Quants mossos han estat suspesos de sou i feina els últims anys?\nQuants mossos d’esquadra han estat suspesos de sou i feina els últims 10 anys?\nEls Mossos d'Esquadra tornen a ser a l'ull de l'huracà per les seves actuacions polèmiques en les últimes manifestacions independentistes. Tanmateix, les tensions a la policia catalana vénen de lluny. De fet, segons ha pogut esbrinar CRÍTIC, hi ha moltes més sancions a mossos de les que es fan públiques. En el període 2006-2016, la Generalitat va suspendre de sou i feina 688 agents, només 12 de manera permanent. Una setantena van ser castigats per faltes "molt greus" que podrien preveure, segons la Llei de la policia catalana, maltractaments, tortures o discriminació per raó de raça, sexe o lloc de naixement. Interior no ha volgut comentar aquestes dades amb CRÍTIC.\nUna petita part dels quasi 17.000 mossos d’esquadra de Catalunya ha rebut sancions greus o molt greus per errors i males praxis en les seves actuacions. Segons la documentació aconseguida del Departament d’Interior, gairebé 700 d’ells han arribat a quedar suspesos de sou i feina en el període 2006-2016; tot i que l’amplíssima majoria —676, és a dir, tots excepte 12— ho han estat només de manera temporal. Això vol dir que el 98% dels efectius que han comès alguna falta no han estat apartats del cos, sinó que continuen exercint de policies als carrers de Catalunya. Si les infraccions comeses són molt greus, se’ls suspèn de les funcions durant un període d’un a sis anys; si les infraccions són greus, les sancions són menors d’un any, i, en el cas de faltes lleus, el màxim són 14 dies de suspensió.\nEn aquests 10 anys, el mateix Departament d’Interior ha obert un total de 1.418 investigacions vinculades amb la conducta dels efectius del cos, de les quals 543 han acabat en expedient i 228 han arribat a tenir un procediment judicial.\nEl 2014 és l’any que es comptabilitzen més agents sancionats: 81 en total. Va ser justament sota la conselleria de Ramon Espadaler, d’Unió Democràtica, durant l’últim Govern d’Artur Mas a la Generalitat. CRÍTIC ha obtingut aquestes dades fent ús del dret d’accés a la informació pública. Aquest mitjà va sol·licitar a Interior una relació del nombre d’agents dels Mossos d’Esquadra suspesos de sou i feina en els darrers 10 anys, la quantitat d’investigacions internes realitzades en el mateix període i el nombre d’efectius contra els quals s’havien interposat denúncies, querelles o qualsevol altre tipus de procediment judicial. Com és habitual, Interior es va negar a facilitar la informació sol·licitada i CRÍTIC va recórrer contra aquesta decisió a la GAIP, la Comissió de Garantia del Dret d’Accés a la Informació Pública. La GAIP va estimar parcialment el recurs presentat per aquest mitjà, però va desestimar la part que tenia a veure amb la informació relativa al tipus de denúncies i el motiu pel qual havien estat interposades contra els membres del cos.\nQuasi 900 faltes en 10 anys\nMalgrat que els agents sancionats no arriben als 700, en aquest període s’han comptabilitzat un total de 883 faltes comeses, ja que alguns en poden acumular més d’una a la vegada. Per tenir més detalls de les conductes que han estat sancionades i dels organismes que imposen les sancions, CRÍTIC va posar-se en contacte amb el Departament d’Interior, que va declinar fer cap declaració, però va remetre aquest mitjà a consultar la Llei de la policia 10/94, que segueix vigent a dia d’avui. Segons la Llei, correspon a la persona titular del Departament d’Interior interposar les sancions per a faltes molt greus i a la persona titular de la Direcció General de la Policia interposar les sancions quan es cometen faltes greus i lleus.\nLes faltes molt greus estan definides dins la Llei de la policia en 23 epígrafs, i inclouen l’incompliment del deure de fidelitat a la Constitució o a l’Estatut en l’exercici de les funcions, la denegació d’auxili, l’ocultació o alteració d’una prova o el fet de trobar-se en situació d’embriaguesa o de consumir drogues tòxiques. El mal ús de l’arma reglamentària, la inflicció de tortures o maltractaments i qualsevol actuació que signifiqui discriminació per raó de raça, sexe, religió, llengua, opinió, lloc de naixement o qualsevol altra condició personal o social, també són constitutives d’una falta molt greu.\nSegons les dades obtingudes, en els darrers 10 anys s’han comptabilitzat un total de 68 faltes molt greus, tot i que al document no s’especifiquen quines van ser les conductes que les van provocar. Per Anaïs Franquesa, advocada del Centre per la Defensa dels Drets Humans Irídia, aquesta manca d’informació només permet fer-se una idea parcial de la situació. “No hi ha xifres, per exemple, de quants delictes contra la integritat física o moral s’han comès i s’estan jutjant”, comenta. Des del seu punt de vista, “hi ha moltes maneres d’interpretar les dades: caldria saber quines són les faltes que s’han sancionat i també en quantes ocasions no s’ha actuat”. “Si tinguéssim aquesta informació, podríem saber efectivament si hi ha impunitat i si és total o no”, explica l’advocada, “perquè la sensació és que n’hi ha molta”.\nCasos recents d’abusos policials reforcen la sensació d’impunitat dels Mossos\nL’any 2016, el darrer del qual disposem de dades, un total de 16.783 agents formaven el cos de la Policia de la Generalitat Mossos d’Esquadra, dels quals 65 van ser suspesos de sou i feina —tots, menys un, de manera temporal— per haver comès infraccions d’algun tipus.\nHi ha casos recents d’abusos policials que han posat en qüestió la praxi de certs agents, i que reforcen “la sensació d’impunitat” a la qual es refereix Franquesa. Alguns dels més colpidors són, per exemple, el del jove colpejat a l’orella durant les protestes de Can Vies per part d’un mosso d’esquadra —que ha estat condemnat a dos anys de presó i dos d’inhabilitació— o el de Juan Andrés Benítez, en què sis agents van reconèixer que li havien donat cops de peu, cops de puny i fins a 28 lesions que van causar-li la mort, i dos més van admetre que havien obstruït la investigació judicial per encobrir els seus companys. “Això és impunitat perquè hi ha una visió corporativista: entenen que, si condemnen un agent, això degrada el cos”, rebla l’advocada, que també hi afegeix que els casos com els de Benítez o el del jove ferit durant les protestes de Can Vies constitueixen “fets molt greus” que sovint no comporten l’expulsió dels agents del cos. “Quan els agents són apartats o inhabilitats, és conseqüència d’una sentència condemnatòria que dictamina un jutge; no és una decisió que prengui l’Administració com a mesura preventiva davant de casos tan flagrants com aquests”, comenta.\nEl 85% de les faltes comeses pels Mossos són greus, segons les dades d’Interior\nLes sancions per la comissió de faltes molt greus preveuen la separació del servei o la suspensió de les funcions durant un període superior a un any i inferior a sis, amb pèrdua de les retribucions corresponents. D’altra banda, per la comissió de faltes greus, es pot imposar, conjuntament o alternativament, la suspensió de funcions, per més de 15 dies i menys d’un any, amb pèrdua de les retribucions corresponents, la immobilització en l’escalafó durant cinc anys com a màxim i el trasllat a un altre lloc de treball, amb canvi de destinació, que pot comportar minoració de retribucions.\nAquest segon tipus de faltes han estat les més comunes en el període 2006-2016 i s’han registrat un total de 717 casos, que representen el 85% del total d’infraccions comeses pels agents en els darrers 10 anys. Les faltes greus preveuen, entre d’altres, manca de respecte o consideració envers els superiors, els companys, els subordinats o els ciutadans, l’incompliment de donar compte a la superioritat de qualsevol assumpte que hagi de conèixer o l’ostentació de l’arma reglamentària o de la condició d’agent de l’autoritat sense causa que ho justifiqui.\nA l’últim, les faltes lleus poden comportar la suspensió de funcions, d’1 a 14 dies, amb pèrdua de les retribucions corresponents, el trasllat a un altre lloc de treball dins la mateixa localitat, sense canvi de residència, o una amonestació per escrit. A l’hora d’interposar les sancions, les autoritats competents han de tenir en compte certs criteris, com la intencionalitat, la pertorbació dels serveis o la transcendència per a la seguretat pública de les infraccions comeses.\nSón faltes lleus, per exemple, la incorrecció envers els superiors, els companys, els subordinats o els ciutadans, el descuit en el compliment de les ordres rebudes o l’incompliment de la jornada de treball sense causa justificada. En els darrers 10 anys s’han registrat 98 faltes d’aquest tipus.\n39 policies indultats amb els governs del PP i del PSOE\nMalgrat la documentació proporcionada per Interior relativa a les sancions imposades, l’advocada Anaïs Franquesa considera que els “abusos puntuals” que han perpetrat alguns agents sovint no comporten una pena equiparable a la gravetat de la infracció comesa, ja que els Mossos d’Esquadra “són un cos molt indultat”. En aquest sentit, una investigació de ‘Público’ revelava que el Partit Popular i el Partit Socialista havien concedit aquesta mesura de gràcia com a mínim a 39 policies, mossos i guàrdies civils que havien estat condemnats per tortures des de l’any 1991 fins a principis del 2017.\n“S’indulta la tortura, i això dóna un missatge de tolerància”, comenten des d’Irídia\nUn dels casos més flagrants és el del doble indult a quatre efectius de la policia autonòmica catalana condemnats per apallissar i torturar un home que havien detingut per error, arribant fins i tot a posar-li una pistola a la boca. Els agents havien de complir penes de fins a quatre anys i mig de presó, però l’Executiu de Rajoy els va concedir l’indult fins a dues vegades, davant la determinació de l’Audiència de Barcelona de fer efectiu el seu ingrés a la presó. “La meitat dels indults concedits per Rajoy han anat en contra dels criteris tècnics; al final és el poder executiu que s’immisceix en una decisió del poder judicial”, conclou l’advocada Anaïs Franquesa; “s’indulta la corrupció i la tortura, i això dóna un missatge de tolerància i d’impunitat”. De fet, el Tribunal d’Estrasburg ha condemnat l’Estat espanyol fins a vuit vegades per no investigar suficientment les denúncies de tortures, i la Coordinadora per a la Prevenció i Denúncia de la Tortura va recopilar fins a 6.621 denúncies per maltractaments policials produïts a Espanya entre el 2004 i el 2014.


LLIBRE : 4321, de PAUL AUSTER - Parlem de teatre\nHome > Llibres > LLIBRE : 4321, de PAUL AUSTER\nLLIBRE :4321, de PAUL AUSTER\nPaul Auster autor d’aquest llibre recomanable\nPer començar, i a títol de resum diré que és un llibre meravellós escrit per un geni contemporani, que toca totes les notes de la complexitat humana en el món actual.\nAmbientada en el món urbà de Nova York, entre diversos barris molt desconeguts per mi però que me’ls imagino, i les ciutats de l’Estat veí de Nova Jersey, comença amb un acudit antic de la família protagonitzat per l’avi Ferguson quan emigra de Minsk, a la llunyana Rússia, fins arribar als Estats Units l’any 1900. Els seus amics d’emigració li aconsellen que es canviï el cognom impronunciable en anglès i que es faci dir Rockefeller, però quan l’interroguen els funcionaris d’immigració i li preguntem com es diu, ell contesta: No me’n recordo (en anglès mal entès i mal parlat Ikh hob fargessen!, I així va ser com el van inscriure com Ikhob Ferguson.\nResenya a les tapes del llibre\nCom a introducció del llibre de seguida passen les primeres generacions, com en una pinzellada per l’àlbum familiar, fins arribar al nostre heroi, L’Archibald Isaac Ferguson. El dia 2 de març de 1947, la Rose, la seva mare, amb tota la tropa reunida a l’hospital, va donar a llum al que seria, durant uns quants segons, l’ésser humà més jove de la Terra.\nFaixa al llibre 4321 de Paul Auster\nLa vida passa de pressa. El 29 de setembre de 1954 no va anar a escola perquè estava a 38,5º de febre. Un dia va caure d’un arbre i es va trencar la cama i potser per això va aprendre a llegir i escriure abans que els altres nens de la seva edat, potser per això va néixer una il·lusió vital per la lectura i l’escriptura. I mentrestant creixia la seva afició al beisbol i la seva admiració pels mítics jugadors. I mentrestant, paral·lelament a les coses summament importants, com ara el casament de la seva cosina Francie o la mort del seu oncle a Corea, desfila la vida i la història no tan important de la política americana, com ara la lluita pels drets civils, l’assassinat del president Keneky, o l’inici de la guerra del Vietnam.\nMartin Luther King lidera una marxa contra la guerra del Vietnam. Any 1967\nArchibald Isaac Fergusson es va fent gran, de l’escola a l’institut, de l’institut a la Universitat. Sense adonar-se’n va vivint totes les transformacions de la infància a l’adolescència i a l’inici de la maduresa. Ja no es vol casar amb la seva mare i ni tan sols amb la seva cosina més gran; ara frisa per les noies de l’institut i sent una necessitat incontrolable de fer petons, d’abraçar unes amigues i fins i tot d’anar al llit, ara amb una, després amb una altra, tot i que el seu gran amor serà l’Amy.\nPricenton. Juntament amb Columbia seran les seves Universitats\nEl juliol de 1967 van passar els fets de Newark i els aldarulls de la població negra van foragitar la població jueva. Ferguson, ara sí, s’hi va implicar de ple acompanyant la seva mare a fer fotografies que van donar la volta al món. Després ell s’involucra, com a reporter, en la revolta de Columbia, la universitat més gran de Nova York. I escriu, escriu molt bé. Per què en sap tant? Potser tot ve de quan es va trencar la cama i gràcies a la seva àvia va aprendre a llegir i escriure abans que els altres nens, i va començar a llegir llibres, molts llibres, quantitats ingents de llibres. Però el llibre no va d’això, tot i que el fet de no parlar-ne potser és una manera de dir-nos que de bon escriptor s’hi neix, que el ser bon escriptor és una qualitat inherent a segons quines persones, com n’hi ha d’altes i de rialleres, o d’àgils o de rosses.\nAldarulls a Newmark. 2 de juliol de 1967\nEn fi, em podria estendre molt parlant d’aquest llibre, però com que no puc ni tan sols resumir-lo de manera extensiva (seria massa presumptuós per part meva), en faré una comparació basant-me en els pensaments de’n Ferguson, que cada nom podria anar aparellada a una història diferent, que Rockefeller no és el mateix que dir-se Ferguson i que una mateixa persona podria haver viscut quatre vides diferents. Imagina un noi que un dia, perquè sí, es lleva una mica més d’hora que de costum i al sortir de casa es troba una veïna que també porta a l’escola la seva filla, el recull i en el trajecte surt el tema d’una festa d’aniversari de la filla, amiga del noi, i el conviden. D’aquesta casualitat en neix una amistat que conduirà a una estimació més fonda que persistirà al llarg de la vida i acabarà en un matrimoni plàcid i feliç. Què hauria passat si aquell dia no s’hagués despertat tan d’hora?\nEstadi de beisbol dels Yankees de Nova York\nAlbert Nolla, traductor del llibre\nAlbert Nolla, el brillant traductor del llibre\nÉs un llibre infinit, complex, complert, apassionant, un llibre recomanable , molt recomenable. Un d’aquells llibres que dius “Marededéu, on m’he posat! ” Però que t’entortolliguen amb els seus desitjos i les seves frustracions i fan que no te’n puguis estar de seguir llegint. Conforme et vas acostant cap al final s’obre com un brot de primavera el desig de tornar a començar, de tornar a circular pels inicis de la vida, de la història del noi tendre que estimava la cosina i que desitjava, més que res a aquesta vida, un gelat de vainilla.\nLA PART FOSCA, de Gillian Flyn


SEO, per millorar el posicionament web | ServeisTIC.net\nStaff 8 d'abril de 2022 SEO, per millorar el posicionament web Seguir llegint\nInstagram és una de les plataformes socials més grans del món, amb més de mil milions d’usuaris a tot el món. I el vostre públic objectiu no només està navegant per l’aplicació, sinó que també ho és compres. Això vol\nUtilitzar els socis de cerca de Google o no? Aquesta és la pregunta. Potser no per a Hamlet, però sens dubte per als professionals de la cerca pagada a tot arreu. Quan creeu un nova campanya de cercaesteu activat automàticament\nLa ciència de dades com a disciplina, i les habilitats específiques en aprenentatge automàtic, anàlisi i algorismes de formació, tenen una gran demanda. És un camp que ha augmentat en popularitat durant la darrera dècada i que s’espera que creï\nGoogle parla del valor de les dades estructurades no recomanades\nGoogle va publicar un episodi de Search Off Record sobre dades estructurades. Un tema interessant que van tractar va ser com Google podria utilitzar dades estructurades que van més enllà del que recomanen les pàgines de desenvolupadors de Google. Martin\nEsquema organitzatiu dades estructurades És útil tenir en un lloc web perquè comunica informació important a Google que després es pot utilitzar per presentar les dades d’una organització als resultats de la cerca d’una manera atractiva. Per això és important\nAra Google permet a les empreses mostrar el seu compromís amb l’ambientalisme al seu perfil d’empresa de Google. Això ajuda les empreses a capitalitzar la creixent consciència ecològica entre els consumidors arran de les preocupacions pel canvi climàtic i la\nEl 5 d’abrilthGinny Marvin, l’enllaç d’anuncis de Google, va confirmar que els informes de Google Ads estan experimentant un problema de latència. El problema es va informar inicialment l’1 d’abrilstel que fa que un gran subconjunt d’usuaris rebin missatges d’error,\nAs of July 1, 2023, the version of Google Analytics we have used for 10 years will stop processing hits. This is a major change, and it means that Google Analytics 4 (GA4) will fully replace Universal Analytics (UA). The\nGoogle està introduint una nova forma de cercar al web mitjançant una combinació de text i imatges alhora. La cerca múltiple, disponible com a funció afegida a Google Lens, us ofereix una manera diferent de trobar el que busqueu. Aquesta


L'oposició demana un ple extraordinari per debatre la prorrogació del pressupost de 2014 - Diari de Sant Adrià\nL’oposició demana un ple extraordinari per debatre la prorrogació del pressupost de 2014\n16/02/2015 – Els grups opositors consideren que ha mancat participació i informació cap a la ciutadania i que el govern ha informat de forma "incerta i confusa" sobre les conseqüències de no aprovar la nova proposta.\nEl passat 6 de febrer, el Ple de l’Ajuntament de Sant Adrià, amb els vots contraris de l'oposició -PP, CiU, PxC, i els 5 regidors no adscrits-, va rebutjar la proposta de pressupost per al 2015 presentada per l'equip de govern –PSC / ICV-EUiA-. La no aprovació va significar la pròrroga dels comptes de 2014 i l’executiu va manifestar que això impedirà actuacions com l'abonament als funcionaris del 25% de la paga extra del 2012, la creació de noves places de policia, l'increment de les beques de continuïtat educativa o nous plans d'ocupació, entre altres.\nA la sessió de debat dels pressupostos els grups opositors ja van mostrar la seva disconformitat pel que fa a la culpabilització que el govern va fer cap a l’oposició per no poder tirar endavant aquestes mesures, i, dies més tard, han sol·licitat la convocatòria d’un ple extraordinari sobre la prorrogació dels comptes aquest 19 de febrer. Els edils consideren que hi ha hagut “una manca de participació i informació” als ciutadans i que les informacions de l’executiu de Callau sobre les conseqüències de prorrogar el pressupost són “inadequades, incertes i confuses”.\nL’alcalde té un termini de 15 dies hàbils per convocat el ple sol·licitat.\nArticle anteriorDaltabaix difícil d’assumir (27-27)\nArticle següentSense opcions


Academia d'anglès Salt Idiomes | Home - Salt Idiomes\nGaudeix de l’experiència d’aprendre una nova llengua a la nostra escola d’idiomes. Més de 30 anys ensenyant idiomes a nens, joves i adults.\nESCOLA D’IDIOMES A TERRASSA\nMolt més que una escola d’idiomes a Terrassa. Oferim un elevat nivell acadèmic amb una especial vocació de servei.\nCol·laborem amb la Marató de TV3, el Banc de sang, patrocinem esport i participem amb un estand a la Diada de Sant Jordi. Estem a prop teu, a les xarxes, al carrer, a la biblioteca, en els nostres centres, a la teva empresa, a escoles i Ampas.\nEXAMENS OFICIALS D’ANGLÈS\nAra pots matricular-te a qualsevol dels nostres cursos\nPer a cursos d’anglès, japonès, alemany i francès.\nACADEMIA D’ANGLÈS A TERRASSA\nGaudeix de l’experiència d’aprendre una llengua nova. El nostre mètode es basa principalment en la comunicació.\nLes classes combinen la formació acadèmica amb activitats que requereixen interacció per part dels alumnes. Amb professors nadius altament qualificats i pissarres digitals a les aules.\nCursos d’anglès per a empreses a mida i bonificables.\nCASAL D’ESTIU A TERRASSA\nEXTRA ESCOLARS AMPAS I ESCOLES\nOferim diverses opcions extraescolars per complementar l’ensenyament a les escoles.\nCursos de Japonès per a joves i adults a Terrassa.\nActivitats gratuïtes en anglès.\nCursos durant tot l’any a múltiples destins.\n“No avanzo con mi inglés pasado el B2” “No consigo...


Oques Grasses i Doctor Prats, caps de cartell de la Festa Major de Montblnc – Radio Montblanc\nOques Grasses i Doctor Prats, caps de cartell de la Festa Major de Montblnc\nAquest mati s'ha presentat el cartell i el programa de la festa 2017 que se celebrarà del 7 a l'11 de setembre\nAquest dilluns, 14 d’agost, s’ha presentat el cartell i el programa de la Festa Major de Montblanc 2017 a la Sala de les Corts Catalanes de Montblanc. A ‘acte hi han assistit el regidor de festes de l’Ajuntament de Montblanc, Oriol Pallissó i l’autor del cartell, Adam Fabra. Els osonencs Oques Grasses i els mataronins Doctor Prats són els caps de cartell d’un programa que presenta vàries novetats. El cartell ha estat dissenyat pel montblanquí Adam Fabra que ha destacat que «és un cartell de Festa Major amb totes les lletres. He fet servir colors llempants i animats i hi apareixen tots els elements del seguici popular».\nEl primer acte del programa és el Concert d’Orgué que se farà a l’Església de Santa Maria de Montblanc el pròxim 20 d’agost. Entre els actes que destaquen d’aquest programa h ha la programació de la II edició del Festival Essències, que segons ha dit Oriol Pallissó «arriba amb una programació de qualitat més adaptada a la realitat de Montblanc i la Conca». Aquest certamen dejazz se celebrarà a Montblanc l’1 i 2 de setembre. D’aquest programa també destaquen totes les activitats previstes pel «Posa’t la gorra», que recaptaran diners per ajudar als nens i nenes amb càncer. El dimecres 6 de setembre es durà a terme el Ple d’Honors i Distincions que, en aquesta ocasió, donarà la Medalla de Plata de la Vila de Montblanc a l’Associació ADOMONT i la Coral Flor de Lis pels seus 25 anys d’història.\nEl dijous 7 de setembre a les onze del matí comença la Festa Major amb el Pregó de Festes a càrrec del president de la Coral Flor de Lis, el montblanquí Josep Sanahuja. Els actes seguiran amb el Pregó Popular de Festes i cercavila del seguici popular. A la tarda es recuperarà el Park d’activitats juvenils, que no es va poder celebrar com tocava durant la Setmana de la Joventut a causa del mal temps. A la nit se celebrarà la X edició del Beu les Bésties, un acte que segons Pallissó «s’ha anat fent un impresicindible del nostre programa». Seguidament la Guetto Orquestra posarà música a la Nit Jove a la Plaça Major. Els actes del dia 8 comencen a primera hora del matí amb les matines, se seguirà amb l’Ofici Solemne i la ballada del seguici popular. A la tarda conta-contes en anglès, sardanes a la fresca, concerts i djs i l’espectacle folklòric andalús. També el dia 8 de setembre a les set de la tarda hi ha programada la Convidada dels Veguers amb els Gegants Faraons de Lleida com a convidats. A la nit Ball de Festa Major al Pavelló del Casal i l’Embarjaula’t 2017.\nEl dissabte 9 de setembre al matí hi haurà matines a càrrec dels Grallers de Montblanc, ofici solemne i ballada del seguici. A la tarda serà el torn del seguicipopular infantil i després sardanes a la fresca. Una de les novetats d’aquest any és el Cucània Kids, que celebrarà el primer aniversari de la Cucafera amb els més petits del poble. La Diada Castellera canvia de dia i se celebrarà el dia 9 de setembre al vespre. Aquest any es podran veure les actuacions dels Torraires de Montblanc, els Minyons de l’Arboç i la Colla Joves dels Xiquets de Valls. A les nou del vespre correfoc infantil i a les deu de la nit, al Sindicat de Vinyaters, el teatre musical «Segueix el teu cor». També a la nit Ball de Festa Major amb l’orquestra Costa Brava al Pavelló del Casal i Cucània amb Banda d’Alucinògens i Dj Setilla a Plaça Catalunya.\nEl diumenge 10 de setembre començarà amb les sardanes a càrrec de la Cobla Cossetània. A la tarda el CorreMusic’s Street Festival, prganitzat per la Bandarra Street Orkestra. A l’Antic Hospital de Santa Magdalena concert de violí i a la nit Gran Correfoc. La música del dia 10 es divideix en dos escenaris: a la Plaça Major se celebrarà la Nit de Festa dels 70’s i 80’s i a la Plaça de Sant Francesc la Nit Jove portarà a Montblanc Doctor Prats i Oques Grasses, dos grups punters en el panorama musical català. En la Nit Jove del 10 de setembre també tocaràn els Vivèrrids i es tancarà amb la música de DJ OGT. Finalment per la Diada de Catalunya es farà l’Ofrena Floral al monument de Francesc Castellví i Obando i a la tarda es convida a tothom a anar a Barcelona per la «Diada del Sí». Els actes del programa es tanquen amb el Festival de la Gent Gran del diumenge 17 de setembre.


Un país poruc - Diari de Girona\nUn país poruc\njordi martínez 30.06.2016 | 11:19\nHi ha països que mai avancen suficientment perquè en realitat tenen por de fer un pas més enllà, no fos cas que el terreny fos inestable. A Espanya li passa això, cada vegada que té al davant l'oportunitat de canviar fa marxa enrere empesa per la por de perdre el que ja hi havia, encara que allò que teníem fos un desastre.\nJa poden cercar totes les justificacions que vostès vulguin per definir el que va passar diumenge a les eleccions generals, l'única explicació és la por; la por de l'arribada de la gent de Podem, la por de la sortida de la Gran Bretanya de la Unió Europea, la por d'obrir de debò el meló d'un possible trencament català, la por d'una nova etapa d'inestabilitat política. En definitiva, la por de tot.\nEl votant espanyol és poruc i es deixa fàcilment convèncer per aquells que, des del govern, diuen que si perden les eleccions ens envairan totes les plagues mundials. És tanta la por de l'espanyol que fins i tot està disposat a tapar-se el nas i fer veure que les clavegueres de l'Estat no fan pudor, que la corrupció és millor que la por a allò desconegut i que tant se val que s'hagin creuat totes les línies vermelles en el mal ús del poder, allò més important es quedar-se on són, no fos cas que l'endemà fos pitjor.\nUna cosa és canviar el govern municipal o fins i tot el d'una autonomia i l'altra molt diferent deixar que el timó del Govern central canviï de mans. Per a milers de ciutadans és preferible continuar escoltant el soroll d'aquell motor que ronca que no pas aventurar-se amb un nou model de vehicle. Aquesta és l'Espanya que tenim, un Estat que encara prefereix el blanc i negre al color i el 600 al cotxe elèctric.


La hipòtesi del meteorit se’ns havia acudit a tots. Un dia potser vindrà una estrella inflamada com la que va acabar amb la vida dels dinosaures i liquidarà també la vida humana a la Terra, o fins i tot rebentarà el planeta, convertint-lo en un munt de runa sideral. És una idea popular, molt adient amb les nostres dèries apocalíptiques. Ara se n’ha fet una pel·lícula, Don’t look up, i té la gràcia fàcil de les coses sabudes. Sabem que això podria passar; llavors tots els esforços humans per perpetuar la vida en aquest món esdevindrien estèrils. No hi hauria escapatòria, i si el termini per a prendre una determinació fos prou curt –sis mesos–, tampoc no sabríem ben bé què fer amb la nostra vida, personal i col·lectiva.\nEl més singular del film és que avalua l’impacte de la notícia en un món regit per la lògica capitalista de l’espectacle continu; o com s’inscriu l’apocalipsi imminent en les dinàmiques de la política mediàtica, en els cicles de notícies i en les infatigables demoscòpies electorals. La fase de negació seria esgotadora: serien molts els que refusarien la veritat de l’extinció, sobretot els líders, per no veure confirmat un fracàs més –el de la salvació dels propis votants–, o els més poderosos, que hi perdien més que la gent normal perquè tenen més la carn a la graella.\nPer això està molt bé que els protagonistes siguin dos científics –la veritat contra la pura passió de viure, de gaudir, de divertir-se fins a morir: el mal de la nostra època–; i ambdós sucumbeixen. L’un perquè no sap comunicar la notícia d’una manera mediàticament llaminera i l’altre pel contrari, perquè es converteix en carnassa televisiva i de les xarxes, el guapot que ha vingut a fer pronòstics sinistres abans de la publicitat. Però els fets són els fets, i són tan durs com innegociables: serem capaços de convertir l’apocalipsi en un negoci més, fins i tot en una utopia possible sobre la salvació econòmica del planeta? Aquí, la mala llet del film és tan paròdica com sorprenent: la possibilitat de fer una voladura nuclear controlada del meteor cedeix davant de la possibilitat d’aprofitar-se’n; convertir-lo en matèria primera per fer-ne microprocessadors i d’altres andròmines per a la societat de la informació. El que ens matarà serà l’ànim de lucre –aquesta és la tragèdia–, no un cos estel·lar.\nEl diagnòstic és tan atroç que acaba sent innocu, però, com en bona part del cinema (falsament) crític; en el fons ret homenatge a les nostres debilitats i les celebra, amb més condescendència que afany d’escarniment. Hi ha una visió descarnada de la mena de líders narcisistes i megalòmans que acabem posant al capdavant de les institucions i de l’economia, que no se senten en el mateix vaixell que nosaltres; fins i tot a l’hora de sucumbir hi haurà classes, o possibilitats més realistes que d’altres d’escapar. Potser això de “no mirar amunt” és el que ens caracteritza com a espècie, davant del meteor o de la veritat més severa. No estem fets per entomar la veritat sinó per buscar entre tots alguna forma oportuna de consolació. Una veritat inútil és pitjor que una mentida.\nOpinió meteorit societat Cinema


Arriben els calçots! | El Blog de la Residència Les Oliveres\nHome / Agenda • Diversos / Arriben els calçots!\nAquest mes de febrer ha passat volant! Hem celebrat el carnestoltes, la xocolatada solidària, i moltes altres activitats xules.\nPer aquest mes de març estem preparant una calçotada que està prevista pel dia 20 de març. A més a més, farem algun tipus de decoració primaveral per l’ocasió, i si es pot decorarem els pitets.\nTambé seguirem amb la teràpia de Txi Kung, el dia 14 de març ens agradaria que ens hi acompanyéssiu!\nCelebrarem els aniversaris del mes de març i continuarem fent les activitats habituals: manualitats primaverals, jocs de taula, bingo, estimulació cognitiva, cinema, etc.\n"La noia del violí"\nComencem l’últim mes de l’any col·laborant amb la Marató que aquest any la recaptació anirà destinada a la investigació del càncer. Muntarem una paradeta durant la setmana del 3 al 7 de desembre. El dimarts 11 de desembre farem una sessió especial de teràpia amb gossos.\n“On les paraules fallen, la música parla” 13 de desembre de 2018\nDesembre nevat, bon any assegurat 29 de novembre de 2018\nDe novembre enllà, agafa la manta i no la deixis estar 25 d'octubre de 2018\nArxiu Selecciona el mes desembre 2018 novembre 2018 octubre 2018 setembre 2018 agost 2018 juliol 2018 juny 2018 maig 2018 abril 2018 març 2018 febrer 2018 gener 2018 desembre 2017 octubre 2017 setembre 2017 agost 2017 juliol 2017 juny 2017 maig 2017 abril 2017 març 2017 gener 2017 desembre 2016 novembre 2016 setembre 2016 agost 2016 juliol 2016 juny 2016 maig 2016 abril 2016 febrer 2016 gener 2016 desembre 2015 novembre 2015 octubre 2015 setembre 2015 juliol 2015 maig 2015 abril 2015 març 2015 gener 2015 desembre 2014 novembre 2014 octubre 2014 setembre 2014 agost 2014 juliol 2014 juny 2014 maig 2014 abril 2014 març 2014 febrer 2014 desembre 2013 novembre 2013 octubre 2013 setembre 2013 juliol 2013 juny 2013 abril 2013 març 2013 febrer 2013 gener 2013 desembre 2012 novembre 2012 octubre 2012 setembre 2012 juliol 2012 juny 2012 maig 2012 abril 2012 març 2012 febrer 2012 gener 2012 desembre 2011 novembre 2011 setembre 2011 agost 2011 juliol 2011 juny 2011 maig 2011 abril 2011 març 2011 febrer 2011


Associació Sabadell Memorial (ASM): Benet XVI visita Catalunya\nBenet XVI visita Catalunya\nEl govern espanyol persisteix amb la seva obsessió de subjugar i espoliar el nostre País. D’una forma sanguinària com va perpetrar el criminal Franco o de forma democràtica com ho practica l’Estat Borbònic. El PSOE i el PP s’han repartit la feina. El PSOE des del govern i en nom de la solidaritat, ens roba, ens perjudica amb infraestructures tercermundistes i ens discrimina en els serveis socials. El PP en nom de la sagrada unitat d’Espanya, utilitza els tribunals per dividir i ofegar la nostra llengua, marginar la nostra cultura i destruir la nost ra identitat nacional.\nAmb un estatut esguerrat, un tripartit fracassat i un PP que ens ha declarat la guerra, la única possibilitat de sobreviure, és la independència. Cal aprofitar esdeveniments o circumstàncies per preparar i fer possible aquest objectiu. En aquest sentit, és bàsic difondre els nostres símbols nacionals. La nostra identitat és percebuda i coneguda si es fa visible als demés. L’hem de donar a conèixer de la mateixa manera que Espanya fa tot el possible per impedir-ho.\nDintre de poc, el Papa Benet XVI visitarà la capital de Catalunya, per beneir el Temple de la Sagrada Família de Barcelona. El món sencer estarà pendent d’aquesta visita i milions de persones seguiran l’esdeveniment per la premsa, la ràdio i la TV. És un fet històric important que ens permet de donar a conèixer les nostres reivindicacions. Una forma de fer-ho, és mostrar al món, també al Papa, els nostres signes d’identitat nacionals amb civisme i educació.\nÉs forassenyat que partits que integren la Generalitat, facin campanya en contra d’aquesta visita. En canvi és important i oportuna, la iniciativa d’Òmnium Cultural de facilitar banderes als veïns per on ha de passar el Papa. Aparquem idealismes tan legítims com estèrils i donem-l’hi la benvinguda amb la bandera de Catalunya, la nacional o l’estelada.\nArticle publicat al diari digital ASABADELL.cat el divendres 5 de novembre de 2010\nPublicat per A S M a 5:08 p. m.


Badanotis :: L’Ajuntament de Badalona inicia els tràmits perquè es pugui comprar al detall a les empreses situades a Montigalà i altres dues zones de la ciutat\nL’Ajuntament de Badalona inicia els tràmits perquè es pugui comprar al detall a les empreses situades a Montigalà i altres dues zones de la ciutat\nL’alcalde i el president del grup municipal de CiU s’han reunit amb empresaris de Pronto Moda per tal d’explicar-los la mesura\nRedacción - 26/09/2014 04:33\nL'alcalde de Badalona, Xavier Garcia Albiol, la regidora de Comerç, Consum i Turisme, Rosa Bertran, i el president del Grup de CiU a l'Ajuntament de Badalona, Ferran Falcó, s'han reunit aquesta setmana amb empresaris de Pronto Moda per tal d'informar-los que el govern portarà al proper Ple ordinari l'aprovació inicial de l'ampliació de la Trama Urbana Consolidada (TUC) de Badalona i de la modificació del PGM per tal d'ampliar els usos de certes zones industrials dels barris del Gorg, la Mora i Montigalà i donar-los també un ús comercial.\nAquestes dues mesures permetran que quan hagi finalitzat tota la tramitació corresponent, els empresaris de Pronto Moda, que fins ara únicament podien vendre a l'engròs, puguin també començar a vendre al detall, una possibilitat que reivindicaven des de feia anys. La Modificació del PGM no obliga a la transformació de l'ús industrial sinó que determina l'admissió d'altres usos diferents a l'industrial. D'altra banda, situar-se a dins dels límits de la Trama Urbana Consolidada és un pas imprescindible perquè aquests empresaris puguin vendre al detall i no únicament a l'engròs com fins ara.\nPer tirar endavant aquesta iniciativa, el govern municipal compta amb el suport del grup municipal de CiU i de la Generalitat.\nL'alcalde de Badalona, Xavier Garcia Albiol, ha explicat que per als majoristes tèxtils que es concentren a Montigalà aquesta mesura que s'ha acordat amb la Generalitat "és una resposta a una reivindicació històrica que ells tenen pendent des de fa 15 anys". L'alcalde ha assenyalat que tota la tramitació podria estar enllestida en un termini de 6 mesos i ha explicat que l'ampliació dels usos dels sectors industrials dels barris del Gorg, la Mora i Montigalà, "també era necessària perquè permet la regeneració del teixit industrial d'aquests barris, sorgits de la lògica industrial dels anys 70 i 80, que poc té a veure amb el desenvolupament actual dels sectors industrials de la ciutat".


L'App de la setmana és Rellotge transparent i temps. Llengua catalana\nL'App de la setmana és Rellotge ...\nL'App de la setmana és Rellotge transparent i temps, una aplicació gratuïta per estar informat del temps i de l’hora en tot moment. Permet:\nPersonalitzar el teu rellotge al teu gust.\nEstar informat del temps actual i del dels propers 4 dies.\nVeure el pronòstic de sortida i posta de sol, de temperatura, d’humitat, de condicions de vent i de les fases de la lluna.\nVisualitzar el temps i l'hora de qualsevol lloc del món.


Pis en excel·lents condicions de 2 dormitoris amb 6m² terrassa en venda a Eixample Dret\nPis de 2 dormitoris, 2 banys i balcó, completament reformat en una bonica finca règia de 1936.\nEl pis es troba molt ben ubicat a l'Eixample Dret, concretament al Fort Pienc, al carrer Nàpols, molt a prop de passeig de Sant Joan. Trobem tot tipus d'autobusos i metro per poder accedir a centre de la ciutat en 5 minuts.\nL'edifici data de 1936 i es troba en excel·lent estat de conservació, ja que ha passat totes les inspeccions tècniques corresponents. Disposa d'ascensor.\nEs tracta d'un pis principal completament reformat de 78 m² construïts i 6 m² de balcó. El pis es distribueix en una sola planta. A l'entrar, a mà dreta ens trobem un bany complet amb banyera i just després veiem una cuina-menjador oberta i equipada. La cuina és àmplia i quadrada, i està totalment equipada amb electrodomèstics. A la seva esquerra tenim l'altre bany amb dutxa i, a la banda, un dormitori individual de bona mida interior. Més endavant hi ha el saló, que és exterior i resulta molt agradable i assolellat, ja que té sortida a un bonic balcó. Finalment hi ha el dormitori principal, també exterior, amb armaris de paret i sortida a la balconada, per gaudir de llum gran part del dia\nDestaquen els seus elements originals de la finca règia on es troba, com el sostre de volta (volta catalana) i el sòl hidràulic a la cuina-menjador, així com els armaris encastats de el dormitori principal i saló. Tot i estar en una planta principal, és un pis molt tranquil ja que s'orienta a un gran pati d'illa, la qual cosa li proporciona intimitat. El pis es lliura totalment moblat i amb electrodomèstics.\nÉs ideal per a parelles o solters que busquin un pis acabat de reformar amb llum, tranquil i ben situat per poder gaudir-ne des del primer dia.\nEl pis conserva elements originals de la finca règia on es troba, com sostres de volta (volta catalana) i terres hidràulics a la cuina-menjador.\nCuina-menjador oberta i equipada\nDormitori individual interior\nSaló amb sortida a la balconada\nDormitori principal amb sortida a la balconada\nEl pis es troba a l'Eixample Dret, concretament al tranquil barri de Fort Pienc. És a prop de la plaça Monumental, la plaça de les Glòries i Arc de Triomf, ja només dos carrers de l'bonic passeig de Sant Joan.\nEstà molt ben comunicat per transport públic, tant en autobús com amb metro. En tot just 15 minuts es pot arribar caminant a el famós passeig de Gràcia, l'epicentre de la ciutat.


Caràtules de cine (DVD per caixa CD): Homes de negre - \nSINOPSIS: Durant molts anys els extraterrestres han viscut en la Terra, barrejats amb els éssers humans, sense que ningú ho sabés. Els Homes de Negre són agents especials que formen part d'una unitat altament secreta del govern; la seva missió consisteix a controlar als alienígenes. Dos d'aquests agents (un veterà i un altre acabat d'incorporar), la missió del qual consisteix a vigilar als alienígenes que viuen a Nova York, descobreixen a un terrorista galàctic que pretén acabar amb la Humanitat.\nEtiquetes de comentaris: 1997, acció, ciència ficció, comèdia, còmic, extraterrestres, fantàstic, H - I, Homes de negre, Marvel


La societat civil valenciana torna a exigir una reforma immediata del finançament per quart any consecutiu | Valencia Extra\nDesprés de 3 anys de la gran manifestació per un finançament just, la Plataforma per un Finançament just continua reivindicant una reforma urgent\nLa Plataforma per un Finançament Just ha tornat a eixir al carrer un 18 de novembre per a exigir una reforma immediata del sistema de finançament autonòmic i “posar punt final a la discriminació dels valencians”, per quart any consecutiu des de la gran manifestació de 2017.\nPartits polítics, sindicats i representants de la societat s’han concentrat davant Delegació de Govern per a reclamar que l’Estat present aquest mateix mes la seua proposta i així començar a negociar. La delegada, Gloria Calero, ha assegurat que el govern de Pedro Sánchez està disposat i ha cridat a deixar la crispació.\nAmb pancartes com ‘Inversions justes’ o ‘Deute històric’, l’acte reivindicatiu ha comptat amb representants dels partits del govern valencià (PSPV, Compromís i Unides Podem), Toni Cantó i altres de Cs i dels sindicats CCOO PV i UGT-PV i la patronal autonòmica CEV.\nEn un moment “històric” per la crisi, la protesta ha estat encapçalada per tres portaveus dels sectors essencials: Gustavo Martínez (sanitat), Vicent Mañez (educació) i Inés García del Pou (serveis socials). Els tres han defensat que la reclamació de 2017 “continua viva” i han llegit part del manifest de llavors.\nPer un Finançament Just reclama de nou que els Pressupostos Generals de l’Estat (PGE) incloguen un anivellament del finançament en tota Espanya i que el Govern present abans de desembre la seua proposta. L’objectiu és aconseguir uns serveis públics forts per a “garantir igualtat i avanços imprescindibles, com s’ha posat de manifest en la pandèmia”.\nDesprés de recordar els inicis de l’autogovern valencià, la campanya creu que la Comunitat està en un moment que requereix la mateixa unitat per a fer-se sentir amb una sola veu i aconseguir un futur “sense més hipoteca” que la seua capacitat per a generar benestar i progrés.\nPerò torna a denunciar la situació “insuportable” per l’infrafinançament i la infrainversió, fins a una renda per càpita 12 punts per davall de la mitjana: “Els valencians ens veiem obligats a fer-ho tot amb molt menys. Treballadors i empresaris han d’enfrontar-se als reptes carregant amb la motxilla de la discriminació”.\nEn aquest escenari, la plataforma diu “prou” perquè mai més hi haja ciutadans perjudicats per viure en un territori, a més d’exigir una programació racional del finançament que acabe amb el dèficit d’inversions i el reconeixement del deute acumulat perquè “el nou model no nasca llastrat per la injustícia diferida”.\n“EL GOVERN EL SOLUCIONARÀ QUAN PUGA”\nLa delegada del Govern ha recollit el manifest després de la protesta i ha garantit que el nou model tirarà avant en 2021 “si hi ha un bon clima polític, com més prompte millor, quan es puga, amb el finançament que la Comunitat mereix”. “El Govern és conscient i quan puga el solucionarà”, ha asseverat als periodistes.\nÉs més, ha posat l’accent que “ja ho ha demostrat” amb el projecte de PGE que inclouen més de 1.500 milions per a la Comunitat i s’acosten al criteri poblacional. La socialista ha fet una crida a tots els partits per a donar suport als comptes en el Congrés perquè “si no hi ha acord difícilment se solucionarà l’infrafinançament”, encara que creu que serà possible.


Venda de Crystal Meth Auto de Fast Buds Company\nAlchimia us presenta la Crystal Meth Auto del banc de llavors feminitzades i automàtiques Fast Buds Company. Aquesta genètica representa l'orgull d'aquest banc de llavors de marihuana per ser facíl de conrear, així com pel seu efecte potent. Ara disponible al nostre catàleg.\nCrystal Meth és el resultat d'un encreuament entre una Mexicana, un Early Skunk, una Trainwerck i una Hawaiana a les quals van ser afegits els gens de floració automàtica gràcies a l'encreuament amb una varietat Ruderalis d'origen secret.\nEl creixement no demana cures en particular i la Crystal Meth entra en floració per a una collita que pot ser programada 9 setmanes després de la germinació. La collita pot arribar 600 grams per m2 en interior i 300 grams per planta en exterior. Aquesta genètica conserva una mida raonable perquè no sobrepassa els 120cm, el que la fa una varietat ideal per conrear amb discreció.\nDes del principi de la floració Crystal Meth produeix una gruixuda capa de resina blanca que els amants de Breaking Bad (i els altres) poden preparar, un cop la collita efectuada, en forma de BHO o d'Ice-O-LATOR.\nL'efecte és contundent gràcies al nivell elevat de THC, que va arribar a més del 20% en alguns individus.\nCaracterístiques de Crystal Meth Auto de Fast Buds Company:\nGenètica: Mexican x Early Skunk x Trainwerck x Hawaii x Ruderalis\nCollita interior: 400-600 g / m2\nCollita exterior: 50-300 grams per planta\nPropietats de Crystal Meth Auto\nGranes Autoflorescents Fàcil per Iniciació Efecte relaxant Alt THC Varietats per a extraccions\nProductes relacionats amb Crystal Meth Auto (Fast Buds)\nOpinions de Crystal Meth Auto i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Crystal Meth Auto o preguntar sobre aquest producte?


Multes per a les empreses que obstaculitzin la conciliació | icag.cat\nMultes per a les empreses que obstaculitzin la conciliació /\nMultes per a les empreses que obstaculitzin la conciliació\nLa llei d'igualtat laboral del PSOE va molt més enllà de les quotes a les cúpules de les empreses\nReconeix permisos de paternitat iguals i s'introduiran mesures per lluitar contra la bretxa salarial\n“Ara sí que remourem els obstacles perquè les dones puguem ser mares i treballadores amb els drets d’igualtat real i no nominals”. Amb aquesta sentència, Carmen Calvo va defensar la llei d’igualtat laboral que el PSOE va presentar, juntament amb una norma per aturar la bretxa salarial, en les albors del 8-M. L’ara vicepresidenta va avançar dimarts que el “Govern està disposat a portar per alguna via d’urgència” la seva tramitació i va insistir en la necessitat d’obligar, per llei, a les empreses que hi hagi paritat a les seves cúpules. Però la norma incorpora més preceptes nous, com multar les empreses que obstaculitzin la conciliació, amb la intenció que es passi “de les bones intencions als drets i les obligacions”, en paraules de la també ministra d’Igualtat.\nAquests són els articles principals d’una norma que afecta set lleis, tres reials decrets i set directives.\nLA CONCILIACIÓ / Un dret, inclòs el treball a distància\nPer començar, la norma reconeix tant la igualtat de tracte entre homes i dones com la conciliació de la vida personal i laboral com un dret, “amb una naturalesa individual i intransferible”, segons el text de la proposició registrada en el Congrés, que va ser vetada pel PP, per incrementar la despesa pressupostària, però autoritzada per Pedro Sánchez, a l’arribar al poder.\nA més, limita el dret empresarial a distribuir irregularment la jornada o modificar substancialment les condicions de treball sense tenir en compte les “necessitats” dels empleats. Finalment, reconeix “plenament” el dret a l’adaptació de la jornada a les persones amb fills menors de 12 anys, incloent-hi “la prestació del seu treball a distància”.\nBAIXES PATERNALS / 16 setmanes per als dos progenitors\nUn dels problemes principals de les dones en el mercat laboral està relacionat amb la maternitat, per la qual cosa la llei busca coresponsabilitzar en igualtat de condicions el pare. En l’actualitat, les mares disposen d’una baixa de sis setmanes obligatòries i deu de voluntàries. I el pare de cinc setmanes voluntàries. Per acabar amb aquesta desigualtat, amb la llei laboral tots dos tindrien una baixa idèntica i imperativa de sis setmanes. Després tots dos podrien disfrutar d’un permís addicional de deu setmanes (ampliable a una més si ho demanen tots dos). En total, cada un tindria dret a 16 setmanes, però com s’articulin i el seu termini concret és una cosa que podria variar en la tramitació, ja que Podem ha presentat una norma perquè els dos permisos no siguin simultanis i els pares puguin prologar les cures durant el primer any després del naixement del nadó.\nA més, la llei socialista preveu que la reducció per cura del lactant pot estendre’s fins que compleixi dotze mesos, si els dos progenitors l’exerceixen en termes equivalents, i recupera certs ajuts a la contractació de les dones que es reincorporin després de la maternitat o de l’excedència per a la cura de fills, derogades amb la reforma laboral del 2012.\nLA PARITAT / Un 40% de dones el 2023\nL’aspecte més conegut de la norma és el que exigirà a les empreses –aquelles obligades a presentar compte de pèrdues i guanys– tenir consells d’administració paritaris. Segons la llei d’igualtat, aquest percentatge se situa en un mínim d’un 40% de dones, quan en l’actualitat amb prou feines arriba al 27%. Calvo va avançar que es donaria temps a les societats, que en molts casos no estan d’acord amb la imposició legal, segons han posat de manifest les declaracions del president de Cepyme, Antonio Garamendi, per adaptar-se. En la llei s’especifica que la data límit és el 2023, però potser s’amplia el termini en la tramitació, si així ho sol·liciten els grups. O, també arribat el moment, es podria aprovar una moratòria.\nLA BRETXA SALARIAL / Publicitar les retribucions\nLa intenció del Govern és subsumir la llei específica contra la bretxa salarial en aquesta norma, introduint per exemple esmenes que afectin els salaris. Les dones cobren uns 5.700 euros anuals menys que els homes i la diferència es triplica en la jubilació. En molts casos es deu al fet que ocupen llocs amb menor remuneració, les feines a temps parcial i les temporals, però segons un informe recent d’Oxfam, el 14% de la bretxa es deu exclusivament a una “discriminació per raó de gènere”.\nPer lluitar contra aquesta situació, s’obligarà les empreses de més de sis treballadors i amb representació legal que elaborin un registre salarial, en el qual es desglossin les percepcions i per tots els conceptes. A més, les companyies de més de 250 empleats estaran sotmeses a una auditoria salarial, que tindrà conseqüències per a la inspecció de Treball, que es veurà reforçada.\nLES SANCIONS / Multes de fins a 50.000 euros\nEn el cas de la llei contra la bretxa salarial, es preveuen sancions de fins al 0,70% de la massa salarial per no elaborar el registre salarial o no proporcionar-lo als treballadors. I la norma d’igualtat laboral incorpora multes, que aniran de 60 als 50.000 euros en funció de la gravetat. Entre els motius, figura que s’“obstaculitzi” o s’“impedeixi” els drets de conciliació.\nLA NEGOCIACIÓ / Accions positives\nEl paper de la negociació col·lectiva com a instrument per garantir la igualtat es reforça, a més, amb un elenc d’obligacions perquè les parts adoptin accions positives quan es detecti qualsevol incompliment. Així mateix es crea l’Oficina de Lluita contra la Discriminació per Raó de Sexe en l’ocupació, integrada a la inspecció de Treball.\nLa llei no ha sigut consensuada amb els agents socials\nFonts de la CEOE i dels principals sindicats afirmen que no han participat activament en l’elaboració de la llei d’igualtat laboral. Elena Blasco, secretària de dones i igualtat de CCOO assenyala que el PSOE els va informar del seu contingut, però que no hi ha hagut una participació activa de l’organització que ella representa.\nMalgrat això, segons la seva opinió, la llei implica “avenços significatius per a la igualtat real” al mercat laboral, que demana que s’articulin en la mesa de negociació col·lectiva, tant en el seu desenvolupament posterior com els controls, perquè les directrius que marca la nova norma es portin “de forma efectiva” a la pràctica.\nI és que, com adverteix Elisa Chuliá, professora de sociologia de l’UNED i investigadora de Funcas, si no s’implica els empresaris en la consecució d’uns objectius “que ningú discuteix que són compartits”, ja que a la fi són ells els que han d’aplicar la norma, existeix el risc que la llei quedi “deslegitimada”per incompliment efectiu. Al cap i a la fi, els responsables empresarials poden buscar dreceres legals per modular el compliment dels preceptes o, en última instància, optar per deslocalitzar la producció o fins i tot renunciar-hi si perceben dificultats creixents.\n“No només és qüestió de voluntat política, el cas és com aconseguir aquests objectius de la millor manera possible i perquè surti bé és necessari fer una aproximació prudent i molt negociada amb els empresaris en una matèria tan sensible com el mercat de treball”, assenyala.


IB3 | Leandro Sousa, espera disputar els Jocs de Tòquio\nPortada > esports > Leandro Sousa, espera disputar els Jocs de Tòquio\nAutodidàctic i amant del bàsquet al carrer ha recorregut 22 països diferents disputant tornejos\nDesprés d’una infància a les faveles del Brasil fent equilibris per fugir de la violència i el món de la droga, Leandro Sousa de Lima ha trobat al Port de Sóller el racó ideal per convertir-se en una estrella mundial del 3×3. Número 1 al rànquing del seu país, aquest jugador de 37 anys viu un somni que l’ha d’acabar guiant fins als Jocs Olímpics de Tòquio a l’estiu que ve.\nSousa ha viscut una travessa que el va dur també a jugar federat al Flamengo, on va coincidir amb el llegendari Oscar Schmidt, i al Bàsquet Pla. Però el bàsquet de 5×5 no s’adaptava a les condicions d’aquest esperit lliure\nAutodidàctic i amant del bàsquet al carrer ha recorregut 22 països diferents disputant tornejos. Des dels Emirats Àrabs, fins a l’illa d’Alcatraz. Ara, amb el Fiba World Tour, s’ha convertit en l’únic jugador que ha disputat tres finals del circuit amb tres equips diferents.\nAra el seu bàsquet descansa a Mallorca en espera de poder jugar el preolímpic a Àustria. La darrera porta d’aquesta història de superació


Formació pràctica sobre activitat comercial adaptada a les Pimes. Inici 30 d'octubre. Matrícula oberta!\nT’interessa Expert en vendes nacionals i internacionals? Escriu-nos i podrem atendre’t


L’Ajuntament de Teià Regularà l’accés i l’ús de l’aparcament de can Bruguera per evitar l’incivisme | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nL’Ajuntament de Teià Regularà l’accés i l’ús de l’aparcament de can Bruguera per evitar l’incivisme\nL’Ajuntament modificarà les condicions d’accés i d’estada a l’aparcament públic de can Bruguera per resoldre les diverses problemàtiques que s’hi registren. La decisió ha estat presa després que la Policia Local ha emès un informe sobre la situació actual i les propostes de millora\nL’aparcament de can Bruguera es troba situat al número 139 del Passeig de la Riera i ocupa la feixa inferior de l’esmentada propietat. Té accés directe des del carrer de Sebastià Dalmau, el terreny és de sauló compactat a l’aire lliure i té capacitat per a 110 vehicles.\nDes de 2018, l’Ajuntament disposa del solar en règim de comodat per destinar-lo a aparcament públic gratuït. Es tracta d’una cessió temporal, pendent de consolidar definitivament a través de la transformació urbanística de la finca. Des de la perspectiva municipal, can Bruguera proveeix Teià d’una oferta d’aparcament necessària amb l’execució de la proposta de pacificació del trànsit al centre de la població per fomentar espais de convivència lliures de cotxes i potenciar els desplaçaments curts a peu.\nPer donar a conèixer l’existència d’aquesta bossa d’aparcament i guiar els conductors fins a la seva ubicació, la Policia Local recomana que s’instal·lin almenys tres lames o rètols de direcció a diversos punts de la xarxa viària de la població.\nEl contracte entre les parts estableix que l’Ajuntament, en la seva qualitat de comodatari, vetllarà perquè el recinte s’obri de dilluns a divendres de 7 a 23h. Els caps de setmana, el tancament té lloc a mitjanit. Normalment, la Policia Local és la responsable d’obrir i tancar la porta. En moltes ocasions, els agents han d’obrir el barri a diferents veïns, que per causes urgents o per descurança, necessiten treure-hi el cotxe. Per reduir al màxim aquestes incidències, l’Ajuntament ha reforçat la senyalització de l’entrada amb un senyal informatiu de pàrquing, amb l’especificació de l’horari d’obertura.\nA causa de la pandèmia, al llarg de l’any 2020 can Bruguera s’ha consolidat com un estacionament de llarga durada i alguns vehicles n’han perllongat l’estada.\nLa Policia ha constatat que a can Bruguera hi ha aparcats permanentment quatre autocaravanes, dos camions, una furgoneta i tres turismes, alguns dels quals no disposaven d’assegurança en vigor o tenien pendent passar la inspecció tècnica obligatòria de vehicles.\nPer evitar aquest fenomen, la Policia proposa dues mesures: instal·lar-hi un senyal de prohibició d’aparcar vehicles de més de 2,50 metres d’altura i delimitar-ne l’accés amb un pòrtic d’aquestes dimensions. Alternativament, l’Ajuntament es compromet a “estudiar la ubicació i habilitació d’un aparcament específic d’autocaravanes, que doni servei als usuaris d’aquests turismes”, ja que es tracta d’una necessitat que també s’ha detectat en altres carrers del municipi.\nEl passat estiu es va detectar que alguns conductors realitzaven virolles dins de l’aparcament; “unes pràctiques de conducció negligent” consistents a efectuar “cercles envolvents amb derrapades i a gran velocitat, amb risc evident envers les persones i els bens estacionats”. Fins i tot en una ocasió un turisme va impactar contra una de les autocaravanes.\nPer obstaculitzar aquests comportaments, l’Ajuntament hi col·locarà unes barreres o separadors modulars de plàstic que redistribueixin i ordenin les places d’estacionament.\nLa Policia avança que si aquestes mesures no fossin suficients, aleshores “es valoraria l’opció de permetre únicament l’aparcament lliure entre les 23h i les 7h i prohibir l’estacionament nocturn als vehicles que no tinguin distintiu de residents”. En aquest cas, caldria modificar l’ordenança de circulació de vehicles municipal per definir el règim especial de resident i els supòsits que abastaria.\n‘Enredos’, exposició de la Silvia Japkin que es presenta aquesta tardor 2021 a Ca l’Antiga deTeià\nTeià reestrena la pista de bàsquet 60 anys després de la seva inauguració\nEl festival Poesia i + torna al celler romà de Vallmora de Teià\nTeià recupera el Maridatge dels Sentits, del 24 de maig al 5 de juny


La Fageda, un projecte amb sentit. Lliçó inaugural UPC. - La Fageda La Fageda, un projecte amb sentit. Lliçó inaugural UPC. - La Fageda\nÉs per a mi un honor haver estat convidat a la sessió inaugural del curs acadèmic d’una universitat tan prestigiosa com la UPC. Vull entendre que els organitzadors de l’acte han pensat en mi perquè els parli del projecte de la Fageda i per això no tinc més remei que parlar d’alguns aspectes de la meva història personal.\nVaig començar a treballar com aprenent a la sastreria del meu tiet Paco als 13 anys, després de la inesperada mort del meu pare… però el que a mi realment em neguitejava i em feia somiar durant la meva joventut era el misteri de la ment humana… Per què els homes tenim consciencia del bé, de l’amor, de la bellesa…? Per què tenim la certesa de la nostra mort? Tot plegat em duia a preguntar-me: com podem arribar a embogir, a perdre allò de més essencial que posseïm els essers humans, el sentit de la nostra pròpia consciència?\nAquest neguit em va dur a abandonar el món de la sastreria i a entrar a treballar com a mosso del manicomi “Las Delicias” de Saragossa i posteriorment a estudiar psicologia.\nCal situar-se en el món manicomial de principis dels 70. Es tractava d’estructures confinatòries, cel·les de càstic, patis tancats, amuntegament i misèria… Tot plegat era com un cementiri vivent. Hi veies deambular cossos vius però que havien perdut l’ànima.\nEn aquest lloc, més de 1.000 interns hi esmerçaven la vida sense la més mínima intimitat, sense la més mínima sensació d’individualitat. Hi passaven els dies perdent poc a poc la seva dignitat. Quelcom més semblant als camps de concentració que a una institució sanitària.\nDurant 10 anys vaig treballar en diferents hospitals i institucions psiquiàtriques, amb la intenció de treure aquestes persones de la passivitat i monotonia del pati del manicomi. En aquest intent, vàrem muntar centres de laborteràpia, ja que per a mi era evident que el treball és quelcom d’essencial en el procés vital de les persones. Però l’experiència va resultar frustrant.\nLa il·lusió inicial s’esvaïa al cap de pocs mesos, ja que un cop els interns havien decidit sortir del pati del manicomi… després el projecte era fals: allò que produíem no era útil per a ningú, era un subterfugi, un “com si”, anem a fer com si treballéssim. Era una activitat més pròpia de les manualitats que els nens fan a l’escola. La raó última del treball, que és fer coses útils per els demés, aquí no es realitzava. Era un treball sense sentit.\nEl 1981, sumit en el dubte sobre les corrents ideològiques que sustentaven la meva pràctica professional i els resultats de la mateixa, vaig decidir canviar el rumb de la meva vida. Vaig decidir posar a la pràctica la idea que tant de temps havia donat voltes en el meu cap i que m’espantava perquè em treia de la meva zona de confort… Havia arribat a la conclusió que el treball, perquè sigui rehabilitador, ha de ser un treball real, i que només es poden crear llocs de treball reals en una empresa real, fugint del “com si” de la laborteràpia.\nAleshores somiava que aquelles persones que es passejaven pel pati del manicomi fumant “Celtas cortos”, acabarien fent un treball digne i tenint un lloc en les seves famílies, formant part de la vida, del seu carrer, del seu poble.\nAixí és com, a finals del 1981, el Dr. Torrell (cap de psiquiatria de la Garrotxa) i jo vàrem anar a Olot per explicar als polítics, a les persones significades de la comarca, que volíem muntar una empresa amb els malalts mentals de la Garrotxa. Imagino ara aquella gent distingida rebent una persona que tot just parlava català, que deia anomenar-se “Cristóbal Colón” i que pretenia construir una empresa per als bojos de la comarca… Recordo més d’una mirada, més d’una expressió de la gent que pensava si els autèntics malalts mentals no érem pas nosaltres…\nI realment era un projecte de bojos, un projecte construït a l’inrevés. Érem 14 pacients del psiquiàtric de Girona i dos psicòlegs que volíem posar en marxa una empresa, però que no sabíem en què havíem de treballar, no teníem diners i la nostra experiència era una mitjana de 15 anys de psiquiàtric.\nPerò teníem quelcom d’extraordinàriament poderós. No volíem tornar al manicomi.\nPer tant, teníem clar que havíem de construir un projecte que donés sentit al treball i a les vides de les persones de la Garrotxa que pateixen malaltia mental o discapacitat intel·lectual. Ja que sabíem que el dolor físic no és pas comparable amb patiment de les persones amb malaltia mental, quan veuen que la seva ànima s’esberla, s’esfondra i que la societat els ignora i els estigmatitza.\nLa història de La Fageda és la història d’una bogeria, la història d’unes persones que lluiten cada dia per construir una organització on intentem que cadascú trobi el seu lloc en funció de les seves capacitats.\nA La Fageda no hi ha discapacitats, tots tenim capacitats diferents. Sabem que tots servim per a alguna cosa, però som molt realistes i sabem que no tots servim per al mateix. Busquem l’excel·lència i defugim el paternalisme ja que estem convençuts que només tornant la responsabilitat a les persones, aquestes es poden realitzar dignament com a subjectes.\nI com a mi m’agrada dir, amb aquestes premisses hem aconseguit fer “els millors iogurts del món”.\nActualment La Fageda és el segon productor de iogurts de Catalunya. El 17% de les llars catalanes consumeixen els nostres iogurts i el 75% de la població de Catalunya coneix la marca. Som prop de 300 persones a l’organització, tenim l’empresa de jardineria més gran de la Garrotxa, una fàbrica de gelats, un obrador per elaborar melmelades i 450 vaques lleteres.\nL’alcalde que ens va rebre a l’Ajuntament d’Olot l’any 1981 em deia, anys més tard, que si jo hagués estudiat Econòmiques o Empresarials, mai no hauria gosat crear La Fageda. Jo espero, en canvi que us puguin dir a vosaltres, passat el temps, que sense el coneixement i la passió que us ha transmès la Universitat, mai no hauríeu fet realitat tants somnis ni hauríeu donat tant de sentit a la vostra vida.\nPerquè no oblideu que el sentit de la vida és una vida amb sentit.\nVegeu conferència inaugural:


Les 5 entitats de Banca Ètica, juntes en un acte a Tarragona | Som Comerç Just i Banca Ètica\nLes 5 entitats de Banca Ètica, juntes en un acte a Tarragona\n5 febrer, 2018 · by setemcatalunya\t· in Sin categoría.\t·\nVols passar-te a la banca ètica i no saps com fer-ho? El pròxim 14 de febrer a Tarragona podràs conèixer les 5 entitats de finances ètiques que operen actualment a Catalunya, i tindràs també l’oportunitat de resoldre dubtes, rebre assessorament personalitzat i, al final de les presentacions, fer-t’hi client allà mateix!\nEn aquest acte, que organitza la campanya Som Comerç Just i Banca Ètica amb la col·laboració de l’Ateneu Cooperatiu CoopCamp i el Centre de Cooperació al Desenvoluopament – URV Solidària hi participen Fiare Banca Ètica, Coop 57, OikoCrèdit Catalunya, Triodos Bank i FETS-Finaçament Ètic i solidari.\nL’acte es celebrarà a la Sala de Graus de la Universitat Rovira i Virgili (Campus Catalunya) el 14 de febrer a les 19 h.\n← El comerç just creix un un 14,8% en vendes a l’Estat espanyol\nGran acollida a les finances ètiques a Tarragona →


Els castells, una dècada sent Patrimoni de la Humanitat | Canal Reus TV\nEls castells, una dècada sent Patrimoni de la Humanitat\n13:03 - 16 novembre 2020\nEl 16 de novembre de 2010, la UNESCO va proclamar el món casteller com a Patrimoni Immaterial de la Humanitat. Ara, deu anys més tard, les colles recorden aquesta fita històrica i valoren la situació actual en què es troben.\nLa decisió, proclamada a Nairobi el novembre de 2010 va suposar un abans i un després en el món casteller. La cocap de colla dels Xiquets de Reus, Maria Alegret, juntament amb un dels membres de la colla, l'Alguer Ciurana, expliquen la importància d'esdevenir Patrimoni de la Humanitat. Entre altres coses, admeten que és una protecció més i un reforç de la identitat cultural.\nCreixement exponencial en 10 anys\nTal com detalla la vicepresidenta de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya, Inés Solé, el nombre de colles ha crescut de manera exponencial al llarg dels anys. Si el 2010 hi havia uns 7.000 castellers en total, actualment n'hi ha més de 16.000. Pel que fa al nombre de colles federades, la Coordinadora ja compta amb poc més d'un centenar.\nPaciència i esperança en temps de pandèmia\n'Ha estat un cop molt fort i esperem tornar com més aviat millor quan la situació ens ho permeti', explica Solé donant un missatge esperançador al món casteller.\nEls Xiquets compleixen amb els castells de vuit per Santa Anna\nEls Xiquets coronen el primer 4d9f de la temporada\n07.10 per Elisenda Rovira Poblet\nEls castellers hauran d’esperar per enfaixar-se\n30.03 per Ariadna Escoda Padilla


Fondo Vito B&B Gravina in Puglia Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCalata Grotte San Michele 1, Gravina in Puglia, Gravina in Puglia, Itàlia, 70024 - Veure al mapa\nMés informació sobre Fondo Vito B&B\nAl visitar Gravina in Puglia, vosté es sentirà com a casa a Fondo Vito B&B, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Fondo Vito B&B és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix magatzem d'equipatge, visites turístiques.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Fondo Vito B&B la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Gravina in Puglia.


La Ginesta - FUNDACIÓ SANT ANDREU DE CASTELLCIR\nInici · La Fundació · La Fundació · FUNDACIÓ SANT ANDREU DE CASTELLCIR\nFUNDACIÓ SANT ANDREU DE CASTELLCIR\nLa Residència La Ginesta pertany a la Fundació Privada Sant Andreu de Castellcir. És una entitat sense ànim de lucre dirigida a l’àmbit social .La fundació va néixer l'any 2000 a partir de l’interès de Mossèn Joan Aran. Un grup de persones sensibilitzades en l'atenció a la gent gran van voler promoure l'edificació i la posada en funcionament d'una residència social assistida a la localitat de Castellcir. Dos anys després, la Residència La Ginesta obria les seves portes\nL’atenció de persones amb dependència i/o amb vulnerabilitat social, per tal de garantir els seus drets i millorar la qualitat de vida en els seus trajectes particulars, mitjançant serveis i activitats tendents a millorar l’autonomia, la integració i la participació de les persones.\nVolem que es sentin el més semblant a la seva llar, alhora d’ ajudar-los a complir el seu pla de vida\nPromoure una millora i adequació dels serveis a les necessitats canviants de les persones i de la comunitat.\nTreballar per afavorir una millora contínua en la qualitat d’atenció a persones\nCentralitat de la persona: Les persones són l’eix que articula el conjunt d’activitats i serveis de la nostra acció social. Fomentem el nostre treball en el respecte a la dignitat humana i la promoció de les condicions que garanteixin els seus drets de ciutadania.\nComunicació i transparència: La Fundació vetlla perquè es comuniqui amb claredat la nostra acció i finalitats, sempre atenent els criteris i competències professionals que donen compte de la utilitat pública del nostre encàrrec social.\nSolidaritat: Tenim el compromís de la promoció de la solidaritat en la cerca d’una millora de la qualitat de vida d’aquelles persones en situació de risc elevat d’exclusió social.\nParticipació ciutadana: Fomentem un canvi de mirada que afavoreixi una altra concepció respecte les situacions de dependència.\nSostenibilitat: Promocionem la conscienciació mediambiental a través de l’ús d’energies renovables i eficiència energètica


Hotel Bernina Livigno Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHabitació 2 llits - Instal·lacions recreatives\nVia Dala Gesa 486, Centro, Livigno, Itàlia, 23030 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Bernina\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Bernina és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Livigno. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Hotel Bernina, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix habitació familiar, restaurant, ascensor, bar, botigues a l'hotel per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, servei de despertador, escriptori, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Hotel Bernina és una selecció idònia per a la vostra estada a Livigno.\nCal que informeu el Hotel Bernina de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nDescompte a Hotel Bernina


El Cornellà colpeja primer al playoff - FutbolCatalunya\nPublicat per: Victor Llucia 26 de maig de 2019\nEl Cornellà ho ha tornat a fer. Contra tot pronòstic, i quan la cosa pintava pitjor, els verds han capgirat un marcador que semblava inalterable. El Nou Municipal, ple de gom a gom, va ser un més en el triomf i no va deixar de creure fins al final. Fins a deixar-se l'últim alè\nLa segona meitat no ha pogut començar pitjor pel Cornellà. Ramon ha fet una aturada espectacular i, en el servei de cantonada posterior, Óscar Sielva s'ha avançat a tota la defensa local per inaugurar el marcador. El Cornellà, lluny d'enfonsar-se, ha buscat ràpidament l'empat. I qui l'ha trobat el capità verd, Pep Caballé. I és que '"no podrán con él" com li canta la graderia del Nou Municipal.\nGOOOOOOOOOOL DE LA @ue_cornella!! GOOOOOOL D'AGUS MEDINA!! 2-1 96' #futbolcat #playoff pic.twitter.com/osEQ7ymZxS\nQuan els dos equips firmaven les taules, la Ponfe ha regalat una falta lateral. Agus Medina no ho ha desaprofitat i ha clavat la pilota a l'escaire per fer embogir el Nou Municipal. Espera ara El Toralín, però el Cornellà ja ha fet la feina al partit d'anada.


La Unitat de Preparació abans de la Intervenció de l’Hospital Santa Caterina, a ple rendiment - TotSalt\nInici Notícies Salut La Unitat de Preparació abans de la Intervenció de l’Hospital Santa Caterina,...\nLa Unitat de Preparació abans de la Intervenció de l’Hospital Santa Caterina, a ple rendiment\nActualment totes les intervencions programades convencionals s’ingressen el mateix dia de l’operació, fins i tot aquelles que requereixen una preparació especial per la seva complexitat, gràcies a la presència de Bang de Sang dins el mateix hospital\nSi comparem les xifres de l’any 2016 i 2017 durant el període de gener a juny, l’activitat de la unitat ha augmentat més del 80%\nAra farà un any que es va posar en marxa la Unitat de Preparació abans d’una Intervenció quirúrgica (UPAI) de l’Hospital Santa Caterina amb totes les especialitats del centre incorporades al seu funcionament. El balanç realitzat, tant per part dels professionals que hi interaccionen com per part dels pacients que ingressen “és bona”, segons afirma la directora infermera, Núria Batlle. En aquests moments, gairebé el 100% dels pacients que ingressen al Santa Caterina per una operació programada convencional ja ho fan el mateix dia de l’operació, fins i tot aquells que requereixen d’una preparació especial per tractar-se d’intervencions complexes, gràcies a la presència del Bang de Sang i Teixits durant el matí a l’hospital. Amb aquesta organització i fins i tot en aquests casos, l’usuari s’estalvia d’ingressar a la planta d’hospitalització el dia abans de l’operació.\nLa unitat, que es va anar posant en marxa progressivament des de principis de l’any passat, ha atès durant els sis primers mesos d’aquest any un total de 1.059 pacients, gairebé igual que durant tot el 2016 (un total de 1.062 pacients). Si comparem les xifres dels anys 2016 i 2017 durant el període de gener a juny, l’activitat de la unitat ha augmentat més del 80% (585 pacients de gener a juny de 2016).\nAmb la incorporació de la unitat al funcionament habitual de l’hospital, i si fem una comparativa entre el 2016 i el 2017, aquest dispositiu ha permès baixar l’estada mitjana en més d’un 16%, passant de 4,84 dies a 4,06 dies, una millora assistencial, que es veu reflectida en el benestar del pacient i de la seva família.\nLa UPAI, amb capacitat per a 15 pacients, es va impulsar per evitar que els pacients ingressin a l’hospital el dia abans de l’operació. Fins ara, el pacient que s’havia d’operar ingressava el dia anterior o ben d’hora al matí si la intervenció estava programada a la tarda. Ara, el pacient que s’ha d’operar al matí ingressa a l’hospital el mateix dia, de les set a les nou en funció de l’hora prevista d’entrada al quiròfan; i de les dues a les tres si l’operació està programada a la tarda.\nL’Hospital Santa Caterina va atendre l’any 2016 un total de 2.013 intervencions quirúrgiques programades convencionals. El primer semestre d’aquest any n’han registrat 1.225.\nArticle anteriorLa lectura saltenca d’aquest estiu!! Disponible el número 13 de la revista 17190 UniverSalt\nArticle següent4x200mil Ateneu Coma Cros


Pastís de llimona i merenga - Asalta Blogs\nJa veieu, arriba final de mes, i s'acumulen els reptes!\nI com ja és habitual per aquí, torna l'Asalta Blogs! Què us puc dir que no us hagi explicat ja? Com no em vull enrotllar, només us convido a que feu click al logo que hi ha a la barra lateral dreta, on tindreu tota la informació, o aquí mateix.\nEl bloc que tocava asaltar aquest mes és cocina con Angi, només té un anyet i mig de vida, però no per això deixa de tenir un bloc fantàstic, i ple de receptes tan bones que no saps per quina decidir-te!\nI això és el que m'ha passat a mi aquest cop, que no em decidia, no era capaç de dir quina recepta li robaria, fins que després de molt rumiar i rumiar, vaig fer un robatori doble!\nSi senyores i senyors, vaig robar-li el pastís de llimona i merenga, i de retruc, li vaig robar la recepta del lemon curd, que era una de les que feia molt de temps que volia fer.\nEl resultat, el podeu veure a les fotos, no ha quedat malament comparat amb l'original, i més si tenim en compte que les clares d'ou es van declarar en vaga i no volien muntar per fer la merenga!\nNo m'enrotllo més, endavant amb el robatori!\nBé si, una cosa més... moltes felicitats a la Conchy pel seu premi a Blogueros Cocineros de Canal Cocina!!!\nPer al lemon curd:\n- 100grs. de mantega\n- 150ml. de suc de llimona\n- 1 làmina de masa quebrada\n- el lemon curd anterior (o el de l'Angi)\nUs haig de confesar que a sobre de ser un lladre, no soc un bon lladre, perquè l'Angi a la seva recepta fa servir un pa de pessic, i jo que estic molt 'locu', he canviat el pa de pessic per una làmina de masa quebrada. Aquest cop és comprada, però si us animeu a fer-la vosaltres, segur que queda molt bona.\nPrimer de tot farem el lemon curd. Piquem el sucre i la pell de la llimona a la picador/robot de cuina.\nPosem al foc el sucre i la pell 'en pols' amb la mantega, fins que aquesta hagi fos.\nSeguidament batem els ous conjuntament amb el suc de la llimona (reserveu una mica de suc), i ho incorporem al foc, que mantindrem durant deu minuts. Heu de tenir en compte que no ha de bullir, per tant us recomana que ho poseu a foc mig-baix (un 4 en vitro de 9).\nPer finalitzar, abans de retirar del foc, barregem la maizena amb el suc de llimona que ens hem guardat, i ho incorporem a la barreja anterior. Retireu del foc segons la consistència que més us agradi, sempre tenint en compte que un cop refredi espesirà, així que no patiu si no ho veieu molt dens.\nAra que ja tenim el lemon curd preparat, ho reservem, i mentres va refredant, preparem la masa quebrada:\nEstirem la làmina de masa, i l'estenem a un motlle de parets baixes. Retallem els sobrants, punxem tota la base amb una forquilla, i ho fiquem al forn seguint les instruccions de l'envàs. En el meu cas, 15 minuts a 180ºC van ser suficients.\nUn cop tinguem la masa cuita, comencem el muntatge del pastís. Estenem el lemon curd per tota la base del pastís, sense necessitat de tenir cura si queda recte, ja que quedarà cobert per la merenga, i reservem.\nI ara per últim muntem la merenga. Aquest pas l'he deixat pel final perquè a casa el dia que ho vaig fer encara feia calor, i tot i ser clares pasteuritzades, ho vaig preferir fer així.\nMuntem les clares a punt de neu amb el pessic de sal, i quan comencin a muntar afegim el sucre.\nQuan les tinguem muntades estenem la merenga per sobre del pastís, amb el mètode que més ens agradi (vaig fer servir una màniga pastissera i vaig començar de fora cap a dins en forma d'espiral), i amb un soplet de cuina, el cremem una miqueta per donar-li un toc de color.\nI a devorar aquest sensacional pastís robat! Ens veiem el mes vinent amb una altra recepta robada!\nPrimer fem el lemon curd\nTunnbröd - Bake the world\nCom us vaig prometre dijous passat, avui torna a tocar pa, aquesta vegada per participar de nou al repte Bake the world que mensualment ens anima a perdre-li la por a fer pa a casa, fent-nos una proposta més que interessant.\nI després d'un descans vacacional més que agraït, la proposta del mes de setembre, iniciada per la Clara, és el Tunnbröd, o pa polar, un pa originari del nord de Suècia, de massa fina i habitualment rodona, i que pot ser tant tou com cruixent, i s'aromatitza amb fonoll o anís.\nÉs el pa que s'acostuma a acompanyar amb les arengades, un dels plats potser més comuns en aquest país, i que per si no ho sabíeu, el tenen a l'Ikea!\nNo m'enrotllo més, us deixo amb la meva versió del Tunnbröd, la tova, que hem menjat en format sandvitx, acompanyat amb una crema de formatge amb anet i salmó fumat.\n- 300grs. de farina de força\n- 150grs. de farina de sègol integral (si no en teniu, no desanimeu, feu servir farina integral 'normal')\n- 1 sobre de llevat de pa (5,5grs.) o 1/2 bloc de llevat fresc (13-14grs.)\n- 4 cullerades soperes de créme fraîche (o iogurt grec, si no ho podeu aconseguir)\n- 2 cullerades soperes de mel\n- 1 culleradeta de llavors de fonoll (que jo he canviat per llavors de rosella)\nPer al sandvitxos:\n- crema de formatge\nA un bol posem les farines tamisades, afegim les llavors i la sal, i barregem.\nSeguidament incorporem el llevat i la mel, barregem de nou, i afegim 150ml. de l'aigua.\nHo mesclem tot i amassem un parell de minuts, moment en el qual afegirem la crème fraîche (o iogurt grec), i continuem amassant, incorporant a poc a poc l'aigua que ens restava, fins que la massa comenci a enganxar-se a les parets del bol.\nAra toca amassar de veritat, sense afegir més aigua, durant deu minuts, temps que farà que la nostra massa perdi (una mica) aquella consistència enganxosa, i és el moment just de deixar-la reposar a un bol untat d'oli, tapadeta amb un drap humit, durant una hora.\nDesprés d'aquest descans, desgasifiquem la massa, i la dividim en 8 parts, que donarem a cadascuna d'aquestes parts forma de bola.\nPosem una paella de tamany mitjà a foc mig, sense oli ni mantega ni res, i anem preparant el pa: aixafem cada bola, i l'estenem amb el corró donant-li la forma característica. Les punxem amb una forquilla per tota la superfície formant requadres a la massa, i directe a la paella, un parell o tres de minuts per cada cantó.\nNo patiu que no es cremaran, a no ser que us despisteu. Ho podeu comprovar amb les fotos que us ensenyo avui, que queda torradet, a mi m'ha quedat com una crepe gruixuda, de gust suau i molt tendre.\nSi vulguéssiu fer la versió cruixent, haurieu de fer el pa més prim, i us recomano enfornar-lo durant uns cinc minuts amb el forn preescalfat a 200ºC.\nI només ens queda preparar-nos uns sandvitxos, i llestos! En aquest cas, i crec que és el que millor li va a aquest pa, tenint en compte el seu orígen, he triat salmó fumat, acompanyat de crema de formatge a la que he afegit anet sec, que m'encanta i va de fàbula.\nDes d'aquí us convido a que visiteu el bloc de Bake the world, i feu un cop d'ull a totes i cadascuna de les propostes que els participants han fet d'aquest pa.\nSalut, i feliç inici de setmana!\nPa d'hamburguesa de cervesa negra\nAquest d'avui és un pa que tenia moltes i moltes ganes de fer i ensenyar-vos. Havia vist infinitat de cops com es feia servir la cervesa negra, habitualment guinness, per fer pa, i el mític pastís guinness (que espero properament veieu per aquí), i que per fi veu la llum en aquest bloc.\nA més, tingueu en compte que ja feia temps que no us portava un pa (des del juliol!) i havíem de posar-hi remei.\nQue no us espanti si no us agrada la cervesa, perquè aquest pa en absolut té gust de cervesa, almenys de manera molt marcada, només té algunes reminiscències (què bonica paraula), i que això no us faci enrere, perquè estic segur que quan ho tasteu, voldreu repetir. A més, com veureu a la foto, encara que porti cervesa negra, aquesta no li fa de colorant, almenys a mi no m'ho ha fet.\nLa recepta és, com no, del Putuchef, el senyor Daniel Jordà, cosa que implica un éxit assegurat!\n- 500grs. de farina de força\n- 125grs. de cervesa negra (guinness, of course!)\n- 75grs. de sucre\n- 80grs. de mantega\n- 12grs. de sal\n- 40grs. de llevat fresc\n- llavors de rosella, sèsam... al gust del consumidor\nPosem a un bol tots els ingredients, exceptuant la mantega i les llavors, i amassem fins que obtinguem una massa homogènia. És en aquest moment quan afegirem la mantega, i la integrarem a la nostra massa.\nI ara ve el més divertit, la tècnica del plegat que ja us he explicat anteriorment:\nPrimer deixem reposar la massa deu minuts.\nPassats els deu minuts, fem un plegat de la massa, de la següent manera: l'estenem a una superfície que haguem posat prèviament una película d'oli d'oliva, i la pleguem de les puntes cap a dintre. Bolegem per donar una mica de tensió, i la tornem a deixar al bol.\nRepetirem el procés dos cops més, i després de l'últim plegat, farem un repòs de 45 minuts, tant nosaltres com la massa, aquesta última tapada amb un drap de cotó, per evitar corrents d'aire. Si vosaltres també us voleu tapar amb un drap de cotó, no seré jo qui us digui que no, que consti...\nDesprés del repòs llarg, formarem boles d'entre 80 i 100 grams (o més grans o més petites, tingueu en compte perquè el fareu servir el pa), i les anem disposant a la safata de forn, on tornaran a reposar tapades amb un drap de cotó, fins que aproximadament hagin doblat el seu volum.\nÉs en aquest moment quan els nostres panets (o panassos) es pinten amb una mica d'aigua i s'arrebossen amb les llavosrs, i s'enfornen al forn que prèviament (una estona abans de pintar-los) haurem escalfat a 210ºC, durant uns 10 minuts més o menys. Com més grans siguin els pans, més minuts, i vice-versa, però sobretot si varieu el tamany del que us he dit, controleu molt el forn que se us poden cremar!\nI un cop fets, ja només ens queda degustar-los, no? En aquesta ocasió he triat una hamburguesa de bou, sense cap tipus de salsa ni acompanyament.\nAquesta vegada sento no poder ensenyar-vos més fotos, la càmera em va jugar una mala passada, i només vaig poder salvar aquesta que veieu!\nBon cap de setmana, dilluns ens veiem amb més pa!\nGranissat de Baileys\nNo penseu que en general ens avancem als aconteixements sense necessitat? Al juny, tothom es queixava que no arribava la calor, que l'estiu no volia treure el cap... i quan va començar l'estiu, el de veritat, aquell que fa insuportable sortir al carrer quan el sol és fora, comencen a dir que quina calor fa, i perquè no arribarà la fresca. Són aquests mateixos que ara, en aquests dies tontos que està fent, ja es queixen perquè l'estiu ha durat poc.\nI jo, com soc més xulo que ningú, just ara que avui fins i tot plovisqueja a Barcelona, em planto aquí i us porto un granissat! I de Baileys! Res més senzill i refrescant com un granissat, i a més, el d'avui, amb un punt podríem dir de fiestero, gràcies a l'alcohol que li aporta el licor.\nD'aquesta manera una mica esbojarrada us convido a celebrar que les temperatures han afluixat i sortir al carrer a les tres de la tarda no es fa un infern! M'acompanyeu?\n- Baileys a discreció\n- Gel picat\n- Oreos banyades amb xocolata blanca\n- Sucre, llet (opcionals)\nCom veieu, últimament no m'estic complicant gaire... a un robot de cuina, picadora, thermomix... el que tingueu més a l'abast, poseu el gel, un bon grapat per persona, i un bon raig de Baileys, i ho tritureu. Jo vaig fer servir gel ja picat per còctel, ja que així era més fàcil triturar-ho amb la meva picadora. Els que tingueu thermomix o similar no heu de patir pel gel, us ho farà perfecte.\nCom us deia, que avui estic una mica rollista tot i ser una recepta de dues línies, tritureu el gel amb el Baileys fins a obtenir la textura desitjada, en aquest cas, de granissat, una canyeta, acompanyat d'una oreo banyada amb xocolata blanca, i a gaudir del dimarts com si fos un divendres!\nSi el Baileys així sol en versió granissat el trobeu molt fort (tingueu en compte que amb el gel es rebaixarà), poseu una culleradeta de sucre en el moment de triturar, i si us voleu llençar a l'aventura, una miqueta de llet, també farà que quedi més suau.\nPerò si el vostre nivell de bogeria és màxim, canvieu la llet per cacaolat, i que flueixi el bon rotllo!\nÉs ben segur que els que m'aneu coneixent, sabeu que hi ha una sèrie de receptes, ingredients, plats... que tenen més cabuda al bloc que no pas d'altres. Parlo del pa, croquetes? algú ha dit croquetes!? i tot i que potser menys, també l'arròs.\nDes de que vaig descobrir el risotto és un plat que fem sovint a casa, i són diverses les variants que he fet d'aquest ja famós plat. De fet, la primera recepta del bloc va ser un risotto de ceps, plat que he anat perfeccionant variant per fer-ho al gust dels de casa.\nLa recepta d'avui no és ben bé un risotto, però la veritat és que podria passar com a tal, perquè la idea és que surti un arròs cremòs, així que per això l'he titulat d'aquesta manera.\nNo m'enrotllo més, que ja va sent hora de començar!\nNomés una cosa més: la recepta és una versió del bloc de la Neus, que ella va fer amb thermomix, i que jo he adaptat als gustos de casa, i evidentment, sense thx, que encara no tinc...\n- 100grs. de ceba\n- 50grs. de mantega\n- 280grs. d'arròs bomba\n- 50grs. de vi blanc\n- entre 700ml. i 1l. de caldo de verdures\n- 50grs. de comté 18 mesos\n- 50grs. d'emmental\n- 75grs. de roquefort\n- 75grs. de formatge de cabra\nSi us fixeu en la recepta de la Neus, jo no li poso safrà, ni nata, ni all, el caldo és d'au, els formatges no són els mateixos, no faig servir thtermomix... vamos, que podríem dir que són receptes totalment diferents! Però com en aquesta vida s'ha de ser agrait, per això la menciono, perquè si no m'hagués trobat amb la seva recepta, aquesta meva no hauria vist la llum. Preparem un arròs?\nTallem la ceba molt fina, i la sofregim a una paella amb la mantega. Quan comenci a transparentar, afegim l'arròs i el vi blanc, perquè l'arròs agafi l'aroma del vi i el vi perdi l'alcohol.\nEn el moment que ja tenim quasi evaporat el vi, és el moment d'afegir la meitat del caldo que prèviament haurem escalfat, i l'altra meitat la mantindrem calenta.\nAnem removent de tant en tant i amb suavitat l'arròs, perquè vagi absorvint el caldo. En el moment que més o menys l'arròs hagi consumit la meitat del caldo, afegirem la meitat del que havíem reservat, i seguirem el procés. Es tracta de que l'arròs vagi absorvint el caldo, no es quedi sec, però tampoc caldós, per això anem afegint el caldo segons l'arròs 'ens ho demana'.\nQuan tinguem l'arròs gairebé al dente, afegirem els formatges que ja tindrem ratllats a la paella, i continuarem removent amb suavitat per integrar i fondre els formatges.\nRetirem de seguida del foc i deixem reposar un parell de minuts, moment en el qual el tastarem per si hem de rectificar de sal (com veieu fins ara no n'he fet servir, ja que per mi amb els formatges ja en tinc prou), i servim espolvorant per sobre orenga i pebre, o si us ha sobrat formatge (cosa que a mi no em passa mai perquè els vaig tastant mentres cuino...) amb uns encenalls de comté, parmesano, gruyere...\nI ja som aquí de nou, tal i com us vaig dir, amb un bàsic més, aquest cop, però, de salat.\nEs tracta d'un vinagre de maduixes que feia temps que em rondava pel cap de fer, i tot i que ja no és temporada de maduixes, n'he aconseguit casualment unes quantes (no em pregunteu quant de temps han estat en càmera frigorífica, ni la seva procedència...), i he aprofitat per fer-ho.\nÉs un vinagre molt i molt suau, i podríem dir que les maduixes li donen més aviat aroma que no pas gust, però el resultat obtingut val la pena.\n- 500ml. de vinagre de poma\n- 300grs. de maduixes\nIgual que per l'extracte, ja veieu que només tenim dos ingredients, així que la dificultat no pot ser gaire, oi?\nNetegem molt bé les maduixes, les assequem, ens desfem de la part verda, i les tallem a trossos.\nA un pot de vidre posarem el vinagre de poma i les maduixes trossejades. Tanquem, i deixem macerar durant tres setmanes a un lloc ben iluminat.\nQuan hagin passat les tres setmanes, ho colem amb un colador de malla fina, i ja podem gaudir del nostre vinagre de maduixes amb una bona amanida, aprofitant aquests últims dies vacacionals.\nIdea extreta de Google i el seu buscador, però sobretot, de Mi Gran Diversión.\nAvui comencem una nova temporada a la cuina, i la comencem amb un bàsic de la rebosteria... l'extracte de vainilla.\nLa veritat, tot s'ha de dir, un extracte de vainilla de qualitat no és gens barat, i per contra, si el fem nosaltres a casa amb productes igualment de qualitat, ens surt més econòmic, a més de ser molt fàcil de fer. Com veieu, comencem per una cosa senzilleta, ja pujarem el nivell a mesura que ens anem animant, ok?\nI en el meu cas, com encara tinc reserves d'aquell orujo casolà que em van portar (és que em van portar molt!), l'he aprofitat i he fet el meu propi extracte de vainilla.\nAquest extracte el farem servir per moltes elaboracions de dolços, i estic segur que si per internet busqueu receptes de pastissos, galetes... veureu que moltes tenen l'extracte com a un dels seu ingredients.\n- 250ml. d'orujo blanc\n- les llavors de 3 vaines de vainilla\nAmb aquests dos ingredients, poca cosa se us acut que es pot fer, oi? Doncs per si de cas, us ho explico...\nA un pot de vidre esterilitzat, posem l'orujo i les llavors de vainilla, ho removem bé (amb el pot tapat, no se us oblidi), i ho guardem durant dos mesos a un lloc fosc i sense fonts de calor. Li donarem un 'meneito' un cop per setmana, i ja tindrem el nostre extracte preparat. Jo a més, he deixat les vaines dintre del nostre pot, però això és opcional.\nSi en voleu més quantitat, ja sabeu, augmenteu els ingredients proporcionalment, tot i que amb aquesta quantitat, teniu per una bona temporada. O també podeu anar afegint orujo i més llavors de vainilla a mesura que ho aneu gastant.\nIdea extreta de Pienso luego cocino, on ens ensenyen com fer-ho amb rom o vodka.


Museo Nacional del Cabildo y de La Revolución de Mayo | Fuet i Mate\nEl Cabildo era l’edifici de l’administració colonial d’Espanya a Buenos Aires durant el Virregnat del Riu de la Plata; també va ser la primera presó de la ciutat. El Cabildo era l’autoritat màxima de la ciutat des del 1580, any de la fundació de la ciutat a mans de Juan de Garay, fins el 1821 i estava constituït per un cos col·legiat amb funcions administratives, legislatives, judicials, de policia i de milícia. Els membres eren votats pels veïns i es reunien en cabildos oberts, és a dir amb presència de ciutadans, o tancats segons el caràcter dels temes a tractar.\nDegut a que l’institució del Cabildo no tenia un edifici fix, Juan de Garay va entregar els terrenys on avui en dia encara es manté el primer Cabildo, l’únic testimoni arquitectònic civil de l’època colonial. Encara que l’edifici que avui veiem no és exactament l’edifici on es va viure la Revolució de Mayo del 1810, en el que es creà la Primera Junta, l’òrgan de govern que marcava l’inici cap a la Independència. El primer edifici data del 1608, una construcció d’adob i palla i consistia en una sala de sessions, una habitació que feia les funcions de presó i una parell d’habitacións més per a altres funcions. El 1632 es van començar les obres d’un altre edifici que el 1725 es va reconstruir amb totxos; era de dues plantes amb la torre, la Sala Capitular, la capella i l’arxiu a la planta alta i la presó a la planta baixa. El trasllat de la presó fora del Cabildo va ser degut a les condicions, les olors que se’n desprenia i que sorolls dels presoners feien que no es pogués treballar a la Sala Capitular. Aquest edifici, obra de l’arquitecte jesuïta Andrés Blanqui, estaria totalment acabat el 1786 i seria el testimoni de la Revolución de Mayo. Entre el 1880 i el 1889 es va tallar la llargada del Cabildo per obrir l’Av. de Mayo i la Diagonal Sur, traient 3 arcs de cada costat i reduint el nombre inicial de 11 a 5. Durant aquest temps, que a l’edifici hi funcionava els Tribunals, també es va treure la torre i es va canviar l’estil arquitectònic colonial per un italianitzat. L’edifici actual data del 1940 i consisteix en una restauració de l’estil colonial basada en els arxius històrics, incloent, de nou, la torre tot i que de dimensions més reduïdes que l’original.\nEl Museu està dividit en dues etapes, la planta baixa consta d’una sala dedicada al Cabildo com a institució i el Cabildo i el seu entorn i una sala que recorda la funció de presó dels primers anys de l’edifici. A la planta alta es poden veure reixes i portes originals, la Sala dedicada al Cabildo y Revolución on s’exposen objectes relacionats amb les invasions angleses i objectes del 1810, com les primeres monedes cunyades fent referència a la alliberació d’Espanya o la impremta. A la Sala Capitular és on va quedar constituïda la Primera Junta de Gobierno, avui en dia es pot veure una representació dels mobles de l’època. També hi ha la Galeria dels Protagonistes Anònims de Mayo i el Cabildo Gobernador.\nAl pati hi ha un restaurant i els dijous i divendres una fira d’artesans.\nMuseo Nacional del Cabildo y de La Revoluciòn de Mayo_Bolívar 65; obert de dimecres a divendres de 10:30 a 17h i dissabtes, diumenges i festius de 11:30 a 18h. Entrada $6, els divendres entrada gratuïta. Visites guiades de dimecres a divendres a les 15:30h i els dissabtes, diumenges i festius a les 12:30h, a les 14:00h i a les 15:30h per $8. Prova de ser-hi el divendres a les 15.30h amb la visita guiada i l’entrada gratuïta. Visita: 1h\nThis entry was posted on diumenge, 20 de/d' Mai de 2012 at 16:03\tand tagged with arquitectura, divendres, gratis, Monserrat, típic and posted in Capital, Centres Culturals i Teatres, Diumenge, I si plou?, Low Cost, Museus.\tYou can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed.\n« Anar al Machu Picchu