Estudi sobre els recursos naturals de Bolívia: INTRODUCCIÓ A LA GEOGRAFIA HUMANA DE BOLÍVIA\nBreu història de Bolívia\n- Els últims descobriments arqueològics indican que la colonització de les muntanyes andines remunta a uns 21.000 anys.\nFont de la imatge http://www.google.es/imgres?imgurl=http://www.mapasargenguide.com.ar/\n- La historia de Bolívia s’inicia en una època multicultural on s’hi van desenvolupar a la zona altiplànica diverses ètnies com; la Viscachanense, la Ayampitinense, la Chiripa, la Wancarani, els Urus i particularment la Tiwanacota, aquesta última va ser el primer Imperi Andí, els quals van crear la ciutat de Tiwanacu.\nRunas de Tiwanacu\nFont de la imatge: http://www.mashipura.com/site/modules/viaggi/item.php?itemid=207&keywords=per%F9\n- L’arriba dels espanyols data en 1532, va ser duta a terme pel conegut conqueridor F. Pizarro que va encetar una revolta on es van veure afectades i transformades totes les estructures que sustentaven les antigues civilitzacions.\nFont de la imatge: http://www.biografiasyvidas.com\n- La vinguda dels nous visitants va provocar grans canvis en el territori, alterant el terreny amb els inicis de les explotacions i les noves ordenacions de les demarcacions.\n- Bolívia com a tal, va ser constituïda el 6 d’agost de l’any 1825 i nombrada com a República, lliure, independent i sobirana.\nFont de la imatge: http://radiolanegra.blogspot.com/\n- Fins la dècada del 1940 i principis\ndels ’50, la Colònia va ser escenari de totes aquestes activitats de producció i explotació. A partir d’aquesta etapa, Bolívia començà a experimentar un reemplaçament en l’esquelet productiu del país. Llurs terreny emprèn una redefinició i reorganització en un marc on emergeix la vida democràtica. Cal destacar que Bolívia fou de les primeres repúbliques llatines en revelar-se.\nDepartaments i any de creació:\nDepartament de Chuquisaca: Creat el 23 de gener de 1826, durant el govern de Mariscal Antonio José de Sucre\nDepartament de la Paz: Creat el 23 de gener de 1826, durant el govern de Mariscal Antonio José de Sucre\nDepartament de Cochabamba: Creat el 23 de gener de 1826, durant el govern de Mariscal Antonio José de Sucre\nDepartament de Oruro: Creat el 5 de setembre de 1826, durant el govern de Mariscal Antonio José de Sucre\nEl Departament de Potosí: Creat el 23 de gener de 1826, durant el govern de Mariscal Antonio José de Sucre\nDepartament de Tarija: Creat el 24 de setembre de 1831, durant el govern de Mariscal Andrés de Santa Cruz\nEl departament de Santa Cruz: Creat el 23 de gener de 1826, durant el govern de Mariscal Antonio José de Sucre\nEl departament del Beni: Creat el 18 de novembre de 1842, durant el govern del General José Ballivián\nEl departament de Pando: Creat el 24 de setembre de 1938, durant el govern del Teniente Coronel Germán Busch\nFont de la imatge: http://boliviacultura.com/bolivia_es.htm\nInfluència antròpica cap al medi físic\nLa influència antròpica a Bolívia data des de les civilitzacions més primàries. Podríem dir que l’home habita en aquestes terres des de l’any 20.000 A.C. Com sabem les antigues tribus indígenes no van tenir cap mena de dificultat a l’hora de establir-se en emplaçaments dificultosos. Per hostilitzar moltes de les contrarietats del medi físic els homes s’instal·laven agrupats en aldees.\nPer poder estudiar i entendre moltes de les característiques i aspectes que envolten el relleu bolivià cal tenir en compte la influència antròpica que ve donava des de temps enrere i que ja inicià una transformació en l’època del quaternari.\nFont de la imatge: http://www.hoybolivia.com/Seccion.php?IdSeccion=35&_pagi_pg=2\nL’arribada dels colonitzadors va emprendre grans canvis en el relleu. Aquests nouvinguts varen instal·lar extensos cultius, que van modificar bona part del rellevament andí, provocant transformacions en la dinàmica natural, modificant els sòls a causa de la creació de nous conreus. Aquest aprofitament inicià la modificació i pèrdua de moltes espècies vegetals i l’alteració dels glaciars.\nL’arribada dels europeus a la zona va ser molt emfatitzada, l’aixecament de mines va provocar importants canvis ecològics. El creixement urbà, les instal·lacions de camins i altres comunicacions van encetar grans impactes en la zona.\nMapa de Perú y Bolivia. Charles Desinh, 1856\nFont de la imatge:http://cronicascartograficas.files.wordpress.com/2008/10/mapa-de-bolivia-charles-desinh-1856.gif\nA conseqüència de la colonització, l’aprofitament vertical del medi físic andí va desaparèixer, els colonitzadors obligaven als hostils a reduir-se en petites extensions territorials. Els conquistadors obligaren als indígenes a aprofitar més intensivament les terres i el medi físic, aquest factor va significar un empitjorament acusat en el relleu, provocant fortes erosions. Les noves instal·lacions per poder abastir a grans poblacions van ser causants d’aquesta continua erosió.\nPorco, una de les minas més antigues de plata, Bolívia\nPoc a poc els cultius es varen ampliar per emprar-se en la comercialització, factor que va desencadenar greus modificacions.\nLa cultura indígena utilitzava unes tècniques d’equilibri amb el medi ambient a l’hora d’extreure els recursos naturals i obtenir de la natura un benefici propi, aquesta harmonia va ser interrompuda pels colonitzadors.\nAl llarg dels anys, tal com s’han vist en diferents investigacions, o com és el cas d’un dels estudis sobre l’influència antròpica cap a la vegetació “Dinámica sucesional de la vegetación en un sistema agrícola con descanso largo en el Altiplano central boliviano”, a causa de les diferents tècniques empleades pel cultius, moltes espècies tan animals com vegetals s’han vist obligades a una adaptació total al medi, configurant noves comunitats vegetatives i faunístiques.\nPodríem concloure doncs que la major part d’ impactes en el medi s’inicia en l’època de la colonització, i que any rere any les amenaces han anat augmentant, sent les de més pes totes aquelles relacionades amb els cultius i les extraccions mineres.\nCultius de la Paz\nFont de la imatge: http://www.skyscraperlife.com/fotografia/22877-paisajes-bolivia-vs-peru.html\nAquestes problemàtiques són semblants a altres qüestions que envaeixen els països veïns, però encara així podem destacar problemàtiques amb una certa singularitat en el territori bolivià com són; l’erosió dels sòls, la pèrdua de biodiversitat, el sobrepastoreig o d’altres conseqüència pel medi que pot ocasionar la mineria.\nTerrasses de cultius, Pulacayo, Bolivia\nFont de la imatge: http://www.viajeros.com/fotos/pulacayo-ex-pueblo-minero-con-una-tremenda-historia-bolivia/1118778\nRessenyes polítiques de Bolívia\nEl “Alto Perú”, que correspon a l’actual territori de Bolívia, va ser conquerit l’any 1538 per l’espanyol Pizarro. Amb la colonització per part dels espanyols, es van fundar diverses ciutats: Sucre, Potosí, La Paz i Cochabamba.\nBolívia és una de les primeres colònies en revelar-se. L’any 1825 aconsegueixen la independència i l’11 d’agost el país pren el nom de Bolívia. L’any 1826, Simón Bolívar, qui havia estat al capdavant de la revolta, redacta la primera constitució\nDes de principis de la seva independència, Bolívia va tenir períodes d’inestabilitat política.\n• 1952. Víctor Paz Estenssoro, un dels fundadors del Movimiento nacionalista revolucionario ( MNR), va arribar al poder. Sota el seu mandat, el govern va entrar en una era de reformes econòmiques i socials, on la principal característica, va ser la nacionalització de les companyies mineres i la redistribució de les terres. La revolució del 52 no va arribar a una estratègia sòlida. Els recursos naturals no van generar ingressos per el país i el pobles, però si que la oligarquia hi va treure profit.\n• 1964. Entra al poder el general René Barrientos Ortuño després d’una insurrecció per part dels miners i seguit d’un cop d’estat. Es va instaurar una política econòmica conservadora i es van reprimir els moviments de guerrilla antigubernamentals concentrats bàsicament en les zones mineres muntanyoses.\n• 1967: Barrientos es veu forçat a deixar el seu càrrec. Entra al poder el vicepresident Siles Salinas, qui al poc temps va ser derrocat per el general Ovando, soci de Barrientos en el cop d’estat del 1964. L’any 1969, nacionalitza la Gulf Oil Company de Bolívia. Un altre general, Juan José Torres, Cap de l’Estado Mayor, destitueix a Ovando. Per la seva banda, Torres va participar a la campanya bèl•lica que va acabar amb la vida del “Che”, va recolzar als militars i va ampliar “l’apertura democràtica”.\n• 1971: El coronel Hugo Banzer Súarez, cap del Colegio Militar, va entrar al poder amb el recolzament de l’exèrcit. intenta dur a terme un cop d’estat, però aquest cop els militars són lleials al govern. Va haver d’exiliar- se. Per altra banda, es va instaurar “la asambleadel pueblo” el juny del mateix any, on li van ser assignades les funcions de l’antic parlament. Posteriorment, l’agost d’aquell any, cau Torres del poder, de forma que Bánzer va ser portat a la presidència. El seu govern va adoptar una línia favorable al sector privat i va prohibir les activitats dels partits d’esquerres. Banzer va promoure una democratització gradual.\n• 1978: Entra al poder el General Juan Pereda Asbún.\nEntre el període de 1978 i 1985, va haver-hi un seguit de governants provisoris, degut a la inestabilitat política i econòmica del país, entre els quals figuren Padilla, Guevara, Natusch, Gueiler, García-Meza, Torrelio i Vildoso.\n• 1982: Hernán Siles Zuazo va entrar a la presidència gràcies al poder militar. Va constituir un govern d’unió popular, però la seva acció va ser paralitzada per l’agitació social d’aquell moment.\n• 1985: Víctor Paz Estenssoro torna al poder. Es va trobar amb una situació econòmica desastrosa. Tot i així, va aconseguir aixecar l’economia del país i reduir la inflació introduint mesures d’austeritat i recorrent a inversors estrangers.\n• 1989, Jaime Paz Zamora va entrar al poder de Bolívia.\n• 1993, Gonzalo Sánchez de Lozada, empresari miner, va entrar al poder.\nLa pau no va durar molt temps, l’any 2002, sota el poder de Jorge Quiroga, una nova onada de crisis i per tan de mandataris, va desencadenar-se al país i va donar pas als governs de Gonzalo Sánchez de Lozada, Carlos Mesa, Eduardo Rodríguez i per últim Evo Morales.\nSituació política, econòmica i social\nDesprés de l’elecció d’Evo Morales, el país travessa una etapa de “revolució democràtica i cultural” per a satisfer les demandes de la seva població majoritàriament indígena. La redacció d’una nova Constitució, ha estat la pedra angular d’aquesta transformació. Bolívia està profundament dividida tant ideològica com geogràficament. Des de 2006, a Bolívia s’ha experimentat un fort impuls autonòmic basat en les demandes dels departaments de l’est. El desembre de 2009, es van celebrar eleccions generals i referèndums autonòmics que van donar una sobrada victòria al president Evo Morales. L’abril de 2010, es van celebrar eleccions locals. El control dels recursos naturals i la redistribució de la terra són temes bastant controvertits. El govern bolivià, està portant a terme una política de “coca sí, cocaïna no”, que implica la lluita contra la droga, però permet la producció de coca en determinades condicions. La política econòmica del Govern afavoreix un paper més fort de l’Esta, inclosa la nacionalització d’empreses estrangeres d’extracció de recursos naturals i de telecomunicacions.\nEl Govern bolivià ha donat passos important en l’àmbit del drets econòmics, socials i culturals. Tot i així, segueixen les dificultats relacionades amb les llibertats civils i amb les garanties processals. Una qüestió preocupant, és la presència dels treballs forçats. La nova Constitució reconeix els drets de la població indígena però es segueixen denunciant casos de racisme i discriminació.\nL’economia de Bolívia està funcionant bé. En aquests últims anys, el país ha experimentat un auge d eles exportacions liderat pels sectors dels hidrocarburs i l’explotació minera, que va proporcionar una millora del creixement i una consolidació de la posició exterior i fiscal, però va accelerar la inflació. Tot i les tendències predominantment positives, els índexs d’inversió privada segueixen estant entre els més baixos de la regió. El creixement real del PIB ha crescut fins el 6,15% i es calcula que a finals de 2009 es situarà entre el 3 i el 5%. La crisi econòmica mundial està afectant a Bolívia sobretot pel descens dels preus de matèries primes i de la remesa, però tot i així el creixement econòmic segueix sent positiu.\nDes d’una perspectiva social, l’exclusió històrica de la població indígena ha donat pas a una situació de pobresa crònica i de gran desigualtat. Encara que es pugui observar un cert progrés en relació a l’assoliment dels Objetivos de Desarrollo del Mileno, segueix sent encara molt insuficient. Diversos indicadors socials mostren els forts prejudicis negatius contra les dones i les poblacions indígenes. La pobresa i desigualtat a Bolívia mereixen una atenció permanent per part de la comunitat de donants.\nBolívia és un país de gran diversitat geogràfica i ecològica i una de les regions més riques pel seu clima, sòl,ecosistemes, vegetació i fauna. La nova Constitució, posa gran èmfasis en la protecció del medi ambient. Per a Bolívia, el canvi climàtic tindrà impactes significatius en la salut, el subministre d’aigua i la seguretat alimentària. Bolívia té un potencial energètic important, tant de fonts renovables com no renovables,en especial el Gas Natural ( Bolívia té les segones reserves més importants de gas natural de Sudamèrica), liti, energia hidroelèctrica, solar i eòlica.\nfuente: blog solidaridad Bolivia\nEl següent enllaç permet fer-nos una idea prou concreta sobre la situació tan política, social i econòmica del país. A través del testimoni de diferents bolivians podrem entendre més com viu aquest país en l'actualitat.\nBolívia, tradició versus progrés\nBolívia, com ja hem dit a la part física, és un país localitzat en ple cor de Sud Amèrica. La seva part oriental conté una extensa porció de la Serralada dels Andes, a on s’hi situa el chaco bolivià. La part sud-oriental limita amb el Brasil i presenta característiques tropicals. La part central, correspon a les valls mesotèrmiques del país. Aquesta interessant disposició geogràfica i la important població d’amerindis originaris van adquirir i barrejar elements culturals espanyols a les seves tradicions ancestrals. La població castellanoparlant segueix, usualment, els costums occidentals, tot i que es nota molt la forta influència dels costums mestissos i natius en esdeveniments tant naturals com la col·locació de “la pedra fonamental” d’una construcció o a les múltiples celebracions religioso-paganes que abunden al llarg de tot el país.\nLa vestimenta varia d’acord a la zona geogràfica del país. En alguns llocs s’utilitza la roba lleugera i en altres la d’abric, segons la temperatura de la zona. A la zona de l’Altiplà és normal veure multicolors, vestits principalment confeccionats amb llanes de llama, alpaca, vicunya o ovella, que han estat tenyits utilitzant colorants naturals coneguts com anilina. Aquestes vestimentes capturen ràpidament l’atenció dels visitants que acaben adquirint peces de roba completes. El vestuari porta inclòs, generalment, teixits amb patrons geomètrics, ocasionalment zoomorfs i antropomorfes, i barres conegudes com Aguayos o – en quechua – lliqllas. És comuna la presència d’aquests elements en comunitats dels aymaras, quechuas, urus i chipayas, huarani, tupihuarani, amb variacions en tons o colors depenent de la comunitat.\nAguayos, vestuari típic de la zona de l'Altiplà\nA les ciutats, els descendents indígenes que van migrar han adquirit també vestimentes característiques d’origen colonial, i que amb el temps han donat origen a la paraula cholo i chola. Les dones són les millors representants d’aquesta herència, ja que es pot diferenciar clarament el vestuari de dones potosines, orurenyes, pacenyes, cochabambines, chuquisaquenyes i tarijenyas. Inclòs a La Paz, les comunitats afrobolivianes han sabut mantenir tradicions, música i vestimentes característiques i molt diferenciables de la resta sense això significar una pèrdua de vistositat, galanor i bellesa.\nCholo o chola, vestit típic de les ciutats\nLes zones orientals presenten característiques similars en quant a vestimenta. També són les dones les que mostren més ricament tota la vistositat del vestuari típic d’aquesta regió. Els vestits són d’una sola peça, llargs i màniga curta amb vores rematades d’encaix o llaços de colors. Els tipoy, com així es denominen aquests vestits, estan confeccionats amb fils suaus i pintats amb motius alegres i dissenys de flors. Generalment les dones no porten barret però prefereixen els arranjaments en els quals una flor està subjectada als cabells, a vegades trenats en una peça i a vegades en dues. Els homes utilitzen barrets d’ala ample confeccionats de vímet o cuir, molt adequat pel treball del camp on la temperatura és agradable, tot i que moltes vegades massa elevada.\nTipoy, vestit típic de les zones orientals\nLa música popular folcklòrica boliviana ha sofert molt poques transformacions degut a l’aïllament geogràfic del país. Encara avui en dia s’utilitzen instruments prehispànics, com les variants del Siku o de la quena. Algunes de les músiques típiques de les regions orientals amazòniques i chaquenyes i andino-bolivianes són el carnavalito, el taquirari, la chovena, kauyo, huayño. Etc. Numeroses i molt variades són les danses típiques, ja sigui en les àrees oriental tropical com en les àrees andines.\nTot i que les tradicions musicals dels Andes han evolucionat a partir d’una sèrie d’influències preincaiques, inques, espanyoles, amazòniques i inclús africanes, cada regió de Bolívia ha desenvolupat tradicions musicals característiques, així com danses i instruments. El so de la música andina, des del fred de l’Altiplà, és adequadament persistent i planyívol, mentre que el de la més càlida Tarija, amb el seu complement d’estranys instruments musicals, ofereix uns tons més vibrants i acolorits. Tot i que la música original andina va ser exclusivament instrumental, les tendències cap a la popularització de magnífiques melodies han inspirat l’afegit d’inques apropiadament tràgiques, agredolces o taciturnes.\nA l’extrem oriental de les terres baixes del nord de Bolívia, la influència jesuïta sobre el talent musical chiquitano, moxos i guaraní ha deixat un llegat singular que encara avui es posa de manifest i que es manté particularment fort en les tradicions musicals de la veïna Paraguay. A més de les aventures econòmiques, els jesuïtes van estimular l’educació i la difusió de la cultura de l’època entre les tribus. Artistes i músics extremadament capaços, els indis van crear instruments musicals d’artesania (els famosos violins i arpes que es fabriquen actualment a el Chaco), i van aprendre i a interpretar la música barroca italiana, inclosa la mateix òpera. Van oferir concerts fins i tot als llocs més remots, amb actuacions de dansa i teatre, que podrien haver competit a escala europea. A Bolívia, els espectacles de música popular se’ls anomena peñas i funcionen a la majoria de les grans ciutats, tant per als vilatans com pels turistes.\nTot i que el so marcial de petites bandes d’instruments de metall pobrament assajats sembla formar part integral de la majoria de festes sud-americanes, les tradicions musicals andines utilitzen una varietat d’instruments que es remuntes als temps pre-colonials. Només té arrels europees el popular charango, similar a l’ukelele (basat a la vihuela i bandúrria, d’origen espanyol, formes antigues de la guitarra i la mandolina). A principis del s. XVII els natius andins ja havien barrejat i adaptat els dissenys espanyols en un que reproduïa millor la seva escala pentatònica, un instrument de deu cordes de panxa de llama (disposades en cinc parells) i una caixa de ressonància de quirquincho (closca d’armadillo). Els charangos moderns no són gaire diferents d’aquells altres models antics, tot i que el material que s’utilitza actualment per fabricar les caixes de ressonància és la fusta, degut a l’escassetat i fragilitat dels quirquinchos, com als esforços per millorar la qualitat del so.\nUn altre instrument de cora, el violí chapaco, va tenir el seu origen a Tarija i és una variació del violí europeu. És l’instrument preferit entre Setmana Santa i la festa de Sant Roc, que es celebra a principis de setembre.\nInstrument: Violí chapaco\nAbans de l’arribada del charango, la melodia estava exclusivament a càrrec dels instruments de fusta i vent. Els més reconeguts de tots ells són la quena i la zampoña (flauta combinada), que apareixen a la majoria de les actuacions musicals tradicionals. Les quenes són senzilles flautes de jonc que es toquen bufant per un orifici en un extrem. Les zampoñas més complexes es toquen forçant l’aire a través dels extrems oberts de joncs lligats per ordre de tamany, molt sovint en fileres dobles. Tant les quenas com les zampoñas apareixen en una àmplia varietat de tamanys i gammes tonals. Tot i que la quena estava destinada, originalment, a interpretacions soliestes de peces musicals conegudes com yaravíes, les dues flautes es toquen ara com a part d’un conjunt musical. El bajón, una enorme flauta combinada, amb boquetes separades a cada jonc, acompanya les festivitats de les comunitats de moxos, a les terres baixes de Beni. Mentres es toca, s’ha d’apoiar al terra o ser transportat per dues persones.\nAltres instruments destacats de vent són el tarka i el sikuri, instruments importants de les tarqueadas i sicureadas de l’Altiplà rural, així com el pinquillo, una flauta de carnaval de la que s’obtenen diversos tons aguts. Els instruments de vent fets de fusta i propis de la zona de Tarija són l’erke, la caña i la camacheña. L’erke, conegut també com a phututu, està fet d’una banya de vaca i es toca exclusivament entre Any nou i Carnaval. Des de la festa de Sant Roc (principis de setembre) fins a final d’any, s’utilitza la camacheña, un tipus de flauta. La caña, un pal de canya de tres metres de longitud amb una banya de vaca en un extrem, és similiar a un corn alpí en quan a aspecte i to.\nLa percussió també figura a la majoria de festes i altres actuacions musicals folcklòriques, com a tonalitat de fons per la música típicament armoniosa de les melodies dels instruments de vent fets de fusta. A les zones altes, el tambor més popular és el granhuankara.\nPublicat per recursosnaturalsbolivia a 16:17


Programes per crear ocupació a Sant Genís dels Agudells i la Teixonera | Pla dels barris de Barcelona | Ajuntament de Barcelona\nInici | Notícies | Programes per crear ocupació a Sant Genís dels Agudells i la Teixonera\nProgrames per crear ocupació a Sant Genís dels Agudells i la Teixonera\n12/12/2017 - 03:12h\nNeix un projecte d'activació econòmica amb cursos gratuïts per obtenir diversos certificats de professionalitat\nNeix un projecte d’activació econòmica amb cursos gratuïts per obtenir diversos certificats de professionalitat\nLa feina és un dels temes que preocupa a tothom. I la falta d’ocupació laboral o la precarietat laboral pot arribar a ser un problema greu per a dones i homes amb més de 45 anys, qui, normalment, alhora, tenen altres persones –els més petits, els més grans- a càrrec seu.\nAls barris de Sant Genís dels Agudells i la Teixonera aquest tema preocupa, i amb raó. Del percentatge d’aturats, a Sant Genís dels Agudells, el 38% són majors de 45 anys, de llarga durada i amb un nivell de formació baix. A la Teixonera aquest percentatge arriba al 39%. Aquesta dura realitat deixa els afectats i el seu entorn en una situació de vulnerabilitat. Per això, pel Pla de Barris és una prioritat treballar en projectes per afavorir la inserció laboral dels veïns i veïnes d’aquests barris.\nAixí neix el projecte Creant Ocupació que, realitzat en col·laboració amb la Fundació Ared, té com a finalitat afavorir la integració sociolaboral de les veïnes i els veïns de Sant Genís dels Agudells o la Teixonera que es troben en situació de desocupació o bé en precarietat laboral, per diferents circumstàncies vitals i factors.\nEl projecte vol facilitar l’accés a l’ocupació, i per arribar a aquest objectiu es posa en marxa diferents actuacions, com informació, orientació, assessorament i accions formatives a veïns i veïnes dels barris esmentats. Les persones que tenen prioritat en aquest projecte són, precisament, majors de 45 anys aturats i aturades o en precarietat laboral i amb baixa qualificació, però els cursos són gratuïts i oberts a tothom.\nLa primera acció formativa és per aconseguir el Certificat de professionalitat d’operacions bàsiques de servei d’àpats (càtering). La formació consisteix en realitzar el muntatge de gèneres, elaboracions culinàries envasades, parament, utillatge i materials diversos.\nData d’inici: dilluns 18 de desembre de 2017 (tancat per vacances del 23 de desembre al 8 de gener inclòs).\nData de finalització: dijous 12 d’abril de 2018.\nHorari: de dilluns a dijous de 14.30 a 19.30 hores.\nHores totals: 270 hores.\nLa segona acció formativa és per aconseguir el Certificat de Professionalitat d’Atenció Sociosanitària a persones dependents en institucions socials. La formació consisteix en aprendre a atendre persones en situació de dependència en l’àmbit sociosanitari per mantenir i millorar la seva autonomia personal i les seves relacions amb l’entorn.\nData d’inici: dimarts 9 de gener de 2018.\nData de finalització: dimarts 12 de juny de 2018.\nHorari: de dilluns a divendres de 9.30 a 14.30 hores, o de dilluns a divendres de 15 a 20 hores.\nHores totals: 490 hores.\nLa tercera acció formativa torna a ser el Certificat de professionalitat d’operacions bàsiques de servei d’àpats (càtering). La formació consisteix en realitzar el muntatge de gèneres, elaboracions culinàries envasades, parament, utillatge i materials diversos.\nData d’inici: dimarts 3 de d’abril de 2018.\nData de finalització: dijous 12 de juliol de 2018.\nPer a més informació, les persones interessades poden contactar a través del correu electrònic creant.ocupacio@fundacioared.org o trucant al 93 351 38 65 (persona de contacte: Xavier Villarejo).


“El bilingüisme ha de ser una realitat a fer desaparèixer” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLingüistes carreguen de nou contra l'oficialitat del castellà en una Catalunya independent\n23 AGO 2016 - 17:44\tCEST\nActe de cloenda de la Universitat Catalana d'Estiu. UCE\nUna Catalunya independent hauria de relegar la llengua castellana del sistema educatiu i els mitjans d'educació, i en cap cas convertir-la en oficial. Aquest és el missatge repetit pels participants en una taula rodona de la Universitat Catalana d'Estiu (UCE) que s'ha celebrat aquests dies a Prada de Conflent (França). La bel·ligerància d'aquestes posicions va molestar fins i tot als diputats Gabriel Rufián (ERC) i Eduardo Reyes (JxSí), que segons el diari digital El Nacional van abandonar la sala.\n“No hem de tenir por als castellanoparlants com si fossin extraterrestres”, va dir aquest dilluns Carme Junyent durant la seva intervenció a la UCE. Junyent, professora de lingüística a la Universitat de Barcelona (UB), va participar a la taula rodona sobre el futur de la llengua catalana en una Catalunya independent.\nJunyent va ser una de les ponents més escèptiques sobre la necessitat de reconèixer llengües oficials. Va recordar que actualment hi ha unes 2.000 llengües oficials al món, quan fa poques dècades no n'hi havia més de 70. Aquesta oficialitat no ha millorat l'ús dels idiomes minoritaris; és una qüestió de 'postureig democràtic', va argumentar Junyent. La subsistència del català passa per acabar amb el bilingüisme, segons Junyent: “El bilingüisme ha de ser una realitat a fer desaparèixer. El pas previ a la mort d'una llengua és la bilingüització d'una societat”. Juntament amb Junyent, el catedràtic de la UB Josep Murgades va ser molt crític amb la utilitat de l'oficialitat dels idiomes, i va exposar l'exemple d'Andorra, on el català és llengua oficial i el seu ús, segons Murgades, és molt dèbil. “En aquest estatut de la hipotètica república catalana, jo faria aquest redactat: «Primer punt: la llengua de Catalunya és el català» Punt”, va dir Murgades.\nGabriel Rufián i Eduardo Reyes van abandonar la conferència molestos per la posició bel·ligerant contra el castellà dels ponents\nAprendre del franquisme\nMurgades va reconèixer que la seva posició pot generar polèmica: “Des del colonialisme lingüístic espanyol suscitarà allò que van repetint, entre d'altres atrocitats, que aquest país sempre ha estat bilingüe i que fins i tot Guifré el Pilós podia possiblement parlar castellà. Això és fals, com tantes fal·làcies que s'empesca el colonialisme espanyol. La llengua del país en els últims mil anys és la catalana”. Murgades va carregar en especial contra el PSC: “Ara resulta que tothom és independentista. Fa 14 anys, només un partit era independentista [ERC]; un partit que en dues ocasions va vendre el govern a la filial local del PSOE, a don Pasqualo [Maragall] i a don Pepe [Montilla]. Vénen aquí i ens parlen en espanyol. Què vénen aquí a predicar en la llengua del borbó?”. Murgades va recomanar la no oficialitat de cap idioma com a estratègia per potenciar el català: “Deixeu-me ser cínic, del franquisme també es pot aprendre. Hi havia aquell funcionari del franquisme, tan intel·ligent, tan cínic, tan malparit, que deia "aquí no se prohíbe nada, aquí se autoriza». Aquest senyor, si més no, s'havia llegit Maquiavel, cosa que no han fet molts dels nostres polítics catalans tan patriotes. Això és una possible política a seguir; aquí no prohibim, no fem el que han aplicat ells a nosaltres, però la llengua del país és aquesta”.\nJunyent va insistir que la política lingüística, la protecció del català mitjançant decisions polítiques, és un fracàs: “Tenim gairebé 40 anys d'experiència, no anem enganyats. Si ens fiem dels polítics, sabem cap a on anem. Tots aquests anys de política lingüística ens han portat a una caiguda sostinguda de les xifres”. És a dir, segons Junyent, el català està en pitjors condicions que fa 40 anys. Junyent va afegir fins i tot que “si tu et vols morir, i et vols morir en català, ho tens molt difícil. Si tu vols que els teus fills tinguin la seva educació en català, ho tens molt difícil”.\nLímits als mitjans espanyols\nGabriel Bibiloni, professor de filologia de la Universitat de les Illes Balears, va assegurar que “el català ha de ser la llengua oficial del nou Estat. També l'occità, a la Vall d'Aran o a Catalunya. El català ha de ser la llengua de totes les administracions i tots els servidors públics”. Bibiloni va precisar que una hipotètica Catalunya independent ha de posar límits als mitjans de comunicació en castellà: “Cal una desconnexió dels mitjans de comunicació espanyols, i especialment de les televisions espanyoles. És veritat que és molt difícil posar fronteres als mitjans de comunicació. Però els Estats dissenyen unes polítiques de televisió, i el nostre Estat també hauria de construir un sistema nacional de televisió terrestre en què la llengua normal d'aquests canals fos el català”.\nL'anglès, llengua imperial\nBernat Joan, exsecretari de política lingüística de la Generalitat, va proposar una multioficialitat. Joan va defensar que l'anglès també hauria de ser oficial: “Algun reconeixement oficial de l'anglès donaria una pàtina de pluralitat i d'universalitat i de democràcia a la futura república catalana”. Joan va avisar que l'única oficialitat del català suscitaria una oposició majoritària a la Unió Europea, com ha succeït amb les repúbliques bàltiques que han renunciat a reconèixer oficialment el rus malgrat el seu ús per part de bona part de la seva població. Arran d'una pregunta del públic que proposava reconèixer l'esperanto com a llengua oficial d'una Catalunya independent, i rebutjar l'anglès per ser “un idioma que se'ns imposa de manera imperial”, Joan va apuntar que l'oficialitat de l'anglès és un encert perquè “la millor manera d'anar contra l'imperi és ser-hi dins”.\nLa conferència a la UCE va desenvolupar-se amb el manifest Koiné sempre present. Aquest manifest, presentat aquest any i signat per uns 300 acadèmics i membres destacats de la cultura catalana, proposa acabar amb el bilingüisme per aconseguir la subsistència del català. El diari digital 'El Nacional' ha informat que els diputats Gabriel Rufián [ERC] i Eduardo Reyes [Junts Pel Sí] van abandonar la conferència molestos per la posició bel·ligerant contra el castellà dels ponents. Rufián i Reyes són membres de la plataforma de castellanoparlants independentistes Súmate. Junyent va afirmar que la política lingüística que defensa Súmate seria la sentència de mort del català.\nOPINIÓ Ho sento, però no


Regal Palms Resort & Spa Orlando (FL) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nRegal Palms Resort & Spa2700 Sand Mine Road, Disney - Entrada Oest, Orlando (FL), Estats Units, 33897 - Veure al mapaBé6,9Basada en182comentarisRegal Palms Resort & SpaVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 29 fotosMolt bona ubicació 7,0Veure al mapa7,0UbicacióParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsbanysaunaaire condicionatbarRestaurants\nCasa Unifamiliar 4 Habitacions (Four Bedroom Town Home )\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualRegal Palms Resort & SpaGrove Resort & SpaHomewood Orlando International DriveCaribe Royale OrlandoValoració dels clientsBé 6,9 (182 comentaris)Excel·lent 9,0 (2 comentaris)Excel·lent 8,9 (6 comentaris)Excel·lent 8,5 (2554 comentaris)BarriDisney - Entrada OestÀrea Oest de DisneyInternational Drive - Centre de ConvencionsLlac BryanWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesMés informacióMés informacióMés informació\nDistàncies i informació bàsicaaeroports a prop23 kmAeroport de Kissimmee Gateway (ISM)28 kmAeroport de Winter Haven's Gilbert (GIF)hospitals i clíniques13 kmCelebration Colorectal - Florida Hospitalfarmàcies8 kmWalgreens Pharmacybotiga de conveniència400 mCircle Kcaixer automàtic10 mATM\nSobre l'allotjamentDescripcióRegal Palms Resort & Spa, ubicat a Disney - Entrada Oest, Orlando (FL), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Clubs de Golf Reserva Terres Altes, Encore, Flower Power Floral School a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització. Regal Palms Resort & Spa ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, aparcament de cotxes, habitació familiar, restaurant per garantir el més gran comfort possible als seus clients. L'ambient de Regal Palms Resort & Spa es reflexa en cada habitació. televisió de pantalla plana, piscina privada, banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Regal Palms Resort & Spa és una elecció inteligents per a viatgers a Orlando (FL), i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Desplaçamentaparcament de cotxes Fitnes i recreaciósala de jocs Coses a fer, maneres de relaxar-sebanyMassatgesaunacentre esportiupiscina [exterior]spaÀpats, begudes i refrigeribarRestaurants Serveis i comoditatsBotiguesservei de bugaderiazona de fumadorsEsports de terracamp de golf (a 3 km) Per als nenshabitació familiarParc Accésrecepció [24 hores]s'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatforn microonesTV satèl•lit/cableempolles d'aigua de cortesiaservei de planxa Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.


Puc renunciar a l’habitatge adjudicat?\nLa renúncia a participar en un procediment d’adjudicació i la renúncia a l’habitatge de protecció oficial adjudicat, sense causa raonable justificada, una vegada, implica que els interessats no podran tornar a donar-se d’alta al Registre durant els cinc anys següents.\nQuines són les causes justificades per les quals puc renunciar a un habitatge adjudicat?\nEs consideren causes raonables justificades:\na) L’adjudicació d’un habitatge a una unitat de convivència amb una ràtio de superfície resultant inferior a aquella que estableix la normativa d’aplicació.\nb) Circumstàncies imprevistes de tipus laboral o personal, esdevingudes una vegada iniciat el procediment d’adjudicació, que comportin un canvi substancial en un dels requisits exigits per ser inscrit al Registre o per prendre part en la convocatòria de què es tracti.\nQuantes persones poden ser els titulars de l'habitatge adjudicat?\nTots aquells membres de la unitat de convivència que tinguin l'opció de titular marcada a la sol·licitud del Registre.\nQuè són els annexos d'un habitatge?\nEls garatges i els trasters.


Bloc d'en Jaume Oliveras Malla: PLE JULIOL 2018: C's I PP EN CONTRA DEL CATALÀ!\nPLE JULIOL 2018: C's I PP EN CONTRA DEL CATALÀ!\nPotser sí que això ja no ens hauria de sorprendre. Però, és que ara ja no dissimulen! Ara tot el que faci olor de catalanitat, cultura, tradicions, llengua..., és perniciós, és independentista, trenca la societat i tot allò que venen repetint com lloros, tot i saber que no només no tenen raó, sino que simplement és mentida!\nEl nostre Grup municipal, (PDECAT - Demòcrates) va presentar una moció, tal i com venim fent al llarg dels darrers anys, en suport del Correllengua 2018, que enguany està dedicat al cinquanta aniversari de la Nova Cançó. Com sabeu, aquesta iniciativa es porta a terme a través de la Coordinadora d'associacions en defensa de la llengua catalana, CAL, per tal d'anar normalitzant la nostra llengua a tots els nivells de la societat. cada any es marca algun element distintiu, personatge, aniversari, etc, per tal que es facin tota mena d'activitats que ajudin a anar fomentant, implantant i normalitzant la nostra llengua. La moció va rebre els vots favorables de totes les forces polítiques del nostre poble, això sí, amb el vot en contra de PP i C's. Sempre hi havien donat suport. És una proposta en defensa únicament del català i la seva normalització. Però, aquesta gent veuen independentistes, Països catalans, divisions, confrontacions i no sé quantes coses mes a tot arreu! En cap moment, la moció parla de país, de nació, d'independéncia..., només parla de normalització del català i la seva major presència en el seu us social. Però, suposo que aquesta gent no es llegeixen les mocions, ni se les volen llegir, no fos cas que entenguéssin el que diuen. Es limiten a l'atac sistemàtic contra tot allò que faci olor de catalanitat. Aneu-hi pensant de cara a les properes eleccions. Aquesta gent ens volen mal. I si poden, no dubteu pas en que ens en faran!\nParlant d'eleccions, el Regidor José Luís Heras, segueix sense aparéixer per l'Ajuntament. recordeu que presumia de ser de Podemos. Si algú vol votar a aquesta colla, que sàpiga que potser votarà a algú que no s'acostarà a l'Ajuntament durant quatre anys!\nA banda d'aquesta moció, pocs punts d'interès més va tractar un ple, el de juliol, més activat en mode vacances que mai. Es van aprovar les dues festes locals pel 2019, que seran el dilluns 10 de juny (Segona Pasqua) i el dilluns 2 de setembre (Festa Major). Per un moment, durant les setmanes prèvies, va semblar que el 10 de juny podia acabar declarada festivitat a nivell nacional de catalunya. Si hagués estat així, la nostra proposta fou clara i concisa: calia que es declarés festiu a nivell local el dia 1 d'octubre. De moment, fem com sempre, com Barcelona, com Caldes i com moltes de les poblacions que ens envolten i seguim amb la Segona Pasqua!\nFou aprovat també per ampla majoria el Compte general corresponent a l'exercici de 2017. Nosaltres vam formar part de l'equip de govern fins a l'octubre i per tant en som també corresponsables i hi vam donar suport, sota els mateixos arguments que vam esgrimir quan es va donar compte de la liquidació del pressupost de l'any passat o quan en el ple de juny es va haver d'aprovar un informe econòmic-financer per haver incomplert amb el sostre de despesa, tot i que en aquell moment no vam voler deixar passar per alt com n'és de diferent i respectuós el nostre tarannà polític, si el comparem amb PSOES palauencs d'altres èpoques, que aprofitaven qualsevol excusa per carregar contra qui s'els posés al davant, amb l'únic objectiu de carregar-se al seu adversari polític. Però, si som diferents, no només ho hem de dir, sino que ho hem de demostrar amb la nostra feina del dia a dia.\nA aquests punts només cal afegir-hi l'aprovació d'una compatibilitat d'una treballadora municipal amb una activitat de caràcter privat..., i una moció d'ICV, d'aquelles que van contra coses que no existeixen. En aquest cas, una moció contra uns pressumptes estudis que es plantegen implantar una prova pilot en els CAP sanitaris d'excursar el seu horari a les cinc de la tarda, per atendre només urgències a partir d'aquesta hora. La veritat és que és una moció contra una idea, contra una notícia. No hi ha estudis al respecte, ni plans, ni projectes, ni res de res. Per tant, no es pot donar suport a quelcom que no existeix. Ens vam abstenir per considerar que si algun dia hi ha alguna proposta d'aquest tipus, sempre vinculada a la qüestió relativa a la reforma horària, serà quan caldrà parlar-ne amb calma i valorar el que convingui.\nAquí es va acabar el ple. A les preguntes, vam interessar-nos per la raó per la qual el nostre Ajuntament no ha procedit a aplicar l'increment dels salaris de funcionaris i treballadors municipals establert per la recentment aprovada llei de pressupostos generals de l'Estat en un 1,5% amb efectes 1 de gener de 2018. això ja ho han aprovat la majoria d'ajuntaments , consells comarcals i administracions diverses del nostre entorn, però Palau és diferent. Ens van dir que ho portaran al ple de setembre. potser, amb una mica de sort, s'els ajuntarà amb un altre increment, en aquest cas del 0,25% si el PIB fins al 30 de juny supera el 3,1%.\nBé, suposo que ara, tot i la temptació d'escriure, no hi tornaré fins al setembre. Quan sento coses com les que diu la regidora Cabeza, que l'Ajuntament ha fet totes les feines de manteniment de les escoles i que la generalitat no. O que volen reclamar a la Generalitat el que ha deixat d'abonar per les escoles bressol municipals, sense tenir en compte que la Diputació n'ha abonat una bona part per acord exprés entre Generalitat i Diputació, sí que em venen ganes d'escriure. escriure denunciant la indecència de saber-se part de qui ha deixat Catalunya sense Govern per l'aplicació del 155, ara corre a dir que la generalitat no compleix amb les seves obligacions. No tenen vergonya!\nQue passeu tots unes molt bones vacances! Ens veiem per la Festa Major! Si encara no us ha arribat el programa, no patiu. Consulteu el de l'any passat, que és pràcticament igual!!!\nNOSALTRES TAMBÉ VOLEM FER PINYA PER LA REPÚBLICA!\nEL QUE COSTA RECONÈIXER LA BONA FEINA, SOBRETOT QU...\nLES PRESSES MAI SÓN BONES


Alí ibn Abd-Al·lah ibn al-Abbàs - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAlí ibn Abd-Al·lah ibn al-Abbàs (691- vers 736), besnebot de Mahoma, fou l'ancestre dels abbàssides, fill de Zura bint Mixrah i d'Abd-Al·lah ibn al-Abbàs, i nét d'Al-Abbàs ibn Abd-al-Múttalib, oncle del Profeta.\n736 (Gregorià) (44/45 anys)\nEra considerat el quraixita més pietós del seu temps i per les seves constants pregàries va rebre el malnom d'al-Sajjad ("el qui s'agenolla sovint per pregar"). Va conspirar contra els omeies i fou expulsat de Damasc pel califa Al-Walid ibn Abd-al-Màlik; es va establir al districte de Sharat a la frontera entre Aràbia i Palestina.\nVa morir entre el 735 i el 737 a Humayma, una vila que va ser centre de la propaganda abbàssida. El seu fill Muhàmmad fou reconegut cap dels abbàssides (fou el pare dels futurs califes As-Saffah i Al-Mansur).\nA. Müller, Der Islam im Morgen und Abendland\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Alí_ibn_Abd-Al·lah_ibn_al-Abbàs&oldid=18350527»\nDarrera modificació: 15 abr 2017 a les 11:01


Ràpides del Circuit (15 de març). – Club d’Escacs Mollet\nRàpides del Circuit (15 de març).\nMarç 20, 2013 Ramón Caro actualitat, altres tornejos\nDivendres 15 de març es va disputar una nova jornada de ràpides d’adults, per una banda, i de nens per l’altra, com ja es costum des que vàrem decidir instaurar jugar simultàniament per l’èxit de la convocatòria conjunta.\nPer part dels adults, Cristian Fernández, amb 5 punts de 5 possibles, va guanyar, seguit d’Ezequiel Sánchez i Ivàn García amb 4 punts.I així fins a 16 jugadors. Val a dir que, en les darreres jornades, uns quants habituals de les ràpides no poden jugar perque marxen a Sabadell per participar a l’Open dels divendres a la nit.\nRanking after Round 5 - 15/03/2013 - Lay-out 1.\n1 Cristian Fernandez    2226   5    5,0    0,0   5   0   0   16,0\n2 Ezequiel Sanchez      2240   5    4,0    0,0   4   0   1   16,0\n3 Ivan Garcia           1900   5    4,0    0,0   4   0   1   13,0\n4 Joan Blanco           1900   5    3,0    0,0   3   0   2   15,5\n5 Kiriam Vicente        1901   5    3,0    0,0   3   0   2   13,0\n6 Pol Becerra           1777   5    3,0    0,0   3   0   2   11,5\n7 Dilan Perez           1733   5    3,0    0,0   2   2   1   14,0\n8 Marc Navarro          1960   5    2,5    0,0   2   1   2   13,5\n9 Antonio Lopez         1968   5    2,5    0,0   2   1   2   13,0\n10 Danilo Cornejo        1935   5    2,0    0,0   2   0   3   15,0\n11 Ramon Villar          1850   5    2,0    0,0   2   0   3    9,5\n12 Joan Mendoza          1700   5    2,0    0,0   2   0   3    9,0\n13 Pedro Becerra         1700   5    1,5    0,5   1   1   3   10,5\n14 Ernest Garcia         1700   5    1,5    0,5   1   1   3    8,0\n15 Ricard Baillés        1700   5    1,0    0,0   1   0   4   10,0\n16 Eduardo Lopez         1700   5    0,0    0,0   0   0   5   12,5\nCrònica d'en Marçal Abadía.\nEl divendres 15 de març de 2013 es disputà l’onzena jornada del Circuit Mollet 2012/2013 sots-14 a un torneig de cinc rondes a 5 minuts a finish. Es presenten un total de 20 jugadors de la cantera del nostre Club. En aquesta jornada ha quedat un jugador invicte, l’Oriol Sánchez Oliveras per primera vegada. Els jugadors que segueixen a la classificació són l’Oriol Garcia Gil i la Berta Fernández Becerra amb 4 punts. La dotzena jornada de ràpides es celebrarà el divendres 5 d’abril de 2013 a les 20:00 hores, juntament amb les ràpides dels adults.\nEn Sergi Baillés Fernández amb 50 punts manté el liderat, pendent de l’actualització de les Comarcals 2013.\nRanking after Round 5 – 15/03/2013 – Lay-out 1.\n1 SANCHEZ OLIVERAS Oriol 5 5,0 0,0 5 0 0 13,0\n2 GARCIA GIL Oriol 5 4,0 0,0 4 0 1 14,0\n3 FERNANDEZ BECERRA Berta 5 4,0 0,0 4 0 1 12,5\n4 MENDOZA NAVARRO Alex 5 3,0 0,0 3 0 2 16,0\n5 ZAGORODNIUC Alexandru 5 3,0 0,0 3 0 2 15,5\n6 NAVARRO FUENTES Antonio 5 3,0 0,0 3 0 2 15,5\n7 BAILLES FERNANDEZ Sergi 5 3,0 0,0 3 0 2 13,0\n8 FERNANDEZ BECERRA Sara 5 3,0 0,0 3 0 2 12,5\n9 BECERRA MUMBRU Anna 5 3,0 0,0 3 0 2 10,5\n10 JURADO POMES Pau 5 3,0 0,0 3 0 2 10,5\n11 SANCHEZ OLIVERAS Guillem 5 2,5 0,0 2 1 2 10,5\n12 BALAGUER MORENO Carlos 5 2,0 0,0 2 0 3 13,0\n13 SOL CASTAÑE Joan 4 2,0 0,0 1 0 3 13,0\n14 MARTINEZ SUAREZ Alex 5 1,5 0,0 1 1 3 12,5\n15 CABRERA GALLEGO A. Nicolas 5 1,5 0,0 1 1 3 11,5\n16 DOMENECH MACIA Ferran 5 1,5 0,0 1 1 3 8,5\n17 DOMINGUEZ CASTELLANO Pol 4 1,5 0,0 0 1 3 13,0\n18 MORENO ROYO Aleix 4 1,5 0,0 0 1 3 11,0\n19 PLANELLAS CASTAÑO Arnau 3 1,0 0,0 1 0 2 15,0\n20 JURADO POMES Blanca 2 1,0 0,0 0 0 2 9,0\nCròniques del per equips »\n« Campionat de Catalunya d’edats 2013


L’arquitectura hospitalària cada vegada més introdueix solucions de sistemes modulars en el seu procés de disseny, com en el cas dels quiròfans modulars, a causa de la necessitat de donar resposta a les noves demandes de la societat, tant en el sector públic com en el privat.\nL’avanç dels sistemes constructius i la tecnologia, permet ajustar els pressupostos i dissenyar espais de major eficiència en els centres sanitaris. Precisament, el disseny de les zones quirúrgiques i els seus espais annexos als hospitals és un dels principals elements que determinen l’efectivitat i el rendiment d’un hospital.\nVegem les principals característiques del disseny modular.\nEn què consisteix el disseny modular?\nEl disseny modular consisteix en una combinació de tècniques de disseny i tecnologia d’avantguarda per al màxim aprofitament dels recursos. D’aquesta manera s’aconsegueix aportar un màxim benefici a tots els usuaris de l’hospital.\nLes principals característiques dels sistemes modulars són la recerca de la màxima funcionalitat, comoditat, seguretat, economia, durabilitat i estètica.\nAquesta tipologia de construcció es pot aplicar a diferents escales en un centre sanitari. Des del mobiliari o accessoris fins al disseny de laboratoris d’investigació, àrees administratives, unitat de cures intensives o quiròfans modulars, entre d’altres.\nEls sistemes de panells i mòduls, tot i tractar-se d’unitats prefabricades, presenten una àmplia varietat de dimensions i acabats, i a més permeten la incorporació de diferents models de fusteria interior.\nEs dissenyen i fabriquen tenint en compte les necessitats de les diferents àrees hospitalàries, de manera que són compatibles amb l’equipament especialitzat dels centres sanitaris i les instal•lacions que comporten les diferents àrees d’un hospital.\nEn el seu procés de construcció es tenen en compte també aspectes com la intensitat d’ús, el manteniment, la renovació o la possibilitat de realitzar ampliacions o modificacions en la configuració dels espais.\nL’aplicació d’aquesta tipologia de sistemes constructius és molt àmplia. No obstant això, en aquesta ocasió ens centrarem en el disseny de quiròfans modulars.\nEls quiròfans modulars\nEntre les diferents unitats que componen un hospital, una de les que concentra majors col•lapses són les àrees d’intervenció quirúrgica.\nAquests espais requereixen la posada en marxa simultània de diferents unitats i recursos humans per al seu funcionament diari i els pacients que passen per quiròfan solen romandre diversos dies o setmanes ingressats a l’hospital.\nÉs per això que l’eficiència dels quiròfans i la recuperació dels pacients són dos factors clau per millorar la rendibilitat dels nostres hospitals. Una de les principals eines de millora d’aquests indicadors passa per la innovació en el disseny de quiròfans i es seves àrees de servei.\nÀrees d’un quiròfan\nEls quiròfans es composen de tres àrees:\n1. Àrea de transició (o zona negra): es tracta de l’àrea de rebuda de pacients.\n2. Àrea semi-restringida (o zona grisa): el seu accés és restringit i cal utilitzar roba quirúrgica. Inclou les zones de farmàcia, emmagatzematge d’instrumentació quirúrgica i accés a quiròfans.\n3. Àrea restringida (o zona blanca): es troba la sala d’operacions i els seus corredors d’accés esterilitzats. Es tracta d’una zona d’accés restringit i en què les portes han de romandre tancades en tot moment.\nCriteris per a la construcció de quiròfans modulars\nEls quiròfans modulars es basen en un sistema de panells modulars preparats per resoldre els requeriments concrets d’aquest tipus d’espais hospitalaris.\nEs tracta d’elements constructius amb una àmplia resistència i durabilitat, així com amb un exigent perfil antibacterià, per crear espais higiènics i que garanteixin la salubritat. A més, ofereixen l’aïllament idoni perquè els quiròfans modulars tinguin la hermeticitat que requereixen.\nD’aquesta manera els quiròfans modulars possibiliten un estalvi de temps de construcció i són desmuntables panell a panell de forma independent. Així és possible incorporar noves instal•lacions i dur a terme el manteniment dels mateixos. També faciliten la integració amb suports tècnics i de control, com la gestió de l’enllumenat o els gasos medicinals.\nVegem els diferents elements que componen els quiròfans modulars:\nLa subestructura és l’esquelet dels panells a què es troben segellats els elements de paret i sostre, per a poder crear les condicions de pressió requerides en les zones quirúrgiques.\nEstà formada per rails de sòl, rails de sostre i cavitats per al pas d’instal·lacions. Els rails de sòl consten de perfils d’acer i es fixen mitjançant plaques de subjecció. Els rails de sostre es componen de perfils d’alumini extruït pintat i estan preparats per inserir els elements de paret superior.\nLes cavitats per al pas d’instal·lacions com electricitat, aigua o gasos, són aquelles que es generen entre els elements de paret.\nELEMENTS DE PARET I INSTAL·LACIONS\nEls elements de paret poden desmuntar i reinstal·lar-fàcilment, de manera que minimitzen els temps d’inactivitat dels quiròfans.\nA més, la flexibilitat dels elements modulars permet una disposició més organitzada de les instal·acions, com per exemple dels interruptors o endolls.\nTrobem diferents tipus d’elements de paret. D’una banda els elements generals, fabricats en acer inoxidable recobert en pols adossat a un panell de cartró guix. En un mòdul tindríem un element de paret inferior, un d’instal·lacions i un altre de paret superior.\nD’altra banda existeixen els elements de vidre, els quals no presenten marc i consten d’un vidre de seguretat temperat tèrmicament. Aquests elements de vidre poden combinar-se amb els generals i distribuir-se en l’espai amb la mateixa flexibilitat.\nEl fals sostre dels quiròfans modulars consta de cassets de metall individuals que integren els diferents sistemes d’instal·lacions, com l’aire condicionat, els gasos mèdics o la xarxa elèctrica, permetent el seu fàcil accés.\nEs tracta d’un sistema de sostre fàcilment desmuntable i reinstalable i que al seu torn permet integrar de manera natural la il·luminació de les estances, evitant elements penjants.\nEls acabats que presenten els panells són molt amplis, incloent la impressió d’imatges, el que permet triar la imatge més adequada per a cada àrea del quiròfan i crear espais més agradables per als usuaris, per exemple en l’àrea de transició.\nCom podem observar, els quiròfans modulars representen una solució constructiva de gran rigidesa, flexibilitat de disseny i higiene. En alguns països com Alemanya o Itàlia representen una tecnologia molt avançada per al sector hospitalari.\nCom sempre, finalitzar recordant el compromís de CASA SOLO amb el disseny i construcció dels espais quirúrgics actuals i del futur.


Joan Sau, investit nou alcalde de Castelldefels\nEl dirigent socialista pren les regnes del consistori en un ple extraordinari celebrat aquest dissabte 21 de març a la Sala Institucional del Castell\nEl fins ara regidor d'Urbanisme de l'Ajuntament de Castelldefels, Joan Sau, ha estat investit avui com a nou alcalde de la ciutat amb el suport dels grups municipals que conformen l'equip de govern (PSC, CiU i ICV-EUIA).\nEn el seu discurs d'investidura, Sau ha assegurat que “assumir l'alcaldia de la meva ciutat és una gran satisfacció, un honor, una gran responsabilitat i un important repte”, i ha remarcat la seva “il·lusió per millorar i transformar la ciutat, el meu compromís de treball amb rigor, la meva dedicació, la voluntat de cercar consensos, d'escoltar i de prendre les decisions necessàries per aconseguir els objectius fixats”. També ha deixat clar que la seva presidència “no afectarà ni els acords de govern ni els compromisos adquirits” amb els socis de govern.\nEl nou alcalde ha destacat que, gràcies als ajuntaments democràtics, s'ha anat “modulant un projecte de ciutat més amable per a les persones, més cohesionada territorialment i amb més i millors equipaments”, una ciutat on, segons ha assegurat, “l'educació s'ha col·locat en el centre, perquè és el pilar sobre el que una societat aixeca el seu futur”, i ha destacat la importància del Parc Mediterrani de la Tecnologia i dels centres de recerca que acull, que fan que “el nom de Castelldefels aparegui subratllat en el mapa de la producció del coneixement a nivell espanyol i fins i tot internacional”.\nTambé ha parlat de la crisi econòmica actual i ha assegurat amb fermesa que des de la vesant local també es pot lluitar per superar-la: “Si fins ara hem donat suport a les persones sense feina, a les emprenedores i als petits empresaris des de la Guaita, el nostre centre de suport a l'economia local, seguirem aplicant-hi tots els esforços necessaris”. En aquest sentit, els serveis socials també seran una prioritat per a Sau, qui ha avançat que “dedicarem els recursos necessaris per ajudar les persones i famílies que s'enfronten, ara o en els propers mesos, a una situació difícil”.\nEl nou alcalde s'ha posicionat com un “optimista davant del futur. Ser optimista no és sinònim de ser ingenu. I sóc optimista perquè crec sincerament que estem en bones condicions per abordar un nou impuls en el camí del progrés”.\nSau, així mateix, vol implicar als ciutadans en el seu projecte de ciutat, uns ciutadans que, segons ha dit, estan “contents de viure a Castelldefels”. Segons ha explicat, “l'orgull de sentir-se castelldefelenc/a ha de ser l'element que transmeti les ganes de participar-hi”, i ha enaltit el fet que “hem sabut fer entre tots i totes un espai de convivència encomiable. A Castelldefels viuen en harmonia persones d'un centenar de nacionalitats diferents, que no només viuen, sino també conviuen”.\nDe cara al futur, l'alcalde ha avançat que “se n'han de fer moltes més coses encara, perquè el projecte de ciutat no s'acaba mai i l'haurem d'anar completant i renovant a cada generació. Hem de continuar fent la ciutat. Hem d'acabar la urbanització de Montmar i després la de Bellamar, sense oblidar el manteniment de la ciutat que ha de ser constant. I hem de renovar els barris més antics, per tal que es posin al dia, com Vista Alegre, el Castell i el Centre”.\nTambé ha demanat enèrgicament la col·laboració de tothom per acabar amb els comportaments incívics a la ciutat i ha avançat que es continuarà treballant per millorar les connexions entre les diferents zones de Castelldefels. Així, s'ha mostrat il·lusionat per poder treballar en el futur per acabar amb les barreres que suposen la C-32, la C-31 o la via del tren: buscarà “vertebrar” la ciutat afavorint la mobilitat de les persones i millorant el transport públic.\nTambé s'ha referit a l'aeroport i el problema del soroll dels avions, del qual ha comentat que les molèsties són “considerablement menors que fa un parell d'anys", però que, no obstant, no baixarà “la guàrdia i dedicaré tots els meus esforços a que aquesta situació pugui seguir millorant".\nEn el seu parlament ha volgut destacar també que en breu “Castelldefels tindrà el balcó al Mediterrani que es mereix", en relació amb la segona fase del passeig marítim a punt d'acabar-se i de la tercera fase ja projectada pel futur. També ha enaltit les característiques de la platja i del parc natural del Garraf que abracen la ciutat, i que s'han de cuidar perquè són pilars bàsics del turisme, "un dels motors que impulsen aquest vaixell que és Castelldefels".\nL'edil ha parlat de projectes importants que es podran veure en els pròxims mesos, com l'acabament de les obres del teatre, l'inici de les obres de la biblioteca del Centre i la tercera escola bressol de Gran Via Mar que ja està en marxa, juntament amb els equipaments escolars i sanitaris previstos a la zona de Ca n'Aimeric.\nSau ha destacat que es promourà “la igualtat real en tots els àmbits”, treballant per a les persones amb algun tipus de discapacitat, “per la progressiva eliminació de les barreres arquitectòniques a la via pública”, i ha avançat la lluita “contra qualsevol discriminació per raó de gènere” i polítiques en favor de la cultura i l'esport. Tot això, ha assegurat, “creant canals de col·laboració i de complicitat” amb els ciutadans.\nAmb el reproductor de sota pots escoltar el discurs d'investidura de Joan Sau.\nJoan Sau, durant el seu discurs d'investidura\n1 / 1820 Següent>\nEls ajuntaments afectats reclamen una solució urgent a les deficiències del servei d'autobús (05/07/2022)\nArriba a Castelldefels la primera Masterclass de Fitness de FlaixFM (05/07/2022)\nInversió de 23,2 M€ per millorar i agilitzar les comunicacions a l'estació de Castelldefels (05/07/2022)\nLa Policia Local, treballant per garantir la protecció i salvaguarda dels menors (05/07/2022)\nL'Ajuntament mostra el seu condol pels assassinats masclistes a Dos Hermanas i Parla (04/07/2022)\nLes Festes de Can Roca porten il·lusió i diversió al barri (04/07/2022)\nL'Ajuntament denuncia els excessius vols diürns per sobre de Castelldefels (04/07/2022)\nLa Generalitat reafirma la voluntat municipal de millorar la conservació de l'Olla del Rei (04/07/2022)


Montobbio presenta un llibre de reflexions sobre el cicle de la vida inspirat en Andorra\nEls principals recursos utilitzats són la neu, l'aigua, el cel i les muntanyes\n2 min. Andorra la Vella 19/02/2019 20:36\n651x366 L'exambaixador i escriptor Manuel Montobbio presenta el seu últim llibre, 'Els estilites d'Andorra'. / M. R. F. L'exambaixador i escriptor Manuel Montobbio presenta el seu últim llibre, 'Els estilites d'Andorra'. / M. R. F.\n651x366 Assistents a la presentació del llibre 'Els estilites d'Andorra', que s'ha celebrat aquest dimarts al Centre de congressos. / M. R. F. Assistents a la presentació del llibre 'Els estilites d'Andorra', que s'ha celebrat aquest dimarts al Centre de congressos. / M. R. F.\nL'exambaixador i escriptor Manuel Montobbio ha presentat aquest dimarts el seu llibre d'estil poètic i narratiu, 'Els estilites d'Andorra' al Centre de congressos d'Andorra la Vella. L'obra està dividida en dues parts; per una banda, la primera parla sobre la figura dels estilites i, en la segona, hi ha les seves reflexions. Montobbio, durant la presentació, ha volgut recalcar que "és un llibre ple de reflexions i metàfores sobre el cicle de la vida". La poesia és "quelcom que tots vivim, ens emociona, ens colpeix i ens acosta a l'essència", ha dit, i ha afegit que el llibre "està inspirat en Andorra però no és d'Andorra". Mostra d'aquesta afirmació és, precisament, que els principals recursos utilitzats en els poemes dels estilites són la neu, l'aigua, el cel i les muntanyes. El punt d'inflexió que va fer que Manuel Montobbio escrivís 'Els estilites d'Andorra' es remunta a la rodada de falles de la Nit de Sant Joan de l'any 2016, precisament quan aquesta celebració va ser nomenada Patrimoni de la Unesco.\nA la presentació, Montobbio ha estat acompanyat d'altres escriptors, que per ell "són una part essencial, ja que han estat una font d'inspiració per concloure l'obra". Paral·lelament, és autor de llibres de poesia com 'Una geografia poètica' i 'Guia poètica d'Albània'. També d'assaigs, entre els quals destaquen 'Idees xineses', 'L'ascens global de la Xina' i 'La teoria de les relacions internacionals', entre altres.


Hotel Fevery Bruges Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHotel FeveryCollaert Mansionstraat 3, Centre, Bruges, Bèlgica - Veure al mapaExcepcional9,3Basada en478comentarisHotel FeveryVeure més fotos"Everything... I honestly couldn't fault this hotel on an..."CarlIrelandVestíbulVeure més fotosVeure totes les 32 fotosExcel·lent ubicació 9,2Veure al mapa9,2Ubicació\nComparar amb allotjaments semblantsSelecció actualHotel FeveryHotel BotaniekSt Christopher's Bruges HostelFlanders Hotel - Hampshire ClassicValoració dels clientsExcepcional 9,3 (478 comentaris)Excepcional 9,2 (1296 comentaris)Notable 7,2 (37 comentaris)Excel·lent 8,8 (3143 comentaris)BarriCentreCentreCentreCentreWi-Fi Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTA Wi-Fi GRATUÏTADesdejuni Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòs Desdejuni inclòsSeleccionar datesVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjamentVeure aquest allotjament\nSobre l'allotjamentDescripcióBen posicionat a City Center, Hotel Fevery és un lloc ideal d'inici d'excursions a Bruges. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Estàtua de Hans Memling, Museu d'Antropologia, Esglèsia St. Anna donen a aquest hotel un encant especial. A Hotel Fevery, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, aparcament de cotxes, visites turístiques, ascensor. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, mini bar, despertador, estació d'Ipod per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Fevery no troba competidors en cap categoria.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsarticles de tocadorempolles d'aigua de cortesiatelèfonassecador de cabellescriptoriTV satèl•lit/cableCaixa forta a l'habitacióhabitacions interconnectades disponiblesventiladorcalefacciómosquiter Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Hotel Fevery de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.Mostrar més


Part dels 100.000 euros que el Consell va reservar per al pla de reactivació s'han gastat en altres accions - Aquí Berguedà\nPart dels 100.000 euros que el Consell va reservar per al pla de reactivació s’han gastat en altres accions\nCom que no s'ha contractat el tècnic encarregat de liderar l'execució de les accions, el Consell ha recol·locat els diners en altres partides de promoció econòmica\nEl Consell d'Alcaldes d'aquest dijous, a Avià. MARC CANTURRI\nPart dels 100.000 euros que a mig estiu el Consell Comarcal del Berguedà va acordar reservar per al pla de reactivació econòmica s’han destinat a altres accions. Ho ha reconegut aquest dijous al Consell d’Alcaldes el president comarcal, Josep Lara, al·legant que no s’ha pogut seguir el pla perquè no s’ha contractat la persona que dinamitzi la reactivació ni s’han afinat les prioritats des de l’estiu.\nEl president ha explicat que els 100.000 euros s’han anat recol·locant en accions de promoció econòmica que s’han impulsat des del Consell Comarcal, com ara la col·laboració amb l’Ultra Pirineu, convenis amb entitats per a la reactivació o ajuts a empreses i autònoms. Però el pla per a la reactivació encara no s’ha començat a desplegar, malgrat la fotografia i la modificació del pressupost de l’estiu perquè així fos.\nLara anuncia la contractació del tècnic que va prometre a l’estiu\nEl president del Consell també ha anunciat que contractarà el tècnic “per dedicar-se exclusivament a fer la feina de posar sobre el paper com s’han de dur a terme les accions del pla”. La contractació serà el 2022, quan el Consell té previst tornar a reservar 100.000 euros per al pla de reactivació, amb la idea, aquesta vegada sí, de destinar els diners a punts definits al pacte. Pràcticament la meitat d’aquests diners aniran destinats a pagar el sou d’aquesta persona.\nEl pròxim 10 de novembre se celebrarà un ple extraordinari al Consell Comarcal on s’aprovarà una modificació del pressupost comarcal per destinar 100.000 euros del pressupost del 2022 al pla de reactivació. El moviment és calcat al que es va fer el juliol, tot i que aleshores l’aprovació no va servir per complir l’objectiu que s’havia marcat: començar a desplegar el pla.\nTot plegat ha passat poques hores després que els empresaris hagin posat sobre la taula que el pla de reactivació hagi entrat en una situació d’estancament. L’ACEB ha lamentat que els terminis van molt més lents del que ells voldrien i que, des del pacte de l’estiu, no s’han fet progressos.\nAquest encallament polític ha portat el Consell a arribar al novembre sense haver destinat diners pròpiament al pla de reactivació i a haver de recol·locar els diners en partides que, sí, van encarades en la promoció econòmica, però que no es definien al pla.\nUna adjudicació desafortunada deixa les obres a la Torre de la Petita per acabar


Coqueta casa reformada amb voltes de marès al casc antic de Ciutadella de Menorca.\nAquesta casa consta de 110 m² construïts amb dues petites terrasses i un pati de 9 m².\nL'habitatge es distribueix en 3 plantes. Accedim a la planta baixa a través d'un petit rebedor amb voltes de marès que ens condueix a un saló-menjador-cuina amb sortida al pati i un lavabo. A la primera planta, ens trobem un dormitori amb bany privat i sortida a una petita terrassa i un segon dormitori. La segona planta consta del tercer dormitori amb sortida a una terrassa i un bany. A la part superior, hi ha un altell que actualment es fa servir com a traster.\nTot l'habitatge té sostres amb bigues vistes i calefacció per radiadors.\nUna casa confortable per viure tot l'any o passar temporades.\nL'ambient històric en què es troba aquest habitatge és inigualable. El nucli antic està format per carrers estrets, majoritàriament vianants, que conviden a passejar i gaudir dels seus monuments, restaurants i locals comercials. A més, està molt pròxima a la zona del mercat, molt concorreguda per turistes i visitants.


Un repte per al periodisme de proximitat\n01/10/2018 a les 02:00\n© Logotip segre.com\nLa jornada de l’1-O, així com els dies anteriors i posteriors, van ser un autèntic repte per al periodisme. I molt especialment ho va ser per als mitjans de proximitat. No es va tractar, ni de bon tros, del primer esdeveniment d’alt abast del qual vam fer un seguiment en directe des de la redacció digital de SEGRE, però segurament sí el de més complexitat, ja que va implicar a tot el territori amb multitud de successos simultanis. Així que calia estar preparats per oferir als nostres lectors també en aquesta ocasió la informació ‘al detall’, la que no trobarien en els mitjans nacionals.\nVam mobilitzar un equip de redactors en un torn ampliat per a l’ocasió, fotògrafs, corresponsals comarcals i càmeres de Lleida Televisió. L’1 d’octubre la cobertura al minut va començar a les 5 del matí, abans de l’hora en què estava previst el desallotjament per part de la policia. A partir d’allà van venir l’arribada de les urnes, l’obertura dels centres i l’aixecament d’actes dels Mossos d’Esquadra.\nVam oferir un 'minut a minut' a través dels nostres canals durant 20 hores seguides\nVam canalitzar tota la informació, imatges i vídeos -alguns d’ells en directe- a través de diverses eines i els vam anar servint minut a minut a través dels nostres canals habituals durant 20 hores seguides. Com tantes altres vegades, una gran part del relat de la jornada va ser possible gràcies al material dels nostres col·laboradors i seguidors, facilitat sobretot a través del nostre canal de Whastapp i en xarxes amb l’etiqueta #10Segre.\nL’interès informatiu va esclatar quan passaven pocs minuts de les 9 hores: “Està passant alguna cosa a Benestar Social”, “la Guàrdia Civil envolta el centre de votació d’Alcarrás", "arriben furgons de la policia a l’EOI”... Van començar a arribar les informacions de les càrregues policials i amb elles imatges i vídeos que es van fer virals en segons. Per exemple, una fotografia d’un agent dels Mossos plorant al col·legi situat al CAP de Cappont va assolir, només al nostre canal de Twitter, les 8.000 comparticions.\n"Amb les càrregues policials van arribar imatges i vídeos que es van fer virals en segons"\nNo obstant, les informacions d’última hora van ser incessants. D’entre elles, les declaracions davant de la càmera de Lleida TV de l’exalcalde Àngel Ros valorant les càrregues com a “proporcionades” i les seues posteriors rectificacions o les maniobres de reanimació al ferit al barri de la Mariola, van ser de les més seguides.\nAl final de la jornada, la nostra etiqueta #10Segre es mantenia com a tendència estatal i el web Segre.com superava les 200.000 pàgines servides. En els dies posteriors, la recopilació de tot el material, les dades de l’escrutini per comarques i municipis i els esdeveniments que van succeir l’1-O van impulsar aquesta xifra d’audiència per sobre dels 1,6 milions de pàgines i les 700.000 visites.\nEn definitiva, com hem dit, tot un repte per al periodisme més proper al lector, que va exigir un desplegament especial del qual vam aprendre i que ens va ajudar a millorar. De fet, des de llavors, davant d’una cobertura complicada, no és estrany escoltar a la redacció: “Si vam poder amb l’1-0 ..."


La Crida per Valls-CUP a favor d’una gestió municipal i participativa de les noves tecnologies |\ncridapervalls / Juliol 30, 2015\nLa Crida per Valls-CUP es va abstenir dilluns a la modificació dels Estatuts de Vallsgenera per la possibilitat d’externalització del servei que inclou el redactat d’aquests estatuts. La Crida per Valls-CUP però, és mostra positiva pel fet de socialitzar l’Internet i també va reclamar que des de l’Ajuntament es posin en contacte amb entitats vallenques que ja fa temps que treballen en l’aplicació de noves tecnologies.\nEl ple també va servir per fer una nova modificació de pressupost, en què es va tornar a mostrar l’infrafinançament de Vallsgenera que des de la Crida per Valls-CUP sempre s’ha denunciat. La modificació de pressupost també suposa una pèrdua de dotació econòmica per a programes a joves de més de 13.000 euros. Aquests diners es perden de l’àrea de joventut, una de les principals per la Crida per Valls-CUP.\nUns criteris pels diners extraordinaris per viatges a les colles castelleres\nLa Crida per Valls-CUP també va proposar al ple de Valls, que en el conveni que l’Ajuntament té amb les colles s’estableixin les bases de dotacions econòmiques per viatges. Actualment, el protocol que segueix l’Ajuntament és donar 12.000 euros per viatge, i des de la Crida-CUP consideren que hauria d’haver-hi uns criteris més objectivables per aquestes situacions. Sortosament, els viatges de les colles castelleres ja no són una cosa esporàdica, sinó que cada vegada es repeteixen amb més assiduïtat. Així doncs, uns criteris que regulessin aquestes dotacions, ja que no tots els viatges són iguals, creiem que afavoriria tothom.\nLa llum del campanar del Carme, encesa tota la nit\nDes de la Crida per Valls-CUP es va demanar a l’Ajuntament que s’apagués la llum del campanar del Carme a una hora prudencial, i que no estés encès tota la nit com ho està ara. Per la candidatura és una vergonya que mentre hi hagi talls d’electricitat a famílies vallenques, l’Ajuntament es permeti el luxe de tenir el campanar del Carme encès fins les 6 del matí.\nL’Ajuntament de Valls no prendrà mesures contra la Paperera Catalana\nL’equip de govern, a preguntes de la Crida per Valls-CUP, no prendrà cap mesura contra l’empresa Paperera Catalana tot i els abocaments que aquesta empresa fa al riu Francolí. CiU i ERC consideren que, com que l’empresa no està situada al terme municipal de Valls, l’Ajuntament no ha de prendre mesures. Obvien, però, que els abocaments que aquesta empresa fa sí que afecten al terme municipal, a regants i a la mateixa inversió realitzada per l’Ajuntament per rehabilitar l’espai natural de ribera del Pont de Goi.\nL’Ajuntament no va respondre la petició de la plataforma Aigua és vida\nLa Crida per Valls-CUP va aprofitar el plenari per denunciar que el consistori no havia respost la petició d’informació de la plataforma Aigua és Vida. Precisament, aquest col·lectiu es va posar en contacte amb la Crida-CUP per la desatenció que va rebre de l’Ajuntament. La Crida per Valls-CUP vetllarà perquè aquesta informació surti de l’Ajuntament i pugui ser analitzada des del punt de vista de la crítica a l’externalització d’aquest servei.\nNi llambordes, ni protocol del Pla Local de l’Habitatge\nEl ple també va servir per demanar que es mantinguin les llambordes del carrer d’en Simó, unes llambordes que per la Crida per Valls-CUP formen part del patrimoni vallenc i representa un dels últims testimonis existents. Com que el projecte ja està aprovat, Valls perdrà novament les llambordes d’un dels carrers històrics de la ciutat.\nAlhora, tampoc s’espera de moment el protocol del Pla Local de l’Habitatge. Un protocol que la passada legislatura, i en campanya electoral, van prometre que seria imminent. La Crida per Valls-CUP recorda que l’aprovació d’aquest Pla és un dels elements importants pactats per tirar endavant el Pla d’Ordenació Urbana Municipal.\nJuliol 30, 2015 in Ple, Recull de premsa.\n← Els 600 euros de la Crida per Valls-CUP a les primeres comissions informatives aniran al fons social Germinem\nLa Crida per Valls-CUP fa públic el pressupost de campanya i demana als altres partits que facin el mateix →


Aquest dimarts es posen a disposició les invitacions per visitar el Magatzem Reial — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura i festes › Notícies › Notícies 2021 › Aquest dimarts es posen a disposició les invitacions per visitar el Magatzem Reial\nAquest dimarts es posen a disposició les invitacions per visitar el Magatzem Reial\nAquest dimarts 14 de desembre, a les 11 h, es posaran en marxa les invitacions per visitar el Magatzem Reial, ubicat al Moll de Costa, durant els dies 27, 28, 29 i 30 de desembre. Les localitats estaran disponibles en línia a través del web https://magatzemreialtgn.koobin.cat i cada persona podrà adquirir un màxim de 6 invitacions sense cap límit d’edat pel que fa als visitants. Seguint el model iniciat durant les passades festes de Santa Tecla, per adquirir-les serà necessari aportar una fiança de 2€ per visitant. Aquesta fiança es retornarà amb posterioritat a la validació i assistència a la cita reservada.\nEls dies 27, 28 i 29 de desembre, el Magatzem obrirà de 10 a 13.30 h i de 16 a 20 h. El dia 30, el recinte només estarà obert en horari de matí. Fins a 9.360 persones podran visitar el Magatzem Reial durant aquests quatre dies, repartits entre els sis passis que es realitzaran cada hora, de 60 persones cadascun.


Xàbia licita el demandat Pla Especial de les Planes Xàbia licita el demandat Pla Especial de les Planes\n24 de novembre de 2021 - 15: 12\nDesprés de diverses peticions per part dels veïns i residents de la Plana de Xàbia. L'Ajunt ha aprovat els plecs per a la contractació de l'elaboració del document consultiu previ, document inicial estratègic i l'esborrany del pla especial de les Planes i homologació del PGOU vigent, uns documents tècnics que regulin l'urbanisme i les possibilitats d'aprofitament del terreny a aquesta partida rural atexiquett els necessaris criteris de conservació i preservació que comporten la seua ubicació en un entorn natural protegit.\nL'alcalde, José Chulvi, explica que amb aquest pla especial, l'Ajunt vol donar un marc urbanístic concret als propietaris de la Plana, una àrea que va ser protegida el 1987 com parc natural del Montgó però en què -prèviament a aquesta declaració- ja existia un gran nombre d'habitatges de tipologia rural.\nChulvi apunta que moltes d'aquestes casetes hui són primeres residències i que l'especial situació de La Plana (on conviuen regles urbanístiques municipals (PGOU) amb les autonòmiques com el Pla d'Ordenació de Recursos Naturals (PORN) i el Pla Rector d'Usos i Gestió (PRUG) “limita i complica molt als propietaris els tràmits\nquan volen fer qualsevol obra o intervenció de manteniment o millora”.\nEl primer edil s'ha reunit diverses vegades amb l'associació veïnal per abordar aquesta problemàtica i ara l'executiu impulsa aquesta eina urbanística “amb la qual esperem donar resposta a les seues necessitats i, sobretot, aclarir els usos permesos i compatibles amb l'actual protecció” . Chulvi afegeix que amb això se'ls donarà més seguretat i facilitarà la tramitació de permisos quan es tracti d'una intervenció permesa.\nEl contracte ix a licitació amb un pressupost de 50.820 euros (IVA inclòs) i un termini dexecució de 24 mesos (no consecutius, ja que es distribuiran entre les diferents fases del procés, que siniciarà amb una fase de consulta i participació).\nEls documents previs hauran de marcar els problemes que es pretexiquet solucionar amb la iniciativa, així com els objectius del pla especial o possibles alternatives. Així mateix serviran per inventariar les edificacions, construccions i infraestructures, tant privades com públiques existents a les Planes, així com el patrimoni natural i cultural existent.\nQuant a l'esborrany del Pla Especial i annex d'homologació del PGOU, marcarà una proposta acompanyada dels seus estudis pertixiquetts de viabilitat econòmica, ordenances reguladores i plànols d'ordenació. També un document estratègic amb els objectius de la planificació, la problemàtica sobre la qual actua, un diagnòstic de la situació actual del medi ambient i del territori així com els efectes previsibles de la nova normativa, tenint en compte el canvi climàtic.\nCreu Roja Xàbia rep una important recol·lecta de mandarines per donar a les famílies necessitades


Cap solució per a la platja dels Griells - Diari de Girona\nCap solució per a la platja dels Griells\nEl mar s'endú la sorra que durant una setmana el Servei de Costes ha estat posant en aquest sector de l'Estartit\nEl Servei de Costes del Ministeri de Medi Ambient va cloure divendres els treballs per reposar sorra a la urbanització dels Griells, a l'Estartit, per intentar que aquest estiu recuperi la platja. No obstant això, l'onatge que hi ha hagut durant la darrera setmana fa evident que no és cap solució perquè tal com es posava la sorra, el mar se l'enduia. Ja es va fer evident el passat cap de setmana, i ho ha tornat a ser aquesta. Les imatges d'aquesta informació corresponen al passat dijous, en què es pot veure que el que s'havia guanyat de platja ja estava perdut unes hores després.\nL'alcalde Jordi Cordon ha explicat que Costes ja va allargar fins al divendres les tasques de transport de sorra de la platja Gran als Griells després que el temporal del dissabte anterior s'hagués endut tota la sorra portada fa una setmana. Cordon apunta que durant aquest estiu hi haurà una mica de platja, però que quan arribi un altre temporal de llevant, el mar la tornarà a engolir. El batlle afirma que l'actuació de Costes en aquesta platja "és una guardiola foradada" perquè cada any es repeteix la mateixa situació. Precisament, la recuperació de la platja als Griells s'havia demorat fins a mitjans de juny perquè hi ha menys probabilitats que es produeixi un temporal que s'endugui la sorra. Aquest any, però, s'ha produït.\nEl president de l'entitat municipal descentralitzada de l'Estartit i darrer regidor de Platges, Genís Dalmau, ha assenyalat que la sorra dipositada als Griells no ha quedat estabilitzada, de manera que l'onatge se l'ha endut. Dalmau ha concretat que ha estat a conseqüència d'episodis de temporal de llevant i de tramuntana els que han provocat "que la recuperació de la platja no hagi estat la desitjada". Davant d'aquest fet, considera que l'Ajuntament ha de seguir reivindicant una solució definitiva. I ha afegit que dins de les negociacions amb Ports de la Generalitat per al desenvolupament del Pla especial del port de l'Estartit es va acordar que l'organisme català encarregaria un projecte que determini quina és la solució definitiva perquè la platja dels Griells pugui existir.\nPrecisament, el primer pas que s'ha de fer és elaborar un estudi per saber quina és la dinàmica del litoral de l'Estartit, és a dir, saber a on va a parar la sorra que desapareix del davant de la urbanització. Això ha de determinar quina és la millor mesura per evitar que se'n vagi.\nHo diu el geòleg i responsable tècnic del Col·legi Oficial de Geòlegs de Catalunya, Roger Gibert, que a més és propietari d'un apartament als Griells. Coneixedor del sector, Gibert lamenta que Costes gasti diners cada any per una solució que desapareix al cap de pocs mesos (aquest any, en dies), en comptes d'invertir-los en un estudi que determini on va a parar la sorra i com evitar que es produeixi aquesta fuga. Recorda que la platja dels Griells va començar a desaparèixer l'any 2009 i que, des d'aleshores, les aportacions de sorra han resultat inútils, temporals.\nLa seva desaparició no té conseqüències únicament en l'àmbit turístic, dels banyistes, sinó que també en té d'estructurals en el passeig: que no hi hagi platja fa que l'onatge colpegi directament l'escullera del passeig, cosa que ja hi ha provocat danys (fins i tot n'ha enfonsat part de la infraestructura) i ha obligat a mantenir-lo tancat diversos mesos fins que s'hi ha fet la reparació corresponent. En aquest sentit, apunta el temor de propietaris dels edificis que hi ha al darrere en el cas que hi hagués un col·lapse de l'escullera.\nS'ha vist aquesta setmana que la solució provisional dels darrers anys no té eficàcia i ni tan sols té caràcter temporal, ja que tan bon punt s'hi ha bolcat la sorra, han passat hores abans no desaparegués. Ara, doncs, queda buscar la definitiva.


Visitem Aiguafreda! | Colònies Sant Esteve\nAhir havíem quedat per agafar el tren per anar a Aiguafreda, però... el monitor va arribar tard i vem perdre el tren davant dels nostres nassos! En fi... no passa res, comencem la sortida mentre esperem a un altre tren. Vam anar a un parc i vam jugar a l'ultimate, un joc que es juga amb un frisby semblant al rugby. Però sense placatges! Després vam fer un pols amb el peu i també vam jugar al llop. Després vam anar a agafar l'ansiat tren per anar a Aiguafreda. Bé, a Sant Martí de Centelles, que Aiguafreda en si no té estació.\nUn cop a Aigufreda vem esperar i el "sirviento" ens va obrir el local. A la plaça major del poble vam cagar el tió tot cantant cançons nadalenques. Ens va cagar uns tiraxines i uns "salta-salta". Vam estar probant els regals del tió durant una bona estona i després vam menjar el nostre sagrat berenar. I després de berenar vam fer una reunió per planificar la segona part del curs. Tot controlat! I en acabada la reunió uns quants ens vam posar a fer el sopar mentre uns altres jugàvem amb el futbolín del local. Vam sopar cous-cous, i estava boníssim!\nAmb la panxa ben plena del cous-cous, vam anar fora a fer el joc de nit. Com que encara no teníem el fulard de la tanda ens l'havíem de guanyar. Per això vam haver de superar un seguit de probes, competint en dos equips. Qui guanyés es quedava els fulards i els altres haurien de passar algunes penyores per aconseguir-los finalment. Tots dos grups, però, vam haver de passar una penyora, perquè cap a aconseguir els punts per guanyar directament. Així que després de patir molt la maleïda penyora, introduint el dit índex dins una cavitat similar a la d'un anus amb els ulls tapats, tots vam aconseguir el preciat fulard de Xurres! Però encara ens esperava l'última proba final un per un. Consistia en mirar darrere una paret per observar quelcom, però resultava ser una broma. T'esperava un plat ple d'escuma d'afeitar que s'estampà contra la teva cara. Després d'aquest magnífic dia, vam fer una valoració d'aquest i vam anar a dormir.\nUn cop llevats i esmorzats l'endemà, hem fet una petita ruta però maca de les fonts d'Aiguafreda. Una ruta on pots apreciar un seguit de fonts (algunes sense aigua). Quan hem arribat a la última font, hem fet l'activitat preparada per la comissió d'activitat, que es tractava en fer malabars! Una activitat molt encertada, puix que durant tota la sortida hem anat fent diversos esports. Després de fer les boles, aprendre a fer malabars amb tres boles i passar-nos-ho d'allò més bé, hem tornat cap al poble. Ara mateix estem escrivint aquest diari, i després prepararem el dinar, ens el menjarem, li donarem les claus al "sirviento" i tocarem el dos! Fins la propera!


IDENTITAT GRÀFICA - Milvietnams\nO COM TRADUÏR EN IMATGES ELS CONCEPTES QUE VOL TRANSMETRE UN PROJECTE O UNA CAMPANYA DETERMINADA.\nLa pàgina web crimenesdeodio.info és el resultat de la investigació periodística sobre tots els crims considerats d'odi a l'Estat espanyol durant els darrers 25 anys. La intenció de la recerca és realitzar un cens segons la tipologia de la motivació dels crims i realitzar una eina per tal de posar llum i mantenir la memòria col·lectiva totes les víctimes d'aquesta problemàtica social.\nOmple Navàs és una iniciativa de l’Ajuntament de Navàs que pretén donar suport a l’emprenedoria, el cooperativisme i l’autoocupació.\nLa identitat corporativa trasnmet la idea de la cooperació i de suport mutu en l’àmbit del treball mantenint en tot moment un rerefons institucional.\nLa 'Crida per Sabadell' és una candidatura municipalista que neix de la confluència de l'Entesa, la CUP i el Moviment Popular de Sabadell. El Maig de 2014 concorre per primer cop a les eleccions com a projecte propi i ajudo a crear una identitat gràfica pròpia que vehiculi estèticament la candidatura i la dóni a conèixer.\n'El Viver' és una empresa de turisme rural que consta de dues masies -el Mas i les Corts de Biosca- a la zona de Castelltallat del Bages. 'El Viver' vol realitzar un nou disseny de la seva imatge corporativa per potenciar dues de les seves línies d’oferta.\nI ANEM MÉS ENLLÀ\n'9N Independència i anem més enllà' és una campanya que pretén visualitzar el discurs propi de la CUP i l'Esquerra Independentista dins la campanya electoral per a la consulta sobre el futur polític de Catalunya de l'assenyalada data del 9 de Novembre de 2014.\n'Cercles' combina concerts i converses al pati de l'Aliança francesa de Sabadell. La posada en escena és en acústic i petit format en un clima íntim. Els artistes, a més d’oferir la seva música, comparteixen, també, les seves motivacions com a compositors, les històries perdudes i trobades de les seves cançons, les seves referencialitats, els processos de creació, concerts...\n'Capgirem Sant Cugat' és una campanya que planteja la CUP per tal de recollir propostes de la ciutadania i elaborar el programa polític de cara a les eleccions municipals de 2014. En el marc de la campanya es plantegen debats sobre diferents temàtiques o àmbits d'actuació municipal, que culminen en assemblees obertes per a dissenyar les propostes polítiques.\nEl grup de rap en català 'Atversaris' edita el seu tercer àlbum sota el títol 'No Fear'. La gràfica i la música gira entorn el concepte que la por està canviant de bàndol i mosta una imatge d'apoderament de les classes populars.\nEl 2014 el 'Moviment Popular de Sabadell' decideix impulsar aquest festival cultural a la ciutat.\nLa idea gràfica gira entorn l'elaboració d'una marca pròpia i crea un univers propi. Intenta barrejar el discurs polític anticapitalista amb l'escalfor de la festa agafant com a símbol una flama que s'estén.\n'Ràdio Trama' és un projecte col·lectiu que gestiona una ràdio lliure a Sabadell. Bàsicament està composta per programes musicals i temàtics autogestionats però, també, té la voluntat d'oferir una informació alternativa a la dels mitjans de comunicació locals.\nEs presenta, d'aquesta manera, una línia visual sòbria i oberta per a tots els públics que utilitza trames i colors vius com a base gràfica.\n'Marxismo Crítico' és un portal digital internacional que té com a eix central generar eines de formació i anàlisi des de una perspectiva marxista no ortodoxa.\nLa necessitat de ser fàcilment reconeixibles i el creixement exponencial que experimenta la pàgina els porten a crear una imatge pròpia.\n'Independència per canviar-ho tot' és la campanya amb què l'esquerra independentista planteja el procés d'independència català com a eina i punt de partida per decidir sobre diferents aspectes polítics, econòmics i socials, més enllà de la qüestió nacional.\n'Eguzki Bideoak' és una productora audiovisual basca que realitza documentals audiovisuals sobre temes socials d'actualitat nacional i internacional de la mà de diferents col·laboradors.\nAl següent apartat podreu trobar altres projectes d'identitat gràfica més petits que he realitzat durant els darrers anys.


Pateix distròfia muscular de Duchenne i acaba de publicar el llibre "Aprendre a morir per poder viure"\nEn Xavi Argemí és un antic alumne de La Farga. Des de fa anys, pateix distròfia muscular de Duchenne, que li provoca la pèrdua de força en tot el cos. Acaba de publicar el llibre "Aprendre a morir per poder viure" on explica la seva història. En Xavi ha acceptat oferir una entrevista a La Farga, que us oferim a continuació.\nVas ser alumne de La Farga durant diversos anys, explica’ns el millor record que tens d’aquella època.\nD’aquesta època en guardo molts de records i especialment m’ha donat la majoria dels amics que tinc, que és un dels pilars que parlo en el llibre que he escrit recentment.\nEm van fer sentit com un més i van fer el necessari per poder tenir una bona formació, accedir a activitats adaptades a la meva situació física que tingués en les diferents etapes escolars i a obtenir els valors que tinc.\nDoncs valors com l’esforç, la perseverança o el companyarisme, i en general, la bona formació acadèmica i humana.\nEn podria dir diversos, però per posar un exemple, en l’última etapa de batxillerat va ser molt important per mi el senyor Josep Solé que va ser el meu últim tutor i sempre estava pel que necessites per poder assolir bé el ritme frenètic de segon de batxillerat davant les meves dificultats. En poc temps m’havia de preparar per a les proves de selectivitat que m’obrien les portes a la universitat.\nEspecialment, el tracte personalitzat amb cada alumne segons les seves necessitats mitjançant la tutoria o el suport espiritual. També els valors cristians tan importants que ensenya.\nPosar per escrita teva història, el teu testimoni, de ben segur que no ha estat fàcil. Com va sorgir la idea d’escriure aquest llibre, què et va motivar a fer-ho?\nLa meva història la podeu trobar al llibre “Aprendre morir per poder viure”. Em vaig llençar a escriure el llibre perquè veia que podria ajudar a persones amb circumstàncies similars a la meva a tenir una mirada positiva i d’esperança de la vida.\nDeus haver rebut moltes reaccions diferents al llibre, a la teva història. En general, què et diu la gent? Quin és el seu feedback?\nLa gent em diu que el llibre els ha ajudat molt en qualsevol problema o circumstància que tenen, siguin seves o d’algú proper. La veritat és que en els missatges no es limiten a dir que els hi ha agradat sinó que a més m’expliquen la seva situació i detalls del llibre que han volgut ressaltar. No m’imaginava que tindria tant ressò el meu llibre.\nLa teva malaltia de Duchenne ha demanat al teu entorn familiar i educatiu una gran dedicació en detalls del dia a dia; per a ells ha estat també un creixement. Com fer per estar units en això, quan ens trobem amb problemes grans o petits, que tots tenim o tindrem?\nDonar gràcies i valorar tot allò bo que tenim. També centrar-nos més en els altres pensant en què els podem aportar. Gràcies a Déu vivim a una zona amb molts recursos.\nXavi, en els moments de descoratjament o preocupació, en què o en qui t’inspires?\nCom comento anteriorment i en el llibre, en la part positiva de la vida i a mi particularment la fe que tinc i l’acompanyament de familiars i amics.\nHauràs comprovat que el teu bon humor, ple de franquesa i optimisme, és contagiós i molt motivador per als teus amics, coneguts, professors... Explica’ns alguna anècdota recent o de quan eres nen.\nTinc un amic que recorda que quan em van ingressar, va venir amb alguns més a la UCI i els va atendre algun familiar. Ells es van interessar pel meu estat de salut i els hi va comentar que estava preocupat per les entregues de la universitat. Aixó els va impactar i els hi va fer molta gracia perquè pensaven que estaria més preocupat per la meva salut, que també ho estava naturalment. Però va ser una situació graciosa dins la gravetat en que estava.\nDigues-nos un somni que animes a tenir al jovent d’ara.\nEls animo a que no es rendeixin per alló que es proposin i que malgrat les dificultats podem arribar a fer moltes coses i s’ha de tenir esperança.\nSi haguessis de donar un consell a en Xavi de fa uns anys, què li diries? I als nois i noies que estan en una situació similar a la teva, què els hi diries?\nPer exemple, que sàpiguen diferenciar bé entre els problemes i les circumstàncies: les circumstancies son allo que no pots canviar i, per tant, ho has d’acceptar, i els problemes alló que pots mirar de modificar cercant una sol·lució.\nPODEU COMPRAR EL LLIBRE "APRENDRE A MORIR PER A PODER VIURE" A LA CASA DEL LIBRO I A AMAZON