabell L’individu normal perd aproximadament ...


Bloc | Alquímia Binària | Seguretat de la informació mitjançant l'educació. | Pàgina 2\nMig any després del HeartBleed\n•15 gener 2015 • Feu un comentari\nJa fa pràcticament mig any que es va publicar el bug del HeartBleed. Un error que, tractanse de OpenSSL, afectava a una gran quantitat de serveis i al qual fins hi tot s’hi ha dedicat una entrada a la Vikipèdia. Segurament ha estat un dels bugs més mediàtics de l’any passat, i ens recordava a tots que fins i tot les peces de software tan bàsiques, on reposem les nostres confiances de seguretat, com és la capa d’encriptació SSL tampoc son invulnerables. Potser per això s’hi va fer tant escàndol.\nEl curiós del cas és que encara a dia d’avui, i tot el revol que va generar, et pots trobar forces serveis amb versions vulnerables a l’atac.\nPer verificar-ho amb NMap simplement podem utilitzar el seu script que a l’última versió ve integrat.\nnmap –script ssl-heartbleed <host>\nResultat de analitzar HeartBleed amb NMap. El host és vulnerable!\nSi algun dels nostres serveis és vulnerable NMap ens ho indicarà.\nArribats a aquest punt l’explotació també és tribial amb Metasploit. Tan sols fem:\nset RHOSTS <host>\nExecutem l’atac amb Metasploit\nI ens mostrarà el resultat de l’atac.\nPart de la informació exposada arrel de l’atac amb HeartBleed.\nPerò realment és tan greu? Doncs estrictament parlant, el HeartBleed retorna un pedaç de la memòria RAM del servidor. La major part dels cops aquest resultat tan sols conté parts dels processos actius, com per exemple, parts de les webs que s’estan mostrant, part del contingut del document que s’està servint, etc. Aquests no revelen a priori dades de gran importància i algú podria pensar que és “passable”, però ja ens poden oferir informació suculent en forma de rutes del sistema de fitxers del servidor, software instal·lat, informació continguda en parts de la web on no hi tenim accés, etc. Si l’atacant està te sort la informació retornada pot contenir passwords en format hash, credencials, noms d’usuaris, etc i aleshores si que tenim un problema greu.\nPer tant, aquest atac té un impacte aleatori depenent de la informació que quedi exposada. Tanmateix sempre retorna informació que pot ser utilitzada en un hacking i, junt amb la possibilitat de exposar informació realment crítica, aquest atac ha merescut l’atenció que s’hi va fer en el seu moment en els medis de comunicació.\n…llàstima que encara hi hagin administradors que no s’hagin adonat del perill…\nArxivat a Auditoria, Bug, Memory Leak, PoC, Seguretat informàtica, Seguretat Web, SSL\nEtiquetes: Auditoria, HeartBleed, Memory Leak, PoC, Seguretat informàtica, seguretat web, ssh, SSL\n•8 gener 2015 • Feu un comentari\nAprofitant el metode PUT de HTTP/1.1 per comprometre un servidor web\n•15 Desembre 2014 • Feu un comentari\nDe tant en tant ens podem trobar en l’auditoria, o hacking ètic, que ens apareix el servidor web del client amb el mètode PUT habilitat. Lluny de ser una fotesa pot representar el millor i més fàcil punt d’entrada al sistema ja que ens permetrà pujar arxius al servidor.\nL’estàndard HTTP/1.1 defineix tota una sèrie de mètodes per a interactuar amb els servidors Web, entre ells els típics GET i POST junt amb alguns de més perillosos com PUT, DELETE i TRACE. Avui farem un cop d’ull al mètode PUT.\nNMap ens ajudarà molt a cercar i treballar amb aquesta vulnerabilitat, gràcies a els seus scripts afegits. Per exemple podem cercar servidors web i obtenir un llistat dels mètodes suportats gràcies a la consulta de OPTIONS:\nnmap –script=http-methods.nse –script-args http-methods.retest=1 <IP>\nAixò ens retornarà quelcom com això:\n| See http://nmap.org/nsedoc/scripts/http-methods.html\n| GET / -> HTTP/1.1 200 OK\n| HEAD / -> HTTP/1.1 200 OK\n| POST / -> HTTP/1.1 200 OK\n| PUT / -> HTTP/1.1 200 OK\n| OPTIONS / -> HTTP/1.1 200 OK\n|_TRACE / -> HTTP/1.1 200 OK\nEn cas de aparèixer el mètode PUT entre el llistat, haurem obtingut confirmació de que el servidor és vulnerable.\nTambé podem fer la comprovació “a mà” amb netcat:\nnc <IP> 80\nUn cop confirmat, el servidor ens permetrà pujar arxius arbitraris, com una webshell, utilitzant per exemple un altre script de NMap:\nnmap -p 80 --script http-put --script-args http-put.url='/webshell.php',http-put.file='./webshell.php'\nI a partir d’aquí ja tenim el primer pas del pentest aconseguit: un peu dins del sistema!\nArxivat a Auditoria, Hacking Ètic, Pentest, Seguretat informàtica\nEtiquetes: Auditoria, backdoor, Pentest, PUT, webshell\nDesprés de la ressaca de la No cOn Name 2014\n•3 Novembre 2014 • Feu un comentari\nLa No cON Name d’aquest 2014 ha estat realment bé: Dos dies plens de conferències pràcticament sense sortir en 12 hores del CosmoCaixa (un cop acabat de dinar era bon moment per visitar-lo), el CTF i els tallers han estat perfectament organitzats per no dir que el fet de tenir-la aquí Barcelona ha estat tot un luxe! La majoria de ponències, independentment del tema, han demostrat el alt nivell que hi ha en aquest país respecte la seguretat informàtica, reversing i hacking en general.\nM’ha agradat molt veure viu l’esperit hacker, no tan sols a nivell de seguretat de la informació sinó també referent al sol fet d’entendre com funcionen les coses i donar-hi la volta per a que funcionin diferents. Exemples d’això han estat les ponències de “Mitigando ataques Wifi al control remoto de Drones” de David Meléndez on re-escrivia els protocols WiFi per a millorar la seguretat del control del seu Drone (i evitar així que l’hi tornessin a hackejar els assistents a la No cON!) o el reversing del Street Fighter II Turbo de Pau Oliva.\nD’altres ponències han demostrat alt nivell tècnic en tècniques anti-forense, com a de Daniel O’Grady on explicava l’estructura dels discos durs i com escriure un driver per poder accedir als cilindres negatius. I finalment les esperades sobre atacs o escanig de xarxes com la de Ricard Martín, Alfonso Muñoz i Antonio Guzmán que explicaven com era possible fer un scanner de IPs locals i ports utilitzant tan sols una web HTML, i saltant-nos així absolutament totes les defenses perimetrals!\nTanmateix el millor no acostumen a ser les ponències sinó les converses i la gent. Vaig parar bé l’orella en els col·loquis i em va sorprendre (o no) descobrir que les empreses no es queixaven del nivell dels professionals sinó de dues coses:\n1.- Que no tenien estudis reglats en la seva majoria i que les universitat haurien d’establir currículums entorn aquestes especialitzacions. També demanaven que els docents estimulessin més a l’alumnat per inculcar-los la curiositat i l’esforç.\n2.- La major part del empleats, tot i ser molt bons tècnicament, tenien una greu carència alhora de redactar informes, estructurar idees i comunicar-les!\nTambé va quedar p\nalès que ,tot i haver mercat, sembla que la majoria de talents que tenim estan marxen a altres paisos, com els EEUU, ja que les condicions salarials son sustancialment millors.\nAmb tot una experiència molt grata que caldrà repetir i moltes idees de tornada a casa que cal meditar i reposar.\nPer cert, a la web de la No cON Name estan fent reformes i penjant tot els material de les ponències des del congrés del 2010. Tot i que el d’enguany encara no hi és, no crec que triguin gaire en distribuir-lo.\nArxivat a Congrés, No cON Name, Seguretat informàtica\nEtiquetes: Congrés, Hacking, No cON Name, Reversing\nA seguretat informàtica no s’acabarà la feina\n•30 Octubre 2014 • Feu un comentari\nNo em puc resistir a fer aquesta petita reflexió: en el camp de la seguretat informàtica està clar que tindrem feina per temps.\nAhir, com cada dia, vaig estar repassant els nous bugs descoberts i indagant una mica més en aquells que semblaven interessants. Un d’ells em va esgarrifar, i no precisament per la seva complexitat.\nEs tracta d’un bug descobert en el software xinés de Konke Smart Plug K que permet aconseguir privilegis de root en el dispositiu. L’explotació és tan senzilla com connectar-s’hi per telnet al port 23 i automàticament ja tens privilegis de root sense que el dispositiu el demani cap mena de contrasenya!\nPer a mi aquests tipus d’exemples, lluny de ser anècdotes aïllades, son clars indicadors de la poca cura que s’hi dedica a la seguretat dels sistemes informàtics i de la informació per part les empresses (proveïdores o clients). Mostra una cultura de la seguretat pràcticament nul·la i dibuixa un futur ple de feina per als que treballem en aquest sector, sempre i quan aconseguim conscienciar algú de que realment ens necessiten.\nArxivat a Bug, Opinió, Seguretat informàtica\nEtiquetes: Bug, Konke Smart Plug K\nEines per a pentesting des de Android\n•16 Octubre 2014 • Feu un comentari\nPantalla principal de zAnti\nArrel de l’entrada de’n Álvaro Paz a Guru de la informática he començat a trastejar una aplicació per al pentesting des de Android. zAnti no és la primera aplicació d’aquest tipus que provo en Android, també existeix la ja famosa dSploit. Tanmateix he de dir que és la primera on l’opció de MitM ha funcionat sense cap mena de problemes i les opcions que ofereix superen amb escreix a dSploit.\nUn MitM des de Android i amb un parell de “clics”? Doncs si, tan senzill com obrir l’aplicació i deixar que faci un escaneig la xarxa on estem connectats, triar l’objectiu i demanar un atac MitM!!! A més, disposa de moltes més opcions. Un llistat no exhaustiu sobre les seves característiques és:\nEscaneix de xarxa (identifica equips, mac, sistema operatiu, ports oberts).\nEscaneig de vulnerabilitats, on permet generar informes.\nEscaneig avançat sobre un host determinat.\nConnexió a un port determinat.\nAtacs de diccionari i força bruta sobre molts protocols (smb, ftp, http….)\nMitM (ARP i ICMP)\nCaptura de paquets (i contrasenyes)\nEdició de paquets interactiva.\nSSL Strip !!\nRe-direcció de trafic a la teva IP (per això la funció de servidor HTTP)\nReemplaçar descàrregues (aquestes APK…)\nInserir codi HTML a les pàgines web sol·licitades (super interessant!)\nA més, tot és molt intuïtiu i permet un alt nivell de configuració i personalització, cosa que és d’agrair. Com podeu veure és tot un monstre amb el qual, en un parell de clics, podeu testejar qualsevol xarxa en qüestió de minuts, inclús abans de sortir de firmar el contracte de l’auditoria!\nPantalla d’atac MitM\nSens dubte intentarem treure partit d’aquesta eina i ja us explicaré els resultat, ara per ara molt prometedors.\nArxivat a Android, Atacs de diccionari, Auditoria, MitM, Seguretat informàtica, Seguretat mòbil, Wifi\nEtiquetes: Atacs de diccionari, Atacs de força bruta, MAC Changer, MitM, Scan, SSL Strip, zAnti\n•10 Octubre 2014 • Feu un comentari\nComença a ser una mala costum, ho sé, però de fet crec que m’ajuda. L’arribada dels premis bitacoras.com 2014 durant l’octubre fa que coincideixi amb la fi del meu període vacacional i amb la tornada a posta a punt del bloc per a la nova temporada.\nAquesta coincidència, a part de semblar propícia, fa que torni a agafar el bloc amb forces. Per desgràcia també coincideixen les votacions d’aquests premis amb un període previ molt vegetatiu del bloc, cosa que fa que els lectors no estiguin gaire al cas.\nTot i així, sapigueu que torno a estar actiu, i com cada any us agrairia el vostre vot a aquests premis.\nNo tinc pretensions sobre les classificacions. No ens enganyem, competim amb bloc amb gran nivell i calatge internacional. Tanmateix sempre és un orgull participar i aparèixer a les llistes i més pensant que possiblement sigui l‘únic bloc escrit exclusivament en català.\nL’anterior edició, la primera en la que participava, alquimiabinaria.cat quedava dintre del primer quartil, tot un èxit tenint en compte que la llengua vehicular del bloc és exclusivament el català i per tant els possibles votants un nombre molt reduït si comparem amb bloc en castellà on pot votar un volum enorme de persones (espanyol, llatinoamericans, etc…)\nAixí doncs us torno a demanar la participació, deu minuts de feina, i que voteu per alquimiabinaria.cat a la secció de Bloc de Seguretat Informàtica.\nArxivat a Alquímia Binaria, Metapost, Seguretat informàtica\nEtiquetes: bitacoras.com, premis bitacoras


28 de maig-Dia Internacional d’Acció per la Salut de les Dones\nCartell promocional del Dia Internacional d'Acció per la Salut de les Dones d¡'aquest any 2009\nLa campanya d’aquest any se centra en el culte al cos i els cànons de bellesa.\nEl Pla per la Igualtat de l'Ajuntament de Vilafranca del Penedès, conjuntament amb el Servei de Joventut i el Servei de Salut i Consum, fa una aposta per la promoció de la salut de les dones mitjançant la programació d'activitats de sensibilització ciutadana al voltant del 28 de maig, Dia Internacional d'Acció per la Salut de les Dones.\nLa temàtica escollida per referenciar la salut de les dones és el culte al cos i la pressió social a cenyir-se als cànons de bellesa, emmarcat en la campanya de l'Observatori de les Dones als Mitjans de Comunicació, que enguany està relacionada amb la crítica a la dieta estricta, que obeeix més a l'estètica que a la salut.\nDurant la setmana del 25 al 28 de maig, el Punt d'Informació del programa PIDCES realitzarà una campanya informativa als IES dirigida als adolescents que podran trobar informació d'interès relacionada amb la promoció de la igualtat entre les dones i els homes i la salut.\nActivitats del dia 28 de maig\nLes activitats programades pel dia 28 de maig començaran a les 6 de la tarda amb el taller Estima el teu cos!, a càrrec de Dra. Elena Miguel, de l'ASSIR, organitzat per les Joves Agents de Salut. Així mateix es podrà veure l'exposició Cuida el teu cos, és únic!, realitzada pels joves i les joves que han participat en el programa Joves Agents de Salut.\nA les 7 de la tarda es durà a terme el cinefòrum Salut o Estètica, a càrrec de Drac Màgic. Es tracta d'una activitat oberta a tota la ciutadania, homes i dones de qualsevol edat, que planteja una de les últimes tendències de les campanyes publicitàries, i que és la d'associar els imperatius estètics amb l'aspecte saludable o la salut de les dones.\nAquests dos actes, de caràcter gratuït, es faran a la sala d'actes de l'AV de les Clotes, plaça de la Verema, 1, planta baixa.\nAixí mateix al Casal de les Dones, servei municipal del Pla per la Igualtat, s'ha programat un taller en el que es treballarà sobre la “Felicitat conscient”, per tal de valorar també la salut en la comprensió profunda de qui som i com aquesta coneixença ens condueix a la gestió eficaç de la pròpia vida, a càrrec de Mercè Salat, psicòloga. La primera sessió tindrà lloc el dimecres 27 de maig amb el tema La recerca de la felicitat: Què és ser feliç? On buscar-la? Com trobar-la?. La segona sessió es farà el dimecres 3 de juny i es parlarà sobre Els obstacles de la felicitat: creences, prejudicis i pors. La darrera sessió serà el dimecres 10 de juny i es treballarà Com generar felicitat en les nostres vides: la consciència, el sentit de la vida, el present, els objectius, la confiança, la gratitud, el cos.\nAquest taller es realitzarà al Casal de les Dones, plaça de la Verema, 1, els dimecres de 2/4 de 6 a les 7 de la tarda. Cal inscriure's prèviament enviant un correu electrònic a casaldona@vilafranca.org o bé trucant al 93 890 32 18. Les places són limitades.


POL-CEGUERA: de maig 2013\nFa temps vaig fer uns versos ironitzant sobre les “rentes per càpita” amb què el capitalisme ens iguala amb un repartiment fictici dels bens que certament ens igualarien si, de fet, es fera el repartiment pel qual, segons el referit índex econòmic, n’eixiríem a ”tants caps, tants barrets”. La realitat és altra: l’acumulació de bens va sempre a plegar-se a les mateixes mans. L’única renta comuna que ens surt a “tant per hom” és la mínima expressió del “ser o no ser” shakespearià: resignar-se o indignar-se, eixa és la qüestió en adonar-nos de COM PER LES FACÈCIES DE LES ESTADÍSTIQUES ES PODEN CONVERTIR LES QÜESTIONS ONTOLÒGIQUES EN PROBLEMES ARITMÈTICS.\nTu ets aquell que vius dins del nombre;\nque ets nombre, vaja!\nhas assolit una renta per càpita prou estimable\ni que et permet:\ni, fins i tot, ressuscitar.\ntens opció a menjar i posseir qualsevol artefacte,\no bé d’equip\nsi és que el flux com el reflux dels sumands\nno et priven del repartiment que et correspon\n– segons t’han dit – “per càpita”.\nPublicat per Gregori Naval Perales a 1:19 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: "guiatge", ACTUALITAT, capitalisme, CRITICA, estadístiques, facècies, REFLEXIÓ, renta per càpita\n“El pensador” de Rodin fou creat per a ocupar l’entrada d’un suposat Museu d’Arts Decoratives de París que finalment no es va dur a cap. Sobre esta emblemàtica peça va dir el poeta Rainer Maria Rilke: "Tot el seu cos s'ha tornat crani i tota la sang de les seues venes, cervell". És evident que la figura dóna a entendre això poèticament, però no és amb eixa tensió com solem pensar per transcendentals que siguen les preguntes. El que si que és cert és que l'ésser humà, des de no se sap quan, sempre s'ha fet preguntes, diguem-ne transcendentals, que jo crec que, sense pretendre caure en el reduccionisme, totes són la mateixa pregunta com, per evident, caldria que fóra la resposta que defugim per insatisfactòria i tractem de trobar les respostes que acabem col·lectivitzant-les en creences, religioses o no, puix que no creure en res també és una creença. Inclús ara que la ciència ha aconseguit desxifrar el genoma humà, encara les milers de respostes no passen de ser creences mentre que segueix en peu la pregunta primigènia. Mireu-ho si no és així:\nCoincidim amb els primats\namb el noranta-nou per cent dels gens;\ni també, amb un alt percentatge, amb la mosca del vinagre.\nQuè som, doncs?\nEl cas és que ho sabem i ens costa reconéixer-ho,\ni tot el que podem creure’ns que som de més\nno arriba ni tant sols, potser, a l’u per cent restant.\nUn u per cent, malgrat, amb el qual hem fornit\nhistòries i més històries, sagrades i profanes,\ni grans històries de nostra història.\nPerò... què som?\nPublicat per Gregori Naval Perales a 0:49 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: "anecdotari prosaic", genoma, REFLEXIÓ, Rilke, Rodin\nPrimer Zapatero, un poc; després Rajoy, un molt i, amb ells, els restants governants europeus, seguint el ritme marcat per la batuta de la senyora Merkel, sembla que amb la CRISI s’han limitat a fer una fugida cap avant amb les mesures d’anar esprement, cada vegada més, els drets assolits socialment i econòmica pels ciutadans, tot i ignorant els perills de la descohesió social que estan provocant i que , de fet, cada vegada va prenent més cos com talment sol ocórrer en les TEMPESTES:\nLes tempestes, amb trons i llampecs, s’anuncien.\nLes veus venir de lluny\ni, mol sovint, només són un rampell\nde continguda fúria de la naturalesa\nque se li esgota la mansuetud\nNo són, doncs, d’estranyar diluvis catastròfics.\nPublicat per Gregori Naval Perales a 0:26 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: "anecdotari prosaic", ACTUALITAT, crisi, CRITICA, Merkel, Rajoy, tempestes, Zapatero\nPublicat per Gregori Naval Perales a 4:03 Cap comentari:\nPublicat per Gregori Naval Perales a 1:16 Cap comentari:\nTinc innedits alguns poemaris - per dir-ho d'alguna manera - que romanen quiets en la prestatgeria i potser que hi romanguen per vida - la meua! - i no sé que els pot passar en el futur - el d'ells, vaja! -. Això en fa sentir un tant obligat a donar-los vida i aquest blog, sense abusar-ne, ens pot servir a ells, a mi i tothom que se'ns ajunte. Crec que així no restaran només per fer-li companyia a l'únic llibre que tinc publicat al qual, en el post anterior, ja hi vaig fe referència.\nHui surt, per primera vegada, este sense títol que, no obstant, podreu trobar les referències que l'identifiquen en les etiquetes a peu de pàgina.\nEls amics li retrauen\nque fa una vida massa sedentària,\nli recomanen fer esport,\nalmenys que faça llargues caminades,\nque isca de casa més\nque, si no, acabarà semblant un quatre.\nI per si fóra poc, el metge,\nli diu que deixe de fumar,\nque no prenga café,\nque modere el menjar,\nque ni provar els dolços,\nque poc de sucre,\nque res de sal,\ni que el colesterol empedreeix les artèries,\ni que el sol produeix càncer de pell\nper tant cal protegir-te’n\nLa televisió i la ràdio,\ncompletant els consells més saludables:\nque si les grasses\ni els triglicèrids;\ni tants altres espots benefactors\nde la direcció de tràfic\nsobre el carnet per punts,\nl’ajuntament ja té advertit\nque no és bo beure l’aigua corrent de l’aixeta\ni és millor abastir-te’n de la font d’osmosi\no dels supermercats.\nTambé els ecologistes,\nque recicle els residus, així que\nel vidre amb el vidre, el cartró amb el cartró,\nque els plàstics amb els plàstics,\nque els residus orgànics amb els orgànics,\na l’ecoparc tots els residus sòlids\ni que els medicaments sobrants a les farmàcies.\nEll, però, en fa poc de cas\namb raonaments força convincents:\nel seu iaio fumà fins als vuitanta-tres,\ns’alegrava amb el vi i la cassalleta,\nprenia el sol, de sol a sol,\nfins que deixà de treballar ja ran la mort,\ni que, dels personatges més coneguts,\nsón, més longeus que els esportistes,\nels acadèmics de la 'A' majúscula\na la 'z' minúscula\namb les excepcions que no fan altra cosa\nque confirmar la regla.\nTotal, viure amb la mort penjada al coll,\naixò no és viure – s’ho diu –\ni “a qui li toca, rega”,\nsiguen joves o vells,\ndiuen en el seu poble.\nEll sap que el contradiu, certament, l’estadística,\nperò no és una ciència exacta;\nli valen més les pròpies vivències\ntot i que en el seu fons sap que no té raó,\nperò ningú li pot negar\nque de tant previnguts augmenta el nombre\nde jubilats com una rèmora\ni contràriament decreix,\ninvertint la piràmide d’edats\ncontra natura, la natalitat:\nés el món al revés – s’ho diu – -\nEll sap que es morirà un dia o altre;\nperò els altres, també\nmalgrat que això no és cap consol,\ncom tampoc que la Terra finirà\nmalgrat els reciclatges.\nEl debat, en resum, és elegir\nentre la quantitat i qualitat de vida,\nbinomi que ell resol\nfumant-se un cigarret, tot i obviant\nque fumar perjudica la salut,\ncarregant en la seua consciència\nl’advertiment de les autoritats sanitàries\nde què fumar\nals que té al seu voltant.\nPublicat per Gregori Naval Perales a 21:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: "anecdotari prosaic", PERFILS\nAmb motiu del dia de Sant Jordi, el meu company i amic Carles Vendrell en feu l’honor de publicar en Facebook un sonet del meu llibre FRAGMENT D’HISTÒRIA NATURAL, guanyador del “XXIX Premi de Poesia «25 d’abril » de la Vila de Benissa 2009” i publicat per la editorial Viena Edicions. L’esmentat sonet, titulat INCONGRUÈNCIES, era una figuració meua del meu propi perfil. Eixe recordatori que hi feu l’amic Carles m’ha dut ara a considerar la conveniència de deixar-lo també publicat en este blog per tal de què tothom em puga conéixer millor comptant amb la dificultat de considerar-me molt polièdric com, per convicció, solc reconéixer-me.\nNo és perquè jo ho senta que és així,\namb tot, el món, tendisc a pintar negre.\nLlavors, si em veieu trist estic alegre\ncar d’un qualsevol còdol faig coixí.\nSi desesperançat, sóc optimista;\naparentant humil puc ser molt urc;\na Istambul, sabria fer el turc:\nla llum de l’esperit és infinita.\nQuan mire aquest present, tem el futur;\nmirant, però, el passat no me n’orgull:\naixí que, aquest present, estime i vull.\nCom tot ésser humà, sóc blanc i obscur;\nsóc a vegades frèvol; altres, dur\nquan, de tragar gripaus, n’estic curull.\nPublicat per Gregori Naval Perales a 1:41 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: Benissa, Carles Vendrell, Facebook, PERFILS, Sant Jordi, XXIX Premi Poesia 25 d'abril\nPublicat per Gregori Naval Perales a 19:45 Cap comentari:\nPublicat per Gregori Naval Perales a 3:17 Cap comentari:


Gailes denuncia un repunt d’atacs homòfobs a la comarca | Alzira Ràdio 107.9 fm\nGailes denuncia un repunt d’atacs homòfobs a la comarca\nGailes denuncia un important repunt d’atacs homòfobs en diverses poblacions de la nostra comarca, entre elles Alzira. L’associació en defensa del col·lectiu LGTBI assegura que en els últims mesos els atacs verbals i físics han augmentat de manera considerable, però malauradament apunten que les víctimes no solen denunciar per por.\nNo és el cas d’una jove de Massalavés, que va rebre insults i agressions mentre es trobava a una terrassa i sí que va presentar la corresponent denúncia. Des de Gailes asseguren que és el que cal fer en tots els casos, ja que tenen constància de moltes altres agressions que no han sigut denunciades i, per tant, queden impunes. El col·lectiu en defensa de la llibertat sexual apunta a un retrocés en la nostra societat, ja que segons explica Bernat Iborra es tracta en molts casos de gent jove i els atacs es produixen a la vista de tots, sense cap vergonya, unes actituds que havien quedat oblidades en la nostra societat i que ara han tornat a produir-se .\nIborra anima a no tolerar cap agressió i convida al fet que la resposta siga sempre interposar la corresponen denúncia perquè el col·lectiu LGTBI puga viure lliurement amb la seua orientació sexual, com ja ho feia fins fa poc de temps.\nCategories Ciutat, Societat Deixa un comentari Navegació per les entrades


A l'altre costat del PARKINSON: El meu amic Tomas ha marxat.\nEl meu amic Tomas ha marxat.\nTomas compliria 58 anys el dia 29 de desembre.\nAl juny passat es van complir 15 anys compartint la mateixa malaltia, el Parkinson.\nAhir a la vesprada Tomas, es va anar sense acomiadar-se.\nPer al dia 15 li havíem preparat una sorpresa. Una visita carregada de cançons, records i amistat.\nI principalment amistat.\nEll va ser, durant molt temps, el provocador de les periòdiques reunions d'amics, “Apropa´t”, les nomenavem, doncs érem el primer grup que es va formar en l'Associació Parkinson València, dedicat especialment als joves parkinsonians.\nEixes reunions extra associatives, van ser, per a tots, les millors teràpies “habidas y por haber”.\nNo ens limitem a conèixer-nos en una sala de gimnàs, o de psicologia, o logopèdia. No. La nostra teràpia no esta escrita ni té manual. Tomas, sàvia, i ens va descobrir, que les reunions informals, el contacte i les converses fora de la rigidesa i control dels professionals, era una gran ajuda.\nI així va ser, les reunions, eren un compartir experiències, problemes i situacions, cosa que solament aquell que esta vivint aquest mal i prenent eixa medicació, sap i pateix. Ningú sap, cap neuròleg sap, el que sabem nosaltres del mal de Parkinson.\nEs va prestar, s'apuntá a qualsevol “bombardeig”, prova o anàlisi. Li encantava aqueix paper. Volia viure. Volia sanar, com més prompte millor.\nConjuntament i per separat ens dedcarem a publicar en els nostres blogs, temes de Parkinson. Avui quede com a únic redactor de “Parkinson o simplemente Parkinson” i “A l'altre costat del Parkinson”.\nVa viure independent mentre altres complicacions ho van asseure en una cadira. I es rebel·lava. Lluitava per no deixar-se.\nI acabe. Mai ho vaig veure plorar, trist, decaigut. Vaig tenir la sort de compartir hores, moltes hores de xarreta nocturna. Érem, per als professionals que ens tractaven, dos casos crònics d'insomni, que a més no fèiem res per evitar-ho. Compartiem confidències de les nostres vides, i sabíem la deriva que podia prendre la mateixa. Érem conscients.\nTomas, amic, Nano, estic segur que prompte estaràs de petoneig amb tots els que amb tu estiguen, on estan els que es van. I amb facilitat faras amics. Però, la nostra amistat, eixa, eixa no me la lleva ningú.\nEspere tenir la serenitat que tu has tingut durant el temps que ens hem conegut.\nNano, ens veiem en l'eternitat.\nTu, com sempre, cabota, havies de ser el primer.\nPublicado por Vicent Ibañez i Mas en 4:55\nLes Corts demanen al govern que retire el recurs c...