Automòbil - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Cotxes)\nUn automòbil (també se'n pot dir auto, cotxe o votura a la Catalunya Nord) és usualment un vehicle de quatre rodes amb motor destinat al transport de persones, amb capacitat entre dos i 7 seients. Es desplaça gràcies a un motor d'explosió a cop d'una mescla de gasolina, gasoil i aire. Recentment han començat a produir automòbils que funcionen amb motor elèctric, si bé l'autonomia d'aquests vehicles és encara limitada a causa de l'autonomia de les bateries. Per això, hi ha els vehicles híbrids, amb motors d'explosió combinats amb motors elèctrics que donen més autonomia i baix consum. Les rodes davanteres dels automòbils poden moure's cap a ambdós costats per realitzar girs i prendre els revolts.\nPortal de l'Automòbil\n1 Origen del mot cotxe\n2 Història de l'automòbil\n3 Components de l'automòbil\n3.1.1 Motor tèrmic\n3.1.2 Motor elèctric\n3.1.3 Propulsió hibrida\n3.2.1 Caixa de canvis\n3.2.2 Pont i arbre de transmissió\n3.2.4 Sistema de frenada\n3.3.3 Tauler de control\n3.4 Sistemes de seguretat\n3.4.1 Sistemes de seguretat activa\n3.4.2 Sistemes de seguretat passiva\n3.5 Aerodinàmica de l'automòbil\n3.5.1 Evolució històrica\n4 Pioners de l'automòbil\n5 Tipus d'automòbils\n6 Fabricants actuals d'automòbils\n6.1 Marques d'automòbils\n7 L'automòbil a Catalunya\nOrigen del mot cotxeModifica\nLa teoria més acceptada és que ve de l'hongarès kocsi, que és el gentilici del poble de Kocs, on es fabricaven carruatges famosos en tot el país. Aquest en seria l'ètim primer, que passaria al francès, a l'espanyol, i d'aquesta llengua al català, amb la particularitat que en el català el mot cotxe ha passat a designar amb el temps un transport motoritzat. En català també es pot dir cotxe de línia a un autobús.\nHistòria de l'automòbilModifica\nArticles principals: Història de l'automòbil i Cronologia de l'Automòbil\nEl Fardier, creat per l'inventor francès Nicholas-Joseph Cugnot el 1771 i considerat per a alguns el primer cotxe.\nMercedes Simplex de 1906.\nEls primers cotxes es creu que es van fabricar a la Xina a final del segle xvii, i l'energia que els propulsava era la resultant del vapor. Tot i això se sap que el primer cotxe de vapor va ser presentat l'any 1769 per l'escriptor i inventor francès Nicholas-Joseph Cugnot. La seva funció principal era de portar canons. Era un tricicle amb un pes de 4.500 kg aproximadament amb les rodes de fusta i les llantes de ferro. Aquest cotxe, però, es va estavellar i la seva rèplica va ser destruïda el 1771. En el 1833, un professor alemany de química anomenat Eilhard Mitscherlich va descobrir que la benzina era la substància perfecte per fer la funció de combustible. El combustible va passar a anomenar-se nafta. El projecte dels cotxes de vapor encara es trobava present, ja que es van posar en pràctica diverses vegades a Anglaterra. En aquest país es van construir més de 40 cotxes i tractors propulsats per vapor fins al 1840. Regularment circulaven 9 carruatges de vapor amb una capacitat d'entre 10 i 20 persones amb una velocitat mitjana d'uns 24 km/h. Es va cercar una manera més pràctica per moure els cotxes autopropulsats. La resposta es va trobar novament a Europa el 1860, gràcies al belga Jean Joseph Etienne Lenoir, que va descobrir el motor d'explosió. Sis anys més tard, en el 1866, l'alemany Gottlieb Daimler va construir el primer mitjà de transport propulsat gràcies a una combustió interna,un gegant de gairebé dues tones de pes. Aquest cotxe va ser presentat pel patró de Daimler, Nikolaus Otto, el 1867, a l'exposició de París. Aquest projecte va significar la base de la nova indústria.\nNikolaus Otto juntament amb Eugen Langen, van crear més tard el motor atmosfèric. Aquest, però, no va significar un gran avenç en la indústria de l'automobilisme.\nDaimler va passar tres anys més de treball en aquest projecte per idear un mitjà de transport de només 41 kg. Aquest cotxe va ser el precursor dels motors d'explosió que es farien després.\nModel dels anys 1920, Ford T.\nFord del 1928.\nCarl Friederich Benz (1844-1929) va ser un enginyer mecànic que va crear el primer vehicle utilitzable que funcionava amb un motor de combustió interna. Va començar a funcionar l'any 1885 i, un any més tard, en el 1886 va ser patentat el 26 de gener d'aquest any. La roda inflable va ser inventada per l'escocès Robert William Thomson l'any 1875 i, un veterinari compatriota seu anomenat John Boyd Dunlop la va millorar. Va fer un pneumàtic l'any 1888 que es podia utilitzar en cotxes i bicicletes. El 1889, Francesc Bonet i Dalmau patentà a Barcelona el primer vehicle amb motor d'explosió de la península Ibèrica, el Tricicle Bonet. El 1893, Benz va construir un cotxe de quatre rodes. Amb aquest vehicle es va començar a identificar cada cotxe amb la seva marca, ja que Benz va posar la marca que portava el seu nom a les rodes. L'any 1897, després de diversos estudis i esforços, Robert Bosch va aconseguir de crear un sistema d'encesa de la mescla del cilindre molt pràctic. Mentre que l'enginyer Rudolf Diesel va idear un nou cicle de funcionament que porta el seu nom.El 1899 va crear el primer cotxe de carreres. La marca Benz va atravesar una petita crisi a principi del segle xx, ja que Benz no volia innovar els seus automòbils amb els últims avenços descoberts per altres enginyers pioners en el món de l'automòbil com Daimler i el seu soci Wilhelm Maybach. Durant tot el segle xix i, principalment, a l'inici, cal dir que va haver-hi molta competència entre les fàbriques i molts enginyers es van preocupar de millorar elements que formaven part del vehicle com per exemple: frens, transmissió, esmorteïdors, la carburació i el sistema d'arrencada d'entre d'altres. A finals del segle xix, un jove francès que es deia Louis Renault va fer un cotxe al garatge de casa els seus pares. D'aquest cotxe en sortí una altra marca que avui dia encara està present al mercat de l'automòbil. En tot aquest temps van sortir molts altres pioners de l'automòbil com per exemple el nord-americà Henry Ford. En el 1908, Ford va efectuar un gran avenç en el món de l'automòbil i en el món de la fabricació d'altres objectes, ja que va posar en marxa un nou sistema de fabricació d'automòbils que aprofitava la divisió del treball. Aquest sistema es va anomenar producció en sèrie i consistia en el fet que els productes anaven recorrent una trajectòria fixa, prèviament establerta, i passaven per davant de diversos operaris, cadascun dels quals s'encarregaven de fer sobre cada producte un petit conjunt de tasques bàsiques. Amb aquest mètode va aconseguir de fabricar a uns costos molt més baixos. Ford Motor Company va comercialitzar un model de cotxe que es va vendre molt posteriorment del descobriment de la producció en sèrie. Aquest model és el Ford T. L'any 1929 la Daimler Motoren Gesellschaft va unir-se amb la marca Mercedes-Benz formant així la Daimler-Benz, que més tard es convertirà en l'actual Mercedes Benz. El 1972, Volkswagen va batre l'espectacular xifra de 15 milions de Ford T amb el llançament del popular i fascinador "Escarabat".\nComponents de l'automòbilModifica\nEl motor és un dels elements fonamentals necessaris per al funcionament de l'automòbil. Transforma energia no-mecànica - generalment química o elèctrica - en energia mecànica, genera un treball capaç de posar en moviment l'automòbil. Les seves prestacions generalment es mesuren en termes de potència (cavalls de vapor o quilowatts) i de parell (Newtons-metre).\nArticle principal: Motor d'explosió\nUna vista isomètrica dels pistons i del cigonyal d'un motor de quatre cilindres en línia.\nLa majoria dels automòbils, de començaments del segle xxi, són propulsats per un motor de combustió interna, anomenat habitualment i equivocadament, motor d'explosió. Aquest motor transforma energia química, en energia calorífica per a la combustió del carburant - barreja d'aire i d'hidrocarburs - i llavors en energia mecànica per mitjà d'un sistema biela-manovella. El carburant líquid es transporta del dipòsit al motor per una bomba elèctrica a través d'un conducte i d'un filtre. Quan el carburant és gasós, aquest arriba al motor a través d'un descompressor. El sistema biela-manovella funciona d'acord amb el principi següent: un pistó sobre el qual s'exerceix la pressió dels gasos procedents de la inflamació del carburant arrossega una biela que, connectada a un cigonyal, genera un moviment de rotació d'aquest últim. Així es genera un parell. El motor tèrmic generalment està constituït per diversos conjunts biela-pistó connectats a un mateix cigonyal. El seu arranjament al motor és l'origen de les diferents configuracions dels motors. Es distingeixen dos grans tipus de motors de combustió interna: els motors d'encesa per guspira, també anomenats d'encesa provocada (MEP) i els motors d'encesa per compressió (MEC). Aquestes dues categories de motors es distingeixen principalment pel tipus d'hidrocarburs utilitzats per al carburant, el mètode d'inflamació dels gasos (carburant) i les seves prestacions. El rendiment teòric del motor tèrmic d'automoció varia entre el 30 i el 45%. Aquests valors, relativament petits, s'expliquen pel fet que les lleis de la termodinàmica imposen un límit màxim al rendiment en funció de les temperatures a què opera el motor, i perquè una part de l'energia química es perd en fregaments mecànics, en transmissió de calor i per bombament dels fluids. El calors s'evacua en els gasos d'escapament - productes de la combustió del carburant - i també pels sistemes de refrigeració del motor (bescanviador aire/aigua, aire/oli) anomenats radiadors.\nArticles principals: Cotxe elèctric i Motor elèctric\nLes bateries d'ió liti són les que generalment fan servir els automòbils elèctrics.\nAparegut el 1834 i popularitzat gràcies al rècord de velocitat de la Jamais Contente, el vehicle amb motor elèctric era, a finals dels anys 1800 i a principis del 1900, molt més populars que el tèrmic. Entre els seus avantatges, es poden citar que podien funcionar tot el dia sense necessitat de recarregar les bateries (ja que la velocitat estava fixada entre 12 i 20 quilòmetres per hora per adaptar-se als vehicles de tracció animal), no necessitaven canvi de marxa ni s'havia d'arrancar amb manovella. En comparació als vehicles a benzina, eren molt més agradables d'utilitzar. Però quan després de la Primera Guerra Mundial, es van augmentar els límits de velocitat i es van fer habituals els desplaçaments entre poblacions, els vehicles elèctrics es van anar substituint pels de benzina. L'automòbil elèctric ha tornat a rebre atenció a la fi dels anys 1990, ja que el seu impacte ambiental és, en principi, menor que un automòbil «tèrmic» i el seu funcionament més silenciós, menys contaminant i molt flexible. Un o diversos motors elèctrics poden assegurar parcialment o totalment la producció d'energia mecànica de l'automòbil. Aquests motors treuen la seva energia de bateries d'acumuladors. Durant les fases d'acceleració, el motor transforma l'energia elèctrica en treball (fase «motor») mentre que en el moment de les fases de frenada, transformen la força inercial del vehicle en energia elèctrica (fase «generador») permetent, així, recarregar la bateria. Un sistema de regulació bidireccional administra els intercanvis entre els motors, generadors i la bateria. Variants al motor elèctric estan en procés de desenvolupament i fan servir un sistema de pila de combustible per subministrar l'energia elèctrica. Dos tipus de motors elèctrics permeten propulsar l'automòbil: els motors de corrent altern i els motors de corrent continu. Aquests motors estan compostos d'un rotor (part giratòria) i d'un estator (part fixa). De manera simplificada, l'energia elèctrica es transmet als bobinats del rotor que, per magnetisme amb els bobinats de l'estator, generen la rotació del rotor (fase «motor»). Al ser les màquines elèctriques reversibles, l'energia cinètica de l'automòbil pot posar en moviment el rotor que per magnetisme, genera energia elèctrica (fase «generador»).\nArticle principal: Vehicle híbrid\nIl·lustració del funcionament d'un vehicle híbrid.\nCom el seu nom indica, un vehicle híbrid és una hibridació entre un vehicle amb motor tèrmic i un amb motor elèctric per tal de combinar-ne els avantatges. Els dos tipus de motors muntats sobre el vehicle, un sistema informàtic embarcat combinat amb una electrònica de potència administra la seva complementarietat, així com els recursos disponibles en funció de les demandes i de les restriccions. Aquest tipus de motorització, tot i ser més complex de dissenyar i fabricar, és en teoria particularment ecològic respecte als sistemes clàssic tèrmic o elèctric. Permet en particular una emissió de monòxid de carboni (CO) clarament inferior al d'un motor tèrmic únic. L'avantatge més evident és la no-contaminació pels gasos d'escapament dels indrets on aquestes emissions són menys desitjables - les ciutats per exemple - ja que el motor elèctric funciona sol fins a una certa velocitat, tret que, és clar, les bateries no estiguin descarregades. El motor tèrmic pren, llavors, el relleu.\nEl motor, elèctric o tèrmic, subministren un parell sobre el seu eix de sortida. Aquest parell ha de ser transmès a les rodes per permetre el desplaçament de l'automòbil. Els diferents òrgans de transmissió - l'embragatge, la caixa de canvi, els ponts i el diferencial entre d'altres - asseguren aquesta funció.\nCaixa de canvisModifica\nCaixa de canvi automàtica d'un Lexus IS.\nLa caixa de canvis és l'element mecànic que permet modificar la velocitat d'un cotxe fins i tot si la velocitat de rotació del motor és constant. En el cas del motor d'explosió, permet sobretot adaptar el parell motriu disponible a les necessitats del conductor. La caixa de canvi habitualment es connecta al motor amb l'ajuda d'un embragatge, element que permet aïllar la transmissió del motor. Una caixa de canvi està composta per un conjunt d'engranatges mòbils i fixos sobre eixos, tancats en un càrter estanc i lubrificat per xipolleig o a pressió. Aquest sistema permet modificar la relació de desmultiplicació - relació entre la velocitat de rotació del motor i la de les "rodes motrius" (les provoquen la tracció) - indispensable entre les rodes i el motor, donat que els motors d'explosió no generen pas un parell disponible prou gran a tots els règims de rotació.\nCaixa de canvi manual de 5 marxes en H i marxa enrere d'un volkswagen golf 1600 sèrie 4.\nLes caixes de canvi es poden classificar en quatre grans tipus: els canvis manuals, els robotitzats, els automàtics i els de variació contínua. Les caixes de canvi manuals són administrades únicament pel conductor. El conductor desembraga el motor per tal de desconnectar-lo de la transmissió i modifica la relació de desmultiplicació accionant la palanca de canvi de velocitat. Les caixes robotitzades funcionen més o menys amb el mateix principi, exceptuat el fet que el canvi de relació és accionat per motors o actuadors (hidràulics o electrotècnics). El conductor pot efectuar la maniobra o deixar que un autòmat electrònic se n'encarregui. Una caixa de canvi automàtica ofereix una comoditat suplementària, ja que no requereix la interrupció de la tracció per canviar de relació de transmissió. La gestió d'altra banda es confia completament a un autòmat electrònic al servei de d'hidràulica. Les relacions de desmultiplicació no es materialitzen amb l'ajuda d'una sèrie de pinyons sinó amb l'ajuda d'un tren epicicloïdal en cascada (per exemple, el tren de Ravigneaux) frenant unes corones o uns planetaris. Un convertidor de parell hidràulic col·locat entre el motor i la caixa, augmenta el parell disponible a baix règim, filtra els cops i reemplaça l'embragatge clàssic. Finalment, una caixa de canvi amb variació continua (CVT) és d'una concepció radicalment diferent. Aquestes caixes ofereixen una infinitat de relacions de transmissió sense salts, ni ruptura de la propulsió i una adaptació constant entre el règim de rotació del motor i la seva càrrega instantània. Hi ha diverses formes de realitzar-les una és amb una corretja que enllaça dues politges -una costat motor i una costat diferencial- els diàmetres de les quals varien automàticament, adaptant així el parell subministrat pel motor a la demanda.\nPont i arbre de transmissióModifica\nEn els vehicles amb tracció a les rodes de davant i motor al davant el pont és el conjunt que integra l'eix que rep el parell que surt de la caixa de canvi, el diferencial que transmet el moviment als dos arbres de sortida, i els paliers, que es connecten amb els arbres a través de juntes cardan o universals, que permeten variar l'angle del palier i adaptar-se a la posició relativa entre la roda i el xassís, que varia degut a l'elasticitat dels amortidors. En automòbils amb diferents disposicions relatives entre el motor i les rodes motrius que poden ser dues o quatre, l'arbre de transmissió recull aquestes funcions amb un o dos diferencials (en cas de transmissió a les quatre rodes) i diferents arbres connectats amb juntes universals.\nArticle principal: Diferencial (mecànica)\nSecció d'un mecanisme diferencial d'un automòbil amb tracció al darrere. La barra de transmissió, a reves d'un pinyó fa girar la corona que és solidària al porta-satel·lits, els satel·lits engranen simultàniament amb dos planetes que transmeten el moviment un a cada roda a través dels paliers.\nEl diferencial és el dispositiu que permet que les rodes motrius de l'automòbil girin a velocitats diferents a les corbes mentre se'ls continua aplicant parell. Normalment, els diferencials es materialitzen emprant engranatges cònics el parell s'aplica al porta satel·lits i els satel·lits engranen simultàniament amb dos planetes iguals. D'aquesta forma el parell transmès a les dues rodes és sempre igual independentment de la velocitat de cada una. El diferencial permet diferències de velocitat entre les rodes, però de forma que la suma de velocitats sempre es mantingui constant i igual a la velocitat del porta-satel·lits. Si una de les rodes llisca i perd la tracció el diferencial permet que l'altra adopti la velocitat necessària perquè cap de les dues transmeti parell. Per evitar aquesta situació de pèrdua de tracció en casos on només patina una de les dues rodes, hi ha diferencials amb sistemes d'auto blocatge o de limitació del lliscament entre les dues rodes, que bloquen la roda que patina per poder continuar transmetent parell a l'altre de forma que el vehicle pugui avançar i sortir de la situació.\nSistema de frenadaModifica\nArticle principal: Fre\nFotografia d'un fre de disc.\nMentre que el motor permet posar en moviment l'automòbil, el sistema de fre permet reduir-ne la velocitat fins a parar-lo. Per això, hi ha tres opcions. La primera consisteix a utilitzar el «fre motor», tècnica que fa servir el motor per frenar el vehicle. Al no alimentar-lo de carburant es comporta com a compressor, i utilitza l'energia cinètica de l'automòbil per arrossegar el funcionament del motor, fet que genera una resistència a l'avançament. Canviant de relació de la caixa de canvi, el règim-motor augmenta i ofereix una major resistència. De manera més convencional, el conductor atura l'automòbil gràcies al fre principal o de servei. Una pressió sobre el pedal de fre posa en marxa el funcionament dels frens que transformen en calor, l'energia cinètica acumulada pel vehicle. Aquests frens són, actualment, de comandament hidràulic encara que n'hi comença a haver de comandament elèctric. Finalment, l'automòbil pot ser immobilitzat amb l'ajuda del "fre de mà". Una palanca acciona un mecanisme de fre -generalment amb l'ajuda d'un cable- actuant davant o més sovint darrere bloquejant les rodes. Aquest fre es fa servir únicament per a l'estacionament del vehicle. Fa alguns anys, els frens de comandament elèctric s'estan generalitzant i reemplacen a poc a poc el fre a mà de comandament per cable.\nArticle principal: Suspensió (automoció)\nAnimació d'una suspensió.\nEn general, el terme de suspensió es fa servir per designar una relació elàstica deformable entre elements d'un vehicle. La suspensió entre les rodes i el xassís contribueix a l'adherència del vehicle, a la comoditat dels ocupants i a la reducció de l'energia transmesa a l'estructura del vehicle i els seus equips per millorar-ne la fiabilitat. En el cas més general, un sistema de braços associats a una o diverses molles, acoblat a un amortidor hidràulic, constitueix una relació elàstica entre cada roda i el xassís del vehicle. Aquest muntatge mecànic és de disseny molt variable en funció dels models i dels constructors. Alguns fan servir sistemes hidro-neumàtics complexos i assistits electrònicament. Però el cost d'aquest tipus de suspensió és tal, que està reservada als vehicles gamma alta. La suspensió entre el motor i el xassís contribueix a atenuar els sorolls i les vibracions que el motor transmet a l'estructura del vehicle, tant en "ralentír" (mot utilitzat en mecànica per dir que el motor funciona al mínim règim i sense càrregues), com en les diferents fases de conducció, així com a la fiabilitat de les estructures (caixa i motor). La connexió elàstica es materialitza amb cautxú natural o artificial, les formes i les dureses del qual s'escullen en funció de resultat que es pretén (suspensió més o menys flexible, més o menys esmorteïda). Hi ha dos tipus principals de suspensions: independent i rígida. En una suspensió independent, cada roda pot efectuar moviments sense influir a l'altra roda del mateix eix. És el tipus de suspensió més utilitzat per als vehicles particulars. Ofereix una bona adherència i una bona comoditat. En una suspensió rígida, les rodes d'un i fins i tot dels dos eixos es lliguen de manera rígida, els moviments d'una influencien l'altre. Aquest tipus de suspensions es fan servir per als vehicles pesants, ja que permeten suportar càrregues pesants. Els eixos rígids també es fan servir en vehicles tot terreny per la seva robustesa.\nPneumàtic Michelin muntat en una llanda amb 10 braços d'un BMW M3 E92.\nArticles principals: Roda, llanda, i pneumàtic\nLes rodes d'un automòbil són quatre, més (generalment) una roda de recanvi no muntada. Aquesta última de vegades es reemplaça per un conjunt antipunxada o, per motius de reducció d'espai, per una roda dotada d'un pneumàtic reduït que permet circular a velocitat moderada fins al pròxim garatge. Cada roda està formada del muntatge d'un pneumàtic sobre una llanda. Aquest conjunt forma un espai estanc inflat d'aire o de vegades de nitrogen (per reduir les pèrdues). Els pneumàtics juguen un paper molt important, ja que constitueixen la interfície entre el sòl i el vehicle i contribueixen a l'establiment d'accions mecàniques (forces) del sòl sobre el vehicle (fre, acceleració i gir). Per aquesta raó, és important mantenir els pneumàtics en bon estat, amb una pressió d'inflat adequada. A més de les condicions d'adherència (glaç, neu, pluja, etc.), la qualitat del contacte entre el sòl i els pneumàtics és també molt important. Per això, el paper dels pneumàtics està vinculat al de les suspensions.\nEls comandaments designen el conjunt dels elements d'un automòbil que permeten al conductor conduir-lo. Aquesta tasca seria extremadament difícil d'efectuar si el conductor rebés informació de l'estat físic en el qual es troba l'automòbil. És la raó per la qual els comandaments s'associen al taulell de control.\nArticle principal: Direcció (mecànica)\nEsquema d'una direcció de cremallera.\nEl sistema de direcció permet orientar l'automòbil en la direcció desitjada. Aquest sistema es compon entre altres d'un dispositiu de control -generalment un volant circular- que permet que les mans del conductor apliquin una parell sobre el sistema de direcció. El volant, situat davant del conductor, és, en general, regulable per adaptar-se el millor possible a la morfologia i als costums dels conductors. La transmissió del moviment imprès pel conductor es fa sobre la columna de direcció fixada en el centre del volant de control; transmet el parell a les maneguetes de direcció (que actuen directament sobre les rodes) per mitjà d'una caixa de direcció. Aquesta caixa és o bé un sistema pinyó cremallera, o bé un sistema de vis sens fi. Quan l'automòbil es desplaça en línia recta, les rodes de davant giren entorn d'un mateix eix paral·lel al de les rodes de darrere. En canvi, en el moment d'un gir, les rodes de davant ja no són paral·leles, ja que els seus eixos i el de les rodes de darrere han de ser concurrents en un punt, el centre instantani de rotació. Generalment s'associa a la direcció a un sistema d'assistència que permet al conductor no a haver d'aplicar un esforç important sobre el volant. És generalment autoadaptatiu amplificant més o menys les forces impreses al volant d'acord amb els esforços necessaris per dirigir el vehicle. Aquests esforços per la seva naturalesa són variables i inversament proporcionals a la velocitat del vehicle. Aquesta assistència, tradicionalment hidràulica, es regula amb la velocitat per tal d'augmentar l'estabilitat a alta velocitat sense penalitzar la manejabilitat a baixa velocitat. També pot ser elèctrica emprant un motor elèctric. Aquest sistema és més econòmic, donat que resta inactiu en línia recta, mentre que un sistema hidràulic sempre ha de romandre amb pressió.\nPedals d'un Peugeot 206.\nEls pedals són els comandaments que permeten al conductor d'actuar sobre el grup motopropulsor de l'automòbil, així com sobre el sistema principal de fre. De dreta a esquerra hi ha el pedal de l'accelerador, que permet regular la potència requerida al motor; el pedal del fre que transmet al sistema de fre una força proporcional a la pressió exercitada sobre aquest pedal; i, finalment, el pedal d'embragatge, present només en els vehicles amb caixa de canvi manual, que permet el canvi de relació de transmissió de la caixa de canvi desacoblant -la del motor, produint una interrupció de la tracció.\nTauler de controlModifica\nTaulell de control d'un Porsche 911.\nSota una visera integrada al tauler de control (protegint el parabrisa de les reflexions lluminoses), generalment enfront del conductor i, de vegades en el centre del tauler de control, però girat cap al conductor es troba un conjunt encarregat del manteniment de cartells indicadors de l'estat físic de l'automòbil. Un indicador de velocitat, obligatòria, implica un comptador o odòmetre, no reinicialitzable, que totalitza els quilòmetres recorreguts pel vehicle, així com un comptador amb posada a zero per a ús diari. Un indicador de nivell de carburant indica el volum de carburant que queda en el dipòsit. Testimonis lluminosos es disposen, sota la mateixa visera, que recorden al conductor certs esdeveniments: encesa dels llums de posició, de cruïlla i de carretera, així com dels intermitents i de la senyalització annexa. Els indicadors d'alerta - falta de pressió d'oli, temperatura excessiva d'aigua, falta de càrrega de la bateria i, indicador de funcionament de diversos accessoris - s'agrupen en el mateix espai. Es poden afegir diferents indicadors -temperatura de l'oli, temperatura de l'aigua, temperatura de l'aire, pressió de l'oli, pressió del turbo, voltímetre, amperímetre-. Finalment, sovint hi ha un compta-revolucions que indica el nombre de voltes del motor per minut. Conté una zona delimitada en vermell que indica la velocitat de rotació del motor que no s'ha de superar.\nSistemes de seguretatModifica\nSistemes de seguretat activaModifica\nEnllumenat de dia amb LED d'un Audi A4 B8.\nEls «sistemes de seguretat activa» designes el conjunt dels elements que es posen en joc en la utilització de l'automòbil per tal d'evitar un accident. Aquesta categoria d'elements reuneix el conjunt de les assitències a la conducció (ESP, ABS, fixació del cap, etc.), així com els elements anomenats de percepcions (dispositius d'enllumenat, retrovisors, neteja-parabrises, clàxon, etc.). Pel que fa als dispositius d'enllumenat, l'automòbil va equipat amb una sèrie d'elements que informen els altres usuaris de les accions del conductor -els llums de fre vermells adverteixen d'una frenada, els llums de marxa enrere blancs per a la marxa darrere, els intermitents d'un canvi de direcció, etc.- o permeten il·luminar la carretera de nit (llums de posició, de cruïlla, de carretera i antiboira). Aquests llums funcionen gràcies a làmpades halògenes o de descàrrega elèctrica xenó, i, més recentment, gràcies als LEDs. Des de fa poc, els automòbils s'equipen també amb llums de dia per tal de ser percebuts per altres usuaris a distàncies més llargues. Un element d'últim recurs si els elements visuals no s'han percebut consisteix a assenyalar la seva presència o un perill utilitzant el clàxon.\nIl·lustracions dels angles de visió dels retrovisors.\nEls retrovisors són accessoris indispensables a la conducció d'un automòbil. Estan constituïts per un mirall orientable que permet al conductor conèixer els elements exteriors situats al voltant del seu vehicle. Generalment col·locat dalt del parabrisa i en posició central de cara al conductor, el retrovisor interior permet al conductor visualitzar el que passa darrere el seu vehicle. Aquest retrovisor implica dues posicions: una per al dia i una per a la nit. En aquest últim cas, un segon mirall semireflectant col·locat darrere del mirall permet limitar l'enlluernament pels vehicles que el segueixen. Els retrovisors exteriors, col·locats sobre els alerons de l'automòbil, permeten veure què passa darrere i als flancs del vehicle. Els neteja parabrises, estan constituïts per un rascador en cautxú, fixat al final d'un braç. L'altra extrem d'aquest braç és solidari amb l'eix d'un motor elèctric manat per un interruptor des de l'habitacle. El braç, gràcies a una molla, pressiona el rascador sobre el vidre amb una certa pressió i permet així, gràcies al moviment de va i ve imprès pel motor, netejar el parabrisa de l'aigua de la pluja. Aquest accessori és present en nombre variable, segons la mida del parabrisa i el disseny dels braços. Se'n troba molt freqüentment en el vidre darrere, generalment un de sol. Present necessàriament al davant. Associats al sistema de netejaparabrises hi ha una bomba elèctrica que bomba aigua d'un dipòsit amb un detergent o sense. El líquid a pressió es condueix per un tub a sortidors que el polvoritzen sobre la superfície del parabrises.\nSistemes de seguretat passivaModifica\nArticle principal: Coixí de seguretat\nEls «coixins de seguretat cortines» eviten que els passatgers deixin sortir un membre fora del vehicle.\nEl paper de la «seguretat passiva» és reduir les conseqüències d'un accident quan aquest no s'ha pogut evitar. Els vehicles moderns es dissenyen per tal que un xoc sigui esmorteït per la deformació de les zones perifèriques (capota, motor, xassís, flancs), per preservar la integritat de l'habitacle que es beneficia d'una estructura reforçada. A nivell de l'estructura, de peces és calculada la dimensió perquè es deformi. En tots els casos, s'intenta fer passar les forces generades pel xoc per «tres vies d'esforços». El coixí inflable de seguretat també pren part en la seguretat passiva. S'activa a partir d'una certa taxa de desceleració i d'una certa velocitat inicial, per tal de limitar el xoc sofert pels ocupants del vehicle, repartint-lo durant un major període (la força aplicada pel xoc és funció de la diferència de velocitat i del temps necessari per canviar de velocitat), i entre una major superfície de contacte (la pressió és la força a suportar dividida entre la superfície a la que s'aplica). Finalment, el cinturó de seguretat permet mantenir l'ocupant d'un vehicle en moviments en el seient en el moment d'un xoc. Evita la seva ejecció fora del vehicle o la seva projecció contra un part de l'habitacle (tauler de control, parabrisa, etc.). Equipat amb una molla pretensada i amb un limitador d'esforç, permet, com en el cas dels coixins inflables de seguretat, minimitzar la potència del xoc, transferint l'energia del xoc a través de les subjeccions del cinturó.\nAerodinàmica de l'automòbilModifica\nQualsevol element que es mou a través de l'aire pateix les forces aerodinàmiques. L'estudi d'aquestes permet desenvolupar elements específics per aprofitar aquestes forces, com per exemple els alerons. Les forces que apareixen són una horitzontal al moviment anomenada "resistència a l'avanç", una altra perpendicular a aquesta anomenada "sustentació negativa o càrrega aerodinàmica" i la resultant d'aquestes dos forces anomenada "força aerodinàmica total". Tres principis físics expliquen perquè es crea:\n1.- Teorema de Bernoulli\nL'efecte de les baixes pressions que es creen per sobre l'aleró degut a la seva forma, amb les altes pressions que es creen per sota fa que apareguin forces aerodinàmiques.\n2.- Equació de continuïtat\nL'aire que circula per un conducte augmentarà de velocitat si l'àrea del conducte disminueix i disminuirà si l'àrea augmenta.\n3.- Efecte Venturi\nDeriva dels anteriors: si en un conducte disminueix l'àrea la velocitat del flux augmentarà i disminuirà la pressió que aquest exerceix.\nMichael May: primer intent de posar un aleró a un cotxe l'any 1956.\nJim Hall: primer a utilitzar-lo en competició l'any 1996.\nPeter Wright va aplicar l'efecte Venturi en automobilisme.\nLa FIA va prohibir el sistema d'efecte terra al llarg del cotxe i va imposar el fons pla; va aparèixer el difusor. Els últims canvis s'han donat a la F1 per culpa de la crisi econòmica. La limitació econòmica ha afectat molt a l'aerodinàmica que necessita moltes inversions per ser desenvolupada. La FIA ha limitat les hores d'estudi i, conseqüentment, les despeses que es generen en prototips.\nPioners de l'automòbilModifica\nA part dels esmentats a l'apartat d'història cal destacar:\nAdam Opel (1838-1895).\nAndre Citroën (1878-1935).\nArmand Peugeot (1849-1915).\nCarl Benz (1844-1929).\nCharles Stewart Rolls (1877-1910).\nFrederick Henry Royce (1863-1933).\nGottlieb Daimler (1834-1900).\nEmile Levassor (1843-1897).\nEnzo Ferrari (1898-1988).\nEtore Arcos Isidoro Bugatti (1881-1947).\nFerdinand Porsche (1875-1952).\nFerrucio Lamborghini (1916-1993).\nHorace Elgin Dodge (1868-1920).\nLouis Joseph Chevrolet (1878-1941).\nRené Panhard (1841-1908).\nVicenzo Lancia (1881-1937).\nWaltern Owen Bentley (1888-1971).\nWalter Percy Chrysler (1875-1940).\nEn funció de la capacitat dels seients i de l'ús a què es destinen hi ha diferents tipus d'automòbils (també anomenats "segments", segons la classificació de la Comissió Europea).\nSón els automòbils més usuals. Tenen capacitat per a quatre o cinc persones i equipatge. Hi ha grandàries compactes, mitjans, grans i de luxe. El nom berlina procedeix de la denominació que se li donava antigament a un carruatge tancat, amb capacitat per a quatre persones.\nL'automòbil familiar és normalment una versió de la berlina, però de dos volums, és a dir, que la part posterior, que a la berlina és ocupada pel maleter, en el familiar manté l'altura del sostre del vehicle. Així es crea una zona d'equipatge molt àmplia, tant en amplària i profunditat com en altura. Addicionalment poden abatre's els seients posteriors per ampliar encara més l'espai. En la part de darrere el familiar disposa d'una àmplia porta per facilitar la càrrega i descàrrega d'equipatge i objectes voluminosos. Per aquesta raó a aquest tipus d'automòbil se li denomina també 5 portes.\nEls monovolums han anat adquirint últimament popularitat, sobretot entre les famílies amb diversos xiquets, pel nombre elevat de seients que aquests automòbils ofereixen. Es tracta de models que quant a confort i a comoditat de conducció són comparables a les berlines, però que són una mica més llargs i que mantenen l'altura del sostre al llarg de tot el vehicle. D'aquesta manera hi caben de set a vuit seients, que poden desplaçar-se i fins i tot desmuntar-se, per configurar l'interior de l'automòbil d'acord amb les necessitats del propietari en cada moment. Es denominen en català monovolum, pel fet que tot l'automòbil constitueix un únic cos. El maleter està integrat i disposa d'una porta pròpia, i el motor està allotjat de tal manera que sobreïx molt poc per davant. En anglès a aquests automòbils se'ls coneix com "minivan", de la paraula "van", que significa furgoneta o camió xicotet.\nUna recent tendència ha fet aparèixer una sèrie de models de dimensions molt reduïdes, concebuts per al seu ús en ciutats amb molt de trànsit i dificultat d'aparcament. Aquests automòbils disposen de dos seients i de molt poc espai per a l'equipatge.\nSón automòbils de dues places amb maleter més o menys ampli. En algunes ocasions són models adaptats de berlines i en altres són models dissenyats expressament. La paraula coupé procedeix del francès i significa "tallat", al·ludint que l'automòbil, en disposar únicament de dues places, queda tallat per darrere.\nSón automòbils esportius descapotables. Tenen dos seients i un maleter reduït, que en recollir la capota queda encara més disminuït de grandària. Roadster és el nom anglès que se li donava als antics cotxes esportius descapotables, que disposaven de dues places i un banc plegable per a altres dues persones allotjat al maleter.\nAquests automòbils han estat desenvolupats en anys recents i constitueixen una combinació entre un tot terreny i un automòbil còmode de ciutat i carretera. La majoria dels fabricants d'aquests automòbils donen més importància a la comoditat que a l'equipament tècnic per a l'ús en terrenys difícils.\nAquests automòbils estan dissenyats específicament per a superfícies de terra, d'arena, de pedres i aigua, en pendents de pujada i baixada pronunciades. Disposen dels mecanismes necessaris per a aquest tipus de conducció, com la tracció a quatre rodes i la reductora de marxes. El centre de gravetat es troba desplaçat cap avall, perquè l'automòbil puga inclinar-se cap als costats fins a un determinat angle. El terme anglès de tot terreny és allroad, és a dir, "totes les carreteres". També es coneix a aquests automòbils amb la denominació 4x4, que significa tracció a quatre rodes.\nFabricants actuals d'automòbilsModifica\nArticle principal: Fabricant d'automòbils\nPer fabricants d'automòbils s'entenen les companyies que dissenyen, desenvolupen i fabriquen automòbils sota una pròpia identitat, ja siguen empreses independents o integrades en un grup major. En la següent llista s'inclouen els actuals fabricants d'automòbils. Els fabricants ja desapareguts es troben en la llista de marques d'automòbils que apareix més avall.\nLlista de fabricants d'automòbils.\nPer marques d'automòbils s'entenen totes aquelles denominacions que constitueixen, o que han constituït en el passat, la identitat d'un fabricant o d'una divisió o línia de models d'automòbils.\nL'automòbil a CatalunyaModifica\nActualment a Catalunya hi ha dos grans empreses que produeixen automòbils: SEAT i Nissan. SEAT té la seu social i el centre de producció a Martorell. Nissan té la seu social, un centre de recerca, desenvolupament i innovació i una planta de muntatge a Barcelona. Volkswagen Audi España també té la seu social a Barcelona.\nEls models d'automòbils de Nissan que es fabriquen a la planta de la Zona Franca de Barcelona són: Nissan Pathfinder, Nissan Navara i Nissan NV200. També la furgoneta X-83 comercialitzada sota les marques Nissan Primastar, Renault Trafic i Opel Vivaro.\n↑ Espinal i Farré, Maria Teresa. Diccionari de sinònims de frases fetes. L'Abadia de Montserrat, 2004, p. 1434. ISBN 848415565X.\n↑ Monografias.com - Historia del Automóvil - «Enllaç».\n↑ Bird, Anthony. Gottlieb Daimler: inventor of the motor engine (en anglès). Weidenfeld & Nicolson, 1962, p. 37-39.\n↑ Hendrickson III, Kenneth E. The Encyclopedia of the Industrial Revolution in World History (en anglès). vol.3. Rowman & Littlefield, 2014, p. 278. ISBN 0810888882.\n↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Los antecedentes más remotos». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 14-15. ISBN 84-920886-5-6.\n↑ Ciclo diésel - «Enllaç».\n↑ (en francès) Les moteurs thermiques. Autor Bertrand Theys, any = mai 2008(http://www.predit.prd.fr/predit3/documentFo.fo?cmd=visualize&inCde=33791), Programme de recherche et d'innovation dans les transports terrestres, consultat el 3 novembre 2009\n↑ (en francès) Le Moteur à explosion de la pag. Automobile Sportive, consultada el 3 novembre 2009 (http://www.automobile-sportive.com/technique/moteur.php)\n↑ (en francès) Thermoptim - Moteur à essence, pàgina 7. Autor Renaud Gicquel. Consultat el 4 juny 2009(http://www.ensmp.fr/Fr/Services/PressesENSMP/telechargement/Essence.pdf)\n↑ (en francès) Thermoptim - Moteur Diesel, pagina 8. Autor Renaud Gicquel. Consultat el 4 juin 2009(http://www.ensmp.fr/Fr/Services/PressesENSMP/telechargement/Diesel.pdf)\n↑ (en anglès) Where does the energy go ?, site Fuel Economy.gov. Consultat el 3 novembre 2009(http://www.fueleconomy.gov/FEG/atv.shtml)\n↑ 12,0 12,1 12,2 Moyer, Michael «El motor de combustión interna». Investigación y Ciencia, 432, juliol 2012, p. 9.\n↑ (fr) Les propulsions électriques, site Optimisation des Systèmes Énergétiques. Consultat el 3 novembre 2009 (http://www-ose.cma.ensmp.fr/evenements/2000/technologies_electrique.htm)\n↑ (en francès) (http://www.clubeea.org/documents/mediatheque/J-P_Caron_Machines_electriques_par_les_Champs.pdf) Modélisation des machines électriques par le calcul analytique des champs. Autor Jean-Paul Caron, Consultat el 3 novembre 2009\n↑ (en francès) Fonctionnement d’une voiture électrique, site Auto-electrique.org. Consultat el 1 novembre 2009 (http://www.auto-electrique.org/fonctionnement-voiture-electrique)\n↑ (en francès) Conversion électromécanique, Auteur Christian Bissieres. Consultat el 3 novembre 2009 (http://cbissprof.free.fr/telechargements/tsiris/cours/conversionelectromecanique.pdf)\n↑ 17,0 17,1 17,2 (en francès) L’hybride, le moteur mi-électrique, mi-essence, site Cartech. Autor Paul Dufour. Consultat el 3 novembre 2009. (http://www.cartech.fr/news/l-hybride-le-moteur-mi-electrique-mi-essence-39363765.htm)\n↑ (en francès) Boîte de vitesses à commande manuelle, site=Sciences Industrielles pour l'Ingénieur. Autor S. Génouël. Consultat el 3 novembre 2009.(http://stephane.genouel.free.fr/FT/0%20Dossier%20technique/Dossier%20technique%20Bo%EEte%20de%20vitesses%20%E0%20commande%20manuelle.pdf)\n↑ (en francès) (http://www.humanite.fr/2004-03-27_Societe_-Essai-auto-Une-boite-de-vitesse-mecanique-robotisee)Essai auto : Une boîte de vitesse mécanique robotisée, site L'Humanité. Consultat el 4 novembre 2009.\n↑ (en francès) Technique : La transmission automatique. Site Motorlegend. Consultat el 4 novembre 2009 (http://www.motorlegend.com/entretien-reparation/transmission-mecanique/la-transmission-automatique/8,11714.html)\n↑ (en francès)La boîte automatique à variateur (CVT). Site Le Journal de l'Automobile. Consulté le= 4 novembre 2009. (http://www.journalauto.com/infos/imprime_article.asp?idarticle=1953)\n↑ (en anglès) How Engine Brakes Work. Site How stuff works. Consultat el 4 novembre 2009.\n↑ «Segmentos de coches» (en castellà). [Consulta: 10 febrer 2020].\n↑ Autocity, Glosario (en castellà) - Berlina, Berlina media -«Enllaç».\nAutomòbil de vapor.\nAutomòbil de turbina.\nMuseu de l'Automòbil.\nMatteo Ceirano, pioner de l'automobilisme.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Automòbil&oldid=25281559»\nDarrera modificació: 22 oct 2020 a les 19:53\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 oct 2020 a les 19:53.


Les receptes de Reme: Llibrets de llom amb pernil dolç i formatge\n-Una altra recepta que havia menjat mil voltes, precuinada, en bars, o en altres llocs, però en ningun lloc ho he trobat tant bo com quan els fa ma mare.\n-Llom de porc (quan anem a la carnisseria diem que ens ho talle per fer llibrets i finet, i ja directament ens ho fan de dos en dos trossets oberts per la meitat).\n-Posem els llibrets de llom en remull en llet perquè vagen fent-se blanets. Després els obrim i posem dins el pernil dolç i el formatge. Podem enganxar-ho amb palillets perquè després al fregir-los no s'obriguen ni es desmonten. Una vegada tancats, els arrebossem passant-los per ou batut i per pa ratllat. Per acabar, posem oli abundant en una paella, i quan està ben calent, fregim els llibrets. A mesura que els anem traient, els posem en un plat amb paper de cuina perquè xuple l'oli i no ens queden tant oliosos.\nPublicat per Rafa Faus García a 13:31


Cultura i Felanitx signen el nou conveni de biblioteques - Ajuntament de Felanitx\nEn virtut del document, el Consell es compromet a subministrar novetats bibliogràfiques; coordinar del préstec interbibliotecari; mantenir el catàleg col·lectiu del sistema insular de biblioteques; formar el personal de la biblioteca, i també oferir activitats de foment de lectura a les biblioteques municipals.\nEl conveni també inclou mesures per millorar aquestes infraestructures culturals, com és el compromís que assumeixen els ajuntaments d’elaborar un pla director municipal del servei de biblioteca pública en el termini de dos anys. Un document que ha d’incloure tant les estratègies de millora del servei com també estratègies de gestió –tipus de serveis que s’oferiran, política de col·lecció, gestió econòmica, coordinació amb la Xarxa de Biblioteques de Mallorca, etc.\nCriteris per ampliació de les terrasses en atenció a l’Ordre SND/399/2020, de 9 de maig


Giro Verce Negre comprar i ofertes a Bikeinn\nMatte Black / Electric Purple\nConeixes tots els detalls de Giro Verce? A bikeinn fem una especial selecció dels productes de ciclisme per a la pràctica de diferents activitats esportives i nivells. Si estàs buscant altres productes de la categoria Proteccions, fes una ullada al catàleg complet de Cascs. Totes les marques que distribuïm, com per exemple Giro, t’ofereixen el millor material per practicar aquest esport. El nostre equip tècnic de ciclisme ho sap molt bé ja que les ha testejat i en coneix tots els detalls de primera mà!


Periodòncia Vilafranca del Penedès | Estètica Dental Vila\nLa periodòncia és l’especialitat de l’odontologia que tracta les malalties periodontals, que són aquelles que afecten a la part de la boca coneguda com a periodonci. El periodonci fa referència a tots els teixits que envolten i suporten les dents perquè puguin dur a terme les seves funcions.\nEl periodonci forma part del sistema masticatori i estomatognàtic i està format pels següents teixits: la geniva, el lligament periodontal, l’os alveolar i el ciment radicular. Les malalties més freqüents són la gingivitis i la periodontitis. El tractament de les malalties periodontals varia en funció de la gravetat de cada cas, i pot passar de ser curada amb una neteja a necessitar de cirurgia en els casos més avançats i complexos.\nLa infecció de bacteris només afecta a la geniva, la qual s’inflama i es torna vermella, tot i que en alguns casos també podria arribar a sagnar. És una malaltia reversible, però pot arribar a ser crònica si es manté sense tractar de manera adequada durant un període de temps llarg.\nSímptomes de les malalties\nSensibilitat o sagnat de la zona\nDolors o molèsties al mastegar\nMoviment de les dents al tocar-les\nGenives separades de les dents quan la infecció avança\nPrincipals causes de les malalties\nConsum d’aliments amb massa sucre


L'UJI no detecta casos d'assetjament sexual al campus, però remet a la Fiscalia 29 denúncies anònimes - À Punt\nL'UJI no detecta casos d'assetjament sexual al campus, però remet a la Fiscalia 29 denúncies anònimes\nFa un mes, la universitat va aparéixer amb cartells a les parets que acusaven diversos professors d’assetjament.\nImatge d'arxiu d'un cartell penjat a la Universitat Jaume I / À Punt NTC\n25 de març 2021 - 19:07\nLa Universitat Jaume I ha acordat traslladar a la Fiscalia de Castelló tota la informació sobre denúncies anònimes per presumptes actes d'assetjament sexual al campus, després de fer una investigació interna i evidenciar que no hi ha cap cas en l'actualitat i per a eliminar així qualsevol mínima sospita sobre la institució.\nL’UJI apareix emparedada amb cartells que acusen diversos professors d’assetjament sexual\nA través d'un comunicat l’UJI assenyala que s'entén que el Ministeri Públic és la instància que permet a les víctimes defensar els seus drets i a les persones a les quals s'acusa de la comissió d'aquests actes que puguen exercir el dret de defensa.\nPer això, la Universitat ha decidit enviar a la Fiscalia els 29 escrits anònims que van arribar al Vicerectorat d'Igualtat i a la Unitat d'Igualtat, juntament amb la relació d'accions fetes al campus, les acusacions anònimes contra professorat de l'UJI i d'encobriment per part de la Universitat i la difusió a través de xarxes socials i mitjans de comunicació.\nAixí, segons apunta l’UJI, les actuacions no evidencien l'existència de cap comportament irregular en l'actualitat, i ha assegurat que l'anonimat de les denúncies ha impedit que fins ara s'haja pogut activar el procediment formal previst en el protocol contra els supòsits d'assetjament.\nD'aquesta manera, la institució acadèmica considera que ha esgotat totes les actuacions administratives de la seua competència i que té l'obligació legal de posar en coneixement de la Fiscalia la informació de què disposa en aquests moments per a estudiar-la.


Antonio Hidalgo, entre llàgrimes: "Li vull dir a l'afició que se'n va un dels seus"\nTres dies després de la desfeta (3-0) a Valdebebas davant el Real Madrid Castilla que va acabar amb l’etapa d’Antonio Hidalgo a la banqueta del Sabadell, aquest migdia el de Canovelles s’ha acomiadat de la parròquia arlequinada a la sala de premsa Miguel Quereda de la Nova Creu Alta. Així doncs, el ja extècnic del Centre d’Esports ha comparegut davant dels seus familiars més propers, tot el cos tècnic del Sabadell al complet, futbolistes de l’actual plantilla (Xavi Boniquet, Aleix Coch, Óscar Rubio, Nèstor Querol, Sergio Aguza i Diego Caballo), i dos exjugadors arlequinats, Ángel Martínez i Manu Lanzarote.\nEl de Canovelles, que posa punt final a la seva vinculació amb el Centre d’Esports després de dos anys i mig al capdavant de l’equip, ha volgut tenir paraules d’agraïment no només al seu cos tècnic, en especial a Juvenal Edjogo, sinó que també a la gent que forma la junta directiva i la direcció esportiva, com ara Albert Ramos, Bruno Batlle, Áxel Torres o Esteve Calzada, entre d’altres. A més, Hidalgo també ha volgut focalitzar el seu etern agraïment en Jordi Bransuela, encarregat del material del primer equip. Per últim, el ja extècnic del conjunt arlequinat no s’ha volgut oblidar de la figura de José Manzanera, amb qui “va dedicar-li moltíssimes hores al club”, tal com ell ha reconegut.\n“El que més em retrec és no haver convençut a una sèrie de jugadors”\nTot i la llàstima per haver d’abandonar el club en aquestes circumstàncies, Hidalgo ha manifestat que entén, a la perfecció, que el club hagi pres la decisió de separar el camí que els ha unit durant les últimes tres temporades: “Amb aquesta situació, el canvi era necessari assumint la responsabilitat que tenia”. Cal destacar, però, que, Hidalgo marxa de Sabadell sense poder hever transmès als jugadors de l’actual plantilla la seva idea i la seva filosofia: “El que més em retrec és no haver convençut a una sèrie de jugadors de la meva idea, que no creguessin en el que proposava”.\nPel que fa a l’afició, a qui va dirigir-se en una roda de premsa poc encertada després de la derrota contra el San Fernando, però que cinc dies més tard va corregir, el de Canovelles també li ha volgut deixar un missatge molt clar. Marxa un arlequinat de cor, una persona que estima el Sabadell i els seus colors: “Li vull dir a l’afició que se’n va un dels seus, algú que ha tingut una dedicació màxima. Gràcies per estar al meu costat i estimar-me tant”. Ara, amb l’etapa d’Antonio Hidalgo més que finalitzada, el club ultima l’arribada del nou tècnic amb la intenció que ja dirigeixi a l’equip el dissabte contra l’Andorra. En aquest sentit, si res no cau a última hora, Pedro Munitis podria ser l’escollit.\nEtiquetes: Antonio Hidalgo, CE Sabadell, Nova Creu Alta, Pedro Munitis, Primera RFEF


Fer comarca. El Centre d’Estudis Comarcals i el Baix Llobregat (1974-2015) | Mecenix\nLLIBRE EN PRODUCCIÓ I DISTRIBUCIÓ\nLa història del Centre d’Estudis Comarcals del Baix Llobregat és tan intensa, s’han fet tantes activitats, ha passat tanta gent, s’han imaginat tants projectes, s’han somniat tantes propostes, s’ha viscut tant, ha estat tan important per al territori i la seva gent, que ha requerit recerca i reflexió abans de posar negre sobre blanc el més important\nde cada moment. El resultat és una síntesi de 40 anys d’història al servei de dues causes absolutament interrelacionades: el coneixement i el territori, que vol dir la seva gent, les seves tradicions, la seva cultura,\nles seves formes de vida, el paisatge malmès, el riu que ens dona identitat i que tant ens ha fet patir i tant ens ha alimentat. Com tota empresa humana, un Centre d’Estudis és un conglomerat de perspectives.\nNascut realment en democràcia, encara que hereu de les múltiples sensibilitats de l’antifranquisme militant o sentimental, i per tant sotmès a les pressions de la política i del poder, va tenir la virtut de saber surar\nsobre les mars partidàries, agitades o calmes, sobre la base d’un talent après, que parla molt bé del tarannà pluralista però també pragmàtic, dels que van conduir l’entitat al llarg dels anys. Immersa en una realitat invertebrada que calia configurar primer i ensenyar a estimar desprès, ja es veia que només podia funcionar a base d’unir voluntats i pidolar ajuts.\nJesús A. Vila Garcia és periodista, llicenciat en Història per la Universitat de\nBarcelona i DEA per la UPF. Va ser director, a la comarca, de les revistes El Llobregat i El Nou Llobregat , d’una ràdio municipal i posteriorment redactor en cap de Diari de Barcelona. Soci de primera\nhora del Centre d’Estudis Comarcals, va ser membre de Junta durant un curt període i, des de 1999 fins a 2015, el responsable de l’empresa Ambar Comunicació, SL, col·laboradora en les tasques d’edició i publicacions de l’entitat. És autor d’una dotzena de llibres entre treballs d’història, obres de divulgació,\nteatre, novel·la, reculls d’articles, etc.\nJesús: el teu nom et predestinava a escriure l’evangeli del nostre Centre d’Estudis. I al teu escrit has sabut fer crònica, amb molta lletra petita, que és, al capdavall, la que compta sobre una experiència tan original com insòlita. En un escrit que enviava abans d’ahir al ‘Punt de Trobada’ de Viladecans —i del qual t’adjunto còpia—, torno a explicar per què i com el contacte amb la meva comarca d’adopció ha marcat el fil roig de la meva (tanmateix escassa) ‘educació sentimental’. Deixes molt clar, Jesús, que ha funcionat —i bé!— una proposta destinada, en principi, al fracàs o a una pàgina efímera, a una més de tantes fantasioses (i voluntarioses) iniciatives culturals. El primer que demostra el teu treball és que, malgrat els esculls de tota mena i amb recursos migradíssims, el projecte no solament ha tirat endavant sinó que, a més, ha quallat. Sí que la nostàlgia em fa recordar els començaments dels Clopas, Mauri, Albert Massegur o un entranyable mossèn Canals. Però allò podria haver-se quedat en un nou episodi d’Els savis de Vilatrista de Santiago Rusiñol. I crec, Jesús, que fas molt bé marcant els períodes del Centre assignant-los als seus punts de referència o ‘Presidents’: glòria i honor al Dr. Jaume Codina, al Dr. Carles Riba i Romeva, a la il.lustre Conxita, entre d’altres. Per què? Perquè una comarca tan complexa, i —en paraules del sabadellenc Pau Vila— ‘tan absurda, en les seves mesures actuals’, era un veritable conjunt de conjunts, de síntesi problemàtica, si no impossible. I les aportacions individuals, i generoses, de professionals acreditats en els seus rams com ara l’historiador, geòfrag i teòleg laic Dr. Codina, l’Onofre Pelford —dedicat, quan el vaig conèixer, a produir làpides—, l’Isidre Clopas, que soldava el Baix Llobregat amb Martorell, Josep Moran, que ens recordava els noms de cada cosa i de cada lloc, Miquel Roa, teòric i pràctic de l’arquitectura més audaç, Mercè Renom, que ens ha aclarit la vivacitat dels moviments socials de temps en què ni els més vellets, com jo, hi érem, Oriol de Bolós, Montserrat Pagès, Ferran Balanza, Carles Riba, María Luz Retuerta (per esmentar alguns noms de memòria), i tota la colla dels nous adherits, amb els quals ja no vaig conviure, han aconseguit redescobrir una comarca, afillar-se-la, fer-la nostra (fins i tot dels que hi entràvem gairebé d’esquitllentes).


La Jonquera allarga la confiança al tècnic Enzo Galli - Empordà\nLa Jonquera allarga la confiança al tècnic Enzo Galli\nÉs l'escollit, de moment, per a dirigir el conjunt jonquerenc fins al final de temporada en detriment d'Axel Vizuete\nLLUÍS RIBERA 03.04.2017 | 19:21\nGalli, en el debut al camp del Peralada ROSANA VIDAL/EMPORDA\nSi no hi ha canvis en els propers dies Enzo Galli serà l'encarregat de dirigir la Jonquera en els sis partits que queden de la temporada. Després de la dimissió d'Axel Vizuete, el dilluns anterior, el club fronterer va col·locar l'entrenador rosinc com a solució provisional.\nLa negativa de Nacho Castro per fer-se càrrec de la Jonquera va trastocar els plans del club, que abans de precipitar-se va optar per Galli, que ja coneix l'equip perquè exercia de tècnic ajudant de Vizuete. El preparador rosinc es va estrenar amb derrota a Peralada (2-0), però estava satisfet perquè l'equip havia transmès "bones sensacions, estic orgullós dels jugadors, hem intentat proposar coses diferents". Galli, amb passat a l'Al Wifak de Roses i a la base de la Jonquera, Figueres, Roses i Llançà, comentava que es veia "capacitat" per seguir en el càrrec.\nEl Peralada-Olot, per Sant Jordi a les 5 de la tarda. Tercera divisió\nLa Jonquera dóna la baixa als davanters Ismael i Juanpi. Tercera divisió\nBaixes sensibles del Peralada, Figueres i la Jonquera per disputar els pròxims partits. Tercera divisió\nEl Peralada, el Figueres i la Jonquera tenen sancionats pel proper partit. Tercera divisió


Institut Vidal i Barraquer - Batxillerat i FP a Tarragona - Minidisco\nL'alumnat de 2n d'Animació sociocultural i turística ha pogut gaudir d'una master class impartida per exalumnes d'animació amb una àmplia experiència en animació turística en hotels i càmpings.\nElles ens han explicat com s'organitza la minidisco, activitat estrella en la majoria d'establiments turístics, quines cançons són les més ballades, com fan participar el públic i han contestat els diversos dubtes que els hi han anat preguntant.\nL'Eli i la Tere han format part de l'equip d'animació en diversos càmpings, de més petits i de més grans, i en diferents parts del territori. I la Lorea va fer la FCT en un hotel de Menorca, considerat el millor per a nens i nenes, ja que disposen d'un equip d'animació molt gran, i després hi va treballar dues temporades. Això ens ha permès de conèixer diferents realitats laborals del món de l'animació.\nPosteriorment, la Pilar Figueras (professora d'animació jubilada) ha impartit una classe en què els hi ha ensenyat a coreografiar una cançó. Aquests coneixements són essencials pels animadors, ja que ho necessitaran per fer la minidisco, aquadance o per a qualsevol espectacle musical.\nHa estat una molt bona experiència i una sort poder gaudir dels seus coneixements. I a més a més han fet que s'ho passin molt bé a mesura que aprenen.


berta's kitchen: Pastís de formatge amb melmelada de gerds\nQuan es tracta de fer postres i pastissos baixos en greixos i colesterol el problema és trobar receptes que no portin molts ous, ni crema de llet, ni mantega ni llet condensada... hi ha moltes limitacions però sempre es poden fer adaptacions que compleixin tots els requisits i que no tinguin res a envejar a les postres més contundents. L'altre dia vaig voler fer un pastís de formatge que reunís aquestes condicions i vaig trobar a directo al paladar una recepta que podríem dir que estava prou a l'alçada (tot i que la vaig readaptar fent servir formatge light i 2 ous enlloc de 3). Aquesta recepta bàsica de pastís de formatge la vaig completar amb una base de galeta i una capa de melmelada de gerds i ja vam tenir un pastís de formatge low fat amb la mateixa pinta (sent molt optimistes i posant-hi una mica d'imaginació...) que el clàssic New York City Cheesecake.\nPer començar es fa la base de galeta triturant unes 8 galetes digestive i barrejant-les amb una mica de mantega fosa (molt poca, tipus 30gr.) i una mica d'oli de gira-sol. Aquesta massa de galetes es posa a la base d'un motllo rodó desmuntable i es posa al forn uns 10 minuts a 180º perquè quedi ben ferma. A continuació es barreja una terrina gran de formatge philadelphia (jo el vaig fer servir light), 3 iogurts naturals (en el meu cas 0%), 2 ous, 3 cullerades de farina i 3 cullerades de sucre (a la recepta hi posava 12...). També hi vaig posar una punteta d'una baina de vainilla però no es notava gaire... Aquesta barreja es posa sobre la base de galetes que ja ha passat pel forn 10 minuts i es torna a enfornar tot uns 30 minuts, fins que l'escuradents surti net (com sempre).\nUn cop el pastís està fred es posa una capa de melmelada de gerds per sobre i ja el tenim llest!\nÉs difícil però es poden trobar fòrmules per poder gaudir de pastissos i postres dolces que tinguin un nivell de calories i greixos acceptable.\nPublicat per Berta a 13:25\nlolines 5 de febrer de 2012, a les 13:29\nque passis un bon i fred diumenge\nJudith 5 de febrer de 2012, a les 14:22\na casa són els que més agraden!!! ;P petonets\nCristina 5 de febrer de 2012, a les 21:55\nBerta quina bona pinta!\nRealment és difícil trobar receptes de dolços que siguin baixes en greixos i calories, però aquesta compleix els requisits! Jo també intento buscar-ne i fer invents amb els edulcorants i substituents de tot el que comporta la perdició de la línia jajaja, un peto bonica.\nChez Silvia 6 de febrer de 2012, a les 14:10\nBuf! i tant dels preferits!!!\nAnònim 6 de febrer de 2012, a les 14:36\nBerta, com es barregen els ingredients? Perdona la meva ignorància, però no en tinc ni idea... Si hi ha cap ordre concret, batre o simplement barrejar... Merci!! Mariló\nBerta 6 de febrer de 2012, a les 18:43\nDoncs res, vas posant els diferents ingredients pel mateix ordre que he indicat a un vas gran i ho barreges amb el minipímer (com si trituressis un puré) i en un moment ho tens fet!\nPaprika en la cocina 12 de febrer de 2012, a les 0:48\nBerta, que pastel de queso más rico y que pinta tiene. Seguidora tuya ya mismo, te invito a que pases por nuestro blog si tu quieres.\nolor d'ametlles torrades 18 de febrer de 2012, a les 13:14\nBerta!! he trobat el teu blog! jo en vaig un de semblant pel tupper sofis!!!\nBerta 18 de febrer de 2012, a les 14:51\nMarta! No sabia que tinguessis un blog!\nVedella guisada amb cervesa negra


Signen convenis per millorar el sanejament de les aigües residuals en tres comarques gironines | Blanesaldia\nSignen convenis per millorar el sanejament de les aigües residuals en tres comarques gironines\nPublicat el 09 de gener, 2020 - 11:44 CET\nDepuradora de Blanes / Generalitat de Catalunya\nUn dels acords impulsarà la reforma de l’estació de bombament de Sant Feliu de Guíxols (fase 1) dins del sistema de sanejament de Castell – Platja d’Aro, amb una inversió prevista propera als 751.000 euros. Aquest sistema de sanejament, que depura les aigües residuals de Castell – Platja d’Aro, Sant Feliu de Guíxols i Santa Cristina d’Aro, es va activar el 1983 i disposa d’una depuradora biològica amb tractament terciari amb una capacitat de 35.000 m3/dia, equivalent a una població de 175.000 habitants.\nDepuradora de Roses / Generalitat de Catalunya\nUn altre dels acords subscrits entre les dues administracions és la remodelació de l’estació de bombament central del sistema de sanejament de Roses, amb una inversió prevista propera als 886.200 euros. Aquest sistema de sanejament es va posar en servei l’any 1974 i es va ampliar el 1999. La depuradora, de tipus biològic i amb tractament terciari, té un cabal de disseny de 25.000 m3/dia, equivalent a una població de 114.583 habitants.\nDisposa també d’una xarxa de col·lectors de 14 quilòmetres que fa possible la recollida de les aigües residuals generades a Roses i als seus diversos nuclis per ser tractades a la depuradora. Els treballs previstos en aquest conveni milloraran la impulsió de les aigües residuals per ser tractades a la depuradora. L’aigua, degudament depurada, s’aporta al mar, i amb això es contribueix al bon estat de les aigües litorals.\nEl tercer conveni destinat a millorar les instal·lacions de sanejament existents consisteix en les obres per remodelar i ampliar el pretractament al sistema d’Empuriabrava, amb una inversió propera als 398.200 euros. Aquest sistema de sanejament es va activar l’any 1995 i es va ampliar el 2007, amb una capacitat de tractament de 16.750 m3/dia, equivalent a una població de 67.000 habitants. Disposa d’una depuradora biològica, amb eliminació de nitrogen i fòsfor i tractament terciari, així com d’una xarxa de col·lectors d’11 quilòmetres, i depura les aigües residuals de Castelló d’Empúries (nucli urbà, Castelló Nou i Empuriabrava).\nAquesta actuació es concentra en la primera fase del procés de depuració, que consisteix a retirar els residus sòlids (pedres, graves, sorres, entre d’altres) de les aigües residuals. L’aigua, degudament depurada, s’aporta a la conca de la Muga i als aiguamolls de l’Empordà, amb la qual cosa es contribueix al seu bon estat ecològic.\nDepuradora d’Empuriabrava / Generalitat de Catalunya\nEl sistema de sanejament de Blanes, activat el 1998 i ampliat posteriorment el 2003, té una capacitat de tractament de 23.584 m3/dia, amb una població equivalent de 109.985 habitants, i el sistema de Lloret de Mar es va activar el 1992 i es va ampliar el 2008, amb una capacitat de tractament de 36.000 m3/dia, amb una població equivalent de 185.000 habitants.\nL'alcalde de Blanes i tres locals d’oci nocturn signen convenis: tancaran més tard…\n← El Govern aprova el Pla de sequera per garantir una gestió més localitzada i exacta en episodis d’escassetat d’aigua Hostalric construirà enguany una deixalleria en un solar municipal de 574 m2 →


Poma Extraterrestria – Cuina per a Patates Fregides\nAbril 24, 2015 Abril 24, 2015 | pomaextraterrestria\nCom per casa rondava des de feia massa temps un tros de sobrassada congelada vam decidir que aquest any ens aventuraríem a fer un pa que es veu que fa vint (!) anys que ronda pels forns de Catalunya per la Diada de Sant Jordi.\nSincerament, el de veritat no l’hem tastat mai, així que es fa difícil comparar. El resultat ha agradat (massa) a casa, on ha costat convèncer del fet que es faci un cop l’any…\nD’altra banda, les línies de la senyera no van quedar amb tota la rectitud necessària. Els motius són diversos, incloent un últim moment de dubte abans d’enfornar-lo i un tall per tal de grenyar-lo (una mica sabent el que passaria però tot pensant, tan és! quedarà més bonic!).\nPer la recepta, tot i basant-nos en la convencional, vam fer bastant la nostra pròpia. Volíem un pa més estàndard, que el tallessis i es veiessin les quatre barres i no pas tot de panets on la senyera fos visible per la part superior (en un estrany moment de pànic ens vam imaginar amb cinc-cents mil panets a casa, a escala de producció industrial, esperant a ser menjats fins a la fi dels nostres dies). Només som dos, així que volíem fer un pa d’autoconsum i de dimensions raonables. Probablement fer-lo en format panet no hauria variat massa la cosa, però la paranoia ens va guiar per aquests camins. I tampoc en tenim cap queixa 🙂\nFinalment, el pa “canònic” de Sant Jordi porta una massa de formatge. Nosaltres la vam fer amb cúrcuma; en part pel color, en part per què la idea d’una massa de sobrassada i una massa de nous (les altres dues que porta el pa) ens va semblar ja suficientment calòrica. El resultat va ser el que veieu a la foto. La veritat és que va quedar molt bé, tot i l’escepticisme dels moments previs a enfornar-lo.\nIngredients per un pa:\nMassa de nous;\n170 gr de farina de força\nllevat de forner*\nMassa de sobrassada;\nuna mica de pebre vermell**\nMassa de cúrcuma;\n160 gr de farina de força\n*La quantitat de llevat són deu grams en total, que estan repartits entre les tres masses\n** a part del pebre vermell i per tal que tingués més color, vam incorporar a les masses de cúrcuma i sobrassada colorants naturals fets a base d’extracte de remolatxa i cúrcuma. Són totalment opcionals. Nosaltres els vam afegir per què vam tenir la sort de trobar-ne sense afegits químics. En cas contrari hauríem prescindit totalment d’ells.\nEs barregen els ingredients de cada massa separadament. Primer lleugerament. Es deixa reposar una mitja hora. Amassem una mica. Deixem reposar una hora. Tornem a amassar. Deixem reposar una mitja hora. Estirem les tres masses per separat amb l’ajuda d’un corró. Fem quatre talls amb la massa vermella i cinc amb la groga. Apilem els talls l’un sobre l’altre tot alternant colors, començant i acabant pel groc. A continuació agafem la massa de nous, l’estirem i col·loquem la pila de tires de colors al centre. Tanquem sobre sí mateixa, tot obtenint un cilindre. En aquest punt tenim dues opcions; l’opció més tradicional és tallar el cilindre en cercles d’uns tres dits d’ample i col·locar-los en horitzontal sobre una safata de forn. Deixar pujar una hora tapats i enfornar. Així us sortirien els típics panets amb la senyera a sobre.\nL’opció dos és la que hem fet nosaltres. Agafem el nostre cilindre i el posem en una safata o banetó, tot girant-lo 90 graus, per tal que les “barres” ens quedin en vertical. Cobrim la massa i la deixem a la nevera unes quantes hores (tota la nit o bé tot el dia i enfornem al vespre, com va ser el nostre cas). Passat aquest temps podem enfornar-lo. El forn serà calent, 250º, nosaltres hi vam col·locar una pedra d’enfornar (però si no, no passa res). Vapor durant els primers minuts i en quaranta minuts està llest. Ha de sonar buit quan piques a la base. Deixem refredar sobre una reixeta i ja el tenim. Aguanta sense problemes tres dies. Més suposo que també però no ha durat més que això 🙂


Concòrdia abans del derbi alt-empordanès - Empordà\nConcòrdia abans del derbi alt-empordanès\nNarcís Bardalet i Miquel Llobet escenifiquen la bona sintonia entre Figueres i Peralada després de les tibantors nascudes durant l'estiu\nm.b. 28.12.2019 | 06:30\nConcòrdia abans del derbi alt-empordanès figueres/girona\nEncara queden uns quants dies però el derbi alt-empordanès ja escalfa motors. El Figueres i el Peralada es tornaran a veure les cares el proper 5 de gener a Vilatenim (12:00) després de dos anys sense enfrontar-se perquè els xampanyers militaven a Segona B. Serà un partit especial com tots els derbis i una bona ocasió per a fer caliu a la comarca després dels últims anys en què la rivalitat havia perdut pistonada. Tot i que a l'estiu, les tibantors entre clubs van existir arran del desembarcament de jugadors de la Unió cap a Peralada, ahir els presidents dels dos clubs, Narcís Bardalet i Miquel Llobet, van escenificar la bona sintonia en una trobada a La Rambla de Figueres.\n«Certament s'han viscut moments delicats però hem sabut ser intel·ligents i que la sang no arribés al riu», deia Bardalet en referència als fitxatges de Ferrón, Aroca, Mercader, Canal, Romero i Èric Vilanova pel Peralada. En la mateixa línia es mostrava Llobet, que deixava anar, de passada, un dard al Girona. «A l'estiu quan vam sortir de la filiació, el Girona ens va deixar sense jugadors ni cos tècnic i vam haver de fer una plantilla de zero. Això va provocar una tensions que no trascendiran», deia. En aquest sentit, Llobet va recordar que amb Bardalet «ens uneix la professió (metges) i vam decidir que no ens barallaríem mai i promouríem la concòrdia entre els dos equips». Llobet es va aventurar a dir també que espera que «treure algun punt d'un estadi que espero que algun dia l'estadi es digui Salvador Dalí»\nEls dos presidents es van atrevir a pronosticar un resultat pel partit. Mentre Bardalet se la juga al «3-1», a Llobet li és igual «un 0-1 o un 3-6». El Figueres, amb Salamero a la banqueta, ha reaccionat i és 11è amb un punt més (24) que el Peralada, 13è amb 23.


Inici - Mas Ferran Pals\nMasferran (Adults Only) és un projecte del seu propietari, Ferran, que un cop acabada la restauració, va decidir d’obrir la casa al públic i compartir aquest espai privilegiat a l’Empordà.\nLa restauració es va fer respectant l’estil però adaptat a les comoditats actuals creant un espai únic per gaudir d’una estada íntima i relaxada.\nTot i que treballem fora de casa estem sempre disponibles per assessorar, orientar i fer recomanacions sobre la zona, deixant però, espai i privacitat perquè la gent es senti còmode.\nUs podem aconsellar sobre rutes gastronòmiques, activitats a l’aire lliure, visites culturals, mercats d’antiquaris…\nLes nostres habitacions tenen bany amb dutxa, articles de bany i assecador, llit King Size, TV, adaptadors usb, altaveus bluetooth, aire condicionat amb regulació individual…\nWifi gratuïta a tota la casa / Servei diari d’habitacions / Servei de teràpies i massatges (prèvia reserva).\nDona, també, un cop d’ull als nostres NOUS ALLOTJAMENTS en lloguer (consulta l’apartat ALTRES ALLOTJAMENTS).\nPals s’ubica a l’epicentre de l’anomenat Triangle d’Or del Baix Empordà, zona preciosa, amb diversos espais naturals protegits i una costa espectacular, amb un gran patrimoni històric i cultural.\nExquisida gastronomia amb el complement ideal dels vins de la DO Empordà.\nHi ha una àmplia selecció de restaurants a la zona i un complert supermercat a 3 minuts a peu.\nPossibilitat d’estacionament gratuït just davant de casa.\nLa platja més propera es troba a 5 minuts en cotxe.


AstroDesvern: de febrer 2008\nEl dimecres 13 de febrer vam fer el programa 98 a RàdioDesvern.\nVam comentar el 50 aniversari del llançament de l'Explorer-1.\nTags: Explorer-1, RàdioDesvern\nEl dimecres 06 de febrer vam fer el programa 97 a RàdioDesvern.\nVam explicar com poder observar la ISS a ull nu des de St. Just Desvern, tal com podeu veure a la notícia anterior. Feu un cop d'ull a aquest link, on hi trobareu moltes més objectes per observar:\nTags: ISS, RàdioDesvern


Casa El Encuentro Oaxaca Mèxic - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEx-Hacienda De La Soledad De Crespo Santa Maria Atzompa , Oaxaca Centre, Oaxaca, Mèxic, 68263 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Oaxaca, Casa El Encuentro és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Casa Crespo, Basilica de la Soledad, Centro de Esperanza Infantil són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Oaxaca. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , centre de negocis.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara escriptori, plat de dutxa, mosquiter per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen sauna, piscina exterior, jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Casa El Encuentro la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Oaxaca.


La profecia de la Isla: Rubén i Fiama, junts en acabar el programa?\nLa profecia del primer capítol de ‘La Isla’ que està a punt de fer-se realitat\nMolts rumors apunten a que un dels temptadors està amb una de les concursants\nper Carlos Medina divendres, 7 de febrer 2020 - 14:52h\nLes cinc parelles concursants de 'La isla de las tentaciones' que van iniciar el 'reality' | TELECINCO\n‘La isla de las tentaciones’ és el programa estrella de Mediaset, sense cap mena de dubte, aconseguint unes dades d’audiència espectaculars: tres milions d’espectadors. D’aquesta manera, el programa que es pot veure entre Telecinco i Cuatro ha tingut un fortíssim impacte a les xarxes socials i també ha rebut algunes crítiques, ja que va ser gravat durant l’estiu i era complicat mantenir en secret com estan les parelles actualment.\nEls detalls que confirmarien el rumor\nJa des del principi van sorgir molts rumors, alguns difícils de creure, però que amb el pas de les setmanes podrien acabar fent-se realitat. Un d’ells és que Rubén i Fiama estan junts, ja que van ser enxampats junts al poble d’ella. Sí, Fiama i no Fani, potser com a resultat del distanciament que ha pres el temptador i que donaria tot el sentit a aquell rumor que semblava una bogeria perquè en aquell moment començava a sorgir la infidelitat de Fani envers Christofer.\nTanmateix, ara per ara és tot un misteri saber què passarà. Però existeixen altres detalls que podrien confirmar que Rubén i Fiama estan junts, com és el que indicaria que Christofer i Fani s’han reconciliat i actualment tornen a ser parella. A més a més, un altre molt revelador és que Fani i Rubén no se segueixen a les xarxes socials, però en canvi Fiama i Rubén sí. Ara caldrà esperar la final de 'La Isla' per saber quines són les parelles actuals.\nEstefanía y Christofer se marchan del programa al finalizar la hoguera, entonces Rubén y Fiama se lían. #TentacionesDBT3#LaIslaDeLasTentaciones7 — LaIsladelastentacionesDBT (@dbt_la) February 1, 2020\nOrtega Cano no es pot creure la nova confirmació de 'Supervivientes'\nBelén Esteban es desmaia als passadissos de Telecinco\nAlicia Senovilla s'ensorra en una entrevista: «Sabia que la meva filla naixeria morta»


Evia Astral Multicolor comprar i ofertes a Waveinn\nAcció LBs: Fins a 200\nDescripció Evia Astral\n- Fibra de vidre epoxi.\n- ACCIÓ: 50/100 lb\nFes la compra online de material esportiu sense haver de sortir de casa. Amb waveinn ja és possible! És la teva botiga online especialitzada en material de nàutica i pesca. Volem que gaudeixis del teu temps lliure d’una manera única, per això t’oferim una gran varietat de Canyes de la marca Evia. Dóna un cop d’ull a tots els productes de nàutica i pesca que t’oferim en catàleg, com per exemple Evia Astral. Dissenyat per donar-te el màxim confort i seguretat mentre estàs practicant el teu esport favorit o les teves activitats diàries.\nCaracterístiques Evia Astral\nSostenibilitat Evia Astral


La dona, de 89 anys, ha assegurat que ha passat «bé i sense por» la pandèmia de covid-19\nper Júlia Navarro 27/12/2020 17:14h\nLa Josefa ha explicat que feia temps que deia que volia vacunar-se | acn\nJosefa Pérez, una dona de 89 anys, ha estat la primera persona a vacunar-se contra la covid-19 a Catalunya. Poc després de les dotze del migdia aquesta dona originària d'Ourense, resident al centre Feixa Llarga de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) des de setembre del 2009, ha rebut la dosi del vaccí.\n«No he tingut cap dubte, porto temps [sic] dient que jo volia vacunar-me», ha afirmat Pérez. «Després de tot el que he passat i aguantat, si estic aquí és per alguna cosa. Tinc molta fe i la fe mou muntanyes», ha continuat la usuària de la residència Feixa Llarga, que també ha assegurat que ha passat «bé i sense por» la pandèmia de covid-19. «No em preocupava gens, ja que només et mors una vegada», ha ironitzat Josefa Pérez.\nTambé ha rebut la vacuna de la covid-19 la directora de la residència Feixa Llarga de l'Hospitalet, Conxita Barbeta, de 52 anys. La infermera encarregada d'aplicar la vacuna a les dues dones ha estat Idoia Crespo. La residència Feixa Llarga ha estat el primer lloc de Catalunya on s'ha administrat el vaccí. A partir d'aquesta tarda, les vacunes s'aniran aplicant en altres residències de les vuit regions sanitàries.\nLa primera resident vacunada a l'Ebre\nParal·lelament, l'Antònia Sedó, de 93 anys, que ha entrat saludant animada, mentre arribava amb el seu caminador, ha estat la primera resident a vacunar-se a l'Ebre. A la sala on s'ha vacunat, l'esperaven per un grup d'infermeres i la premsa. La injecció de la vacuna de Pfizer ha estat ràpida i de seguida ha comentat que no li ha fet gens de mal. «A veure què passa ara», ha comentat.\nTambé s'ha vacunat Rosa Pino, psicòloga de la Residència Natzaret de Móra d'Ebre on ha començat la vacunació anticovid de la regió sanitària de les Terres de l'Ebre. Quan l'Antònia ha tornat a la seva habitació s'han sentit crits i ovacions als passadissos on 55 residents més i 29 professionals es vacunaran aquest diumenge. A l'Ebre han arribat 150 dosis i es preveu que la vacunació continuï aquesta setmana a la residència de Flix.


Pedro Sanchez usarà la victoria del PSC a Catalunya per imposar un estatut i acabar amb el tema català - Fòrums - Racó Català\nPedro Sanchez usarà la victoria del PSC a Catalunya per imposar un estatut i acabar amb el tema català\n14.04.2019 14.37 h \nPedro Sanchez aposta per la victòria del PSC a Catalunya per donar per tancat el procés català i imposar un estatut de mínims. El pla de l'executiu és que amb una victòria del PSC a Catalunya combinada amb una clara majoria unionista i del 155 a Catalunya, tindrà el reforç de la comunitat internacional per imposar un estatut i dona per finalitzada les demandes d'autodeterminació. Brusel.les hauria aprovat el pla. Ara només falta que els catalans, enduts per la por al posible trifachito, votin en massa al PSC com a vot útil, i aprofitant el desconcert independentista, i que molts independentistes no li donen importància en aquestes eleccions, el pla del govern espanyol es faria realitat. L'estat espanyol per fi, tindrià l'aval democràtic dels catalans per imposar la seva solució i continuar amb la repressió a l'independentisme més rebel i unilateral.\nI jo em pregunto davant això, els catalans serem tan burros com per donar els nostres vots al 155 i legitimar la repressió i que ens imposin un nou estatut de merda???Cada cop que veig a un indepe dient que no votarà perquè no se que, em donen ganes de ostiar-lo per subnormal, tots els vots que no siguin indepes, seràn usats contra nosaltres, i tindràn la legitimitat dels vots i l'aval internacional per passar-nos per sobre. Jo ho tinc clar, votaré independència el dia 28A, encara que m'estigui morint, no permetré que amb el meu vot vulguin legitimar un nou estatutet i la repressió, i faré campanya fins l'extenuació per convèncer a tots els meus contactes perquè vagin a votar independència\nACLARACIÓ IMPORTANT: No estic demanant el vot per un partit independentista en concret, és igual de vàlid votar qualsevol dels 3 partits indepes. El pla del PSOE s'en va en orris si l'independentisme suma 23-24-25 escons. Per tant, aneu a votar indepe al partit que millor us representi\n15.04.2019 23.26 h \nSi som tan burros com per votar PSC o PSOE, que van donar suport al 155, només perquè no governin PP, Cs i Vox que farien exactament el mateix...\n▴#10141524  1  0\nMenphis46.448 12 11 2.447\n16.04.2019 00.06 h \nNo només lo 155 sinó encara pitjor i tot: l'actuació de l'Estat l'1-O és fruit d'un pacte Rajoy-Sánchez.\n▴#10142688  2  0\n16.04.2019 00.10 h \nÉs lògic i humà tenir diferent perspectiva dins presó que fora. Ara, em sembla que dir-li a l'esquerra espanyola (s'està fent), que pot comptar amb suport per investidura sense ni reconèixer dret d'autodeterminació posa pro-indy en via morta per molt temps. Pel que jo conec, vaja\n— (((Germà Bel))) (@gebelque) 15 d’abril de 2019\n16.04.2019 23.19 h \n▴#10142725  0  0\nvenjança_catalana4.772 3 456 5.598\n17.04.2019 07.05 h \nA esquerra ja es freguen les mans, a veure quin ministeri li toca\n▴#10141524  0  0\nfa 43 segons 41 respostes\nfa 33 minuts 165 respostes\nfa 38 minuts 24 respostes\nfa 41 minuts 26 respostes\nfa 42 minuts 83 respostes\n23.984 raconaires | 415 connectats (53 raconaires)


La matriculació de vehicles creix un 5,62% a la ciutat de Girona durant l'any 2019 - Empordà\nLa matriculació de vehicles creix un 5,62% a la ciutat de Girona durant l'any 2019\n?La xifra s'ha mantingut a l'alça al llarg dels últims anys, tot i que fa una dècada va experimentar un descens per la crisi econòmica\nl.fanals 16.08.2020 | 06:30\nLa matriculació de vehicles creix un 5,62% a la ciutat de Girona durant l'any 2019 L'Empordá\nLa matriculació de vehicles a la ciutat de Girona va augmentar un 5,62% durant el 2019 en comparació amb l'any anterior. Així consta en les dades de la Unitat Municipal d'Anàlisi Territorial (UMAT), que assenyalen que l'any passat es van matricular 4.714 vehicles, la gran majoria dels quals eren cotxes.\nSegons les xifres recollides per l'Ajuntament de Girona, dels 4.714 vehicles que es van matricular l'any passat a la ciutat, gairebé tres quartes parts (un 74,81%, el que signifiquen 3.527) eren cotxes. Un 15,86% (és a dir, 748) van ser motos i ciclomotors i el 9,31% restant va correspondre a vehicles industrials.\nLes dades permeten constatar que la matriculació de vehicles a la ciutat de Girona ha anat generalment a l'alça en els darrers anys, tot i que l'any 2009 es va produir un clar descens arran de la forta crisi econòmica iniciada el 2008. Així doncs, si s'agafen com a referència les xifres dels últims deu anys -des de 2009 fins a 2019- la matriculació de vehicles ha passat dels 2.884 de fa una dècada als 4.714 actuals.\nAlt índex de motorització\nLa ciutat de Girona continua tenint, doncs, un alt índex de motorització. Segons les xifres disponibles, l'any passat hi havia 474,6 cotxes per cada 1.000 habitants, una xifra similar, tot i que lleugerament inferior, a la d'anys anteriors.\nD'altra banda, les dades disponibles també assenyalen que hi ha 101,8 motos per cada 1.000 gironins, així com 39,3 ciclomotors i 40,2 camions. La proporció també és de 6,3 tractors, 2,2 autobusos, 40,8 remolcs i 1,9 semiremolcs per cada miler de persones que viuen a la ciutat.\nEl resultat total és que a Girona hi ha 671,1 vehicles per cada mil habitants, segons les dades de la UMAT.


Detinguts dos homes a La Jonquera per agredir els Mossos en un desnonament - Empordà\nDetinguts dos homes a La Jonquera per agredir els Mossos en un desnonament\nACN 05.07.2019 | 07:57\nEls Mossos han detingut dos homes de 26 i 29 anys per agredir i amenaçar amb un ganivet de grans dimensions els agents durant un desnonament a la Jonquera. Tot plegat ha passat pels volts de les deu del matí d'aquest dijous, hora prevista per fer efectiu el mandat judicial. Quan la comitiva, acompanyada d'un manyà, ha arribat al pis del Carrer Major s'ha trobat que a dins hi havia diverses persones que es negaven a sortir. Ha estat aleshores quan la secretària ha requerit la presència dels agents de Seguretat Ciutadana per poder fer efectiu el desnonament. Quan els Mossos han intervingut els ocupants s'han posat agressius i han amenaçat els dos policies amb un ganivet de grans dimensions. Els agents han intentat calmar-los i identificar-los, però aleshores tres homes s'han abraonat sobre ells i han etzibat alguna cossa.


Arriba la clàssica Caminada Roland Giné a Benissanet - Canal 21\nArriba la clàssica Caminada Roland Giné a Benissanet\nAquest diumenge, es celebrarà la vintena edició de la Caminada Roland Giné a Benissanet, activitat que es fa per recordar l’escalador i alpinista benissanetà Roland Giné, i que està organitzada pel Centre Excursionista Roland Giné. La cita ja s’ha convertit en tot un clàssic que atrau a gent del propi poble i de fora. A les 9.00 es reuniran tots els participants al Portal de Benissanet, i començaran un recorregut de sis kilòmetres que passarà per la ermita de Santa Madrona de Corbera d’Ebre i arribarà fins al Cim de Cavalls, per tornar després.\nCal recordar també que al maig es va inaugurar el nou bust de Roland Giné, que va convertir-se en realitat gràcies a la col·laboració del ceramista Jordi Avante i de Construccions Eduard de Benissanet.\nAquesta edició, la jornada també servirà per col·laborar fent un donatiu amb el moviment Rebrotem, sorgit arran de l’incendi del passat mes de juny que va afectar la Ribera d’Ebre, el Segrià i les Garrigues.\nTags: BenissanetCaminadaCentre Excursionista Roland GinéCim de CavallsConstruccions Eduard de BenissanetJordi AvanteRibera d'EbreRoland Giné\nLa Lira Ampostina acollirà aquest divendres la Festa de l’Handbol Català\nMor el conductor d'un camió que s'ha incendiat a l'AP-7 a Ulldecona\nLa #RdP: Presentació de les ordenances fiscals de Tortosa per al 2020


Caixabank es referma en el trasllat de la seu social: "S'ha demostrat que era la millor solució" - Diari La Veu\nCaixabank es referma en el trasllat de la seu social: "S'ha demostrat que era la millor solució"\nL'entitat ha tancat 2017 amb uns beneficis de 1.684 milions d'euros, la "xifra més alta de la seua història"\nEl president del banc s\_'ha felicitat per haver "superat amb bona nota les dificultats i per aprofitar les oportunitats de mercat".\nCaixabank ha celebrat la seua primera junta general ordinària d'accionistes a València després del trasllat de la seu social des de Barcelona. Davant els mitjans de comunicació, el president de l'entitat Jordi Gual ha defensat la mudança a València com la millor solució davant la situació a Catalunya i ha celebrat els "resultats rècord" del banc.\nGual ha destacat que davant "les tensions polítiques" a Catalunya a principis d'octubre, Caixabank "va demostrar la seua resiliència davant la situació" i el Consell d'Administració va prendre la decisió de traslladar la seu social a València. Segons Gual, s'ha demostrat que es tractava de "la millor decisió possible" per a garantir la seguretat dels seus clients i treballadors. Ha defensat que la decisió es va prendre per a protegir la seguretat jurídica i eliminar els dubtes sobre la permanència de l'entitat en la zona euro.\nMalgrat els "grans reptes" que ha hagut d'afrontar Caixabank en 2017, Gual ha destacat els beneficis rècord de l'entitat i la "fortalesa comercial i financera, que ha permés millorar la rendibilitat" del banc. El president del banc s'ha felicitat per haver "superat amb bona nota les dificultats i per aprofitar les oportunitats de mercat". En aquest sentit, Caixabank ha ampliat el seu lideratge en la banca minorista ampliant "cada dia" el nombre de clients.\nCaixabank ha tancat 2017 amb els millors resultats "de la seua història". Així, l'entitat ha obtingut 1.684 milions d'euros de benefici, la qual cosa suposa un increment del 61% respecte a l'any 2016.\nEscriba el número 342378


LA TRINITAT NOVA - meteonoubarris\nEl barri de la Trinitat Nova ha estat, tradicionalment, una zona dedicada a l'agricultura i a l'explotació de petites pedreres. El 1825 s’hi va construir un aqüeducte que va abastar d'aigua Barcelona, i a mitjan segle XIX s'hi van construir les primeres vies fèrries. Al principi del segle XX, s’hi van instal·lar les primeres indústries —Teneria Ibèrica de Sant Andreu de Schmidt i Cia— i s’hi va reforçar la xarxa elèctrica.\nAl principi del segle XX i fins a la Guerra Civil, que ho va estroncar tot, hi ha haver projectes importants d’urbanització del barri. Va ser als cinquanta que es va donar un impuls definitiu a la urbanització del barri amb la promoció de 3.000 habitatges nous per obra del Patronat Municipal de l’Habitatge, l’Instituto Nacional de la Vivienda i l’Obra Sindical del Hogar.\nEl resultat urbanístic al final dels setanta va ser un model d’habitatges format per blocs petits que estaven separats per petites zones enjardinades. Aquests habitatges patien greus patologies estructurals i s’hi van fer rehabilitacions. Els accessos al barri també han millorat, sobretot amb l’arribada del metro.


‘Vestides per a un ball a la neu’ de Monika Zgustova (Ramona Pérez)\n3 min. 24/11/2017 18:35\n260x366 ‘Vestides per a un ball a la neu’ de Monika Zgustova ‘Vestides per a un ball a la neu’ de Monika Zgustova\nMonika Zgustova ens presenta dones que van viure privades de llibertat durant molt de temps. Recordem, una vegada més, les paraules dels testimonis que ens va fer arribar la premi Nobel Svetlana Aleksievitx:\n…“Quan la vida, la vida ras i curt, esdevé literatura” (‘Temps de segona mà’, pàg. 427).\nConeixem la noia que escoltava Mendelssohn als camps de treball i que a la seva vellesa sap protegir-se de la lletjor que l’envolta amb testos de geranis.\nTambé l’altra que introdueix la literatura a la seva conversa, que cita Gogol, Blok, Akmàtova, Beli, Mandelstam, Tsetàieva i Gumiliov i que viu els insults a la intel·ligència del dogmatisme.\n“La majoria de la gent, fins i tot els joves, creien que Stalin va donar una dimensió a les seves petites vides. Però molts d’altres, fills de pares represaliats, érem molt crítics amb ell” (pàg. 98).\nEns ho diu Ela, a qui varen educar “perquè estigués sempre disposada a sacrificar-se pel bé comú”.\nA gairebé totes aquestes noies les va salvar la bellesa; encara tenen desats com a tresors quaderns amb els quals es van protegir de la brutalitat com si fossin escuts.\nTrobem una dona culpable d’haver estimat un americà i que va compartir captiveri amb “la nostra Greta Garbo”. També Natalia, supervivent de reclusió a diferents hospitals psiquiàtrics, l’activista sempre disposada que va inspirar Joan Báez.\nJanine, la polonesa, ens regala bons records de persones que varen passar per la seva vida, ens parla de la seva formació –“l’escola”– al desert de l’Uzbekistan.\nAmb Irina assistim a la gènesi del Dr. Givago.\nGàlia va néixer al camp de treball de Kotlas; la seva mare va ser privada de llibertat per raons ideològiques. Malgrat tot, ens diu que “... la vida al Gulag era una experiència rica”. Més endavant va viure la reclusió sense tàpies ni filferros: tot el territori era un espai d’internament.\nMonika Zgustova sap escoltar. En sap tant que ens porta a compartir la intimitat de les dones a qui ha visitat; ens duu a reviure moments a les cuines dels apartaments que ara ocupen; compartim les tasses de té, admirem la bellesa de la porcellana, les parets atapeïdes de llibres o tristament nues perquè els fills ho han considerat oportú. Res no fa defallir aquestes dones; les vivències, els poemes, les melodies, els esguards dels estimats… amb tot plegat saben trobar la plenitud i ens transmeten una lliçó. Haver accedit a la seva intimitat és un privilegi que ens compromet.\n‘Vestides per a un ball a la neu’


Actualitzada 29/12/2020 a les 06:23\nSe’n va el 2020, l’any de la pandèmia, l’any que molta gent voldrà oblidar, l’any que ha patit i ha mort molta gent.\nPerò d’aquest any també he après moltes coses. He après que les coses més fàcils, a les quals moltes vegades quasi no donem importància, són les que realment et fan sentir viu. Vius quan abraces i pots fer un petó, vius quan comparteixes una estona amb la família i els amics, i quan pots moure’t lliurement i a qualsevol hora, pel teu poble, la teva ciutat i el tros de terra que estimes.\nAquest any he après moltes altres coses. He après a llegir els ulls de la gent. A reconèixer un somriure en la mirada; però també a veure-hi la desesperació, la por, la tristesa i el no-res.\nHe après que hi ha gent que pensa amb els altres i gent que sols pensa en si mateixa. Més enllà de les conviccions personals hi ha gent que no coneix el valor de la solidaritat, que no és capaç d’entendre que la seva llibertat acaba on comença la salut dels altres.\nHe après que, de vegades, ens perdem en debats estèrils i sense cap importància. Es pot anar pel món amb la cara tapada si es respecta els altres? He après que hi ha gent i països que diuen i altres que fan, que hi ha gent que parla i d’altra que treballa.\nI sobre tot aquest horitzó i aquest patiment m’he adonat encara més que sols cal aixecar una mica la mirada i prendre consciència de l’immens sofriment de persones atrapades en camps de refugiats, en països devastat per la guerra, de pasteres deixades a la deriva... Bé voldrien ells quedar-se a casa sense sortir. Gent per a la qual la pandèmia és un problema menor; països on la gent gran no es mort perquè no n’hi ha.\nL’any se’n va trist, però ens deixa també una lliçó per no oblidar. No som res, diminutes partícules de pols perdudes en un racó de un univers tot sovint inexplicable.\nAquest any he après a respirar l’aire i a agrair cada pas. He retrobat el plaer del tacte i he gaudit els moments en què puc donar la mà.\nLa fragilitat de la vida ha agitat l’any i ens llançà a un nou 2021 que arriba amb moltes incògnites.\nQuedaran en el record aquells que se’n van anar sense poder dir adeu, i la vida ens portarà vacunes, noves alegries i d’altres tristeses.\nSer conscient de la vida és el millor regal. Bon any!\nBon Any! esperem que amb moltes alegries.