En mans dels telèfons intel·ligents - Cetrencada\nLes noves tecnologies s’han introduït tan ràpid a les nostres vides que n’hem normalitzat l’ús. Sense adonar-nos-en s’han convertit en un element imprescindible per al nostre dia a dia, tant a nivell personal com professional.\nLes relacions cara a cara s’han deixat de banda per passar a la comunicació virtual.\nAny 2000: al món hi ha 700 milions de línies mòbil. Any 2007: l’empresa Apple llança el primer smartphone tàctil al mercat. Any 2015: al món hi ha 7.000 milions de línies mòbil, el mateix que habitants al planeta.\nLa rapidesa amb què tot això s’ha produït ha creat la necessitat i l’afany de viure connectats. Anar caminant pel carrer consultant el Facebook o revisar el correu electrònic quan estàs de vacances són alguns dels primers indicis d’aquesta dependència.\nL’expert en comunicació i autor del llibre Dieta Digital, Jordi Romañach, afirma que el component addictiu dels mòbils i les xarxes socials es troba en el fet que ens permeten molt fàcilment ser algú en cada moment de la nostra vida quotidiana, i això ens proporciona satisfacció. Tot i això, apunta que ens han convertit a la vegada en “esclaus”, ja que “la tecnologia s’ha convertit en el centre de tot, quan és la persona qui hauria de ser al centre”.\nPer exemple, quant tardes a mirar el mòbil un cop ha sonat el despertador? En els 15 primers minuts després d’aixecar-se, més de la meitat de la població espanyola amb smartphone ja l’ha revisat. I si allarguem aquest interval a una hora, el percentatge augmenta fins al 88%. Aquestes dades, doncs, demostren el gran ús del telèfon intel·ligent a Espanya, on l’índex de penetració és del 85%, situant-se així com a segon país d’Europa i el quart a nivell mundial, només per sota de Singapur, Corea del Sud i Noruega. Ara bé, ens hem parat a pensar en els possibles efectes negatius d’aquest ús excessiu?\nEls efectes més immediats d’un mal ús del mòbil són tots aquells que afecten les relacions socials. Segons els psicòlegs poden anar des de dificultats per expressar-se cara a cara o per conèixer noves persones fins a separacions de parella. Normalment els addictes acostumen a ser persones introvertides que s’aïllen del món real. Acomiadaments o males notes són algunes de les conseqüències.\nPerò això no és tot. Si l’addicció s’allarga es pot arribar a conseqüències més severes. James Grellier, investigador i epidemiòleg del CREAL (Centre de Recerca en Epidemiologia Ambiental), estudia els efectes que els mòbils produeixen en la salut. Grellier afirma que el més comú a curt termini és adoptar males postures, sobretot a l’esquena. Les noves tecnologies han creat noves patologies, entre elles la que es coneix com a Whatsappitis, una tendinitis dels dits polzes a causa de l’ús del mòbil. Com qualsevol addicció ens pot produir suor, nerviosisme, marejos i angoixa. I si mirem a més llarg termini, també poden sorgir problemes a la vista o fins i tot alguns científics barallen la hipòtesi que les ones poden produir càncer.\nEls joves són el sector més vulnerable davant les noves tecnologies, sobretot aquells que pateixen problemes d’autoestima, males relacions amb la família o algun tipus d’aïllament, segons explica el psicòleg Marc Masip, creador d’un programa de desintoxicació tecnològica. Els adolescents s’han acostumat a utilitzar els mòbils pràcticament per a tot i sembla que no són conscients dels riscos que pot comportar. Per exemple, tot allò que pengem a la xarxa ja no és propietat nostra, tot allò que diem i fem queda registrat en una base de dades. La privacitat ha desaparegut en el món d’Internet.\nÉs innegable que els nens nascuts a partir de l’any 2000, els anomenats nadius digitals, tenen una percepció de la vida diferent de la resta. Segons Romañach, les persones nascudes al segle XX tenim una concepció ben diferenciada de la vida real i virtual; aquests nens no són capaços de distingir-les, seran joves que dominaran les tecnologies a la perfecció però que podran trobar-se perduts en les relacions cara a cara. La societat no sap on és el límit d’aquests aparells a causa de la rapidesa amb què s’han incorporat en les nostres vides. L’autor de Dieta Digital fa una comparació entre un nen amb un cigarret o una cervesa i amb un smartphone. Tot són addiccions, però nosaltres les percebem diferent.\nPer tractar aquest tipus d’addiccions 2.0 han sorgit programes com Desconnect@, creat per Marc Masip, en els quals s’ajuda els enganxats a fer un bon ús de les tecnologies. “Només cal sortir al carrer per veure que la necessitat és real”, afirma Masip. Des del programa es fan teràpies amb adolescents i adults centrades en la comunicació cara a cara i en la conscienciació dels joves per tal que vegin de nou que la tecnologia és únicament una eina, un mitjà, i no un fi.\nEl boom tecnològic és tan nou que ni tan sols els experts es posen d’acord per determinar-ne els possibles efectes. Si més no, està clar que a llarg termini tindrà conseqüències, que ara per ara són interrogants. És per això que els científics estan posant en marxa estudis per tal d’aïllar les incògnites que envolten aquest món. Un exemple n’és GERoNiMO, en el qual investigadors de tot Europa, entre ells James Grellier, intenten determinar la incidència de les ones en la nostra salut, i comparar-ho amb l’ús que fem dels smartphones. També l’OMS està interessada en el tema, i ha encarregat un estudi per l’any 2016 en el qual intentarà determinar si l’excessiu ús del mòbil pot arribar a produir càncer. Encara que no estiguin identificats, els efectes socials ja podríem dir que són evidents i hauríem d’intentar evitar-los. Per aconseguir-ho, segons Masip, ens queda una cosa pendent: “fer un pas tecnològic enrere per fer-ne tres endavant com a societat”.\nL’expert: James Grellier\nInvestigador en epidemiologia ambiental. Katarzyna Grellier\nA través del programa europeu GERoNiMO, l’epidemiòleg James Grellier estudia els efectes en la salut que poden produir els camps electromagnètics dels mòbils.\nA quins efectes a curt termini ens exposem quan utilitzem mòbils o tauletes?\nNo hi ha evidències que els smartphones tinguin efectes nocius en la salut. El que sí que s’ha estudiat és que els telèfons mòbils funcionen per escalfor i, conseqüentment, quan truquem es produeix un escalfament del cervell i de l’orella. Un altre possible efecte és el detriment de la qualitat del son. És degut al predomini de la llum blava en les pantalles dels dispositius mòbils, que afecta de manera negativa el cervell.\nL’estudi Interphone conclou que un dels possibles efectes podria ser el càncer. No obstant això, no ho podem afirmar amb certesa. El que sí que sabem és que qui utilitzi més el mòbil té un risc més alt de patir tumors cerebrals perquè augmenta la quantitat de radiació que entra al cervell.\nI si parlem de nens?\nTenen l’os del crani molt més fi, i per tant, l’efecte de la radiació i l’escalfor és més intens si s’apropa el telèfon al cervell. D’aquesta manera, la dosi que entra al cervell és més alta en un nen que en un adult. A més, el seu organisme està creixent, per això tenen més risc de desenvolupar canvis en el seu cos.\nTot depèn de la dosi. Si utilitzem mans lliures, altaveus o només ens comuniquem per missatgeria, l’exposició a les ones és mínima.\nOlder Entry La UPF fa 25 anys amb Ada Colau i Andreu Mas-Colell\nNewer Entry Carolina Román: «Les ganes hi són per damunt de tot»\nPoetry Slam Barcelona celebra su aniversario...


pere güell: de febrer 2009\npperos.- Si aguanten fins després de les europees, que al pas que van no és gens segur, congrés extraordinari un cop acabat l'estiu. L'enèsima refundació, i un nou rostre -ara sí, cap del partit i candidat. Torna Aznar, o no. Si és algú altre, ha de ser algú que sigui diputat, per allò de la visibilitat. Potser fins i tot hi haurà una escissió, la del pol autoanomenat "liberal" -la gent inspirada en el sermons de la ràdio episcopal.\npífia.- Cal ser-ho i cal semblar-ho, oi? L'episodi de la escopeta nacional no és gens edificant. Els hi ha donat una mica d'oxígen, ni que sigui per a uns pocs dies, permetent-lis posar l'anècdota com a cortina de fum. Però el fum s'esvairà. En tot cas, ai!, aquest ministre.\nrepetició.- Els del no a l'Estatut ja estan preparats per a repetir la jugada. Diran no al model de finançament -ara que el que cal és dir SI, caldrà dir que sí cada dia; aquests no s'han enterat que hem entrat al nou segle. Amb el no, trencament del govern i eleccions. A veure què fan els convergents. Vultur adest semper, ubi creditur esse cadaver.\nÉs l'hivern més fred en molt de temps... Perquè és l'estúpida economia. La real, la de l'atur i les incerteses. La de la por. Penitència per l'època de l'exhuberància irracional. En aquest panorama, n'hi ha que van a la seva. Interessos propis, provincianisme. Autisme social. Com els que estan en la comèdia dels espies. O com els que, més a prop, s'han qualificat a si mateixos: El president d'Esquerra, Joan Puigcercós, considera que en el seu partit "sobren ganduls, trepes i friquis", segons informa l'Avui en el seu confidencial, que afegeix que el dirigent d'Esquerra "va tronar" aquesta sentència durant una trobada amb la militància de Sant Joan de Vilatorrada. Alguns dels militants van fer travesses sobre qui eren els ganduls, qui els friquis, i qui els trepes. El diari recorda en aquest sentit que "el dirigent republicà, que es juga la nominació com a candidat, està preocupat per la imatge del partit i per les conseqüències electorals". Sense comentaris.


Estudiants d'Infermeria, protagonistes de la campanya de prevenció de la covid - Grup Clade\nEstudiants del Grau en Infermeria Blanquerna, que han treballat a hospitals durant la pandèmia, són els protagonistes de la campanya de prevenció de la covid de Blanquerna.\nTeresa Bernal, Víctor Márquez, Nerea García i Javier Cañero, de tercer i quart curs del Grau en Infermeria de la Facultat de Ciències de la Salut Blanquerna-URL, participen en aquesta campanya per alertar, sobretot als joves, dels riscos que comporta no seguir les mesures de prevenció de la Covid. I ho fan des de la seva experiència en els hospitals durant la pandèmia.\nDes de la Facultat, aprofitem per recordar les tres mesures de prevenció ja conegudes: distància, mans, mascareta.\nPodeu veure el vídeo en el canal de youtube de Blanquerna-URL.\nBlanquerna-URL instaura el teletreball a les tres facultats i els Serveis generals i restringeix l’accés a les instal·lacions


La UE Olot marxa a Alacant per enfrontar-se a l'Hércules sense Rojas ni Coro - Olot Televisió\nLa Unió Esportiva Olot juga aquest diumenge al camp de l’Hércules d’Alacant, a partir de les 6 de la tarda. Rodri no podrà disposar de Rojas i de Coro, que han de complir un partit de sanció. L’entrenador olotí avisa de la dificultat de jugar al camp més gros de la categoria.\nL’Hércules és juntament amb la Unió Esportiva Olot, un dels clubs que aconsegueix menys punts quan juga a casa, només superats per Sant Andreu; en canvi, com a visitants és quan obtenen més punts que la resta d’equips. Per aquest motiu la visita a Alacant podria deixar indicis d’optimisme a l’afició olotina, però Rodri avisa sobre la perillositat d’un dels camps més grans en superfície de la categoria. Per sort, l’entrenador olotí creu que l’equip s’adapta bé als camps visitants, i sorprèn amb una altra declaració sobre les dificultats que té la plantilla per treure punts com a local.\nPer al partit contra l’Hércules, Rodri no podrà comptar ni amb Rojas ni amb Coro; a més, l’entrenador adverteix que necessitarà donar descans en les properes jornades a homes com Carlos o Héctor Simon. El partit entre l’Hércules i l’Olot es disputarà aquest proper diumenge a partir de les sis de la tarda.\nOlot escalfa motors pel Festival Sismògraf amb diverses activitats culturals el proper cap de setmana


L’Aula de Teatre de Banyoles s’enduu el Premi “Pep Mora” 2019 | El Galliner\nL’Aula de Teatre de Banyoles s’enduu el Premi “Pep Mora” 2019\nGuanyadors del Premi Pep Mora 2019. Foto: Ona Vilar\nEl passat dissabte, 16 de novembre, a l’Aula Magna de la Casa de Cultura (Girona) es va fer el lliurament del Premi “Pep Mora” a la contribució a les arts escèniques a l’Aula de teatre de Banyoles: als fundadors i a l’equip actual.\nRaymon Pujol, ex alumne i soci de l’Associació Gironina de Teatre; i Dolça Vilallonga, Presidenta de l’entitat, va ser els encarregats de conduir la cerimònia i d’entregar l’estatueta als guardonats.\nEl Jurat format per Clàudia Cedó, Carla Rovira, Pere Puig i Rosa Casas, ha volgut destacar amb aquest guardó “la vàlua al capdavant de la gestió docent de les arts escèniques, primer des d’una basant política i després continuant amb una labor social impulsant projectes que han potenciat la creació de nous públics a les Comarques Gironines”.\nVan recollir el Premi: Miquel Cuenca (Regidor de Cultura de l’Ajuntament de Banyoles), Joan Solana (exalcalde i membre fundador de l’Aula); Xicu Masó i Genís Casals (primer i actual coordinadors de l’Aula, respectivament) i Jordi Subirà (docent de l’Escola banyolina i soci de l’AGT).\nEls alumnes d’El Galliner (Galls Ibsen i Pollastres F) van ser els encarregats d’amenitzar l’acte.\nDurant l’Entrega també es va recordar l’actriu gironina Cristina Cervià anomenant una de les aules del Centre de formació teatral el Galliner amb el seu nom en honor al seu llegat a l’entitat i com a docent. Ivan Bustos, actor i ex alumne de l’Escola, va ser l’encarregat de l’anomenament.\nDes de l’any 2013, l’Associació Gironina de Teatre, l’entitat que gestiona el Centre de formació teatral El Galliner, atorga el Premi Pep Mora com un reconeixement a persones o entitats per la seva contribució al desenvolupament de les arts escèniques professionals a les comarques gironines.\nOrganitza: Associació Gironina de Teatre\nCol·labora: Ajuntament de Girona, Diputació de Girona i Generalitat de Catalunya.\nAmb el suport de: Casa de Cultura de Girona\nCursos Més de 50 Propostes per a Totes les Edats\nCicle Formatiu Grau Superior Tècniques d'Actuació Teatral\nNOUS CURSOS AL FEBRER\nbrer engeguem nous cursos de teatre per adults a l’Escola, juntament amb un servei de coaching per actors i actriu\nDistrets 1a tanda\nconvocatòria de la 1a tanda de Distrets! Els Distrets son una marató d’espectacles breus de creació pròpia de\nta les entrades de la programació del Temporada Alta 2021! No et quedis sense la teva entrada, les podràs comprar a ta\nobrir les inscripcions pel curs 2021-22, estaran obertes fins el dia 17 de setembre. Aprofita ara i no et quedis sense\na 15 de juliol, l’exprofessor de la casa, Janot Carbonell, ha cedit a l’Escola gran part de la seva col·lec\nPont St. Joan\nal diumenge 27 de juny l’Escola romandrà tancada. Ens tornareu a trobar a partir del dilluns dia 28 de juny. Dis


La fiscalia reclama poder mantenir un secret de sumari durant dos anys i mig i tenir gairebé barra lliure per punxar telèfons - Altaveu el diari digital d'Andorra\n05/02/2018 (14:30 CET)\nAdvocats i fiscalia pacten... les esmenes que presenta DA a la normativa per \_'punxar\_' telèfons\nFa uns mesos, amagada rere el projecte de llei pel qual es passava a tipificar el delicte fiscal, ja hi havia la intenció de permetre la intercepció de les comunicacions a l'engròs. Llavors es va aturar la proposta però ara, ja sense embuts, la fiscalia l'ha tornat a posar sobre la taula. La voluntat és poder intervenir les comunicacions en funció de la rellevància social i econòmica del cas i no pas de la gravetat de la pena; qualsevol delicte, per petit que sia, comès a través de xarxes socials podria originar una ‘punxada’.\nEl Consell General avalua una proposta promoguda pel fiscal general que faria possible mantenir el secret d’un sumari durant dos i mig o que hi hagi pràcticament barra lliure per punxar telèfons, especialment en els casos que els delictes suposats, amb independència de la gravetat, s’hagin comès a través de mitjans telemàtics. És a dir, per una piulada presumptament injuriosa la fiscalia pretén que a partir d’ara es puguin punxar totes les comunicacions. La comissió legislativa d’Interior està estudiant els canvis avalats per Alfons Alberca, que afecten majoritàriament el Codi de procediment penal. El ministeri públic també pretén tenir accés gairebé lliure a tota la informació bancària i reclama que per via del judici ràpid (el sistema andorrà de l’ordenança penal) es puguin resoldre casos penats fins a un màxim de cinc anys, que a la pràctica són moltíssims.\nL'acusació pública considera que els bons resultats que al seu parer estan donant els judicis ràpids han de fer que es puguin jutjar més casos per aquesta via\nLa fiscalia intenta novament, seguint especialment la tendència que s’està donant a Espanya, poder tenir accés a les comunicacions dels ciutadans amb motivació judicial, és clar, d’una manera cada vegada més ràpida. Fa uns mesos ja es va aturar al Consell una modificació encoberta del Codi de procediment penal que anava en la mateixa línia. Encoberta perquè a través de la creació del delicte fiscal en el mateix projecte de llei de modificació del Codi penal es canviaven també altres normes i s’introduïa la possibilitat de punxar telèfons en el cas de delictes menors. Ara ja no es busquen subterfugis. Alberca proposa dues fórmules: una amb una llista tancada de delictes davant els quals es pot intervenir les comunicacions i una altra sense relació. Tot molt més obert. Evidentment, la fiscalia s’inclina pel segon cas.\nEn l’esborrany de l’exposició de motius del projecte de llei de modificació amb el qual s’està treballant a partir de la voluntat del ministeri fiscal, s’hi explica que “en els darrers anys s’han vingut observant tipologies delictives en les quals la persecució del delicte s’ha vist negativament afectada per la manca d’instruments i tècniques d’investigació adients per a la determinació de la naturalesa i les circumstancies del delicte i al determinació dels seus eventuals responsables. En particular, la intervenció de les comunicacions és un mitjà d’investigació especialment idoni no només pels delictes majors i els delictes menors de corrupció, sinó també per altres delictes d’especial rellevància social i econòmica com són els delictes precedents dels de blanqueig de diners o valors, de maltractament en l’àmbit domèstic, contra la llibertat i la llibertat sexual i de danys informàtics”.\nEvidentment, aquesta redacció de l’exposició de motius ressalta aquelles qüestions que poden ser més sensibles a ulls globals. Però el cert és que sota la justificació de la decisió judicial motivada i la proporcionalitat entre el bé a protegir (que ningú sigui difamat) i el bé a ser violentat (el secret de les comunicacions), el redactat que es proposa obre la porta a una intercepció de les comunicacions força notable. Molt àmplia. Així, la proposta de redactat de l’article vindria a dir que “en matèria de delictes majors i de delictes comesos a través d'instruments informàtics o de qualsevol altra tecnologia de la informació o serveis de comunicació, en tots els casos, i de delictes menors en els quals resulti justificada la mesura conforme al principi de proporcionalitat i en atenció al bé jurídic protegit i a la seva rellevància social, si la pràctica d’intervencions de comunicacions telefòniques, telegràfiques, postals o altres es considera útil per a la recerca de la veritat, el batlle pot ordenar aquesta mesura en qualsevol moment de la investigació”. Sembla clar que qualsevol ‘coseta’ originada a partir d’una xarxa social, per exemple, pot ser el detonador per punxar les comunicacions d’una persona a l’engròs.\nLa proposta en matèria de secrets fa que el termini es multipliqui per sis en el cas de les diligències i per cinc en el cas dels sumaris: més dificultats per accedir als dossiers\nCom ja havia fet en l’ocasió anterior que finalment es va aturar, la fiscalia també demana poder tenir accés a la informació financera i de naturalesa similar sense haver de motivar res. Només fent un requeriment a aquella persona, física o jurídica, de qui pretengui obtenir la informació que necessiti. No és que sigui sols una proposta. És que l’esborrany de la modificació legislativa ja preveu el canvi del precepte, que tindria la redacció següent: “En cas que sigui necessari obtenir informació de qualsevol entitat financera o d’una persona física o jurídica sotmesa al secret professional, el batlle o el fiscal sol·licitarà la informació mitjançant requeriment, sense ser preceptiva resolució motivada a tal efecte. El propi requeriment ha d’incloure el termini i el format d’entrega de la informació.”\nFinalment, i com ja s’ha dit, el ministeri públic, que sembla que és qui marca la política criminal del Govern i del país -quan hauria de ser al revés, que fos l’executiu i per tant el Consell General, qui fixés els paràmetres amb què s’ha de moure la fiscalia- demana un allargament molt considerable del secret de sumari. Actualment, quan s’està en fase de diligències prèvies, és a dir, encara no hi ha suposadament un sospitós o sospitosos clars de la comissió d’un delicte i s’està en una fase molt inicial de la investigació, el dossier pot estar secret durant un mes. Doncs bé, ara la fiscalia pretén que aquest mes es converteixi en sis. I pel que fa al sumari ja pròpiament dit, és a dir, quan ja hi ha una instrucció plenament constituïda en marxa, pretén que el secret inicial pugui ser d’un any prorrogable durant tres períodes de sis mesos més. És a dir, fet i fet, dos anys i mig de secret de sumari quan actualment aquest termini està fixat, solament, en mig any. És a dir, una ampliació molt notable i cada cop més tendent a espanyolitzar el sistema judicial.\nAdvocats i fiscalia pacten... les esmenes que presenta DA a la normativa per 'punxar' telèfons\nEl Govern pretén que les comunicacions es puguin 'punxar' en qualsevol tipus de delicte


La Piazzetta III Rosolina Mare Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLa Piazzetta III-, Rosolina Mare, Rosolina Mare, Itàlia, 45010 - Veure al mapaLa Piazzetta IIIVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 15 fotos\nAl visitar Rosolina Mare, vosté es sentirà com a casa a La Piazzetta III, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, La Piazzetta III és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Piscina exterior de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de La Piazzetta III la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Rosolina Mare.


de maig 11, 2011\nA Girona ha esclatat de nou el temps de flors. La ciutat bull de coloraines, és un immens mosaic de bellesa. Patis i edificis enclaustrats en l’oblit la major part de l’any es treuen les teranyines i conviden a oriünds i forasters a quedar bocabadats amb la seva transformació primaverenca. Els carrers plens de gent, tots els colors de la natura amagats en qualsevol racó, la catedral imponent, l’escalfor de la primavera, les escales de la catedral, les terrasses amb la gent fent un recés, els rius fent també de decorat a aquesta festa de la bellesa i la decoració; tot un seguit d’imatges, de postals que conformen Girona temps de flors! Benvinguts i benvingudes!\n22 de maig, eleccions municipals (i III)\n22 de maig, eleccions municipals (i II)\nUna trista notícia\nEl 22 de maig, eleccions municipals\nNou disc d'Obrint pas: Coratge!\nNou disc de Brams: Oferta de diàleg\nCampanya electoral (i II): Sortu i Bildu\nCampanya electoral (I)\nMarroc, dia 5: de Fes a Girona\nMarroc, dia 4: de Chaouen a Fes


El govern recorrerà una per una totes les consultes sobiranistes - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl govern recorrerà una per una totes les consultes sobiranistes\nAlbert Rivera diu que hauria de ser el mateix Montilla qui presentés un recurs davant les consultes\nL'Advocacia de l'Estat recorrerà una per una totes les consultes d'autodeterminació que puguin iniciar els municipis catalans, tal com va fer el setembre amb el referèndum organitzat per l'Ajuntament d'Arenys de Munt, segons que van informar ahir fonts de l'Executiu.\nLa coordinadora que aglutina els promotors d'aquestes iniciatives va anunciar recentment que 115 municipis catalans tenen en marxa processos de convocatòria de consultes sobre la independència de Catalunya, que tindrien lloc el pròxim 13 de desembre.\nLes fonts de l'executiu han considerat lògic que l'Advocacia de l'Estat actuï com va fer a Arenys de Munt. En aquell cas, una jutgessa de Barcelona va prohibir a l'Ajuntament d'Arenys de Munt protegir el referèndum d'autodeterminació després de rebre un recurs de l'Advocacia de l'Estat. Segons aquell jutjat, la iniciativa envaïa "manifestament competències reservades expressament a l'Estat per la mateixa Constitució".\nFinalment la consulta es va celebrar i el 96 % dels 2.671 veïns a Arenys de Mun que hi van participar (el 33 % de la població total de la localitat) ho van fer favorablement a la independència.\nL'Advocacia de l'Estat ja havia demanat la prohibició de la consulta d'Arenys de Munt per iniciativa pròpia el 3 d'agost, en un informe jurídic enviat a la delegada accidental -Joan Rangel estava de vacances- del govern espanyol a Catalunya.\nL'informe advertia que la llei de consultes catalana que preveu l'Estatut encara no s'ha aprovat i que, per tant, s'han d'aplicar les normes espanyoles. I segons la lectura d'aquestes lleis de l'advocacia estatal, l'acord de ple d'Arenys està fora de tota norma perquè només el govern espanyol pot autoritzar els referèndums. A més, quant a les consultes locals, només poden ser sobre "afers de competència pròpia municipal que tinguin caràcter local".\nEl president de Ciutadans-Partit de la Ciutadania (C's), Albert Rivera, va expressar ahir mateix la seva satisfacció pel fet que l'Advocacia de l'Estat recorri totes les consultes d'autodeterminació dels municipis catalans i va acusar d'inacció José Montilla per no fer-ho ell mateix.\nRivera va subratllar que hauria de ser el mateix President de la Generalitat qui presentés un recurs davant aquestes consultes, ja que ha recalcat que l'Estatut de Catalunya li faculta per a això.\nSegons els seu parer, el que no ho faci respon a un desig de no incomodar el Govern Tripartit.


Fecha: Miercoles, 7 de Septiembre, 2011 15:45:08 (+0100)\n--- El miÃ©, 7/9/11, Premsa (UFEC) <premsa@ufec.cat> escribiÃ³:\nFecha: miÃ©rcoles, 7 de septiembre, 2011 12:37\nTRIATLÃ“: La capital del Pla de l'Estany va tornar a ser la seu d'una altra prova de triatlÃ³. Sobre la distÃ ncia olÃmpica, Banyoles acollia la penÃºltima cita del campionat de Catalunya i de la lliga de clubs en una prova molt consolidada en la seva 26a ediciÃ³. I Ã©s que aquest Ã©s el triatlÃ³ mÃ©s antic de Catalunya i un dels mÃ©s antics de lâ€™Estat espanyol, conjuntament amb el de Zarautz i Guadalajara. Inclou declaracions de Rodrigo Torres, triatleta del CN Prat, i NÃºria Pubill, triatleta del CTSJ Abadesses.\nSALVAMENT I SOCORRISME: El salvament i socorrisme inclou dos tipus de competicions durant la temporada d'estiu, les de piscina i les de platja. La piscina municipal de Riudoms, al Baix Camp, va acollir la darrera prova de la temporada dâ€™aquesta modalitat en les categories cadet, infantil i alevina. Inclou declaracions de Josep M. Vidal, director tÃ¨cnic FederaciÃ³ Catalana de Salvament i Socorrisme, i de NÃºria Puyola, nedadora del CP Santjoanenc.\nPITCH&PUTT: D'entre tots els joves jugadors de pitch&putt catalans, cal destacar l'impacte que ha tingut el jove Eric Puig. Aquest gironÃ, en nomÃ©s cinc anys, ha aconseguit fer-se un lloc entre els millors jugadors d'un paÃs tant competitiu com el nostre, ja que Catalunya ocupa un lloc privilegiat a nivell mundial entre els millors del pitch&putt.\nMOTONÃ€UTICA: El Club NÃ utic de Vilanova i la GeltrÃº va ser escenari de la Copa del MÃ³n de MotonÃ utica de la categoria PR-550. Aquesta era la cinquena ocasiÃ³ consecutiva que la FederaciÃ³ Catalana organitzava lâ€™Ãºnica regata anual que atorga un tÃtol internacional dâ€™aquesta popular categoria, on hi participen embarcacions semirÃgides propulsades amb un sol motor forabord de fins a 550 cc amb dos tripulants per embarcaciÃ³. Inclou declaracions de Ricars Masabeu i David TÃ©llez, campions del mÃ³n.


15 maig 2021 21:37\nAssociacions de professors, estudiants i pares d'alumnes posen en marxa la campanya #PensaHi per instar la societat «a no oblidar els darrers quatre anys»\nLes associacions de professors, estudiants i pares d'alumnes han donat a conèixer avui una campanya en què insten la societat a no oblidar que els darrers quatre anys «han estat terribles per a l'educació pública a les illes», per mor deles polítiques impulsades per José Ramón Bauzá.\n«Les promeses electorals que ara tornem a escoltar, en boca de qui no ha fet res del que va prometre, estan buides i no mereixen cap credibilitat», assenyalen els promotors de la campanya, que són les associacions de directors de centres Adesma i ADIPMA, la d'inspectors Adide, l'Assemblea de Docents, les organitzacions d'estudiants Dadae i SEPC, l'agrupació d'associacions de pares Fapa-Coapa, i la Universitat de les Balears.\nSegons informa Fapa en un comunicat, aquestes entitats difondran les seves crítiques emprant com emblema una mà amb el dit índex fermat amb una corda verda per demanar que ningú oblidi els conflictes i l'empitjorament de la qualitat de l'educació en la legislatura que acaba que ha provocat el Govern del PP.\nEntre d'altres dades, posen de manifest que, en contra de la promesa de Bauzá d'augmentar els pressupostos educatius, els fons públics destinats a l'ensenyament han passat del 24,3% del pressupost el 2011 al 20% d'aquest any.\n«Curiosament, la mínima assignació de la sèrie correspon a l'exercici del 2013, en un moment en què es necessitaven recursos extraordinaris a causa de la implantació obligatòria del tractament integrat de llengües (TIL)», incideixen.\nRespecte al darrer any de la passada legislatura, els centres d'ensenyament compten amb gairebé 1100 professors menys, i les beques i ajuts han tingut aquesta legislatura una dotació total de 4,94 milions d'euros, davant els 8.860.000 de l'anterior mandat, destaquen els promotors de la campanya.\nSostenen que amb aquestes polítiques s'ha exclòs als alumnes més vulnerables i censuren particularment l'increment de l'abandonament escolar, que ha crescut en 2,4 punts percentuals i s'ha situat a les Balears, amb una taxa del 32,1%, al capdavant de les regions espanyoles, mentre que va començar la legislatura en el vuitè lloc.\nAfegeixen també que en l'últim quadrienni s'ha produït un «increment insuportable de la conflictivitat en els centres educatius» i un «alarmant» deteriorament de les instal·lacions.\nEls docents, sense reconeixements mèdics des de 2007\nA Espanya es premia la incultura, així ningú els podrà acusar de prevaricar...\nNI OBLIDAM, NI PERDONAM! ARRIBADA ÉS L'HORA DE FOTRE'LS-HO EN TOTA LA CARA!\nPer Quin dropo, fa mes de 6 anys\nCom que el no en té, no vol que els altres en tenguin...\n*S'ha d'advertir que aquestes denominacions no són una burla cap a la llengua castellana ni tampoc cap als espanyols en general, sinó un "homenatge" adreçat només als espanyols que, avui (9-4-2015), continuen menyspreant el català i entre els quals hi ha aquells qui l'anomenen -i això no és broma- LAPAO (segons ells: Lengua Aragonesa Propia del Área Oriental).\nY menos mal que no nos gobierna desde Cataluña la coalición corrpta y xenófoba CIU-ERC que son los que más han recortado, Baleares afiortunadamente esta por debajo de la media.


Compromís blindarà la construcció d'una residència de gent gran al carrer Onda amb el Pla General\nGrup Compromís Dissabte, 12 de Gener de 2019\nGarcia qualifica com a "absolutament necessària aquesta vella reivindicació de la ciutadania de Castelló"\nEl portaveu del Grup Municipal Compromís, Ignasi Garcia, ha anunciat hui que la formació blindarà la construcció d’una residència de gent gran al carrer Onda amb l’aprovació del Pla General.\nGarcia ha explicat que "des de fa temps la Conselleria presidida per la vicepresidenta del Consell, Mónica Oltra, està treballant per a que la ciutat de Castelló tinga una nova residència de gent gran amb places públiques". El portaveu ha recordat que aquesta infraestructura és "absolutament necessària i es tracta d’una vella reivindicació de la ciutadania de Castelló".\nEl també recentment nomenat vicealcalde de la ciutat ha afegit que "per a nosaltres és del tot imprescindible no només blindar els terrenys en el Pla General per a que se destinen a la residència, sino que l’Ajuntament done totes les facilitats a la Conselleria d’Igualtat i Polítiques Inclusives, perquè pose a les persones en primer lloc".\nPer últim, Garcia ha manifestat que "és necessària la col•laboració entre les diferents institucions que som protagonistes dels governs de canvi i que ens ajudem i no siguem un entrebanc perquè infraestructures com aquesta residència de gent gran són imprescindibles per a millorar la vida de molts dels nostres majors".


Coworking a Olot - Foxnice\n872 267 237\nWeb + Manteniment professional per només 89€ al mes!\nFoxnice Ticket està disponible les 24 hores al dia i totalment gratuït pels clients. Si vols posar-te en contacte amb nosaltres per qualsevol cosa pots fer-ho a través de les dades o el formulari de contacte.\nAdreça: Avinguda Reis Catòlics, 29\nTelèfon: 872 267 237\nCorreu electrònic: info@foxnice.com\nsupport@foxnice.com (Pels clients)\nPER NOMÉS 99€ AL MES\nACONSEGUEIX EL TEU CO-WORKING GRATIS DURANT 1 SETMANA\n#arquitectes #periodistes #dissenyadors #advocats\nSi estàs buscant un espai de Co-Working pots venir-lo a provar durant 1 setmana de forma totalment gratuïta i sense compromís.\nPer a que et poguem ensenyar l’espai només cal que emplenis aquest formulari i així ens podrem posar en contacte amb tu.\nPER NOMÉS 99€\nEl teu espai de treball professional per només 99€ al mes\nSi el que estàs buscant és un espai de treball aprop del centre d’Olot on disposar d’una taula i un entorn agradable i tranquil a una de les entrades principals de la ciutat i fàcil d’arribar-hi amb múltiples zones de treball, aquest espai és ideal per a tu.\nOferim un espai on podràs deixar les teves coses, podràs treballar i rebre les visites a la teva taula, a la taula de reunions o a la sala privada de reunions on disposaràs d’un televisor per poder-hi passar les diapositives que necessitis.\nTot el que ofereix l'espai de coworking\nUn espai de treball només per tu.\nInternet amb fibra òptica.\nDespeses d'aigua i llum inclosos a la tarifa.\nImpresora multifunció EPSON a la teva disposició\nCafès Callís i màquina de cafè professional,\nTaula per reunions grans (fins a 6-8 persones)\nSala privada de reunions amb taula i televisor\nGaleria de fotos de l'espai de Co-Working\nRESERVA EL TEU ESPAI (4 espais disponibles)\nHome Empresa Web professional per empreses Coworking Contacte\nFoxnice © 2017 All Rights Reserved.


Nomen, Segadors del Delta o la Fallera són algunes de les marques amb arròs mediterrani\nCatalunya i València aporten una tercera part de la producció total d’un cereal que es troba en mans de només set grans companyies\nper Aida Corón Barcelona. 05 de setembre de 2018 05:30\nPaella, arròs amb coses (com dirien els valencians de la versió del seu plat estrella que es fa fora del territori), risotto o amanida, amb quin et quedes? I ara la segona pregunta: el clàssic blanc, integral, bomba, llarg, basmati, vermell... Quin és el millor? Tot depèn del gust de cadascú i del plat en qüestió per no esguerrar-lo, però també de la procedència de l’arròs. Perquè no te’l menjaràs igual si et diuen que ve de la Xina que del Mediterrani.\nEl problema és que no sempre se sap de primera mà on neix el producte, o potser al paquet està en una lletra tan diminuta que passa desapercebut. Amb l’arròs i amb tants altres productes, per descomptat, per això volem fer un repàs d’algunes de les marques que es poden trobar als lineals dels supermercats i que podrien presumir de ser de km 0. Perquè un és el que menja, però també el que compra.\nRiquesa de la conca del Mediterrani\nPrimer de tot, situem-nos. A l’Estat espanyol són Andalusia (43%) i Extremadura (21%) les regions amb més tones totals de conreu, però Catalunya i el País Valencià les segueixen amb el 16% i el 14%, segons les dades del 2016 recollides pel Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació, les més recents.\nEbro Foods, Arrossaires del Delta, SOS, Brillante, La Fallera, Rocío o La Cigala: les marques que es reparteixen el 90% del mercat de l'arròs\nEl 80% de l’arròs amb pela es comercialitza a través de cooperatives, tal com apunten les informacions del Ministeri, però prop del 90% del producte final està en mans de set companyies, les qui el processen per treure-li la pela (i tenir l’arròs més venut al mercat) i envasar-lo per a la seva venda. Entre aquestes empreses es troba Ebro Foods, líder mundial al sector i segon fabricant mundial de pasta, que integra entre les seves marques SOS, Brillante, La Fallera, Rocío o La Cigala. I fins al 2012 a la llista també hi havia Nomen, ara en mans de la cooperativa Arrossaires del Delta de l’Ebre.\nAquestes vindrien a ser les principals marques que es poden trobar als lineals del supermercat. I a les cadenes que més aposten pel producte del territori, també Segadors del Delta, distribuïdes per la cooperativa tarragonina nascuda el 1860 al Delta de l’Ebre. Aquesta és una de les principals en l’àmbit arrossaire a l’Estat i té prop de 2.000 socis. Produeix anualment més de 45 milions de quilos d’arròs i té una gamma de 14 varietats diferents entre Nomen, Bayo i Segadors del Delta.\nPer tant, quan es busca productes del mediterrani, aquestes tres anteriors són una bona opció. Altres marques arrelades a la zona són SOS, amb la seva principal fàbrica a la localitat valenciana d’Algemesí; La Fallera, de l’Albufera; o Montsià, de Tarragona. Zones que, a més a més, tenen les Denominacions d’Origen d’Arròs de València i del Delta.\nQuè li passa a l’arròs xinès?\nNo és qüestió de demonitzar cap producte ni cap procedència, només de ser més responsables amb el producte que es consumeix. Les dades de la FAO (Organització de les Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura) del 2017 mostren com la producció asiàtica suposa al voltant del 90% de l’arròs mundial. L’Estat espanyol ocupa una posició dominant a Europa, és líder seguit d’Itàlia amb 750.000 tones. Només se’n consumeix un terç, de manera que la resta es destina a l’exportació. Una bona dada si es té en compte que l’arròs representa el 20% del consum d’aliments a tot el món.\nEspanya és el segon productor d'arròs d'Europa i exporta dos terços de la producció al món\nL’única diferència, més enllà de varietats de conreu, entre el cereal xinès i el mediterrani és la quantitat d’arsènic, molt polèmic en els darrers anys. Però són diversos els experts que treuen ferro a l’assumpte i asseguren que aquest component tòxic es troba en tot l’arròs, independentment de la procedència. Això sí, la seva presència és més elevada en el que és originari de l’Àsia, on van començar a legislar el 2006 per no sobrepassar uns llindars de seguretat. A Espanya, la normativa hi és present des del 2016.\nPer tant, la tria final ve pautada per si es vol fer una compra responsable en termes de proximitat.\nEl millor, al cistell de la compra\nDir quin producte és millor o pitjor sempre és una tria molt subjectiva. Més enllà de saber si és arròs català, valencià o xinès, arriba el quid de la qüestió: quin tipus escollir?\nDe manera ràpida i esquemàtica, els rodons com el bomba, són per a la paella valenciana o arrossos caldosos. Els llargs i vaporitzats, per a les amanides; com també els integrals. I si es vol un toc de color, les barreges amb arròs salvatge, vermell o, directament, comprar arròs negre o altres varietats exòtiques a granel posen el punt creatiu a la cuina i aporten novetat a un segment de mercat que semblava totalment dominat pel clàssic arròs blanc. Això sí, les varietats més exòtiques difícilment seran de la terra.\nI la informació que més interessa a la butxaca és que és un aliment assequible i disponible a qualsevol gran superfície; també el que és de km 0. Es poden trobar els arrossos bàsics per 1,30 euros el kg i anar apujant fins als 4 euros per als més sibarites.\nLa dada curiosa és que el seu preu s’ha mantingut més o menys estable durant els darrers 5 anys; si més no, en el cas de l’arròs blanc de tota la vida. L’integral, en canvi, ha augmentat al voltant d’un 15% per la moda healthy.


Creus d'Etiòpia | Museu de Cultures del Món de Barcelona\n/ Descobreix les col·leccions / Coneix més /\nDoctora Ewa Balicka-Witakowska. Institut de Lingüística i Filosofia, Universitat d’Uppsala, Suècia.\nA Etiòpia es venera especialment la creu com a símbol per excel·lència de la cristiandat i com a poderós signe apotropaic. És omnipresent en la vida religiosa: es col·loca darrere l’altar durant la litúrgia eucarística i altres cerimònies, es porta a les processons, serveix als sacerdots per beneir els fidels i és objecte d’homenatge en dues festes importants de l’Església: la celebració de la Troballa de la Veracreu per part de l’emperadriu Helena i l’Exaltació de la Creu. Tots els etíops cristians, en especial les dones, duen petites creus pectorals, sovint com a complement d’altres creus tatuades al front, a la mà o al coll. A Etiòpia es van escriure importants textos religiosos i parareligiosos dedicats a la creu, i diversos governants van adoptar com a nom reial Gäbrä Mäsqäl, el Servidor de la Creu. Aquesta particular devoció va donar lloc a la producció d’una innombrable quantitat de peces per a finalitats litúrgiques o per a ús personal. Estan fetes de fusta, metalls, cuir, herba i pedra, emprant diverses tècniques, i exhibeixen una infinita varietat de formes i decoracions.\nSant Jordi i dos querubins, creu processional MEB 480-2\nEn general, es distingeixen quatre categories de creus: les creus de bàcul, processionals, de mà i pectorals. Al primer grup pertanyen les petites creus que coronen llargs bàculs en què tot el conjunt està forjat a partir d’una sola peça de ferro. Normalment el bàcul està decorat amb protuberàncies senzilles, tot i que alguns exemples més sumptuosos presenten incrustacions de coure, bronze o or. Aquestes creus es relacionen amb els monjos pelegrins i les figures monàstiques importants, però també es poden utilitzar en la litúrgia de l’altar. Les grans i elaborades creus processionals que sempre es duen a les processons també tenen aquesta funció. Al començament s’emmotllaven amb bronze o coure, emprant la tècnica de la cera perduda, i més endavant es van cisellar en llautó, plata i diferents tipus d’aliatges.\nDetall de la creu processional de plata daurada MEB 267-368\nLes creus de mà són objectes personals que posseeixen tots els eclesiàstics etíops. Fins fa poc, solia fer-les el propietari mateix amb el material que tenia a l’abast. Utilitzades per a la benedicció, es poden trobar a l’interior de les esglésies, distribuïdes al voltant de les finestres per a la finalitat apotropaica d’allunyar les influències malignes, mentre que els exemples més grans es fan servir com a creus d’altar. L’element característic d’aquestes creus és el mànec acabat amb una base quadrada que, si era prou gran, també es decorava o s’hi afegien inscripcions. Les creus pectorals estan fetes principalment de metall, que pot ser emmotllat o cisellat d’una peça. Són les que presenten més varietat de formes i decoracions perquè, a més a més del significat religiós, serveixen com a ornament personal.\nCreu processional MEB 267-477\nLa datació de les creus presenta moltes dificultats. N’hi ha poques que incloguin inscripcions que ens permetin relacionar-les amb les figures històriques. Els exemples que mostren representacions figuratives es poden datar valorant-ne l’estil. Pel que fa a la resta, els criteris que es poden tenir en compte són menys precisos, com ara la preferència per uns materials, unes formes o uns elements decoratius determinats. En general, la major part de les creus de bàcul de ferro són dels segles XIII o XIV. A aquest mateix període s’atribueixen les processionals emmotllades amb bronze o coure mitjançant la tècnica de la cera perduda. Les més primerenques són senzilles creus gregues amb braços acampanats o composicions amb una petita creu central emmarcada dins una forma quadrilobulada, ovalada, circular o de pera. Algunes estaven daurades. Un grup particular, conegut com les «Creus de Lalibela», s’allunyaven de la forma tradicional de la creu i duien afegits elements amb formes elaborades, arquejades i anguloses al voltant de la part central, i també motius decoratius basats en representacions vegetals i zoomòrfiques estilitzades. Al segle XV predominen les creus adornades amb intricats dissenys calats, sovint amb forma de rombe, mentre que al segle XVI trobem creus de braços curts amb pinacles elaboradament entrellaçats i un gran quadrat central decorat amb figures gravades. Al segle XVIII apareixen les grans creus gregues de braços iguals, emmotllades en quatre peces, que duen escenes figuratives gravades tant a l’anvers com al revers i grans motllures a la tija. S’anomenen gondarines perquè diversos exemples pertanyien a les esglésies de Gondar, la capital d’Etiòpia entre el 1630 i el 1850, i algunes eren ofrenes votives dels membres de la casa reial. D’aquest tipus de creu processional a se’n van fer moltes reproduccions i són les que han predominat fins als nostres dies.\nCreu processional gondarina MEB 480-2, segona meitat del segle XVIII\nLes creus de mà més antigues, del voltant dels segles XIV i XV, eren ferro; la part superior presentava un disseny calat i el mànec acabava en un petit cub. Més endavant es van fer servir el llautó, la fusta i, ocasionalment, la plata. El desenvolupament formal d’aquest grup és molt semblant al de les creus processionals. Les creus de mà fetes amb fusta presenten una diversitat increïble de formes i ornamentació, inclosos els exemples pintats i decorats amb incrustacions de vidre i metall o mànecs tallats amb forma de figures humanes. Aquests darrers exemples són del segle XIX.\nCreu de mà MEB 267-203\nEs conserven molt poques creus pectorals, entre altres motius pel costum d’enterrar-les amb els seus propietaris. S’ha suggerit que les tres creus de coure de la col·lecció de l’Institut d’Estudis Etíops d’Addis Abeba (núm. inv. 6722, 4872, 5182), que daten dels segles XIV o XV, són de les més antigues. Dues d’aquestes, una de coure i l’altra de plata daurada, són exemples d’un treball molt refinat i, per l’estil de les figures gravades, daten probablement del segle XV. Es conserven a l’església monàstica de Wuqén, a la província de Tembén. D’aquesta mateixa època és una extraordinària creu tallada en banús que es conserva en una col·lecció privada a França. No obstant això, la major part de les creus pectorals que apareixen en diverses col·leccions són dels segles XIX i XX. Fetes principalment de plata o d’aliatge de plata, es continuen produint massivament i es poden trobar en els mercats de tot Etiòpia. Algunes incorporen un bastonet per netejar les orelles perquè es creu que, quan una persona es neteja les orelles, els esperits malignes poden entrar al seu cos, un perill que s’evita amb la creu. Un grup interessant que encara no ha atret l’atenció dels estudiosos i dels col·leccionistes és el de les creus d’herba trenada, sovint fetes per nens amb motiu de les festes eclesiàstiques.\nCreu pectoral amb bastonet per netejar les orelles MEB 267-520\nCreu de mà\nsegles XVIII - XIX\nCerca les col·leccions\nOrigens de les col·leccions


Per un país innovador - Josep Maria Vilalta\nJosep M. Vilalta, diari Ara, especial 11 de setembre de 2014\nEn els darrers trenta anys, Catalunya ha consolidat un sistema propi de recerca científica, constituït principalment per universitats, centres de recerca, hospitals i empreses. Els resultats, a dia d’avui, són força positius, constatant que el sistema és molt eficient atenent als recursos encara escassos. Les universitats públiques catalanes mostren un impacte científic d’un 34% per sobre de la mitjana mundial i per sobre de la mitjana UE-15. Catalunya és el quart país europeu en rebre ajuts altament competitius de l’European Research Council.\nPel que fa a la innovació, la situació és ben diferent. La transferència de coneixements a les empreses és incipient. Les empreses catalanes, la gran majoria PIMES, tenen dificultats i escassa cultura corporativa per invertir en innovació. De fet, en l’European Innovation Scoreboard Catalunya ha passat d’ocupar el lloc 103 (2010) al 142 (2013), d’un total de 262 regions europees. A tot això hi hem d’afegir una política pública erràtica en matèria d’innovació i escassos ajuts públics.\nSi volem convertir Catalunya en el pol de recerca i innovació més rellevant del sud d’Europa i construir una economia del coneixement, ens caldria arribar com a mínim al 2.5% d’inversió en R+D, promoure noves empreses d’alt valor afegit i apostar per la innovació a les empreses i per la transferència de coneixements.


L'Ajuntament de Barcelona destinarà 22 pisos turístics a habitatge social\nLaura Pérez, ha detallat que, en concret, s'han signat contractes amb cinc propietaris\nBarcelona demana fins a vuit anys de presó per rellogar pisos a turistes sense llicència\nA més, sol·licita per al sospitós una multa de 6.480 euros i una indemnització de 10.000 euros per a l'entitat amb la qual va contractar un préstec de la mateixa quantitat amb una nòmina falsificada.\nEn l'actualitat, hi ha 9.591 pisos a la ciutat.\nResulta que a l'Ajuntament han posat una web per a la delació que està a disposició de veïns i de turistes. Es fa servir per comprovar si la direcció de l'apartament suposadament il·legal consta en una llista que conté la web. Si no és així es donen les rutes per a procedir a la denúncia.\nDemanen "inundar amb denúncies falses de pisos turístics" el web habilitada per l'Ajuntament.\nEls visualitzadors han detectat 234 pisos mentre la feina dels inspectors han permès tramitar altres 22 ordres de cessament.\nBarcelona aprova incloure una taxa per pisos buits de gent de grans propietaris\nLa nova taxa és de 633 euros per propietaris de pisos buits durant més de dos anys.\nLa Síndica de Greuges de Barcelona, Maria Assumpció Vilà, proposa que les llicències d'habitatges d'ús turístic siguin temporals "per fer un control, veure què passa i què molèsties ocasionen als veïns" abans que siguin definitives.


L’Ajuntament de Montblanc retira els honors que la Casa Reial espanyola té al municipi | EFMR.cat\nInici Notícies Política L’Ajuntament de Montblanc retira els honors que la Casa Reial espanyola té...\nL’Ajuntament de Montblanc retira els honors que la Casa Reial espanyola té al municipi\nEl ple de l’Ajuntament de Montblanc va aprovar per unanimitat, aquest dimecres 4 d’octubre, una moció conjunta per retirar els honors que la Casa Reial té a Montblanc. Per primera vegada, aquest moció va obtenir els vots favorables dels tretze regidors del consistori montblanquí: vuit d’Agrupament Catalanista de Montblanc, dos de la CUP, dos del PDeCAT i un de la FIC.\nL’any 2013 es va aprovar una moció semblant presentada per l’Entesa a instàncies de la CUP, que en aquell moment no tenia representació al consistori. Llavors es va aprovar per vuit vots a favor (sis dels regidors de l’equip de govern d’ERC i dos d’Entesa) i va tenir l’abstenció dels dos regidors de CiU i els únics regidors de la FIC i el PSC.\nSegons la moció aprovada aquest dimecres, l’Ajuntament de Montblanc manifesta el seu rebuig al sistema monàrquic per entendre que el règim més democràtic és el que correspon a la realitat republicana, i expressa la voluntat del mateix consistori que ni Elionor de Borbó ni Felip VI utilitzi el títol del Ducat de Montblanc. L’alcalde, Josep Andreu, destaca que és un moment històric que tots tretze regidors hagin votat a favor de la moció.\nÀUDIO: L’alcalde de Montblanc remarca el rebuig del consistori en bloc a la monarquia\nAquesta moció s’ha presentat després que el rei d’Espanya Felip VI, en el discurs que va realitzar el passat dimarts 3 d’octubre, no fes cap referència als disturbis que van crear la Guàrdia Civil i la Policia Nacional espanyola en diverses poblacions de Catalunya i, també a la Conca de Barberà, concretament a Sarral, en les seves càrregues violentes contra ciutadans que exercien pacíficament el seu dret a vot.\nLa moció reflexa que el discurs del monarca espanyol es posa mil·limètricament al costat del govern del Partit Popular presidit per Mariano Rajoy. Felip VI també manifesta que el Parlament i el Govern de Catalunya estan al marge de la llei i de la Constitució espanyola. Finalment, la moció es queixa dels atacs del poder judicial contra el poble de Catalunya, que segons el rei espanyol, estan plenament justificats.\nÀUDIO: El regidor del PDeCAT, Cesc Viñas, exposa els motius per donar suport a la moció\nÀUDIO: El regidor de la FIC, Toni Gutiérrez, critica el discurs del rei\nÀUDIO: La regidora de la CUP, Laura Aluja, celebra la decisió unànime del consistori\ndiscurs del rei\nArticle anteriorLa Conca és la primera comarca que controla el transport escolar des del mòbil\nArticle següentInformatiu diari del dimecres 4 d’octubre del 2017


200.000 milions d’euros per a la crisi del coronavirus – LA VEU D'ALGEMESÍ\n200.000 milions d’euros per a la crisi del coronavirus\nHome/Actualitat/200.000 milions d’euros per a la crisi del coronavirus\nEl Govern aprova una sèrie de mesures econòmiques, però els autònoms mostren el seu descontent.\nLVA.- El Consell de Ministres del 17 de març, aprovà mesures econòmiques per a fer front a la greu crisis provocada per la pandèmia del Covid-19. Pedro Sánchez anuncià 200.000 milions d’euros (gran part en aplaçaments i condonacions de pagaments) per a les famílies més vulnerables, treballadors, empreses i autònoms, i per a la investigació per trobar la vacuna contra el coronavirus.\nAnuncis fets per Pedro Sánchez en la roda de premsa d’ahir:\n– 600 milions d’euros a les Comunitats Autònomes per a les persones més vulnerables. Ampliació dels subministraments d’energia i aigua i els serveis de telecomunicacions.\n– Moratòria de les hipoteques de les persones més vulnerables.\n– Els treballadors assalariats podran reduir la seua jornada de treball per a conciliar. També va confirmar la flexibilització dels ERTE. Seran considerats de força major i tots cobraran la prestació de desocupació.\n– Es flexibilitza la prestació de cessament d’activitat als autònoms.\n– S’exonerarà les quotes de Seguretat Social a les empreses que facen ERTE.\n– Creació d’una línia d’avals per un valor de 100.000 milions d’euros. L’Estat serà el garant de les operacions. 1.000 milions d’euros per a les empreses exportadores i crèdits a les empreses agràries afectades.\n– Es reforça la investigació científica. Anuncià que s’ofereixen 30 milions d’euros a la investigació.\nLa Federació Nacional d’Associacions de Treballadors Autònoms mostrà el seu descontent per no haver-se aprovat la suspensió de la quota d’autònom mentre dure la crisi, tal i com havia decidit el govern francès la jornada d’abans.


SKIMO CAMP, NIVELL II - Xavi Llongueras\nConèixer les tècniques de progressió durant l´ascens i descens en neus no tractades.\nConèixer les tècniques de progressió durant l´ascens i descens en grup i amb seguretat.\n15, 16 i 17 de febrer, 2019\nInici del curs el divendres a les 19:00 hores.\nInclou dos dies i mig d’activitats, 1 forfet per una pujada en una estació d’esquí de la Cerdanya, assessorament i formació, 2 nits d’allotjament en pensió completa al Xalet UEC i dinar de cloenda i obsequi.\n200€/persona. Si disposes d’allotjament.\nInclou dos dies i mig d’activitats, 1 forfet per una pujada en una estació d’esquí de la Cerdanya, assessorament i formació, i dinar de cloenda i obsequi.\nAssegurança mínima obligatòria d’accidents i RC.\nAssegurances Pagament i condicions de contracte Seguretat i protecció als compradors Links


11 coses que no sabies de Cristian Santiago | GUANYAR ALCOI\nCristian Santiago, nascut al 1980 a Catalunya, va arribar a principis del 2000 a Alcoi de la mà de l’Alcodiam. Aquí et resentem 11 coses que no sabies d’ell:\n1. Li agrada la música indie-pop. És fan de Supersubmarina. Tot i que els seus pares es van esforçar per a que anara pel bon camí, posant-li cançons de Victor Jara, Lluís Llach o Paco Ibáñez. Ha pensat que continuarà la tradició musical familiar.\n2. Ha quedat campió d’Europa amb la Selecció Espanyola d’Hoquei Patins i va jugar al FC. Barcelona.\n3. Ha vist 300 vegades -més o menys- la trilogia de Tolkien, El Señor de los Anillos, i pensa que li‘n queda alguna més.\n4. No li agrada la nocilla si està congelada, però li encanten les olives, que acompanyen les guindilles picants.\n5. És un ferm defensor dels Drets Humans en general i del poble palestí en particular. Ha fet i continuarà fent d’escut humà a la Franja de Gaza (Palestina) amb l’Associació de Solidaritat Unadikum. També és membre actiu de BDS Alacant, grup de suport a la Campanya Internacional de Boicot, Desinversions i Sancions a Israel.\n6. Té la costum de dir expressions com “merci”, “campi qui pugi”, o “caso’m l’os pedrer”…aquesta última expressió no deixa de ser un renec, però en català. Els seus amics catalans li diuen que parla un català “raro”, serà influència d’Alcoi?\n7. Sap “escanciar” sidra. El secret? ha viscut dos anys a Astúries.\n8. Li agrada molt llegir bona lectura. Un dels seus llibres favorits és 1984 de George Orwell. Tot i això, reconeix que s’ha llegit l’obra completa de Ken Follet.\n9. Li encanta buscar rovellons i pinatells, tot i que encara, ha de parar-se a pensar quin és quin. I també espàrrecs. Ah, i pescar, però li sap greu i ha deixat de fer-ho.\n10. En un viatge d’investigació per a la seva tesis doctoral a Cuba, va conèixer a dos dels fills del Che Guevara.\n11. És molt serio quan parla de política segons diu la seva companya de llista Naiara Davó i ha treballat uns tres anys amb Trini Rubio al Centre d’Esports com a responsable d’Activitats Esportives.


L'home que va perdre la visió l'1-O trenca el silenci: “Desitjo que les bales de goma no s'usin mai més” - Social.cat\nL'home que va perdre la visió l'1-O trenca el silenci: “Desitjo que les bales de goma no s'usin mai més”\nRoger Español presenta una querella contra l'agent de la Policia Nacional que va disparar i dos comandaments\nEl jove explica en un vídeo elaborat per Irídia i Metromuster les seqüeles que li ha deixat l'actuació policial\nDimarts, 14 de novembre de 2017 | 10:45 h\nEl músic Roger Español, que va perdre la visió d'un ull en les càrregues policials de l'1-O | Centre Irídia\n“Desitjo que les bales de goma no es facin servir mai més. Desitjo que ningú passi mai més pel mateix que jo estic passant”. Roger Español, l'home que va perdre la visió l'1-O a causa de les càrregues policials a l'escola Ramon Llull de Barcelona, trenca el silenci i explica, en un vídeo elaborat per Centre Irídia i la productora Metromuster, les seqüeles que li ha deixat l'impacte de la pilota de goma.\nAra, Español ha presentat una querella contra tres policies nacionals: l'agent que va disparar la pilota de goma i dos comandaments. La querella acusa tots tres agents d'un delicte de lesions i no descarta ampliar l'acusació si es demostra que altres persones van participar dels fets. Així ho ha anunciat la seva advocada, Anaïs Franquesa, que també assessora el Centre Irídia.\nLa querella s'ha presentat al jutjat d'instrucció número 7 de Barcelona, que ha obert investigació per aclarir si l'actuació de la Policia Nacional en 26 col·legis de Barcelona l'1-O va ser "proporcionada". El Centre Irídia ja va presentar cinc altres querelles al mateix jutjat, tal com va explicar el Social.cat.\nEspañol narra en el vídeo com encara ara està intentant acostumar-se a viure sense la visió. “Ara mateix segueixo tenint dolors i marejos, tot i que ja ha passat un mes. Depenc de la medicació per evitar-ho”, reconeix. Explica que l'1-O el primer que va veure en arribar a la seva escola electoral va ser el cordó policial que saltava les tanques per poder entrar-hi dins i agafar les urnes.\nMalgrat la violència de l'actuació policial, Español, que és músic i pare, assegura que la ciutadania actuava de la forma més pacífica que podia. Com que plovia i tenia la roba xopa, ell va decidir anar a casa a canviar-se. En tornar, la policia ja s'enduia les urnes i es retirava cap a les furgonetes. "Allà va començar tot“, diu.\nEl moment de l'impacte\nEl músic esperava, envoltat d'un grup de periodistes i altres veïns, que la policia es retirés i deixés el carrer lliure per retornar al seu pis, que es troba just a la cantonada on la policia es dirigia. “En aquell moment, sense avisar, la policia va començar a disparar. No sé ni com ni quan vaig sentir un tret i de seguida vaig rebre l'impacte de la pilota de goma”. El van socórrer i de seguida va arribar una ambulància. L'estona que el van estar atenent, Español recorda com van arribar almenys cinc persones més contusionades i ferides.\nAra. quan ja ha passat gairebé un mes de les càrregues de la policia nacional davant dels col·legis electorals, el músic explica que és “complicat” acostumar-se a la tenir la visió de només un ull i que li sap molt de greu com això també afecta el seu fill, la seva parella i els seus amics.\nLa prohibició de les pilotes de goma\nA través del vídeo, el Centre Irídia denuncia l'ús injustificat de les pilotes de goma en aquelles càrregues i demana que no s'emprin mai més. De fet, a Catalunya el seu ús està prohibit des del 30 d'abril del 2014. Va ser arran que Ester Quintana perdés la visió d'un ull a causa d'una bala de goma disparada pels Mossos d'Esquadra el 14 de novembre del 2012 que la lluita social va aconseguir que es prohibís el seu ús.\nDivendres, 10 de novembre de 2017 | 12:15 h\nCinc querelles constaten que la Policia Nacional va "atemptar contra la integritat moral” dels votants de l'1-O\nEl Centre Irídia sol·licita les gravacions del cos policial durant la jornada del referèndum a Catalunya


Els deliris d’un ‘geni estable’ (Carme Colomina)\nEls deliris d’un ‘geni estable’\n4 min. Periodista 07/01/2018 22:15\n651x366 El president dels Estats Units, Donald Trump, ha empetitit encara més el seu nucli de confiança. / KEVIN DIETSCH / EFE El president dels Estats Units, Donald Trump, ha empetitit encara més el seu nucli de confiança. / KEVIN DIETSCH / EFE\nINCERTESA. Els Estats Units són avui la força més impredictible de l’escena global. Pocs mesos després de l’arribada de Donald Trump a la Casa Blanca, un professor nord-americà em deia resignat que era una qüestió de temps, que aviat el nou president s’adonaria que “el caos i la inexperiència són dolentes per a ell a llarg termini i acabaria confiant en els experts”. També en això, els experts s’equivocaven. En aquests mesos, Trump ha empetitit encara més el búnquer del seu cercle de confiança -reduït al nucli del negoci familiar-, ha convertit la paranoica conspiració dels mitjans de comunicació i les seves presumptes fake news en l’únic argument possible contra les crítiques mediàtiques que el persegueixen des de l’elecció, i ha hagut de sortir a defensar el seu estat de salut mental amb l’infantilisme de declarar-se -com ho faria un nen- el més millor : un “geni molt estable”, un “estudiant excel·lent” de la “millor escola” i que va fer “milers i milers de milions” amb els negocis.\nEn el món superlatiu de l’home que té el botó nuclear “més gran i més poderós”, la distorsió de la informació és l’arma més poderosa, i el nepotisme, la corrupció i l’exercici despòtic del poder sotmeten la política nord-americana i internacional a una prova d’estrès constant. Degradació de les institucions, i divisions i ferides entre els republicans a només uns mesos de començar la batalla per les eleccions del novembre, que podrien retornar el control de la Cambra de Representants als demòcrates.\nPODER. Ja fa temps que el mite del Somni Americà té més de llegenda que de realitat als Estats Units. És un eslògan més. “Avui a les zones més pobres dels EUA és possible trobar tres generacions d’una mateixa família que no han treballat mai”, explicava fa mesos Arthur Brooks, un dels pensadors del republicanisme nord-americà. D’aquesta Amèrica que creu que “la gent no necessita més benestar sinó ser més necessaris al mercat laboral”. L’Amèrica que no va veure més alternativa que votar la provocació antiestablishment d’un ofensiu milionari novaiorquès. Una marca. Un producte televisiu ataronjat. Un home de negocis que renegava del business as usual. El primer any de Trump al poder ha estat suficient per posar en marxa la demolició controlada d’un ordre internacional que els Estats Units s’havien construït a mida.\nLa seva victòria demostra que el poder és avui més fàcil d’obtenir però també més fàcil de perdre. El món polític de Trump està ple de jugadors clandestins, interessos privats, fòbies personals i poders estrangers que intervenen directament en la política nord-americana. Només cal seguir la investigació del fiscal especial Mueller o les polèmiques afirmacions de l’antic assessor de Trump, Steve Bannon, en el controvertit llibre del periodista Michael Wolff, per entendre-ho. I, després, hi ha el president. El Trump fora de tota lògica. El comandant en cap d’uns Estats Units en transició. El líder d’una Casa Blanca convertida, segons un testimoni recollit per Wolff, en una “guarderia per a adults”.\nLEGITIMITAT. Trump és un factor d’incertesa per a aquest 2018. És el màxim exponent d’aquest món amb nous espais buits de lideratge global, que ara ocupen altres autocràcies. I amb buits d’alternatives polítiques, ocupats pel populisme. Trump no és el “geni estable” d’un món inestable, sinó el poder disruptiu que dinamita una arquitectura mundial, desigual i qüestionable. “És per això que molts dels tuits del president són tan alarmants. El problema no és que la seva política sigui de vegades qüestionable, sinó que ho siguin el seu enteniment i autocontrol”, piulava el president del Consell per a les Relacions Internacionals dels EUA, Richard Haass, després d’un quants missatges incendiaris de Trump.\nA pocs dies del seu primer aniversari a la Casa Blanca i del primer discurs de l’estat de la Unió, Donald Trump és avui un president irat i a la defensiva. Obligat a provar la legitimitat de la seva victòria i la seva capacitat per governar. Convertit en un nou Neró -com el descriu The New Yorker - que encén el món a cop de tuit.


Es busca país per allotjar ambaixada extraterrestre\nEls raelians presenten un projecte per construir una legació diplomàtica oficial per donar la benvinguda als alienígenes\nDiumenge, 16/04/2017 | Actualitzat el 27/04/2017 a les 02:13 CEST\nEl Moviment Raelià Internacional ha anunciant oficialment un calendari per implantar a la Terra una ambaixada per als extraterrestres, un projecte iniciat fa més de 40 anys per Rael –que en realitat es diu Claude Vorilhon– per donar la benvinguda a «una civilització alienígena avançada, creadora dels éssers humans i la resta d’éssers vius de la Terra», segons propugna aquesta secta ufològica.\nAquests éssers –«científics», puntualitza Pablo Andrés Marín, representant del Moviment Raelià a Espanya– provinents d’un altre planeta «han creat els terrícoles a imatge i semblança seva». Marín sosté que aquesta dada està escrita a la Bíblia, perquè el Déu dels cristians en realitat figura al llibre sagrat com a Elohim, que per als raelians s’ha de traduir literalment com «els qui van venir del cel».\nMarín sosté que aquests «creadors que van venir del cel» han mantingut el contacte amb la Terra a través dels seus profetes: Jesús, Mahoma, Buda, Moisès… i, per descomptat, Rael, que projecta aquesta ambaixada des que el 1973 «els extraterrestres li van transmetre que volen compartir la seva saviesa» amb les seves criatures, assegura Marín.\nMalgrat el temps transcorregut, el projecte, que els mateixos raelians han subdividit en quatre fases, encara es troba en la primera: l’elecció del lloc que acollirà la legació. Marín explica que l’indret escollit era Jerusalem, lloc sagrat de totes les religions (i on es troba la Cúpula de la Roca islàmica), el lloc ideal per establir el que ells consideren «el tercer temple de Jerusalem» recollit a la Bíblia. «Els jueus són descendents dels déus», explica Marín. Però l’Estat d’Israel s’hi ha negat, «tot i que se l’hi ha demanat fins a set vegades».\nA PUNT PER AL 2030\nAquesta primera fase es completarà «quan dos o més països» es mostrin receptius a acollir l’ambaixada, i això esperen que passi el 2019. El projecte total culminarà, segons les seves previsions, el 2030, que és quan esperen que estigui a punt «per rebre la civilització extraterrestre».\nEl moviment raelià a Espanya no és gaire nombrós –amb prou feines una desena de persones–, però sí que ho és en països com el Canadà o Suïssa. «En total, hi ha entre 80.000 i 90.000 raelians a tot el món», assegura Marín. Però, al contrari del que passa amb altres moviments religiosos, el proselitisme no és la seva prioritat. O, almenys, això és el que assegura Marín, més compromés a difondre que la Terra «té un 99,5% de possibilitats d’autodestruir-se, principalment per les armes nuclears», i aquesta autodestrucció tindrà lloc d’aquí «tres mesos». «Solament tenim tres mesos per salvar la Terra, perquè d’aquí tres mesos es vota a l’ONU la prohibició de les armes nuclears», assegura.


Acaba un estiu que ha tingut una bona calorada a l’agost però, en general, temperatures moderades i amb força pluja. El clima d’aquest setembre sembla portar-nos amb suavitat a la tardor, enmig de festes majors acabades de celebrar, com la del Farró i les dels barris de muntanya, i altres a punt de començar, com les festes de Sarrià o Galvany.\nEl Jardí comença una nova etapa. Una etapa amb molts reptes i també incerteses. Entre els reptes hi ha el propòsit d’oferir a tot el districte de Sarrià-Sant Gervasi un mitjà de comunicació àgil i seriós, que faci un ressò selectiu d’allò que succeeix. També és un repte posar en funcionament la nova cooperativa que a partir d’ara editarà la revista. Això ens situa dins del marc de l’economia social i a més ens permet obrir la revista a tothom: qualsevol persona en pot ser sòcia i aportar les seves visions i propostes. Esperem seguir comptant amb el suport de les empreses i serveis de Sant Gervasi, i que les de Sarrià s’hi vagin afegint, per fer viable el projecte.\nEstrenem maqueta i format de revista, amb la intenció de fer un producte de més qualitat. També canviem el sistema de distribució de la revista, que concentrem a una colla de punts del districte i, a la majoria de llocs, la posem en uns expositors per fer-la més visible. Al web podeu consultar tots els llocs on trobareu la revista. I també obrim la possibilitat de fer-vos subscriptors si voleu rebre la revista a casa per correu postal. Per últim us volem agrair el vostre suport per fer possible aquest nou projecte. Sense vosaltres, lectors, tot això no tindria sentit. Bona lectura!\npremsa local el jardi\nTorrent Viu, una alternativa per viure en comunitat davant la crisi de l’habitatge a Sarrià


AV LLUCMAÇANES: de maig 2012\nHISTÒRIA DE LLUCMAÇANES\nSEGONA ETAPA CAMÍ DE CAVALLS\nAquest proper diumenge dia 13 de Maig, si el temps ens ho permet, tenim previst fer una segona etapa del camí de cavalls. Sortirem de la Plaça sant Gaietà en bus a les 9:30 del matí i es té previst que la tornada sigui devers les 13:30h, també amb bus (cost del bus per persona 4,5€)\nPer apuntar-vos ho podeu fer o bé a través del telèfon 657 782 307 o enviant un correu electrònic a l'AVV sajunta@gmail.com\nLa ruta prevista és Es Grao-Favaritx. Us fem arribar una informació que us pot ser del vostre interès.\nAquest tram del Camí de Cavalls discorre íntegrament dins els límits del Parc Natural de s'Albufera des Grau, que és el nucli de reserva de biosfera. Sortirem des Grau que és on hi ha un dels principals elements naturals del parc: l'albufera. És una llacuna costanera connectada a la mar per un canal conegut com sa Gola, que és per on travessa el Camí de Cavalls.\nEn aquest punt es poden veure bons exemples de la vegetació d'aigües salabroses: tamarells i salicornars.\nSeguint la ruta passarem per la platja des grau, cala des tamarells, cala de sa Torreta, cala Morella, arenal de Morella i finalment arribarem al Far de Favaritx després de gaudir d'una excursió amb una bellesa extrema.\nDistància recorreguda: 17,8 quilòmetres\nAltitud mín: 0 metres, màx: 93 metres\nDesnivell acum. pujant: 2.395 metres, baixant: 124 metres\nGrau de dificultat: Normal\nTemps: 2 hores 13 minuts\nde gener 2018 (7)\nde març 2009 (4)\nde novembre 2007 (6)\nd’octubre 2007 (35)\nde gener 2007 (1)\nPregó de les festes\nGent de Llucmaçanes\ntruc i brisca\nBar San Gaieta\njueves en Llucmaçanes\nTorrada Sant Antoni\nviernes en Llucmaçanes\nReserva el local social\nEls seus orígens\nL'Eglésia de Sant Gaietà\nPassejant per Llucmaçanes\nAVV Dalt Sant Joan\nAVV s'Enclusa de Ferreries\nAVV Sant Climent\nAVV Molí d'es Pla\nFarmàcies de Maó\nActividades y celebraciones Actualidad Bar San Gaieta belen Comercios Comunicados El pueblo Encuestas ESCOLA D’ESTIU Escudo Estatutos excursiones y paseos Gaietanet Gent de Llucmaçanes Giganters Halloween hazte socio Himno jueves en Llucmaçanes Junta directiva Llucmaçaners Menorca Obras Pregó de les festes Reserva salón Sant Gaietà Servicios Torrada Sant Antoni truc i brisca Turismo viernes en Llucmaçanes


Torra reitera a Sánchez que vol dialogar però avisa que el Govern «no es rendirà» - Diari de Girona\nTorra reitera a Sánchez que vol dialogar però avisa que el Govern «no es rendirà»\n?«Nosaltres seguim. La democràcia no es rendeix mai, l'anhel de llibertat no es rendirà. No hem vingut aquí a rendir-nos», assegura el president de la Generalitat ?Recorda que el seu executiu és el que ha vingut a fer fora l'article 155\nAhir es van divulgar les primeres imatges de Junqueras a la presó d´Estremera. ara.cat\nEl president de la Generalitat, Quim Torra, va demanar ahir al nou Govern de Pedro Sánchez que «s'avingui a tractar de manera urgent la qüestió de Catalunya», ja que «fan falta solucions, prendre riscos, dialogar i negociar», si bé ha avisat que el seu executiu «no es rendirà» en l'objectiu independentista, a l'hora que es va comprometre a «reparar» els «danys» del 155.\nTorra compareix davant al ple del Parlament per donar compte de l'estructura i la composició del seu Govern, on ha llançat una apel·lació al «diàleg» amb el president espanyol i ha dit que per part seva «la predisposició al diàleg no fallarà mai».\nPerò de la mateixa manera que va afirmar que no pretén que «ningú es rendeixi per dialogar», també va voler que «quedi clar» que la Generalitat i l'independentisme «no es rendirà».\n«Nosaltres seguim. La democràcia no es rendeix mai, l'anhel de llibertat no es rendirà. No hem vingut aquí a rendir-nos, no és aquest el punt de partida per a la negociació», va afirmar.\nTorra va tenir un record per als sobiranistes presos i a l'estranger i va insistir que el seu «objectiu vital» és que tornin a casa, per això és necessari «assumir riscos, negociar i dialogar».\nAixí, va desitjar que Pedro Sánchez «s'avingui a tractar de forma urgent» el problema a Catalunya i, en al·lusió a les càrregues policials de l'1 d'octubre, va afegir: «No ens hem sortit mai d'un camí democràtic i pacífic, l'Estat no pot dir el mateix». En aquesta línia, també va ser molt crític amb el nomenament de Josep Borrell com a ministre d'Exteriors: «No és una mala notícia, és una pèssima notícia».\nPel que fa al full de ruta del nou Govern, va assegurar que farà «el camí de la restitució -de l'autogovern després del 155- a la constitució -d'una república catalana-».\nVa subratllar que «aquest no és el govern que legítimament governava el país i que va donar veu a la ciutadania l'1-O», però sí que és «el govern que ha vingut a fer fora de les institucions el 155 i a treballar pel mandat rebut per la ciutadania en les últimes eleccions i, naturalment, amb el resultat del referèndum d'autodeterminació de l'1-O, i així ho farem».\nEn aquest context, va recordar que el Govern crearà «un comissionat per al desplegament de l'autogovern, per avaluar l'impacte real de l'aplicació» del 155 i «reparar» els seus efectes a través d'un «pla de xoc».\nTorra va puntualitzar en tot cas que «la república que estem construint no preguntarà a ningú quina llengua parla o d'on ve», doncs pretén que tots els ciutadans de Catalunya se sentin «com a casa» en el seu projecte «republicà».\nEl president català va criticar l'anterior Govern de Mariano Rajoy, al qual ha acusat d'actuar amb «arbitrarietat i sense empara legal» en no publicar el primer decret de nomenament de consellers.\nGovern al complet\nA diferència d'aquell primer gabinet que mai va arribar a prendre possessió, l'actual Govern, ahir present per primera vegada al Parlament, sí que compleix amb la paritat, cosa que Torra ha posat en valor durant el seu discurs.\nTambé va explicar que vol impulsar una Assemblea de Càrrecs Electes, en el qual estiguin representats diputats i regidors catalans per teixir «aliances» entre administracions públiques.\nEn el seu mandat, es va comprometre igualment a recuperar lleis i mesures socials que van ser suspeses pel Tribunal Constitucional en l'anterior legislatura.\nTreure privilegis a expresidents\nPer altra banda, el Parlament, amb els vots de JxCat, ERC, Catalunya en Comú-Podem i CUP, va tombar ahir una proposició de llei del PP per modificar l'estatut dels expresidents de la Generalitat i que aquells que fossin condemnats penalment perdessin automàticament les seves «prerrogatives i privilegis».


Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada | ACN | Valls | Societat | El Punt Avui\nValls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada + Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada E-mail\nValls - 26 gener 2020 17.47 h\nDemostració de coure calçots a la plaça de l’Oli de Valls durant la Gran Festa de la Calçotada ACN.\nGuanyador del Concurs de Menjar Calçots, Adrià Wegrzyn, durant el certamen en la Gran Festa de la Calçotada ACN.\nValls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada Valls reviu el tipisme calçotaire amb la Gran Festa de la Calçotada E-mail\nLa 39a Gran Festa de la Calçotada de Valls reviu aquest diumenge el tipisme calçotaire amb les demostracions de coure calçots, les degustacions populars de les cebes i els concursos d’elaboració de salsa i de cultivadors.\nAra bé, el gran atractiu de l’esdeveniment és el Concurs de Menjar Calçots, que aixeca una gran expectació entre el públic i els mitjans de comunicació internacionals. La festa ha omplert els carrers de la capital de l’Alt Camp de visitants d’arreu i marca l’inici de la temporada que s’allarga fins a l’abril.\nEnguany, la Indicació Geogràfica Protegida (IGP) Calçot de Valls, que celebra el seu 25è aniversari, preveu produir fins a 18 milions de cebes aquesta temporada, una xifra que, si s’assolís, seria rècord, ja que la campanya anterior se’n van cultivar 16 milions.\nL’històric concursant Adrià Wegrzyn ha guanyat el Concurs de Menjar Calçots d’aquesta edició i s’ha emportat el seu tretzè certamen. L’Adrià s’ha cruspit 200 calçots amb un pes de 2,495 grams, però no ha aconseguit superar el seu rècord.\nFa dos anys, va menjar-se 5,800 grams. El barceloní hi participa des de l’any 2002 i ho fa habitualment acompanyat del seu pare. “No és el millor any però tampoc el pitjor. Estic content, fa il·lusió a casa, sobretot als nens”, ha valorat Wegrzyn, que diu també que rep molta pressió familiar.\nL’Adrià Wegrzyn ha destacat el “bon ambient” de la festa i ha explicat que acabarà de passar el dia en família a les places vallenques, on degustarà més calçots i carn. “Després marxarem cap a Barcelona, com es pugui, per arribar al primer lavabo disponible”, ha bromejat.\nPel que fa a la resta de concursants, en David Martín s’ha classificat en segona posició i s’ha menjat 183 calçots, que són 2,269 grams.\nLa Diana Andrade s’ha posicionat en tercer lloc i repeteix la posició de l’any passat quan va esdevenir la primera dona a fer pòdium. Enguany, se n’ha cruspit 123 i al tram final del concurs s’ha desmaiat a causa de la gran quantitat d’ingesta de calçots.\nEl Concurs de Menjar Calçots és un dels actes clàssics i més mediàtics de la Gran Festa de la Calçotada. Durant 45 minuts, una vintena de concursants acaparen totes les mirades dels centenars de persones que s’apleguen a la plaça del Patí. A banda, en Daniel Rovira i la Lídia Prado han estat els guanyadors del concurs de cultivadors i d’elaboració de salsa, respectivament.\nL’organització serveix uns 60.000 calçots\nSegons el coordinador de la Gran Festa de la Calçotada, Rafel Castells, durant la jornada s’han servit unes 60.000 cebes dolces. Les degustacions s’han fet a diversos espais habilitats del barri Antic, tot i que un dels punts neuràlgics ha estat la plaça de l’Oli, on s’han fet les demostracions de coure calçots.\nDe fet, els carrers de Valls s’han inundat de visitants vinguts d’arreu i també de turistes asiàtics. L’organització calcula que han visitat la ciutat entre 35.000 i 40.000 persones. “El gran atractiu de la festa és l’ambient, el tipisme i el fum dolcenc que fa la cuita de calçots”, ha afirmat Castells.\nL’IGP Calçots de Valls preveu una campanya de rècord\nL’entitat Indicació Geogràfica Protegida (IGP) Calçot de Valls preveu que aquesta temporada sigui de rècord amb una collita que podria enfilar-se fins als 18 milions. L’any passat, els productors en van assolir 16 milions i, aquest any, coincidint amb 25è aniversari, esperen superar la xifra.\n“Aquesta campanya pinta molt bé, el 80% dels calçots que s’etiquetaran són de llavor pròpia”, ha detallat Francesc Xavier Amill, president de la IGP. “Aconseguir els 18 milions seria una bona manera de celebrar els 25 anys”, ha afegit.\nAixí mateix, Amill ha subratllat que cada vegada tenen més demanda, tant pel que fa al mercat nacional com a l’estranger, gràcies, diu, als Casals Catalans. “N’enviem a tot arreu. La gent demana calçots amb etiqueta i, per això, tenim molta vida per endavant”, ha tancat el president.\nL’IGP està formada per una cinquantena de pagesos de quatre comarques: Alt Camp, Baix Camp, Tarragonès i Baix Penedès.


Les millors ofertes de Fruit&Dolç\nLes nostres millors ofertes Fruit&Dolç\nPack de cinema: crispetes salats i beguda fresqueta per 2'50 Euros\nHi ha una regla no escrita al cinema o al sofà de casa. Veure una pel-lícula sense crispetes és com menjar sin pa, es pot fer però no és el mateix. Les crispetes salades són un clàssic però produeixen set per això el millor acompanyant és un refresc ben fresquet. En Fruit&Dolç tenim un pack perfecte per al cinema: una bossa de crispetes de 150g i una llauna de refresc o ampolla d'aigua tot per 2'50€. La beguda inclosa pot ser: coca-cola, coca-cola zero, fanta de taronja, seven up o aigua. Pots completar el teu menú per 1€ més amb una mica de xocolata.


Fent les amèriques al segle XXI 2.0: d’octubre 2012\nAquest blog es per mostrar la meva experiència personal en aquesta aventura per les amèriques. La situació actual al vell continent i les perspectives de futur em van dur a fer el salt cap a l'altra banda de l'oceà però per molta aigua que hi hagi pel mig vull que qui vulgui pugui saber que faig per terres "mendocinas". Aquest blog és la finestra que s'obre a Catalunya per a mirar que està passant a Mendoza.\nL'experiència en Imatges\nOctubre'12 a Mendoza\nTots ho sabem, el temps passa lent quan esperes alguna cosa i passa ràpid quan gaudeixes d'allò que esperaves...Sembla que és un dels pocs invariants que existeixen en aquesta vida i un cop més ho ha demostrat.\nEl dia 3 d'Octubre arribava el papa a Mendoza després del viatge més llarg de la seva vida. Aquell dia vaig anar cap a l'aeroport amb la il·lusió i les ganes de tornar-lo a veure...avui haguès desitjat que el cotxe es quedés sense benzina en el mateix trajecte...Els comiats no m'agraden, sé que són part de la vida i suposo que tinc a l'esquena una llista de comiats que m'han fet crèixer davant d'aquesta situació que no agrada a ningú però mai m'agradaràn...\nAl lloc preferit del papa, el Cerro de la Gloria de Mendoza\nDesprés d'acomiadar-nos a l'aeroport he tornat cap a la feina i tot i estar moix i tristó he aguantat el tipus i he contingut les llàgrimes...suposo que al haver de tornar a treballar no em podia permetre arribar fet un flam a la feina...\nPerò...al arribar a casa...un s'acostuma molt ràpid a tenir els seus aprop i això ha estat el més dur...he arribat a casa i la finestra estava tancada, la llum apagada i res es movia. El papa havia tornat cap a casa, i era veritat...no he aguantat fins a l'habitació que ja ploriquejava. I allà m'ha caigut el món a terra i m'he enfonsat en un mar de llàgrimes...\nM'enorgulleixo d'aquesta sensació i de les llàgrimes vessades perque no són més que el reflex del que he sentit aquests dies. A un li agrada sentir-se a casa i a banda de que les persones som capaces de crear-nos una llar allà on vagis al final són els teus els que fan que et sentis com a casa.\n74è aniversari a Mendoza!\nGracias Papi por venir estos días ;) I gràcies mami per empenye'l a creuar la bassa amb aquest regal d'aniversari! El proper cop l'acompanyes ;)\nEns veiem d'aquí res a casa per menjar croquetes de la mama, canelons de la iaia,els crits dels cosins, fer elvermut amb els amics, jugar amb els gatets del Marc i gaudir de tot el que físicament tinc lluny a aquesta banda del món. Us prometo que aquest mes i mig passarà ràpid!\nJa miraré de posar algo més al blog perque veieu que no tinc temps d'avorrir-me...he d'anar a Xile, a algún lloc que encara he de decidir i un concert d'Extremoduro...per tant aquest meset i poc que queda per trepitjar Catalunya serà ben entretingut!\nPublicat per Xavi a 18:06 Cap comentari:\nEls caminerus envaeixen Mendoza i l'Aconcagua!\nDesprès de una setmana curta ( dilluns passat va ser festa) i bastant dura a la feina va arribar el dia 12 d'octubre... un dia especial per diversos motius i cap d'ells relacionat amb la festa que tenia lloc a Espanya...\nEn primer lloc, divendres passat vam complir 10 anyets d'un dia clau a la vida de molts dels que formen part del meu grup d'amics i familia del Vallès. La Bárbara feia 10 anys!! Per Molts Anys Bonica!!! 10 anys que recordaré amb una foto de llavors ;) T'estimo bonica ( Marc, no t'empipis eh??)\nLa millor històra de més de 10 anys ;)\nD'altra banda, el divendres semblava ser el començament del meu primer cap de setmana amb caire laboral...doncs quines ganes que fos just aquest... Aquest cap de setmana?? Just quan venen tots els catalans residents a Xile??? Noooooooooooooooo!!!!\nPer sort, Argentina és com és...i les dates d'entrega es poden bellugar una mica a criteri de les empreses, ( No tot poden ser crítiques a la societat argentina, jejeje). Així que vam "safar" (vé a ser una especie de salvar-se pels pèls) i no vaig haver de treballar el cap de setmana!! Això em va permetre acollir els meus amics com dèu mana...\nDivendres a les 6 i pico de la tarda vaig arribar a la terminal de Mendoza pensant que tenia abandonat a l'Uri...sort que el transport col·lectiu també fa com les empreses i en comptes de seguir els horaris al peu de la lletra tenen certa flexibilitat... Mentre buscava com un boig per dins i per fora de la terminal vaig sentir la paraula màgica des de la llunyania... Animaaaaal!!! Llavors va aparèixer del mig d'un grup d'escolars xilens el petitó!! L'Uri ja era a Mendoza!! I després de quasi 5 mesos tornàvem a trobar-nos! Que guay!!!\nAmb l'Uri i ...el Messi de fons!\nDesprés d'això, cap a casa a buscar el papa, deixar la bossa de l'Uri i cap al centre a mostrar una miqueta el què és la meva ciutat actual! No ens podiem entretenir gaire...a les 9 del vespre hi havia una cita important....El Messi jugava a Mendoza! Si, si, com no...el vam anar a veure ( no en directe) acompanyats amb unes quantes Andes i un Malbec....una mica de festa després de la victoria contra Uruguay i a descansar per rebre la resta de la expedició!\nDissabte cap a les 3 de la tarda tornàvem a la terminal per a un nou retrobament! Si! Després de 7 i 5 mesos respectivament (cadascú porta la compta de quan fa que no ens veiem ;) ) tornàvem a fondre'ns en abraçades a l'altra banda del món!\nAmb la Txurri!!!\nLa famila de los leones blancos al 80%\nÉs curiós com estàn tant lluny de casa fisicament un pot sentir-se com si fós a una terrassa de la concòrdia, al bar de sempre de Mollet o a la plaça de camins. I després de fer una volteta pel centre de Mendoza per a que els nouvinguts coneguèssin la plaça Indepenència cap a casa a encendre el foc del primer asado dels meus convidats a Mendoza!\nAsadito ben parit per gentilesa de l'Osete Gibernau com a col·laborador, fernet contra la voluntat dels amants del pisco (sembla que tot i no agradar a ningú l'ampolla va acabar buida....) i una mica de festa aprop de casa per al dia següent llevar-nos d'hora i intentar arribar a l'Aconcagua....\nEl Xef i el pinche de l'Asado\nDesprés de dormir entorn de 4 hores (recordem que dormir més de 4 hores és vici) vam anar a buscar cotxes per poder fer l'excursió planificada. Dit i fet! Després d'un procés de dutxa + cafè en cadena per a tots vam empendre camí cap al cim d'Amèrica.\nRuta Nacional 7 de camí a Xile\nAl cap d'un parell d'hores de carretera en les que vam anar fent boca amb el paisatge que ens acompanyava vam arribar a l'entrada del Parque Provincial del Aconcagua! Allà vam fer el tour bàsic fins a la Laguna de Horcones des d'on hi ha una vista espectacular de l'Aconcagua.\nL'Aconcagua i la troupe\nAmb el papa andinista i l'Aconcagua de fons\nAssolit l'objectiu principal quedava un segon punt, no gens important....dinar. Eren prop de les quatre i l'únic que havíem tastat era un paquet de cacauets...Vaja que la gana apretava! Doncs dit i fet, entre llenties a la cassola i lomitos d'alta muntanya vam omplir el pap per enfilar el camí de tornada.\nParada obligatoria a l'embassament de Potrerillos per gaudir de l'entorn i capa casa a encendre el foc! L'Uri i el Bellso s'iniciaven en l'art de l'asado argentí! Uns choris, unes quantes verdures i unes ampolles de malbec per a posar fi a un cap de setmana que feia molt que esperava. A partir d'ara aquestes trobades passaràn a ser part del planning del mes i entre Santiago i Mendoza crearem una mena de T-10 per a facilitar-les. La propera entrada potser que sigui des de Xile, qui ho sap? Ja veurem....\nPublicat per Xavi a 19:41 Cap comentari:\nLa primera visita, el primer comiat i una mica de turisme...\nDoncs si, des de dimecres ja tinc per aquí al Papi, si si, el meu papi! A punt de celebrar els seus 74 anys s'ha plantat a Mendoza afrontant el trajecte Barcelona-Bs As-Mendoza ell solet!! Des de llavors els dies han estat complets complets! De bon matí café i cap a la feina esperant que es fessin les 7 de la tarda per tornar a casa i aprofitar al màxim aquest mes que el tindré per aquí!\nEvidentment, ha començat a veure com és la meva vida aquí...ja ha pogut tastar un Bife de Lomo a la parrilla, tastar un bon malbec i conèixer els meus amics d'aquesta banda del món ( els que estàn a l'altra banda dels Andes ja els coneix però aquest cap de setmana els tornarà a veure, yuuujuuu!!!)\nEl cap de setmana ha estat intens des del moment en que vam sortir per la porta divendres a la tarda... primer una mica de turisme de ciutat ( s'ha de descobrir el centre de Mendoza que té coses maques ;) ) i a la nit festa de comiat de la Chloé...\nAcomiadant a la Chloé!\nLa Chloé és una amiga francesa amb la que vàrem coincidir a Mendoza durant la nostra pirmera experiència en aquestes terres, des de llavors la nostra amistat ha perdurat i s'ha anat engrandint i ara ha de seguir essent així. Els comiats, de la mateixa manera que la mobilitat internacional que estem visquent últimament, porten lligats una serie de situacions, unes bones i les altres no tant.\nAquest cap de setmana a Mendoza tocava viure una d'aquells esdeveniments que un mai vol que arribi...hem intentat i crec que ho hem aconseguit que els últims dies d'aquesta etapa fòssin intensos i feliços. Una festa a "lo grande", un últim asadito amb bon vi i finalment les llàgrimes inevitables de contenir quan veus que algú que t'importa marxa lluny...Diuen que la vida és així però a vegades la duresa dels moments et deixa un regust amarg que no agrada gens... Tot sigui per a seguir creixent com a persona i poder retrobarnos en un futur incert, en un lloc indefinit ara per ara i esperem que envoltats de tots els que formem part de la petita familia internacional de Mendoza. Chloé eres una pieza importante de este puzzle, te extrañaré! Je t'aime ma petit "boluda"!!\nA+ Chloé!! Vous êtes toujours avec nous\nI passat el mal tràngol i anar aviat a dormir per intentar no pensar gaire...Dilluns, festiu gracies als espanyols que en el seu dia van arribar a Amèrica! ( Avui és el festiu corresponent al dia de la raça que ve a ser com el dia de la hispanitat d'Espanya...cadascú celebra el que vol..). I aprofitant que l'Ale i l'Ángela marxaven cap al sud desde Mendoza hem fet el primer tros de viatge amb ells... A descobrir el sud de la provincia...Tupungato, el Manzano Histórico i Tunuyán...\nEl dia ens ha acompanyat a estones...amb les muntanyes enovulades quan erem per Tupungato hem decidit atençar-nos al centre i intentar comprar l'esencial per a fer una asadito a la muntanya: Carn, llenya i vi...carretera i manta!\nHem anat a parar a una especie de "merendero a lo argentino" a les priximitats del Manzano Histórico...un lloc realment maco a la riba d'un rierol envoltat per una ambient que semblava tenir totes les estacions concentrades en una sola imatge...arbres amb tons marronosós i ataronjats, un rieriol verd amb l'aigua del desglaç típic de la primavera al costat del paisatge àrid i sec propi de la regió, tot coronat per la neu a les vessants de les muntanyes... Després de fer una mica de dominguero-argentinos passeig tot reseguint el curs del riu i a fer la visita pàtria del dia.\nEl petit rierol...\n...i una miqueta més ple\nEl Manzano Histórico...no és d'on esva despendre la fruita prohibida, no. És on el General José de San Martín, després de creuar els Andes amb el seu exeèrcit i alliberar Amèrica dels Colonitzadors espanyols va fer la migdiada...Olé tu!!!! Doncs si, la pomera històrica, bé...no ben bé...hem visitat el besnèt del que va ser Manzano Històrico... i d'allà cap a Tunuyán a buscar un bus que ens tornes al meu pare i a mi cap a Mendoza per arribar demà a treballar.\nPel camí, els retrovisors deixaven veure, amb el permís dels núvols, la Cordillera dels Andes, tota nevada...la típica ruta recta i infinita que caracteritza Argentina ha acabat convencent-me a parar i fer una mica l'indi per fer quatre fotos..\nVistes del Volcà Tupungato\nLa Cordillera amb dramatisme\nDe nou, com cada cop que he sortit a visitar algo d'aquest pais, torno a casa satisfet amb el que he vist, descobrint llocs que merexen ser coneguts i imatges per al record. Espero que el papa tingui la mateixa sensació que jo perque m'he proposat que conegui una miqueta, el que estigui al nostre abast, del meu pais d'acollida.\nPublicat per Xavi a 20:41 Cap comentari:\nLa primera visita, el primer comiat i una mica de ...\nRebre actualitzacions per mail\nS'han de perseguir els somnis amb un somriure encara que suposin esforços incomprensibles