Noves mesures degut a la situació de risc extrem | Ajuntament de Deià\nNoves mesures degut la situacio de risc extrem\nNoves mesures degut a la situació de risc extrem\nA partir del 13 de gener.\nEn els tretze dies que duim d’aquest nou any, la crisi de la COVID19 ha arribat a xifres rècord arreu del país, i també al nostre poble. A les Illes Balears dia 12 de gener s’han detectat 674 nous positius; en aquests moments els casos actius a planta són 361 i 115 a UCI, i hem passat el llindar dels 500 morts per aquest virus. A Deià fa setmanes que encapçalam les dades municipals i no baixam dels 1.000 casos acumulats per 100.000 habitants -o el que és el mateix, l’1% de la població amb positiu actiu-; és cert que als pobles amb poca població pocs casos fan que les dades relatives augmentin o disminueixin amb molta velocitat, però és indiscutible que és més evident que mai que el risc és ben present.\nAprofit per dir-vos que vaig parlar directament amb la Consellera de Salut de les Illes Balears per la possibilitat i sobretot la idoneïtat de fer un cribratge massiu al municipi, i posant a la seva disposició els recursos municipals. De moment no ho consideren necessaris precisament perquè malgrat relativament tenguem dades altes, són baixes en casos absoluts i a més la majoria no s’han originat al municipi sinó fora (i en molts casos després s’han reproduït en els nuclis de convivència). Ha destacat, i jo personalment ho corrobor, el comportament exemplar de les persones deianenques que han donat positiu, que han complert escrupolosament les mesures prescrites.\nNo cal repetir l’extrema gravetat de la situació que vivim. Les autoritats polítiques i sanitàries de tot el món estan superades per una pandèmia que no saben com controlar, i que té un comportament agressiu i erràtic; l’inici de l’administració del vaccí obre una porta a l’esperança en una foscor que encara és plena d’incerteses i temors.\nEl cert és que el sistema sanitari, el fabulós sistema sanitari públic que entre totes i tots hem construït i entre totes i tots sufragam, està tensionat i sofreix per haver de fer front a aquesta malaltia. Si no es veu col·lapsat és per la professionalitat de tot el seu personal, que fa enormes sacrificis per a que qualsevol de nosaltres tenguem la millor atenció possible, sigui perquè estiguem afectats per la COVID o per qualsevol altre mal. Però no ens enganyem, tots els recursos són limitats i se’n ressenteixen amb cada nou cas.\nCom bé sabeu, avui han entrat en vigor noves mesures de prevenció i seguretat davant la COVID19. Mesures molt dures, que tornen afectar la nostra vida privada i l’economia -en aquest cas especialment a la restauració- després de mesos i mesos de restriccions. Sé que estam cansats, exhausts; sé que moltes de les empreses deianenques estan en risc de fallida, i sé que els treballadors i les treballadores del nostre poble cada vegada ho tenen més difícil per arribar a final de mes.\nPer això cal que siguem rigorosos, que treguem forces del més fons de nosaltres mateixos, d’allà on creim que no en tenim. Només essent molt estrictes i fent que la corva de contagis baixi l’abans millor atenyerem les dues fites que tenim al davant: garantir la salut col·lectiva i mantenir l’economia i la cohesió social.\nNo ens demanem només “què puc fer?”, sinó també “què convé que faci?”. Fins finals de gener siguem encara més restrictius si podem. Per descomptat no podem visitar altres domicilis, tampoc els de familiars o amics íntims: precisament és en aquests àmbits de confiança i falsa seguretat on es produeixen el major número de transmissions, perquè per molt fort que sigui el lligam emocional l’amor i l’estima no protegeix de la COVID19. Durant les properes setmanes intentem no sortir ni relacionar-nos -tampoc informalment- fora del nostre nucli de convivència més enllà d’allò imprescindible; quan no ho puguem evitar, que sigui a l’exterior o a espais ventiladíssims, guardant les distàncies i si podem duguem màscares FFP2 en lloc de quirúrgiques o de tela. L’esport i els passejos, ben necessaris, a les hores i en els recorreguts on no ens trobem altra gent; si no és imprescindible, restem al poble i evitem compartir cotxe.\nEls serveis municipals es mantendran, però si podeu telefonau a l’Ajuntament i vos atendrem telemàticament sempre que sigui possible. De fet hem organitzat les diferents àrees creant grups bimbolla per protegir els treballadors, per protegir la ciutadania i perquè si tenguéssim cap positiu no haver de tancar el servei sencer.\nFins i tot fent-ho tot bé, ens podríem contagiar. Ben cert. Però com més mesures prenguem menys risc correm i sobretot menys possibilitats de contagiar altra gent. És el que podem fer, i precisament és a la responsabilitat individual cap al col·lectiu a la que he d’apel·lar: perquè aquest maleït virus ens ha demostrat que l’individualisme que s’havia anat instal·lant entre nosaltres és una resposta errònia davant la vida: només en un col·lectiu sà, econòmicament dinàmic i -al cap i a la fi- feliç hi trobarem la salut, la riquesa i la felicitat individual.\nPer a qualsevol necessitat, no dubteu a contactar amb l’Ajuntament. Per a les empreses i els estudiants ja estam tramitant les ajudes pendents, per poder-les abonar el més aviat possible, i vos puc anunciar que n’hi haurà de noves. Per a les necessitats econòmiques, podem tramitar rendes econòmiques i assumir lloguers, subministraments bàsics i aportar productes alimenticis, higiènics i de neteja quan sigui necessari. Per als positius de COVID, tenim establerts protocols per a dur-los aliments, productes bàsics i medicaments i recollir el fems sempre que sigui necessari. No podem fer tot el que voldríem, però vos assegur que tothom a l’Ajuntament -equip funcionarial i equip polític sencer, de tots els partits i colors- està fent i farà tot el que pot per a què ningú a Deià quedi enrere.\nSiguem estrictes. No és fàcil, però estic segur que ja tenim més temps de COVID darrere que davant.\nÀnims, cuidem-nos a nosaltres mateixos i els uns als altres… i així ens en sortirem. Si una cosa hem demostrat els deianencs al llarg de la història és que quan ens proposàvem una cosa i anàvem tots a l’una ningú no ens podia aturar.\nA Deià, 13 de gener de 2021\nBatle de Deià


Avui dia 31 de gener de 2019 els alumnes de 4t de primària de l'escola Brianxa hem estat convidats a participar en el programa "les escoles a la Ràdio" de Ràdio Tordera.\nA l'escola ens hem distribuit en cinc equips: Enciam, Ceba, Pebrot, Carbassa i Maduixa i hem explicat el nostre projecte: "El mar arriba a Tordera".\nHem treballat l'efecte hivernacle, mesures contra el canvi climàtic, el funcionament del nostre hort, el cicle de l'aigua i l'alimentació saludable.\nCada grup ha explicat un tema diferent i hem volgut conscienciar de la importància de cuidar el nostre medi ambient.\nTot i que estavem una mica nerviosos ens ho hem passat molt bé i hem viscut una experiència genial.\nSi ens voleu escoltar ho trobareu a ràdiotordera.cat


Tramuntana - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAquest article tracta sobre el vent. Vegeu-ne altres significats a «Tramuntana (desambiguació)».\nEls vents de la Mediterrània\nCaractarístic núvol de tramuntana sobre Requesens i el puig Neulós a la serralada de l'Albera.\nLa tramuntana és un vent fort i fred que ve del nord, d'origen polar, usant el nord dels Pirineus i el sud-oest del Massís Central com a zona d'acceleració. La seva velocitat ha arribat a superar els 200 km/h.\nLa tramuntana es fa particularment present a la Plana del Rosselló a Catalunya Nord, a la comarca de Catalunya de l'Empordà i a l'illa de Menorca (Illes Balears), i són nombroses les referències literàries i artístiques a aquest vent. Josep Pla o Salvador Dalí, han contribuït de manera decisiva a bastir un referent mític per aquest vent. El poeta empordanès Carles Fages de Climent va escriure l'oració al Crist de la Tramuntana, molt popular a l'Empordà. Joan Maragall qualificar l'Empordà com a Palau de Vent. Ventura Gassol li dedicà una estrofa del seu poema El Crist dels Vents\n1 Navegació amb Tramuntana\nNavegació amb Tramuntana[modifica]\nEl vent de tramuntana és relativament freqüent als Països Catalans, especialment durant els mesos d'hivern. Hi ha dues zones bastant diferenciades quant a la incidència d'aquest vent: a l'est i a l'oest del meridià que passa pel Cap de Creus - Cap de Formentor. A l'oest d'aquest meridià, tret del Rosselló, l'Alt Pirineu i la plana empordanesa, la tramuntana és un vent fred que difícilment passa de moderat (ja que l'orografia pirinenca actua de pantalla) i no excessivament humit, que pot portar pluges que difícilment passen de febles. En ser un vent de terra, tota la costa del Principat proporciona recer d'aquest vent i no hi sol alçar temporals importants. Tanmateix, a l'est d'aquest meridià, la situació és ben diferent, ja que ni la costa ni l'orografia ofereixen cap recer; aleshores, en aquest sector la tramuntana és un vent molt intens que pot assolir amb relativa facilitat velocitats properes als 100 km/h, alhora que alça temporals marítims molt importants i molt perillosos per a la navegació.\nA les Illes Balears, aquest mateix meridià suara esmentat fa que es pugui parlar de dues zones ben diferenciades: a l'oest, l'efecte de recer del Pirineu i de la Serra de Tramuntana mallorquina fan que la tramuntana amb prou feines es percebi a la Badia de Palma, on és un vent fluix i terral. En canvi, a l'est, a tota la Badia d'Alcúdia i especialment a la zona de la Península d'Artà i sobretot a Menorca, la tramuntana és un vent violent i amb molt de recorregut marítim que alça temporals molt importants a tota la costa compresa entre sa Dragonera - Cap de Formentor - Cap de Capdepera i tota la costa Nord de Menorca, entre Punta Nati i la Mola del Port de Maó. Abundants naufragis en aquesta costa així ho testimonien, i també per això és una costa molt abalisada, amb vuit fars importants a Mallorca entre sa Dragonera i el Cap de Capdepera (Cap de Llebeig i Cap de Tramuntana a sa Dragonera, Cap Gros i Punta de sa Creueta al Port de Sóller, Cap de Formentor i Punta de l'Avançada a Pollença, Illa d'Alcanada a Alcúdia i Cap de Capdepera a Capdepera), i tres més a la costa nord menorquina (Punta Nati a Ciutadella de Menorca, Cap de Cavalleria a es Mercadal i Cap de Favàritx a Maó). La costa sud de Menorca i l'àrea compresa entre el Cap de Capdepera - Cap de ses Salines i sa Dragonera ofereixen recers importants per a aquest vent. La tramuntana és un vent dur igualment al Freu de Cabrera, ja que, a més de penetrar una mica al Port de Cabrera, dificulta la navegació cap a la costa mallorquina, tot i que, en tenir poc recorregut marítim, no alça temporals importants.\nTambé a l'illa de Mallorca hi ha una serralada que du aquest nom: la serra de Tramuntana.\nJulià Garcia i Soler: La rosa dels vents\nLa tramuntana, per Josep Pla\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Tramuntana&oldid=30039878»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 abr 2022 a les 12:39.


Bocins de paper, màgia i colors: Un amic veritable...\nPublicat per Montse a 23:51\nResi 18 de juliol de 2014, a les 8:52\nUauuuuuuuuu!! m'encanta, m'agraden molt els ratpenats també i normal que t'enamoressis del que has posat, és tannnnnnnnn maco!!!! m'apunto també la idea de les estrelletes sobre el cordill, molt divertit!\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 10:44\nOi que sí que és una monada aquest ratpenat? i els cordills... aish... és que m'encanten!! com les estrelletes!!! Un petonàs i moltes gràcies per ser-hi sempre :)\ngloria vivas 18 de juliol de 2014, a les 8:55\nM’encantaaaa Montse!!! És preciosa… jo no la veig gens senzilla, ho deus dir perquè potser porta menys detallets que d’altres vegades, però de senzilla “nah de nah”! M’encanta.\nAquest paper de cel estrellat és preciós, és comprat o potser l’has fet tu mateixa?\nI el seggel del final…és xulíssiiimm, no l’havia vist mai.\nLa veig una tergeta molt “teva”…\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 10:45\nMoltes gràcies wapa! El paper és comprat a la prehistòria (això de fer papers i fons... encara no m'hi atreveixo :)). I el segell és d'una casa que es diu tinnitam i que venen a l'abacus (els hi demanarà comissió per la propaganda :) i tenen unes col·leccions moníssimes en català. Un petonàssssssss\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 10:47\nAh! te'ls pot mirar a tinitam.com :)\nTarracoscrap 18 de juliol de 2014, a les 10:17\nMolt xula, Montse!!!!. M'agrada molt aquest ratpenat...és l'únic ratpenat que m'agrada!!jajajaja\nLa targeta està plena de detallets i el segell del final, dic com la Glòria no l'havia vist mai peròés preciós!!!!\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 10:48\nT'haig de confessar que a mi és l'únic ratpenat que m'agrada també, jejejeje. Els segells investiga a la pàgina que he dit en tenen de molt macos!! i a mi que m'agraden en català... Un petonàs\nUnknown 18 de juliol de 2014, a les 11:28\nPer tindre només dues hores per fer la targeta, no tinc paraules per expressar aquesta composició. Com sempre, papers, cobinacions de colors, detalls per a decorar, les teves paraules i el teu sentiment... fan un conjunt impresionant. Enhorabona per la creacció, segur n'estic que el teu amic vav quedar encantat. Petonets\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 18:11\nMoltes gràcies!!! sí que li va agradar sí :) (o això em va dir, jejejeje). Un petonàs\nOlaya (TaconesconGracia) 18 de juliol de 2014, a les 11:44\nQuina preciositat Montse!!! La lluna, el ratpenat de fusta, el paper de fons de cel amb els estels de fusta enganxats a la corda.... és genial!!!\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 18:12\nMoltes gràcies!!! la veritat és que primer no sabia com combinar-ho tot però al final pim-pam i va sortir així! :). Un petonet\nmafalda 18 de juliol de 2014, a les 15:12\nUna targeta fantàstica. Un paper fantàstic, una decoració excel·lent i una col·locació de cada element al seu lloc perfecte. Ets una crack!\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 18:18\nMoltes gràcies per passejar-te pel meu blog i deixar-me aquest comentari que m'ha fet posar vermella, jejeje. Jo també m'he passejat pel teu i m'agrada el que fas :). Un petonàs\nHelga Scrapbook 18 de juliol de 2014, a les 15:53\nÉs xulissíiissssiiimmaaaaa Montse!! De dalt a baix i de dintre a fora! Com sempre genial!\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 18:19\nMoltes gràcies!! La veritat és que cada vegada em complico més i no deixo cap cara de la postal per decorar, això ja és malaltís, jejejje. Un petonàs\npilar 18 de juliol de 2014, a les 19:38\nMontseeee!!! la final t'has sortit amb la teva!!! jajaja...quina xulada!! m'agrada moooolt, TOT !!! el ratpenat i aquest paper, mira que és maco :-) molts petonets!!! fins aviat!!!\npilar 18 de juliol de 2014, a les 19:41\nostres un altre cop se m'ha esborrat el missatge :-( em faltava dir que els segell de darrera és genial!!\nAhhh, i els tags amb el número són mooolt discrets jajajaj...\nMontse 18 de juliol de 2014, a les 20:25\nJajajaja... el segell és d'aquella col·lecció que et vaig dir :) i síiiiiiiiii al final he posat el ratpenat, jajajaja. I el paper... bé...em sembla que et vaig fer un tag de l'anterior calendari i no trobava el que m'havia sobrat (haig d'endreçar els trossos de papers ja, jajajaja), al final el vaig trobar. Un petonàs\nIsabel 18 de juliol de 2014, a les 22:56\nExtraordinaria!!!! Es maquíssima!!!! Felicitats!! Ptns!\nDorcas y algo más 19 de juliol de 2014, a les 20:23\nPaqui Ruiz 22 de juliol de 2014, a les 9:14\nMe encanta la tarjeta y la combinación de papeles, además de la reseña a un amigo verdadero. Besos


Free Chemistry Flashcards about FQ 2ESO Tema 3\nSearch » All » Science » Chemistry » FQ 2ESO Tema 3\nFQ 2ESO Tema 3\nLa diversitat de la matèria\nCom es classifica la matèria segons la seua uniformitat? La matèria es classifica segons la seua uniformitat en matèria homogènia i matèria heterogènia.\nDefineix "matèria homogènia". És la matèria en la qual no es pot distingir els diversos components a simple vista o amb microscopi òptic, i la composició i les propietats de la qual són uniformes.\nDefineix "matèria heterogènia". És la matèria en la qual es pot distingir els diversos components a simple vista o amb microscopi òptic, i la composició i les propietats de la qual varien d'un punt a un altre.\nCom es classifica la matèria segons la seua composició? La matèria es classifica segons la seua composició en substàncies pures i mescles.\nDefineix "substància pura". És aquella matèria que no es pot separar en altres substàncies més simples mitjançant procediments físics i té una composició fixa.\nDefineix "mescla". És aquella matèria que està formada per la combinació de diverses substàncies pures que podem separar mitjançant procediments físics.\nCom podem classificar les substàncies pures? Les substàncies pures es poden classificar en elements i compostos.\nCom podem classificar les mescles? Les mescles es poden classificar en mescles homogènies i mescles heterogènies.\nDefineix "element". És una substància pura que no podem descompondre en altres més simples mitjançant mètodes químics. Es representen mitjançant símbols.\nDefineix "compost". És una substància pura que podem descompondre en altres més simples mitjançant mètodes químics com l'escalfament i l'electròlisi. Es representen mitjançant fórmules químiques.\nIndica tres mètodes físics per separar mescles homogènies. La destil·lació, la cristal·lització o la cromatografia.\nIndica almenys tres mètodes físics per separar mescles heterogènies. La filtració, la decantació, el magnetisme i la centrifugació.\nDefineix "solució aquosa". Dissolució en la qual el component majoritari és l'aigua.\nDefineix "col·loide". Mescla heterogènia formada per dues fases, una de contínua i una altra de dispersa. Té una grandària de partícula intermèdia entre les mescles heterogènies i les homogènies.\nComponent majoritari d'una dissolució. Dissolvent.\nComponent minoritari d'una dissolució. Solut.\nQuè és una "dissolució diluïda"? Dissolució en la que la proporció de solut és baixa.\nQuè és una "dissolució concentrada"? Dissolució en la que la proporció de solut és alta.\nQuè és una "dissolució saturada"? Dissolució que té la major quantitat possible de solut a una temperatura determinada.\nCom es calcula la concentració d'una dissolució en % en massa? % en massa = (massa de solut / massa de dissolució)·100\nCom es calcula la concentració d'una dissolució en % en volum? % en volum = (volum de solut / volum de dissolució)·100\nCom es calcula la concentració d'una dissolució en g/L? g/L = massa de solut (g) / volum de dissolució (L)\nCreated by: 714667158700766


IX TORRONADA COL·LOQUI. Sòl Pelvià Masculí | Col·legi de Fisioterapeutes de Catalunya\nIX TORRONADA COL·LOQUI. Sòl Pelvià Masculí\nLa Secció Territorial de Lleida es complau a presentar-vos la 9a edició de la Torronada Col·loqui, que enguany abordarà el sòl pelvià masculí.\nQuan parlem de sòl pelvià ens referim al conjunt de músculs, lligaments i vísceres que hi ha en la cavitat abdominal i pelviana. Totes aquestes estructures tenen la finalitat d’assegurar el bon funcionament de l’organisme, bon funcionament visceral (úter, bufeta, pròstata, recte...) així com muscular. El sòl pelvià és un conjunt d’estructures dinàmiques que s’adapten al nostre moviment absorbint les diferents tensions i adaptant-se a elles, sempre i quan no hi hagi patologia.\nEn aquest taller farem una petita introducció al sòl pelvià masculí i anomenarem els principals trets diferencials entre la pelvis masculina i femenina, així com un breu repàs anatòmic muscular i visceral. Es farà una introducció al concepte CALP i a la importància de treballar de forma global per abordar les patologies de sòl pelvià, treball perineal, lumbar, diafragmàtic i abdominal. També exposarem les patologies més habituals del sòl pelvià masculí i com fer un primer abordatge a consulta.\nQuan parlem de patologia de sòl pelvià en homes, el primer que ens ve al cap és el càncer de pròstata; aquest tipus de càncer afecta 1 de cada 6 homes al llarg de la seva vida, en relació a aquest tipus de càncer cal tenir en compte l’agressivitat i afectació que té sobre el cos, però també el tipus de intervenció que se li fa a la persona, ja que el tipus l’abordatge quirúrgic, radioteràpic, hormonal, tindrà una gran relació amb la simptomatologia que després haurem de tractar. A part del càncer hi ha altres patologies prostàtiques com la hiperplàsia benigna de pròstata i patologies derivades del tractament quirúrgic d’aquestes com les incontinències urinàries, disfuncions sexuals, hipertonia de la musculatura del sòl pelvià, entre d’altres.\nFinalitzada la conferència, la Secció Territorial de Lleida convida a un pica-pica i torrons. També es realitzarà un sorteig entre els col·legiats assistents d’un premi de 100€ per formació o material de Fisioteràpia.\nAula Magna de la Facultat de Medicina de la UDL\nGraduat en Fisioteràpia a la UdL (promoció 2012-2016).\nExpert en fisioteràpia en sòl pelvià (Màster en Fisioteràpia del Sòl pelvià. Promoció 2016-2017)\nMàster en investigació translacional en fisioteràpia (Universitat Gimbernat) promoció 2017-2018.\nFormació en exploració perineal i visceral masculina edició 2018 i edició 2021.\nCurs de valoració i tractament pelvianoperineal femenina-masculina intracavitari.


Moció per crear xarxa de voluntaris pel valencià (Federació d’Escola Valenciana) – Compromís per Alboraia\nPublicat el 19 Octubre 2006 en Mocions\nFrancesc Navarro i Zarzo, en nom i representació del grup municipal Bloc Nacionalista Valencià-Esquerra Verda d’Alboraia, presenta al PLE de l’Ajuntament d’Alboraia per al seu debat i aprovació si escau, la següent, MOCIÓ:\nSón moltes les persones que hui en dia desitgen utilitzar el valencià per a comunicar-se, i necessiten situacions reals de la vida per a fer-ho. En aquest sentit, la Federació Escola Valenciana, ha posat en marxa una interessant iniciativa per a promoure l’aprenentatge de la nostra llengua.\nEl Voluntariat pel valencià és una proposta de participació lingüística que té per objectiu posar en contacte voluntaris que vulguen destinar una hora a la setmana (durant un mínim de 10 setmanes) a conversar amb persones que volen llançar-se a parlar en valencià.\nTot i que el valencià hui s’ensenya a les escoles, instituts i universitats, els estudiants de valencià necesiten completar l’aprenentatge amb situacions de la vida real. Aquesta proposta, facilita el contacte personal entre un parlant del valencià i una persona disposada a reforçar l’aprenentatge previ.\nDes del Bloc entenem que l’aprenentatge del valencià s’ha de fomentar des de les institucions públiques, i per això, a banda dels mecanismes ja existents, proposem que l’Ajuntament d’Alboraia col·labore amb el programa del Voluntariat pel Valencià, com ja fan uns altres ajuntaments valencians. Per posar un exemple, a València en son més de 30 les parelles que funcionen. A Torrent són 28, 27 a Picanya, a Sagunt 9. També hi ha parelles en funcionament a Picassent i Petrer. A Xàtiva funciona un grup de conversa. I a l’institut de Puçol, en la nostra comarca, s’ha encetat la iniciativa entre els alumnes, i en són 40 les parelles que s’han format.\nPer l’interés que creiem que desperta aquesta proposta, el BLOC D’ALBORAIA sol·licita:\n1.- Que l’Ajuntament d’Alboraia s’unisca a aquesta iniciativa, igual com han fet oficines de promoció del valencià d’ajuntaments com ara Albal, Aldaia, Algemesí, Benetússer, Benicàssim, Gandia, L’Alcúdia, Massamagrell, Montserrat, Mutxamel, Oliva, Ontinyent, Petrer, Picanya, Picassent, Puçol, Sagunt, Silla, Torrent, Vila-real, Xàbia i Xàtiva.\n2.- Que l’Ajuntament d’Alboraia promoga una campanya de captació de persones interessades en aprendre valencià i de voluntaris per a ensenyar valencià al nostre municipi.\nMoció aprovada per l’Ajuntament d’Alboraia\n← Moció per demanar la rebaixa electoral del 5 al 3%\nMoció per a demanar un homenatge a Lleonard Giner, músic del grup Carraixet →


Es reuneix el 5è Comitè d'avaluació i de seguiment del Pla de Barris del Vendrell\nIniciInformacióPublicacionsEs reuneix el 5è Comitè d'avaluació i de seguiment del Pla de Barris del Vendrell\nEl dimarts 22 de maig de 2012 va tenir lloc la reunió del 5è Comitè d'avaluació i seguiment del Pla de Barris. Aquest és un òrgan format per representants de la Generalitat, de l'Ajuntament, de les entitats del barri i per veïns. La sessió d'ahir va estar presidida per Carles Sala, secretari d'Habitatge i Millora Urbana.\nTenint en compte que el finançament del Pla de Barris és a parts iguals entre Generalitat i Ajuntament, una de les funcions d'aquest Comitè és fer el seguiment de les actuacions realitzades i del pressupost.\nPer donar compliment a aquest seguiment, l'Ajuntament del Vendrell va presentar la memòria i la previsió de les activitats i del pressupost del Pla de Barris des de la darrera sessió del Comitè, que va ser a l'octubre de 2011.\nActualment el Pla de Barris del Vendrell es troba dintre els sis primers mesos de la pròrroga sol·licitada per a dos anys (fins al 31-12-2013) Pel que fa a les previsions dels programes de transformació urbana, l'Ajuntament va posar de manifest que la decisió de la Generalitat de Catalunya de congelar temporalment les aportacions corresponents al 50% de les inversions implica que obres com la passera sobre la riera de la Bisbal en aquests moments es trobin aturades.\nPel que fa als programes socials, l'Ajuntament del Vendrell considera que és una prioritat atenint-se a la difícil situació en la qual ens trobem immersos, i és per aquest motiu que desitja donar continuat a tots els programes i accions que actualment s'estan desenvolupant des de diferents regidories, tot i que perquè sigui així es depèn, en bona part, d'altres subvencions com les del programa "Treball als Barris" o dels Plans d'Ocupació, dels quals encara no ha sortit la resolució.\nRamon Botey, cap de l'Oficina de Gestió de Barris amb Projectes, va anunciar que tot just el mateix dia la Generalitat aprovava la modificació del Decret de la Llei de Barris, mitjançant la qual és possible demanar 4 anys més de pròrroga per a qualsevol projecte, no solament per als de "pedra" com es proposava inicialment.\nEn la sessió d'ahir també es van presentar de forma especial, per les seves característiques i contingut, dues de les campanyes que estan a punt d'encetar-se dintre del programa de dinamització de comerç: les Jornades sobre franquícies i la segona campanya conjunta de comerç dintre la Xarxa de Nuclis Antics amb Pla de Barris.\nDe la jornada de franquícies, organitzada conjuntament L'EINA Espai Empresarial, la Regidoria de Promoció Econòmica i el Pla de Barris, se'n va donar informació en la roda de premsa feta el mateix 22 de maig.\nPel que fa a la segona campanya conjunta de comerç, l'Ajuntament del Vendrell enguany continua liderant el grup de treball de la xarxa de nuclis antics amb Pla de Barris. Enguany hi participen 12 poblacions de tot Catalunya, territorialment força escampades.\nEl proper dimarts 29 de maig, el Departament de Territori i Sostenibilitat acollirà la jornada de presentació d'aquesta campanya, la qual anirà a càrrec de l'oficina del Pla de Barris del Vendrell i estarà adreçada a tots els municipis amb Pla de Barris al seu nucli antic.\nDivendres passat, la Regidora de comerç i el president del CIT van fer un tall de veu per anunciar la posada en marxa de la campanya, ja que s'estan visitant tots els comerços del nucli històric per oferir la participació en aquesta campanya, que serà de l'1 al 22 de juny.


IB3 | Màxima seguretat a Israel per por a una nova intifada\nIB3 Notícies > món > Màxima seguretat a Israel per por a una nova intifada\nMàxima seguretat a Israel per por a una nova intifada\nEl país es blinda amb centenars de policies davant la previsió de protestes durant el divendres d'oració contra la decisió dels EUA de reconèixer Jerusalem com a capital d'Israel\nJerusalem celebra el divendres d’oració amb aldarulls i màxima seguretat per por a una onada de violència, en protesta contra la decisió de Donald Trump de reconèixer Jerusalem com la capital d’Israel.\nAlerta màxima a Jerusalem i Cisjordània per la crida de Hamas a un divendres de la ira. Israel s’ha blindat amb centenars de policies davant la previsió de protestes durant el divendres d’oració contra la decisió dels Estats Units de reconèixer Jerusalem com a capital d’Israel.\nLes protestes han començat prest amb fogueres, barricades i llençament de coets. Les forçes israelianes han respost amb canons d’aigua i amb pilotes de goma. La seguretat s’ha reforçat especialment entorn a la Ciutat Vella, on es troba l’esplanada de les mesquites i on s’espera l’arribada de milers de palestins per pregar.\nDijous es produïren una vintena de ferits i manifestacions a diferents ciutats. Per avui es tem que els aldarulls es perllonguin durant tot el dia. Sobretot després que Hamas ha fet una crida a una tercera intifada contra la decisió de Donald Trump.\nDes de França, Emmanuel Macron ha dit que el gir fet per Trump és desafortunat i ha fet una crida a la responsabilitat de totes les parts. Els musulmans protesten dins i fora de Palestina. A Bangladesh centenars de persones han sortit al carrer en solidaritat amb els palestins i en contra d’Israel i els Estats Units.


Criteris ajornaments i fraccionaments d'impostos | Sensus Consultoria Manresa\nEl RDL 3/2016 establia que no poden ser objecte d’ajornament o fraccionament alguns deutes tributaris i, entre ells, els que hagin de ser legalment repercutits, tret que es justifiqui degudament que les quotes repercutides no han estat efectivament pagades.\nD’acord amb la instrucció 1/2017, de 18 de gener, de la directora del departament de recaptació de l’Agència Tributària, sobre la gestió dels ajornaments i fraccionaments en el pagament d’impostos, passem a detallar-los les qüestions més urgents i destacables en quant als ajornaments de l’IVA.\nA) CONCESSIÓ DE SOL·LICITUDS D’AJORNAMENTS MITJANÇANT ACTUACIONS ADMINISTRATIVES AUTOMATITZADES\nAquestes concessions d’ajornaments automatitzats es refereixen a les sol·licituds de contribuents amb deute tributari inferior a 30.000 euros.\nPer aquests ajornaments no es realitzaran requeriments per acreditar les dificultats de tresoreria ni la manca d’ingrés dels impostos repercutits. Es suposaran acreditades les dues circumstàncies amb la formulació de la sol·licitud.\nEls terminis de l’ajornament i del fraccionament del deute seran:\n-Per deutes fins 1.000 euros s’acceptarà la proposta que el contribuent hagi indicat en la seva sol·licitud sempre que l’import de cadascun dels terminis resultants, exclosos interessos, no sigui inferior a 30 euros.\n-Per les sol·licituds presentades per persones jurídiques, comunitats de bens i altres entitats, un màxim de 6 terminis mensuals.\n-Per les persones físiques un màxim de 12 terminis mensuals.\nB) PROCEDIMENT GENERAL DE RESOLUCIÓ NO AUTOMATITZADA\nAmb caràcter general, les sol·licituds d’ajornaments o fraccionament de pagaments de deutes tributaris derivats de tributs que han de ser legalment repercutits no seran admesos per l’Administració Tributària. La concessió o, en el seu cas, denegació d’una sol·licitud d’ajornament o fraccionament estarà condicionada a l’acreditació fefaent, de l’absència de cobrament per part del sol·licitant de les quotes repercutides objecte d’aquesta sol·licitud.\nSi de la documentació que aporta el contribuent es dedueix que l’import de les quotes repercutides efectivament cobrades corresponents al període de sol·licitud, és superior a la quota de l’impost a ingressar, la sol·licitud serà objecte d’inadmissió.\nSi el què es dedueix de la documentació aportada és que l’import de les quotes repercutides efectivament cobrades corresponents al períodes de sol·licitud, és inferior a la quota de l’impost a ingressar, es procedirà a la inadmissió de la sol·licitud excepte que s’acrediti que s’ha efectuat l’ingrés de la part del deute corresponent a l’import de les quotes efectivament repercutides i cobrades. Una vegada comprovat l’ingrés es procediria a la tramitació de l’ajornament sol·licitat per l’import del deute restant.\nSi es concedeix l’ajornament o fraccionament del deute, s’inclourà en l’acord de concessió una clàusula en la que s’estipularà que si es produeix el cobrament efectiu del tribut repercutit, el contribuent l’ingressarà íntegrament a favor de la Hisenda Pública en pagament del deute pendent fins a la seva total liquidació.\nDurant la vigència de l’acord de concessió, l’Administració Tributària podrà realitzar requeriments a fi de comprovar els cobraments que s’hagin pogut produir, i si aquests cobraments han estat ingressats a la Hisenda Pública.\nManresa, 20 de gener de 2017\n201702 AJORNAMENTS HISENDA.pdf\nSoci - Economista | Àrea econòmica i financera


El blog del Maurici: Controlats... del tot?\nPublicat per Maurici a 14:46\nxavier pujol 17 de desembre de 2019, a les 17:56\nJo tampoc em crec que les dades dels telèfons mòbils que van arreplegar els dies que cites, hagin estat respectades anònimament.\nDono fe que entre Sant Maurici i Andorra hi ha una bona distància.\nMaurici 17 de desembre de 2019, a les 19:19\nDoncs ja veus noi, amb una antena a Andorra t'enxampen més amunt d'Espot...\nXeXu 23 de desembre de 2019, a les 20:58\nMolt sospitós tot plegat, no? Em sembla que tot plegat és massa distància com perquè el satèl·lit es despisti. Que no estaves a Tor, d'Andorra a Sant Maurici hi ha un bon tros. A veure si ser paranoics ens fa no anar tan desencaminats...\nMaurici 23 de desembre de 2019, a les 21:47\nCrec que, quan parlem de tecnologia, qualsevol cosa que ens puguem imaginar pel que fa a controlar-nos ja existeix...


Els reptes del creixement - Diari de Terrassa\nEls reptes del creixement\nTerrassa va tancar 2021 amb 224.387 habitants, la xifra més alta de la seva història. El padró va créixer en 276 habitants. De moment, les dades del padró a 1 de gener de 2022 revelen que la ciutat torna a guanyar població gràcies a l’increment, discret, de la natalitat i sobretot a un saldo migratori positiu. L’any passat van tornar a néixer més infants a la ciutat i van arribar 1.863 persones més de les que van marxar.\nD’aquesta manera, Terrassa ha superat el primer any de pandèmia que, com va passar en molts altres municipis, va suposar una pausa en el creixement demogràfic. La tendència a l’alça continua ara. Tanmateix, caldrà veure si aquest increment es consolida. En tot cas, no hauria de ser un problema, ja que la ciutat ha tingut la capacitat històrica d’acollir nouvinguts. S’hauria d’entomar, doncs, com una oportunitat per fer una ciutat referent i líder. Això sí, les infraestructures, els equipaments i els serveis municipals hauran d’estar a l’altura per poder assolir aquests reptes. De fet, som la tercera ciutat de Catalunya.


PB Els Tamarells, celebrat el sopar amb socis a Santanyí | Sports de ca Nostra\nEscrito por lorenzo el 07/02/17 • En la Categoría Fútbol Regional\nFa tres setmanes va tenir lloc en el Bar Can Piquer de Santanyí el sopar amb socis de la penya, coincidint amb el partit de Copa R. Societat – FC Barcelona. Els socis santanyiners gaudiren d’un bon ambient, de la victòria del conjunt de Luís Enrique a Anoeta, i d’un multitudinati sorteig de viatges, fins a 38 !!\nD’entre tots els socis:\n– 8 pel partit de Lliga FC Barcelona – Leganés\n– 10 pel partit de Lliga FC Barcelona – Sporting\n– 10 pel partit de Lliga FC Barcelona – Celta\n– 8 pel partit de Champions FC Barcelona – París SG\nD’entre els socis assistents:\n– Un viatge per a dues persones per veure el partit de Lliga FC Barcelona – Leganés (dia 19 de febrer a les 20’45 hores). L’afortunat fou:\n– Soci nº 613 Jaume Rigo Tous (CAS CONCOS)\n– 1r suplent, soci nº 1035 Antoni Vidal Vidal (CALA FIGUERA)\n– 2n suplent, soci nº 1079 Cristian Fuster McAlpine (SANTANYÍ)\nDEMÀ SOPAR AMB SOCIS A CAS CONCOS\nCoincidint amb el partit de semifinals de Copa, FC Barcelona – At. Madrid, a les 21 hores en el Bar Es Cassino de Cas Concos tindrà lloc el sopar amb socis de la PB Els Tamarells. El menú és de graellada de carn, amb patates, postres, beures i cafès; i el preu de 10 euros. Es celebraran sortejos de 18 viatges d’entre tots els socis, 8 pel partit de Lliga FC Barcelona – València (18 o 19 de març) i 10 pel partit de Lliga FC Barcelona – Sevilla (4 o 5 d’abril). A més, entre els socis assistents al sopar tindrà lloc el sorteig d’un viatge per a dues persones, amb entrada pel partit FC BARCELONA – VALÈNCIA.\nDemà a Cas Concos, tots a viure un gran ambient barcelonista i a passar a la final de Copa.


El primer equip busca el repòquer de victòries davant el Vilassar\nAEC Manlleu - UE Vilassar Mar\nDiumenge, 30 de setembre (17 h)\nÀrbitre: Alejandro Aguayo Prieto\nEl primer equip de l’AEC Manlleu afronta aquest diumenge una prova de foc al Municipal d’Esports. Els d’Albert Santanera i Nil Tomàs reben un dels equips cridats a lluitar per l’ascens a Tercera Divisió, el Vilassar de Mar, que amenaça l’espectacular ratxa manlleuenca en aquest inici de competició.\nQuatre victòries en els quatre primers partits de lliga han catapultat el conjunt manlleuenc al número 1 de la classificació en solitari i lluny de conformar-se, busquen el repòquer de victòries aquest diumenge (17 h) contra el Vilassar de Mar. El conjunt del Maresme només té dos punts menys que el Manlleu i encara no coneix la derrota, després d’aconseguir tres victòries i un empat.\nEls entrenadors manlleuencs no podran comptar amb els lesionats Marçal, Pau Franquesa, Eloi Serrajordia i Isaac Aguilar, mentre que l’extrem Adam, un dels millors en l’últim partit al camp del Farners, és dubte.\nQui sí que podria jugar el seu primer partit amb la samarreta quadribarrada és Raúl Campayo. El migcampista manlleuenc fa setmanes que s’entrena amb la resta de companys, ha convençut els tècnics i ja té la fitxa disponible per, si ho creuen oportú els entrenadors, jugar els seus primers minuts amb l’AEC Manlleu.\nTambé tornen a la convocatòria el capità, Martí Soler i Adrià Balagué, després de perdre's el duel de l'última jornada a Santa Coloma de Farners per sanció.\nLa resta de la jornada 5 a Primera Catalana:\nArgentona - Lloret\nSabadell Nord - Girona 'C'\nSan Juan Montcada - Farners\nCan Vidalet - La Jonquera\nGuineueta - Sant Cugat\nLlagostera 'B' - Rubí\nBanyoles - Palamós


Publicat per martachka a 8:18 0 comentaris\nAterosclerosi i arteriosclerosi\nAquests són dos termes fonèticament molt semblants, però amb significats lleugerament diferents.\n"Arterio", com endevinareu fàcilment, ve d'artèria i "sclerosi" ve del grec i vol dir “enduriment patològic”. És a dir, es tracta d’un enduriment i pèrdua d’elasticitat de les arteries, normalment de les arteries mitjanes i petites, que fa que poc a poc vagi desapareixent la llum (l’espai interior) d’aquests vasos sanguinis. Hi ha diversos tipus d’arteriosclerosi i un d’ells és l’aterosclerosi.\nL’aterosclerosi és un tipus d’arteriosclerosi que afecta les artèries grans i mitjanes i que es caracteritza per la formació d’ateromes a les parets arterials.\nUn ateroma és l’acumulació de fibres i lípids (greixos), normalment colesterol, a les parets internes de les artèries i que moltes vegades forma plaques que redueixen la llum de l’artèria i poden acabar provocant l’infart del teixit que rep la sang d’aquesta artèria.\nL’aterosclerosi és el tipus d’arteriosclerosi més freqüent i per això moltes vegades s’utilitza aquest segon terme per referir-se al primer i ens podem fer un embolic.\nPublicat per martachka a 7:37 0 comentaris\nEmbòlia, trombosi, infart i ictus\nTots hem sentit moltes vegades aquests termes mèdics, però sabem què és exactament cada un d'ells?\nA veure, comencem a poc a poc:\nUna embòlia és l’obstrucció d’una vena, artèria o capil·lar per una massa que no es dissol a la sang (que els metges anomenen èmbol) i que ha estat arrossegada pel torrent sanguini.\nAixí, parlem d’embòlia gasosa quan la provoca una bombolla d’aire (oxigen o nitrogen), d’embòlia grassa quan la provoca teixit adipós, d’embòlia sèptica quan la provoca un èmbol de pus o gèrmens, d’embòlia tumoral quan la provoca teixit d’una neoplàsia infiltrat a la sang, etc.\nQuan l’embòlia és provocada per un trombe (coàgul de sang) és quan parlem de trombosi o tromboembòlia.\nL’infart és la necrosi isquèmica localitzada d’un òrgan. La “necrosi” és la mort del teixit, i “isquèmica”, ve d’isquèmia, que és el dèficit o la manca d’irrigació sanguínia. Per tant, un infart és la mort de part del teixit d’un òrgan perquè no li arriba sang o no n’hi arriba prou, i per tant no rep prou oxigen per funcionar correctament. Aquesta manca d’irrigació sol ser causada per una obstrucció (embòlia) de les artèries que fan arribar la sang a aquell òrgan. L’obstrucció pot ser interna, perquè hi ha plaques d’ateroma (característiques de l’aterosclerosi) o coàguls de sang (trombes) que impedeixen o dificulten la circulació, o bé externa, perquè hi ha un tumor que comprimeix el vas sanguini o una hèrnia, per exemple.\nEls infarts poden afectar diversos òrgans: quan la falta d’irrigació es produeix al múscul del cor, parlem de “infart de miocardi”, si es produeix al cervell, parlem de “infart cerebral”, encara que també se’n diu “accident vascular cerebral”, “ictus”, “apoplexia” o “atac de feridura”. Aquests dos tipus d’infart són dels que hem sentit a parlar més sovint i, juntament amb els infarts renals (del ronyó) i intestinals, són els més freqüents. Però també poden produir-se a altres òrgans com el fetge, pulmons, etc.\nUn ictus és un atac sobtat, i s’utilitza aquest terme habitualment per referir-se als accidents vasculars cerebrals, que són la interrupció de manera sobtada de la irrigació sanguínia del cervell perquè s’obstrueix una artèria (ictus isquèmic) o bé perquè s’ha produït una hemorràgia (ictus hemorràgic, apoplexia).\nEls ictus isquèmics poden ser d’origen vascular, intravascular o extravascular:\nEls ictus d’origen vascular es produeixen per una estenosi (estrenyiment) del vas sanguini que impedeix que hi circuli la sang correctament.\nEls ictus d’origen intravascular es produeixen quan hi ha alguna cosa que bloqueja el vas sanguini. I aquesta obstrucció pot ser o bé aterotrombòtica, provocada per un coàgul en una artèria cerebral i afavorida per la presència de plaques d’aterosclerosi a les artèries cerebrals, o bé embòlica (és a dir, provocat per una embòlia) en què un èmbol (coàgul, tumor, fàrmac o bombolla d’aire) provinent d’una altra vena viatja fins a l’artèria s’hi encalla.\nEls ictus d’origen extravascular es produeixen quan hi ha un element de fora del vas sanguini (tumor, abcés, quist, etc.) que en provoca l’estrenyiment (estenosi)i n’impedeix la circulació.\nQuan es produeix aquesta obstrucció, que impedeix la circulació de la sang, és quan apareix la isquèmia (manca d’irrigació sanguínia), que pot produir un infart.\nPublicat per martachka a 7:30 0 comentaris\nMiopia, astigmatisme, hipermetropia i presbícia\nSempre ens fem un embolic… la miopia, potser més o menys tothom sap què és, però l’astigmatisme… sona el nom, però què és exactament? I la hipermetropia? I la presbi… què?\nTots aquests són defectes refractius de l’ull i que ens presenten problemes per veure-hi bé.\nEl principal símptoma de la miopia és la dificultat per veure-hi de lluny. Les persones amb miopia no solen tenir problemes per veure-hi de prop. Quan la còrnia és massa corba o l’ull és massa gros, els rajos de llum que entren a l’ull convergeixen i s’enfoquen abans d’arribar a la retina i això fa que la visió sigui borrosa, desenfocada.\nLa hipermetropia és tot el contrari. Les persones hipermetrops tenen dificultat per a veure-hi de prop, i en canvi hi veuen bé de lluny. En aquest cas, la còrnia és massa plana o l’ull és massa petit i la llum s’enfoca darrera la retina.\nL’astigmatisme es produeix quan la curvatura de la còrnia varia en diferents eixos. Això distorsiona la percepció de les imatges a qualsevol distància. Pot anar acompanyat de miopia o hipermetropia o presentar-se sol.\nAquests tres trastorns poden corregir-se amb ulleres, lents de contacte o cirurgia làser.\nLa presbícia és el que coneixem com “vista cansada”. El cristal·lí és la lent interna de l’ull i quan mirem de lluny té una forma plana, però quan enfoquem un objecte proper es corba. Amb l’edat, el cristal·lí perd elasticitat i això fa que l’ull tingui dificultats d’acomodació, és a dir, li costa corbar-se, i per això els objectes propers es veuen borrosos i tenim tendència a allunyar les coses per veure-les millor.\nLa vista cansada pot corregir-se amb ulleres i, ara també, amb cirurgia làser.\nPublicat per martachka a 9:10 0 comentaris\nL’osteoporosi és una malaltia en la qual disminueix la quantitat de minerals de l’os. Això fa que l’os perdi força i es torni més fràgil.\nAquesta disminució dels minerals es deu a un defecte en l’absorció del calci.\nEls ossos estan en un procés continu de remodelació en què es forma i reabsorbeix (destrueix) massa òssia constantment. A partir dels 35 anys, es comença a perdre petites quantitats d’os. El sedentarisme i diverses malalties poden fer augmentar aquesta pèrdua d’os i poden fer que aparegui l’osteoporosi a una edat avançada.\nLa menopausa és la principal causa de l’osteoporosi en les dones. Amb la menopausa, disminueixen els nivells d’estrògens. Els estrògens són les hormones sexuals femenines, i entre moltes altres coses, el que fan és contrarestar l’acció d’una altra hormona: l’hormona paratiroide.\nL’hormona paratiroide fomenta la reabsorció òssia. Per això, quan els nivells d’estrògens disminueixen, l’hormona paratiroide afecta més els ossos i els torna fràgils i porosos: es destrueix més os del que es forma.\nPublicat per martachka a 9:00 0 comentaris\nQuan el metge ens demana que ens fem una anàlisi de sang, pel motiu que sigui, gairebé sempre el primer que demana és un hemograma, que com el seu nom indica és una representació gràfica de la fórmula sanguínia, dels elements que formen la sang (hemo = sang; grama = representació gràfica): un element diagnòstic bàsic.\nEn aquesta representació s’inclou el comptatge cel·lular (nombre de cèl·lules) d’eritròcits (glòbuls vermells), leucòcits (glòbuls blancs) i trombòcits (plaquetes). També s’indica la concentració d’hemoglobina, l’hematòcrit i els índexs eritrocítics (VCM, HCM i CCMH) i, moltes vegades també el comptatge diferencial de leucòcits, el que es coneix com a “fórmula leucocítica.\nI tot això què vol dir?\nEls eritròcits es formen a la medul·la òssia. Contenen hemoglobina, que són unes ferroproteïnes que s’encarreguen de transportar l’oxigen als teixits i assegurar la respiració tissular. Els eritròcits són els que donen el color vermell a la sang. Les persones amb nivells baixos de glòbuls vermells pateixen anèmia. El percentatge de volum sanguini que ocupen els eritròcits és el que anomenem hematòcrit.\nEls leucòcits es formen a la medul·la òssia o al teixit limfàtic, segons el tipus. Contenen enzims i secreten unes substàncies que poden destruir els gèrmens i neutralitzar-ne les toxines. Per això, s’associa els glòbuls blancs amb les defenses de l’organisme. La fórmula leucocítica és un comptatge de les diverses classes de leucòcits i les seves proporcions.\nEls trombòcits són les cèl·lules que intervenen en la coagulació de la sang.\nEls índexs eritrocítics relacionen entre si les diferents magnituds bàsiques de la sang referides als eritròcits:\nel volum corpuscular mitjà (VCM), que és el volum corresponent a un eritròcit, en determina la grandària i permet classificar els diferents tipus d’anèmies.\nl’hemoglobina corpuscular mitjana (HCM), que dóna informació sobre el contingut d’hemoglobina per eritròcit. Té una relació molt estreta amb el VCM, i sovint es poden fer servir indistintament.\nla concentració corpuscular mitjana d’hemoglobina (CCMH), que és la concentració d’hemoglobina per eritròcit.\nTots aquests valors ajuden als metges a fer-se una idea molt general del nostre estat de salut.\nPublicat per martachka a 2:30 0 comentaris\n(ca diabetis; es diabetes; en diabetes)\nQuan parlem de diabetis ens referim normalment a la diabetis mellitus o diabetis sacarina (literalment, diabetis “dolça”), que és una malaltia que fa que el nivell de glucosa (sucre) de la sang sigui més elevat del compte, perquè el cos no és capaç de processar aquesta glucosa per eliminar-la de l’organisme a través de l’orina, de metabolitzar-la.\nEl pàncrees és una glàndula que hi ha al costat de l’estómac i produeix una hormona que és la insulina, que és la que controla la quantitat de glucosa que tenim a la sang: ajuda a la glucosa a entrar a les cèl·lules, i les cèl·lules utilitzen aquesta glucosa com a combustible.\nDe tipus de diabetis n’hi ha bàsicament dos: la de tipus 1 i la de tipus 2.\nLa diabetis de tipus 1 fa que el pàncrees no produeixi prou insulina (o no en produeixi gens), i per tant les persones que la pateixen s’han d’injectar la insulina que el cos necessita per metabolitzar la glucosa que consumeixen. Normalment, també han de fer dieta i controlar molt els hidrats de carboni que mengen (dolços, pa, pasta...). Aquest tipus de diabetis sol aparèixer abans dels 40 anys, normalment durant la infància o l'adolescència.\nLa diabetis de tipus 2 fa que el cos no aprofiti bé la insulina que produeix. És el tipus més freqüent de diabetis: sol aparèixer a partir dels 40 anys. Normalment, pot controlar-se bé només fent dieta i exercici, encara que de vegades també cal prendre medicació o fins i tot insulina. És allò que la gent en diu “tenir sucre”.\nTambé existeix la diabetis gestacional que poden presentar algunes dones embarassades, que cal controlar amb dieta i exercici durant l’embaràs i que sol desaparèixer després.\nLa diabetis pot afectar a les artèries, tant a les grans com a les petites, i amb el temps això pot acabar provocant des d’una insuficiència renal que requereixi diàlisi, fins a ceguera o un infart de miocardi (atac de cor) o cerebral (no arriba la sang al cervell). També pot afectar al sistema nerviós, fent disminuir la sensibilitat als peus, i fer que no ens adonem si hi tenim una úlcera o una infecció, que en alguns casos poden tenir complicacions molt greus.\nPer això és essencial que les persones amb diabetis facin un bon control de la glucèmia (el nivell de glucosa de la sang), del colesterol i de la tensió arterial per a reduir el risc d’aparició de totes aquestes complicacions en la diabetis.\nI què pot fer que siguem diabètics? La diabetis pot ser hereditària, però hi ha altres factors de risc com el tabaquisme, el sobrepès, el colesterol, la hipertensió i el sedentarisme.\nPublicat per martachka a 8:33 0 comentaris


Prossegueix la recuperació de la zona de l’euro a un ritme lent però ferm | CaixaBank Research\nProssegueix la recuperació de la zona de l’euro a un ritme lent però ferm\nEl creixement de la zona de l’euro es consolida en cotes moderades i amb riscos a l’horitzó. El repunt de la incertesa causada pel brexit ha tingut un impacte més contingut del que s’havia anticipat a la zona de l’euro. Així, les previsions de CaixaBank Research, com les de la majoria d’analistes, situen el creixement del PIB al voltant de l’1,5% el 2016 i en l’1,3% el 2017. S’espera que la demanda interna i, en particular, el consum de les llars continuïn sent els pilars de la recuperació, tot i que el sector exterior guanyarà protagonisme de forma gradual. Una altra mostra de l’impacte limitat que s’espera que tingui el brexit a la zona de l’euro, com a mínim a curt termini, és que el BCE ha mantingut gairebé sense canvis les seves previsions econòmiques. De fet, la institució va revisar lleugerament a l’alça la previsió de creixement per al 2016, fins a l’1,7%, lleugerament per damunt de les previsions de CaixaBank Research. En canvi, va efectuar una lleugera revisió a la baixa en les previsions per al 2017 i el 2018, que va deixar en l’1,6%. En conjunt, per tant, s’espera que, a mitjà termini, la zona de l’euro continuï creixent a taxes similars a les observades en els últims trimestres. De tota manera, la incertesa continua sent elevada, i el brexit es manté com una de les principals fonts de risc. En aquest sentit, la premier Theresa May ha anunciat que demanarà formalment la sortida del Regne Unit de la UE abans del final de març. A partir d’aquest moment, començaran les negociacions, i la sortida podria ser efectiva el 2019. L’impacte econòmic del brexit a mitjà i a llarg termini (per al Regne Unit i per a la UE) dependrà del procés negociador i de la nova relació que, finalment, s’acordi entre el Regne Unit i la UE.\nEl sector exterior, clau en l’avanç de la zona de l’euro en el 2T. En concret, el creixement del PIB va ser del 0,3% intertrimestral, i l’aportació de la demanda externa al creixement va ser de 0,4 p. p. L’aportació de la demanda interna, per tant, va ser de –0,1 p. p. De tota manera, cal interpretar aquestes dades amb cautela. La contribució negativa de la demanda interna va ser deguda, sobretot, a la caiguda dels inventaris, mentre que el consum de les llars va continuar avançant a un ritme notable. Atesa l’elevada volatilitat que solen presentar els inventaris i la major inèrcia del consum de les llars, tot fa pensar que, en els propers trimestres, la demanda interna continuarà donant suport al creixement. Cal destacar, com ja ha estat la tònica habitual en els trimestres anteriors, el ritme d’avanç dispar entre països, amb Espanya i Alemanya creixent a un ritme molt superior al de Portugal, França i Itàlia.\nEls indicadors d’activitat apunten a un ritme de creixement similar en els propers trimestres. Així ho reflecteix, per exemple, l’índex PMI compost de la zona de l’euro per al 3T, que es va situar en els 52,9 punts, un registre gairebé calcat al del 2T, en concret de 53,1 punts. Una altra mostra d’això l’ofereix l’índex de sentiment econòmic, que es va mantenir en el 3T en els 104,3 punts, un registre que també és molt similar al del 2T. Els riscos a la baixa, però, no són menors. L’índex de producció industrial, per exemple, va créixer el 0,2% al juliol (mitjana de la variació interanual dels tres últims mesos), un ritme menor al dels primers mesos de l’any, i la tendència de fons que es percep al sector industrial és de clara desacceleració.\nContinua la bona tònica del consum de les llars. Les vendes al detall de la zona de l’euro van accelerar el creixement fins al 2,4% interanual al juliol, un ritme superior a l’experimentat en la primera meitat de l’any (l’1,8%) i a la mitjana històrica (el 0,7%). Per la seva banda, l’índex de confiança del consumidor de la zona de l’euro per al 3T es va situar en els –8,2 punts, un nivell similar al del primer semestre (–8,1). A més a més, s’espera que la tendència que dibuixen aquests indicadors es mantingui en els propers trimestres, ja que els principals factors de suport (manteniment del ritme de creació d’ocupació, confiança en la capacitat de recuperació i condicions financeres laxes) continuaran actius.\nLa recuperació del mercat laboral es consolida i apuntala l’avanç del consum de les llars. En el 2T 2016, l’ocupació va augmentar l’1,5% interanual a la zona de l’euro, un ritme una mica superior al dels dos trimestres anteriors. Per països, destaca el ritme de creació d’ocupació a Alemanya (el 2,5%) i a Espanya (el 2,3%), mentre que, a Itàlia (el 2,0%) i, en particular, a França (el 0,5%), es manté una mica més endarrerit. La taxa d’atur, per la seva banda, es va situar en el 10,1% a l’agost, 6 dècimes per sota del nivell d’un any abans. També en aquest cas els nivells continuen sent molt dispars entre països. Pel que fa als costos salarials, en el 2T 2016, l’increment interanual va ser del 0,9%, 1,3 p. p. per sota del trimestre anterior. Aquesta disminució va ser deguda, en gran part, al sorprenent menor increment salarial observat a Alemanya (del 2,7% en el 1T 2016 a l’1,1% en el 2T 2016).\nEs consolida l’avanç de la inflació a la zona de l’euro. L’índex de preus al consum harmonitzat (IPCH) de la zona de l’euro va avançar el 0,4% interanual al setembre, un registre 2 dècimes superior al del mes anterior, gràcies, sobretot, a la menor caiguda del component energètic. Per la seva banda, la inflació subjacent es va mantenir estable en el 0,8% per cinquè mes consecutiu. Les previsions de CaixaBank Research consideren que la inflació es continuarà recuperant, amb el suport de l’augment progressiu del preu del petroli i de la recuperació de la demanda interna.\nEl superàvit per compte corrent continua en nivells elevats. En concret, va arribar als 343.000 milions d’euros al juliol (acumulat de 12 mesos), un registre que se situa una mica per damunt de la mitjana de la primera meitat de l’any i que continua dibuixant una via alcista similar a la dels últims anys. La fortalesa del saldo corrent rau, sobretot, en l’augment del superàvit del compte de béns (362.000 milions d’euros al juliol), que, en part, ha estat esperonat, en els últims trimestres, per la caiguda del preu del petroli. Un altre element que impulsa les exportacions europees és la depreciació de l’euro. Mentre que és probable que l’efecte del preu del petroli comenci a revertir en els propers trimestres, atès que esperem que consolidi una tendència alcista gradual, l’efecte de la depreciació de l’euro es mantindrà actiu, en part a causa del manteniment de la política monetària ultralaxa del BCE. A tot plegat, a més a més, s’afegirà una demanda global que, a poc a poc, anirà recuperant la força perduda en els últims trimestres. En conjunt, per tant, esperem que el sector exterior torni a recuperar un cert protagonisme.\nEl BCE mantindrà les condicions monetàries acomodatícies. El BCE, en la reunió de setembre, va deixar la política monetària sense canvis i va insistir que l’entorn acomodatici es mantindrà els propers trimestres. Tot i que el creixement de la zona de l’euro continua sent relativament baix, l’impacte de les mesures del BCE és important. L’M3, per exemple, creix per damunt del 5% interanual, de mitjana, des del gener del 2015. Una altra mostra de l’efecte de les mesures del BCE és el relaxament de les condicions d’accés al crèdit, que es tradueix en una major concessió de préstecs. No obstant això, cal apuntar que les polítiques impulsades pel BCE no estan lliures de riscos, ja que poden generar una mala assignació dels recursos i una excessiva presa de riscos. A més a més, cada vegada és més evident que el marge d’actuació del BCE és ja molt limitat. Per tant, cal esperar que el gros de l’actuació de política econòmica s’orienti cap a la política fiscal, als pocs països que disposen d’un cert marge, i, sobretot, cap a les reformes estructurals, àrea en què tots els països tenen recorregut.\nLa Comissió Europea demana que s’insisteixi més en les reformes estructurals i que s’utilitzi de forma adequada el marge fiscal disponible. En concret, la Comissió Europea suggereix que un element que pot reactivar el creixement a curt i a llarg termini és la inversió en infraestructures. Per aquest motiu, ha ampliat la durada i la dimensió del Fons Europeu d’Inversions Estratègiques (FEIE), també conegut com el Pla Juncker. Aquesta prolongació del FEIE, gestionat pel Banc Europeu d’Inversions (BEI), hauria d’incrementar la seva capacitat de finançament fins als 500.000 milions d’euros el 2020. L’èxit final del pla dependrà de les inversions que es triïn i de l’èxit a l’hora d’atreure el finançament privat. No obstant això, la mesura il·lustra la voluntat de la Comissió Europea de donar més pes a la inversió per augmentar les perspectives econòmiques de la zona de l’euro.


Els homes lliures de Jones més enllà del bèl·lic | EL CINÈFIL\nEls homes lliures de Jones més enllà del bèl·lic\nCrítica de pel·lícules 4 d'Octubre de 2016 Ignasi Juliachs 0\n'Free State of Jones' està basada en un fet històric de la Guerra de Secessió dels EUA\nGary Ross és guionista de llargs amb fortuna com ara Big, o Dave (Dave, presidente por un día). Pleasantville, Seabiscuit, i el primer lliurament d’Els jocs de la fam (no en va voler saber res de les altres parts), a més d’escriure’ls, els va dirigir. Ara prepara una peculiar versió femenina de la trilogia Ocean, de Steven Sodenbergh que titularà Ocean’s Eight, la qual promet ja que comptarà amb actrius com ara Cate Blanchet, Helena Bonham-Carter o Anne Hathaway.\nMentrestant, ha escrit, a partir d’una història elaborada pel novell Leonard Hartman, i dirigit una visió d’un fet històric esdevingut a la Guerra de Secessió dels Estats Units: Free State of Jones (Los Hombres libres de Jones), que aconsegueix sotragar l’espectador ja que va més enllà del fet bèl·lic per esdevenir una reflexió reeixida entorn de les raons dels desvalguts per revoltar-se tot i que la mà dels forts apaivagui o anul·li els canvis aconseguits a curt i mitjà termini i que, real com la història mateixa, la veritable transformació es faci de pregar durant una bona pila de temps.\nEl film, que parteix d’un parell de llibres, The Free State of Jones, de Victoria E. Bynum, i The State of Jones, de Sally Jenkins i John Stauffer, aborda uns fets força desconeguts pels propis americans, que certament estan envoltats d’ambigüitats i d’aspectes encara imprecisos.\nAl Comtat de Jones, alineat amb la Confederació en el decurs de la Guerra de Secessió, Newton Knight, un granger pobre, va encapçalar una revolta de guerrilles contra el govern del sud després de desertar, fart de l’horror de la guerra, i d’assabentar-se que les tropes espoliaven sense contemplacions el poc menjar i els béns dels civils del Comtat, a banda d’escandalitzar-se pel fet que qualsevol sureny amb vint esclaus se’n sortia d’anar al front. El cert és que blancs i negres (malgrat l’evident racisme d’alguns dels primers), pobres o esclaus, van adonar-se que eren al mateix sac com a víctimes, i van plantar cara a la Confederació, fins al punt d’alinear-se amb la Unió, tot i que el General Sherman no va moure un dit per recolzar-los. La llibertat del territori que van dominar sense que els confederats se’n sortissin a causa que els efectius s’amagaven als pantans de Mississippí va durar fins que la guerra es va acabar. De mica a mica, les possessions van tornar als antics latifundistes desnonats pels homes de Knight, que no van fer sinó alimentar el Ku Klux Klan i mantenir entre els blancs el menyspreament pels negres tot intentant negar-los els drets que el nou establishment els atorgava sobre el paper, a banda d’assassinar-los amb impunitat.\nEn el pla personal, Knight va ser tot un escàndol en separar-se de la seva dona blanca, que va viure tanmateix prop del granger, i casar-se, després de la guerra, amb una dona negra que havia estat esclava. Va tenir fills amb totes dues (Els Knight Negroes), que alhora van casar-se entre ells a causa que la comunitat no els acceptava. Fins el 1880, van estar prohibits els matrimonis interracials, però el 1890, l’estat de Mississippí va aprovar una nova constitució que va privar de drets civils la majoria dels negres, situació que com és ben sabut no va solucionar-se fins ben entrada la dècada dels anys seixanta del segle XX i no sense vessament de sang. Aquest fet explicaria un subplot que va intercalant-se al llarg del metratge, amb un episodi en què a finals dels anys 40, un descendent de Knight amb aparença de blanc és jutjat, d’acord amb les lleis de segregació racial encara vigents, al considerar-se que té suficient sang negra com per trobar-se en la il·legalitat per casar-se amb una dona blanca. Més enllà del sobtant i ridícul de la situació, allò cert és que aquesta subtrama, oferta en flash forwards, perjudica la continuïtat del film, ja que els espectadors estem submergits en el peculiar relat en plena dècada dels seixanta del segle XIX, i aquests salts a una sala de tribunal, a banda d’evidenciar la fal·lera dels guionistes per denunciar l’aberrant de la segregació encara a mitjans segle XX, impacten desfavorablement, fins i tot visualment, amb la coherència i el conjunt de l’obra.\nMalgrat tot, per bé que la cinta ha dividit l’opinió dels americans, ens sembla que estem davant la millor pel·lícula de Gary Ross fins ara. L’estructura, malgrat el subplot, manté un timing força acceptable, amb un inici corprenedor a la Batalla de Corinth estil Glory, d’Edward Zwick, que després d’evolucionar cap al western, acaba per erigir-se com un efectiu al·legat en contra de la intolerància i una poderosa denúncia d’un dels episodis més foscos de la història nord-americana i, en general, dels abusos i disbarats que ragen des de l’administració i el poder per bé que, sobre el paper, les coses semblen establertes del cantó d’allò just.\nMatthew McConaughey com a Newton Knight composa un home amb sentit de l’equitat, intel·ligent i assenyat en tot moment, que resulta creïble. També despunten Gugu Mbatha-Raw, la seva companya negra, i Mahershala Ali, un dels lliberts seguidors de Knight amb força protagonisme a la trama.\nEl millor: El poderós missatge del film, una reflexió sobre l’ingent cost d’aconseguir el que humanament és evident, a causa que els interessos econòmics i els prejudicis que interessen al poder i que segresten l’opinió pública tant com es pot tendeixen a voler perpetuar-se.\nEl pitjor: L’episodi en flash forward situat 85 anys després, que no encaixa en el conjunt del film.


Empreses, xefs i experts gastronòmics intercanvien experiències al Gastronòmic Fòrum Barcelona.\nPer Maria Teresa Coca | 16 oct. 2021\nLa fira per a professionals de la restauració, l'hostaleria i la gastronomia vol marcar un punt d’inflexió en el compromís per la sostenibilitat de tot el sector i de les més de 300 empreses i 100 ponents, entre els que es troben 60 xefs que sumen 46 estrelles Michelin, que es donaran cita la setmana vinent a Barcelona\nEl compromís per la sostenibilitat i l’alimentació saludable serà l’eix central de l’edició d’enguany del Gastronòmic Fòrum Barcelona, que se celebra del 18 al 20 d’octubre a Fira de Barcelona i que reunirà més de 300 empreses i 100 ponents, entre els que es troben 60 xefs que sumen 46 estrelles Michelin.\nEn són una mostra les novetats anunciades i les 50 innovacions que es presentaran a la fira que, alhora, es perfila en aquesta edició com una peça clau per a la reactivació de tot el sector en la etapa post-covid per l’impacte que aconseguirà mitjançant la connexió de negocis i d’operacions comercials que es generen al llarg de tres dies.\nEls assistents hi trobaran els primers caramels de mel ecològica amb envàs totalment compostable d’Europa de la centenària empresa Mel Muria, que ha desenvolupat la idea a través de la seva línia ecològica Muria Bio, en un clar exemple d’economia circular. També es podrà comprovar que és factible prendre una beguda amb una cullereta o una canyeta comestible fetes amb civada, fibra de cacao, farina d’arròs i de blat i que ja les comercialitza l’empresa Gloop.\nAixí mateix, s’hi podran trobar i tastar una salsa d’olives líquides — elaborada per Caviaroli amb el chef Albert Adrià—, polvorons de tomàquet, vermut amb mistela de garnacha blanca de Coca i Fitó; vi en llauna d’Aluvinum Wines; i un ampli ventall d’elaboracions noves a l’alçada dels paladars més exigents. Rillettes d’ànec confitat; paté rústic de Gall del Penedès de la firma Mallart Artesans Xarcuters, cuinat a la catalana, amb orellanes, panses i pinyons, i rigatone de llenties pardines de la marca Hort del Silenci (Artesa de Segre), per destacar alguna de les novetats.\nEl codirector de Gastronòmic Fòrum Barcelona, Pep Palau, recorda que “la sostenibilitat abasta conceptes com les bones pràctiques agrícoles, models de comerç verd i distribució sostenible, el residu zero, el reaprofitament de recursos, la gestió de les persones i la construcció i habilitació dels espais”, i que l’esdeveniment acull tots i cadascun d’aquests àmbits. Palau també va valorar l’aposta dels grans xefs per sumar-se a l’assoliment dels objectius de l’Agenda 2030.\nLa fira, punt de trobada de tot el sector, esdevindrà una peça clau per a la recuperació post-covid\nDe fet, la cita és la gran trobada de coneguts xefs catalans, nacionals i internacionals mitjançant un complet programa de classes magistrals, sessions temàtiques, tasts. Està prevista la participació de Joan Roca amb el seu projecte Gastronomia Sostenible del Celler de Can Roca; Ángel León amb la creació de l’ecosistema marí sostenible al voltant del restaurant Aponiente, i Eneko Atxa, pioner de la cuina mediambientalment responsable el restaurant Azurmendi que ha estat reconegut com el més sostenible del món per The World’s 50 Best Restaurants. El programa el completen, entre altres grans xefs, Pierre Gagnaire, Norbert Niedekofler, Ricard Camarena, Xavier Pellicer, Maria José San Roman, Maria Solivellas, Pepe Solla, Javier Olleros, Amélie Darvas, Najat Kaanache, Carme Ruscalleda i Iolanda Bustos.\nLes innovacions són un dels elements imprescindibles de la fira gastronòmica per a professionals.\nCom en edicions anteriors, la fira inclou l’àrea d’innovació Fòrum Lab Barcelona Alimentació Sostenible, que oferirà conferències i taules rodones en què més de 50 experts de el sector alimentari i hostaler posaran a l’abast d’empreses i professionals eines útils per a una gestió ecològica dels seus negocis. El seu programa estarà dividit en tres eixos temàtics: el restaurant sostenible; pràctiques de sostenibilitat en la producció, el comerç i la distribució, i propostes de valor, màrqueting i coneixement per a una millor gestió dels negocis hostalers.\nEnguany la fira dels professionals de la gastronomia coincideix amb el Fòrum Global del Pacte de Política Alimentària Urbana de Milà, un reconeixement internacional que rep el suport de la FAO (Organització de les Nacions Unides per a l’Alimentació i l’Agricultura), que també té lloc a Barcelona del 19 al 21 d’octubre, i en què 200 ciutats participants es comprometen a desenvolupar models agroalimentaris sostenibles, justos i sans.\nEls tastos de productes i elaboracions culinàries són presents durant els tres dies de l’esdeveniment.


Casaments, Celebracions, Càterings i Esdeveniments a Barcelona\nMasia Reixac està capacitada per a grans i petites casaments. Els nostres espaiosos i lluminosos salons farà del 'dia de la teva vida' en una celebració que sens dubte recordareu durant molt de temps. Disposem d'una extensa carta de menús i triar el vostre no serà un inconvenient. Orquestra, música, ball i gran festa no és problema.\nMasia Reixac ens dóna un ventall de possibilitats perquè pugueu pensar en un casament de format petit a una molt més multitudinària convidant a tots els vostres familiars i amics. Per aquest menester heu de comptar que es treballa amb el màxim detall perquè les vostres taules llueixin com mai.\nL'apartat exterior s'alça com un gran aliat a tenir en compte. Aquests espais tenen un gran entorn natural que brindarà grans racons on realitzar els millors reportatges i fotografies.\nAquest lloc és increïble tant per a la celebració de la cerimònia com per a la instal·lació d'un bon banquet a l'aire lliure.\nEntre els serveis que l'organització us ofereix podeu trobar qualsevol tipus de música en viu i la zona on celebrar-ho sense molestar a ningú.\nEntre les propostes gastronòmiques de la finca es troben una extensa carta de menús entre els quals crear la minuta perfecta per als vostres convidats.\nLa finca celebra tot tipus d'esdeveniments com:\n- Casaments civils\n- Casaments religioses\n- Posada de llarg\nSaló Font: 30 persones\nSaló El Manuel: 35 persones\nSaló Columnes: 45 persones\nSaló Celler: 55 persones\nSaló Golfes: 70 persones\nSaló Sol: 130 persones\nSaló Finestral: 180 persones\nSaló Arcus I: 350 persones\nOpinions sobre Casaments\nNati Bordonau Romero\nUn lloc preciós, amb salons impressionants, amb uns exteriors espectaculars, un tracte únic i excepcional. El preu és molt econòmic, de fet s'adapten al teu pressupost i et fan moltes sorpreses i et deixen fer el que vulguis pel que fa a decoració i contractacions que facis pel teu compte. A més tenen una pastisseria i fan uns pastissos de casament impressionants. Sense cap dubte si tornés a casar-me ho faria en el mateix lloc, tot més que excel·lent. Són com una família, Antonio i Paquita que són els amos són molt familiars i estan a la teva disposició per tot el que necessitis. I tinc molt clar que quan bategi al meu fill tornaré a celebrar-ho aquí.\nMireia Campillo Garcia\nEl servei va ser fantàstic, tant el del cap de sala com el dels cambrers. Ens sentim molt còmodes en tot moment. Únic inconvenient, un error en les minutes que a mi em va fotre bastant perquè estaven escrites incorrectament en totes les taules ... Però bé. Ho vam passar genial, i de veritat el personal és fantàstic.\nNoelia Rusiñol Lobato\nDes del primer dia que vam anar a demanar informació fins al dia del casament van ser extraordinaris amb nosaltres. El menjar espectacular, l'ambient màgic, els cambrers super atents i José (cap de sala) genial va fer que tot fluís fantàsticament.\nUn esment especial per a Antonio l'amo que va aconseguir que la nostra idea fos real.\nUn casament meravellosa en un lloc meravellós.\nEl recomanem 1.000%.\nEl recomano sense cap dubte, per la més que magnífica atenció d'Anabel i Antonio, per l'excel·lent servei dels cambrers, una organització impecable, un lloc preciós, el menjar genial. La veritat és que des de la primera visita s'impliquen en tot, s'emmotllen i busquen que el teu casament sigui perfecta. He quedat encantada i els meus convidats també, encara ara ens segueixen felicitant per la celebració. Anirem més d'un dia a menjar o a realitzar celebracions i fins i tot festes, Halloween, carnestoltes ... Un deu per l'equip de Can Reixac.\nEl recomano al 100%. El nostre dia va ser molt millor del que s'esperava gràcies a Masia Reixac. Tots súper atents, tens a una persona amb tu en tot moment dient-i explicant-te tot. No em van posar cap pega a portar jo coses de decoració o el que fos. Ells s'encarregaven de guardar-lo i treure les coses en el moment que jo vaig indicar. Només puc dir coses bones de la masia. Recomano a tots els nuvis que vagin a visitar-la, potser no té els millors salons ni els millors jardins. Però això a vegades no és el més important. 'La gent s'ho va passar genial! Creen un bonic ambient de festa.\nEns vam casar el 18 juny 2016 a la sala. No podíem haver triat millor restaurant per a la nostra casament. Des del primer moment des que vam conèixer a Anabel ha estat més semblant a una amiga que a la persona de contacte de l'restaurant, tots els dubtes, totes les preocupacions que s'han organitzant un casament, ella amb un somriure sempre ens ha estès la mà , Antonio va arribar a ser el meu salvador quan el jutge de pau que teníem des del principi es va indisposar la setmana d'abans de la cerimònia, ens va solucionar el problema encantat. Paqui, tots els meus convidats van quedar encantats amb el seu menjar, millor no podia haver estat, qualitat, quantitat i presentació. El nostre cap de sala, Cristhian, no ens podia tractar millor (gràcies per aguantar-me mentre diluviava i organitzar el pla b).


L'associació Luami és la suma d'artistes plàstics i de circ per tal de desenvolupar la seva activitat de formació i exposició. Tenim com a objectius: promoure el circ com a mitjà d'acció social, cultural; promoure activitats i iniciatives en benefici de la cultura; organització d'activitats socioculturals; i la cooperació en la creació d'espectacles.\nAvda. d'Emeterio Escudero, 37, baixos\nHorari: Dactivitat: dilluns a divendres d'11 a 14 h i de 16 a 20 h, D'atenció al públic: dilluns a divendres de 16 a 20 h


Jordi Gual: "Comprar petroli i gas a Rússia no és finançar la guerra de Putin"\nProfessor d'economia de l'Iese i expresident de CaixaBank\nJordi Gual abans de l'entrevista. Cèlia Atset\nBarcelonaFa poc més d’un any, Jordi Gual (Lleida, 1957) va tornar a l’Iese i a la seva vocació, "el món del pensament", després de quinze anys "al món de l’acció i l’empresa", explica. Aquests quinze anys els va passar al grup La Caixa, on va acabar de president del banc fins que en va marxar després de la fusió amb Bankia, tot i que segueix ocupant alguns càrrecs en consells vinculats al grup. Ara es mostra molt preocupat per la inflació i creu que els bancs centrals han de ser molt agressius per combatre-la.\nA tot arreu la inflació està molt alta, però Espanya és dels països que més alta la té.\n— La nostra economia històricament ha estat indexada [moltes coses es revaloritzen en funció de l’IPC]. I podem entrar en una espiral entre preus i salaris amb aquesta indexació: salaris, pensions, contractes de lloguer i de tota mena... El risc és enorme i per a mi és el problema principal. Hem de posar-nos d’acord en com repartim aquesta càrrega.\nPactar qui es menja la inflació: si els salaris o els beneficis empresarials. És el famós pacte de rendes que defensa el Banc d’Espanya.\n— S’han de repartir els costos de manera justa.\nCom es decideix aquest repartiment?\n— La part més difícil és la dels beneficis empresarials, perquè no estan regulats, excepte en algun sector. Ningú diu que sigui fàcil. Però no pensem que subsidiant evitarem la pèrdua de poder adquisitiu... Així només engreixarem el dèficit públic. És comprensible que els polítics vulguin apaivagar l’impacte que pateixen les famílies, però potser s’haurien de centrar en les famílies més desafavorides, no urbi et orbi, que té un cost molt més alt.\nHi ha casos molt evidents: potser no cal rebaixar el preu de la benzina igual a un mileurista que al que té tres Ferraris. Però entre un i altre cas, la gamma de grisos és molt gran.\n— Tenim altres polítiques orientades a les persones amb rendes baixes. Per tant, es podrien utilitzar els mateixos índexs de referència per aplicar-los a aquest cas. A Itàlia el senyor Draghi ha orientat els ajuts als més necessitats. I la tradició de concertació social dels alemanys i els holandesos és exquisida. Nosaltres no la tenim. A més, [en la benzina] estàs subsidiant un recurs que en realitat volem que cada cop se’n consumeixi menys. En comptes d’afavorir la transició climàtica la perjudiquem!\nI si mirem més enllà, quins altres problemes tenim?\n— A mitjà termini el problema és de productivitat. Està absolutament diagnosticat. Porto quasi 40 anys com a economista. Els 20 primers, l’economia catalana i l’espanyola es van reformar contínuament. Veníem del franquisme i vam entrar al mercat comú i l’euro, i tot això va exigir molts canvis institucionals. Però des de llavors no hem fet més canvis. I, en canvi, jo argumento que justament el fet d’estar a l’euro t’exigeix encara més canvis estructurals. Però ens hem adormit.\nDes de l’arribada de l’euro veiem que la productivitat de les regions del sud d’Europa ha caigut, en general. ¿Hi ha alguna cosa en el disseny de la moneda única que expliqui aquest problema, o simplement ens hem adormit?\n— És complex. Perquè pots tenir l’efecte crisi de l’euro, que va perjudicar el sud, o pot ser que ens hàgim adormit. La zona euro va ser un pas addicional al mercat comú. I el procés de concentració geogràfica de les activitats s’ha accelerat. I la desindustrialització també. La unió financera i monetària provoca un pols de creixement i la desertització d’altres zones. El que li ha passat a una part del sud podria ser això. No ho afirmo, però podria ser. Però sí que puc afirmar que el ritme de canvi institucional s’ha aturat. Hi ha coses que estan igual que fa vint anys! Per exemple, el mercat laboral.\nPerò s’han fet canvis: el del 2012 o el de l’última reforma laboral, de tot just aquest any.\n— La reforma del 2012 alguna cosa va tocar en els costos d’acomiadament. I la recent elimina el contracte d’obra i servei, essencialment. Això són canvis marginals! Crec que això no modificarà l’atur estructural que tenim. Però no és només el mercat laboral. Justícia, administració, pensions, fiscalitat autonòmica, la disfunció de les autonomies, que tenen responsabilitats de despesa i no d’ingressos… Simplement, no ens posem d’acord en com fer un pas endavant per reformar-ho. Hi ha massa agents que defensen l’statu quo.\n¿És dels que creu que Catalunya està en decadència?\n— Potser sí que no hem perdut PIB per càpita en nombres absoluts, però hem perdut posicions amb les regions europees similars de referència en els últims vint anys. Hi ha diverses històries que pots dir per explicar això. Cada partit pot trobar la que més li agradi. No em mullo, aquí. La qüestió de la capitalitat i el sistema de finançament autonòmic està massa polititzada… i és molt difícil mesurar-ho. Però s’ha de recordar el que deia fa un moment: amb l’euro s’accentua la tendència a l’aglomeració de les activitats econòmiques [en alguns territoris].\n— Crec que eliminar el tipus de canvi és un salt quàntic en la llibertat de comerç i la seguretat jurídica. A Espanya, amb la pesseta, ja hi havia una aglomeració d’activitats molt forta: Barcelona, Madrid, el País Basc i poques coses més… Ara el mercat s’ha ampliat. I aquestes tendències s’han accelerat encara més per les noves tecnologies i la caiguda dels costos del transport i la comunicació. Per això l’entrada a l’euro t’exigeix encara molt més per ser competitiu.\nTornant a la inflació. Què ha de fer ara el BCE? Hi ha veus que demanen pujades de tipus ja al juny.\n— Hi estic d’acord.\nAls EUA i al Regne Unit ja han apujat tipus i l’economia ha caigut tot seguit. ¿Hi ha el risc que, segons com es faci, una pujada de tipus a Europa provoqui una recessió?\n— La feina dels bancs centrals és molt difícil. L’economia és un organisme viu que reacciona, i l’entenem fins a cert punt. Però des dels 90 els bancs centrals, i sobretot el dels EUA, han tingut un comportament sobretot orientat a rescatar les borses quan cauen. Després d’anys de polítiques no convencionals [com la compra de deute] va arribar el covid i els problemes d’aprovisionament i la guerra d’Ucraïna. Ara tots els diners que han ficat al sistema durant anys pressionen els preus. Tothom [les empreses] està passant els augments de preus aigües avall, i s’està incorporant en els contractes. El geni de la inflació ha sortit de la llàntia, i tornar-lo a ficar dins… només hi ha una manera: apujar tipus.\nPerò una cosa són els EUA i una altra l’eurozona, que està més feble. Fins on ha d’arribar l’actuació del BCE?\n— Si no apuges els tipus, l’euro es deprecia, com ja ha passat. I, per tant, les importacions que has de fer d’energia i primeres matèries són més cares.\nLa CE i el G-7 ja estan parlant de deixar de comprar petroli i gas rus per la invasió d’Ucraïna. ¿Això faria pujar la inflació encara més?\n— Comprar petroli i gas a Rússia no és finançar la guerra de Putin. Si ho fem és perquè el necessitem. I la contraprestació és un producte que ens és imprescindible. Una altra cosa és que ens proposem durant un any, dos anys o cinc anys buscar fonts d’aprovisionament alternatives per substituir el gas rus. Però dir que estem finançant la guerra és un abús de la terminologia.\nPerò hi ha una contradicció. Això ja no és economia, és política: intentem ajudar tant com podem Ucraïna, amb armes o diners, i alhora comprem tant de petroli i gas a Rússia…\n— No hi ha contradicció. Si nosaltres talléssim les importacions de petroli i gas demà, li faríem un mal al senyor Putin i a nosaltres mateixos. És com utilitzar la bomba nuclear econòmica.\nFins a quin punt podràs fer-li mal si segueixes comprant-n'hi tant?\n— Ja li estem fent mal, amb [el bloqueig a] l’accés al sistema Swift… De fet, Rússia necessita accedir a tecnologia per operar els seus camps de petroli, i això ja no ho té. És una operació quirúrgica. Em sembla d’aparador dir això de "No hem de comprar". Hem de ser intel·ligents, en aquesta guerra. Jo crec que ha de ser una estratègia ben pensada i executada i no deixar-se portar per la visceralitat. La meva pregunta és: què passaria si ara féssim un bloqueig total i la benzina augmentés un 20% o un 50% més? Què diria la gent? És molt fàcil dir que vols el bloqueig, però quan després ho veus a la teva factura...\nAcabem parlant del seu vessant personal. Quina valoració fa del seu pas pel món de l’empresa?\n— Molt content i agraït de l’oportunitat que em va donar la fundació bancària La Caixa, i Isidre Fainé, que em va fitxar el 2005. Vaig fer d’economista en cap, de cap de planificació estratègica de tot el grup, president… és una oportunitat que no hauria somiat mai.\n¿El moment més difícil va ser el 2017 amb el conflicte polític?\n— Home… una situació de bank run, de corrida bancaria… no sé com es diria això…\nFuga de dipòsits.\n— Bank run, a mi m’agrada l’expressió americana. Si tu estàs en un banc no hi ha res pitjor que un bank run. Però bé, de tot se n'aprèn, en aquesta vida. Com millor és la cultura corporativa de l’empresa, més fàcilment es resolen les situacions de crisi a les empreses. És més fàcil la comunicació i, gairebé sense parlar, estar d’acord en el que s’ha de fer. Deixem-ho aquí.\nJordi Gual Caixabank Guerra a Ucraïna inflació BCE


Les i Poi d’Unha, dues vies ferrades a la Val d’Aran - Pànxing\nLes i Poi d’Unha, dues vies ferrades a la Val d’Aran\nLes Vies Ferrades són una de les moltes activitats d’oci i muntanya que amb més demanda compten darrerament. A la Val d’Aran, on les vies ja són una activitat consolidada des del funcionament de la Via Ferrada de Les, aquesta temporada s’hi ha afegit la Via Ferrada de Poi d’Unha. Amb aquesta nova via la Val d’Aran millora la seva qualitat com a destí turístic de turisme actiu i esportiu, assolint reconeixement estatal i internacional.\nVia Ferrada de Les\nAquesta Via Ferrada va ser la primera equipada de la Val d’Aran, ubicada al terme municipal de Les (darrere del càmping CAUARCA), a uns vint quilòmetres de la capital Vielha. A la via s’accedeix per un caminoi que s’obre a la dreta, després de caminar uns 100 metres des de l’entrada del càmping. La via, no gaire llarga, està diferenciada en dos trams, un primer molt esportiu i atlètic, de certa dificultat, i un segon més fàcil, assequible a qualsevol persona i pensat per a la iniciació en aquesta mena de vies.\nEquipada des de l’any 2011 amb materials de primera qualitat, i inèdits a altres vies ferrades catalanes, no és gaire llarga, amb una longitud total d’instal·lacions d’uns 450 metres, es pot realitzar en unes 3 hores aproximadament (incloent el camí d’arribada fins a peu de via i el retorn al municipi de Les). El primer tram, el més dificultós, destaca pel primer mur de gran verticalitat en el que s’haurà de superar algun desplom, superada la paret es continuarà pujant fins arribar al pont tibetà, instal·lació d’uns 12 metres de llargada amb una caiguda de 200 metres. Passat el pont s’arriba a una placa llisa que posa la fi al primer tram. A partir d’aquí hi ha un camí de retorn a l’inici de la via, o bé, si la volem finalitzar fent el segon tram, es travessarà una zona boscosa per començar aquest tram amb una altra paret força vertical però de fàcil accés.\nEls metres finals són senzills i permeten gaudir d’unes meravelloses vistes de la població de Les. Ja només resta el retorn a Les, bé pel camí de Soberpèra, o pel camí dera Carraspa. Tots dos recuperats especialment per facilitar-ne l'accés. Encara que la Via Ferrada és de lliure accés, és obligatori portar material especial de seguretat (casc i cap d'ancoratge de doble de ferrada), així com tenir una certa tècnica, es tracta d'una activitat idònia per a realitzar-la acompanyats d'un guia.\nVia Ferrada de Poi d'Unha\nEl passat mes de maig la Val d’Aran inaugurava la Via Ferrada de Poi d’Unha , una instal·lació que amplia l’oferta de la comarca en turisme esportiu i d’aventura. Amb un recorregut de 800 metres, i un desnivell de quasi 500, es converteix en una de les vies més llargues de la Península. La Via Ferrada de Poi d’Unha consta de 3 trams de diferents dificultats. El primer és nivell d’iniciació; el segon ja considerat difícil, aquí es troba una vertical i aérea escala de cable i un pont tibetà de vint metres. El tercer tram, també catalogat de difícil, discorre per una paret vertical fins un desplom d’una vintena de metres. A partir d’aquí es continua pujant fins la cota 1.930 on finalitza la via. Des d’aquest punt es pot optar per continuar la pujada fins el cim del Poi d'Unha, 2.221 metres, des d’on es gaudeix de les vistes de la Maladeta i l’Aneto, o començar la baixada. El recorregut sencer pot ocupar, depenent de la preparació i el ritme, entre 4 i 5 hores.


Sinde treballarà en una llei antidescàrregues que satisfaci a tots\nLa ministra de Cultura, Ángeles González-Sinde, ha assegurat que el govern treballarà per trobar "un model que satisfaci a tothom", després del rebuig de la llei antidescàrregues al Congrés dels Diputats per part de tots els grups parlamentaris. Un rebuig que ha provocat que el PP demani la dimissió de la ministra, que ha respost als populars que "no ha pensat a dimitir". Els EUA, per la seva banda, han valorat l'esforç del govern però han demanat "fer més".\n22/12/2010 - 17.09 Actualitzat 22/12/2010 - 23.26\nGonzález-Sinde creu que tots els partits "estan d'acord a trobar una fórmula per compatibilitzar els drets de tothom a la xarxa", encara que ha precisat que cada grup té una opció "diferent". La ministra ha reiterat el compromís del govern amb la defensa dels drets d'autor i ha assegurat que estan analitzant "quins poden ser els següents passos en aquest camí de defensa de la propietat intel·lectual".\nEn opinió de la ministra, l'objectiu del govern continua sent el mateix: trobar una fórmula que permeti als usuaris disposar de continguts legals a la xarxa a preus assequibles i que no persegueixi ni criminalitzi els usuaris". La ministra de Cultura ha dit que els creadors són conscients que el seu futur i el seu present depenen absolutament que hi hagi unes regles del joc "justes i equitatives" a la xarxa. En cas contrari, ha afegit, "a poc a poc perdrem patrimoni cultural, es deixaran de fer inversions i només tindrem una cultura d''amateur'".\nEUA valora l'esforç del govern davant la pirateria però demana "fer més"\nL'ambaixada dels Estats Units a Espanya ha valorat "els esforços" que el govern i la ministra de Cultura, Ángeles González-Sinde, estan fent per protegir la propietat intel·lectual a internet, encara que ha demanat "fer alguna cosa més" per aconseguir aquest objectiu.\nLa legació diplomàtica que dirigeix Alan Solomont ha eludit pronunciar-se sobre la decisió adoptada per la cambra baixa, amb el suport de tots els grups, excepte el PSOE, en considerar que no és competència seva jutjar l'acció del Parlament o del govern. Tot i això, ha recordat que la lluita contra les descàrregues il·legals a internet és "un dels problemes importants" per als Estats Units i la seva indústria audiovisual pels perjudicis econòmics i d'altra mena que provoquen. Per aquest motiu, l'ambaixada dels EUA creu que "Espanya ha de fer alguna cosa més per protegir els drets de propietat intel·lectual de tot tipus d'autors", si bé "aplaudeix els esforços del govern i de la ministra González-Sinde" per aconseguir aquest objectiu.\nEspanya és a la llista de països que no prenen prou mesures contra la pirateria intel·lectual, segons l'informe que redacta cada any l'Oficina del Representant de Comerç Exterior dels EUA, conegut com a "Special 301". Els documents secrets de Wikileaks revelats aquesta setmana pel diari "El País" posen de manifest que diversos membres del govern, entre els quals González-Sinde, van demanar a l'ambaixada nord-americana a Madrid que els ajudés a sumar forces per tirar endavant la llei antidescàrregues i pressionar el PP, el PNB i CiU perquè hi donessin el sí durant la tramitació parlamentària.\nSinde es mostra ferma