Manual Gestió Vendes i activitats Nova comanda\nPer crear comandes de Vendes i activitats\nPodeu realitzar comandes, siguin per alumne o per classe i també per a alumnes preinscrits que encara no tinguin una classe assignada i acotant per filtres. També podeu crear comandes del que demana el personal del centre (material per a l'aula, fulls, etc.) i comandes sense cap persona associada.\nPermís necessari: Gestionar Vendes i activitats (Serveis > Vendes i activitats) o ser tutor (només per als articles marcats com a gestionables pel tutor).\n— Comanda per a alumnes\n— Venda directa\nCOMANDA PER A ALUMNES\n1. Des del bloc Gestió accediu al mòdul Vendes i activitats.\n2. Cliqueu la icona del carro (Comanda).\n3. Cerqueu els alumnes dels quals vulgueu realitzar comandes.\n4. Per realitzar una mateixa comanda als usuaris que us apareixen en pantalla cliqueu els articles o lots de la comanda en el desplegable, cliqueu 'Afegir article o lot' i, quan tingueu tota la comanda, cliqueu Realitzar comandes.\nTambé podeu llegir el codi de barres dels articles i lots.\n5. Per realitzar una comanda d'un sol alumne cliqueu la icona del signe més (Nou).\n6. Cliqueu els articles o lots de la comanda en el desplegable i cliqueu 'Afegir article o lot'.\nSi realitzeu el control d'existències, no us deixarà escollir aquells articles o lots dels quals no hi hagi existències disponibles.\n7. Marqueu Preparar si en el moment d'entrar la comanda ja esteu preparant els articles i lots.\nLlavors podreu definir la data de l'albarà, el responsable a qui s'assignarà, si serà visible als responsables i la forma de pagament.\n8. Cliqueu el nom d'un article o lot per obrir una pestanya i editar-lo.\n9. Introduïu el nombre d'unitats de cada article o lot.\nSi realitzeu el control d'existències, com a màxim podreu escollir la quantitat d'existències disponibles de l'article. A l'hora de generar la comanda no us deixarà avançar si n'heu seleccionat més.\n10. Cliqueu la icona de la x (Treure article) per esborrar l'article o lot.\n11. Quan acabeu cliqueu 'Realitzar comanda'.\nSe us redirigirà a la pestanya Comandes, on podreu veure la comanda que acabeu de generar.\nVegeu com continuar aquí.\nEls responsables dels alumnes preinscrits també poden fer comandes.\nPer tenir un control del material escolar que teniu al centre i saber quan hauríeu de reposar algun article. Això és possible si porteu el control d'existències dels articles, ja que si teniu un mínim d'existències marcat i hi heu arribat, no us deixarà realitzar la comanda i sabreu que l'article s'està acabant.\n2. Cliqueu la icona de la cistella (Material escola).\n3. Seleccioneu, si ho desitgeu, l'usuari a qui entregueu el material.\n4. Cliqueu els articles o lots de la comanda en el desplegable i cliqueu 'Afegir article o lot'.\nNo us deixarà escollir aquells articles o lots dels quals no hi hagi existències disponibles.\n5. Cliqueu el nom d'un article o lot per obrir una pestanya i editar-lo.\n6. Introduïu el nombre d'unitats de cada article o lot.\nCom a màxim podreu escollir la quantitat d'existències disponibles de l'article. A l'hora de generar la comanda no us deixarà avançar si n'heu seleccionat més.\n7. Cliqueu la icona de la x (treure article) per esborrar l'article o lot.\n8. Editeu, si cal, la data de l'albarà.\n9. Quan acabeu cliqueu 'Realitzar comanda'.\nSe us redirigirà a la pantalla on es mostra la comanda que heu realitzat, on podreu comprovar que no s'ha cobrat res a ningú, ja que és un moviment intern del centre.\nPodeu activar aquesta eina des de Gestió > Vendes i activitats > la icona de la roda dentada > Configuració > Activar venda directa.\nAquesta eina serveix per realitzar comandes sense cap usuari assignat. Us pot servir per a les persones que no estan donades d'alta a la plataforma i també per si teniu alguna botiga o bar al centre, per controlar allò que s'hi ha comprat.\n2. Cliqueu la icona de la bossa (Material escola).\n3. Cliqueu els articles o lots de la comanda en el desplegable i cliqueu 'Afegir article o lot'.\n4. Cliqueu el nom d'un article o lot per obrir una pestanya i editar-lo.\n5. Introduïu el nombre d'unitats de cada article o lot.\n6. Cliqueu la icona de la x (treure article) per esborrar l'article o lot.\n7. Editeu, si cal, la data de l'albarà.\n8. Quan acabeu cliqueu 'Realitzar comanda'.\nSe us redirigirà a la pantalla on es mostra la comanda que heu realitzat.


Alita: angel de combate (Alita, Battle Angel) | citizenjoel\nRobert Rodriguez és un director conegut per pel·lícules com Spy Kids (2001) o Sin City (2014). Ara porta a la pantalla gran el còmic GUNNM de Yukito Kishiro. El director va explicar per què li va interessar el guió, fet entre d’altres per James Cameron: “Quan llegia el guió, em vaig identificar amb molts personatges. Em vaig identificar amb la figura del pare que interpreta Christoph [Waltz], que té una filla petita de tretze anys perquè tinc una filla de la mateixa edat. També amb el noi, que és un frikie de la tecnologia., i em vaig identificar completament amb Alita, que la van trobar en un munt d’escombraries. Ella pensa que és insignificant perquè no té res per oferir, però descobrirà que és extremadament poderosa i que en realitat pot causar grans canvis al món. Aquesta és una història molt universal, i em sembla que també és la meva història”. Una història sobre la pobresa i sobre superar les pròpies circumstàncies i, sobretot, la descoberta de la pròpia identitat.\nLa pel·lícula se situa l’any 2663. Fa tres-cents anys que ha acabat la Guerra contra les tropes de la URM. A conseqüència d’això, el món es divideix en dues grans ciutats: Iron City, on viu la gent pobra i Zalllem, on viu la gent rica. El doctor Ido (Christoph Waltz) d’Iron City es dedica a anar a les escombraries buscant material per reparar cíborgs, hi troba les restes d’una cíborg i li posarà el nom d’Alita (Rosa Salazar). Alita coneixerà Hugo (Keean Johnson), un jove amb qui connectarà de seguida. Alita intentarà descobrir qui és realment, cosa que li vol amagar el doctor Ido. A més a més, coneixerà les dues persones més poderoses d’Iron Ciy: Chiren (Jennifer Connelly) i Vector (Mahershala Ali)… Precisament, Vector i Chiren són els amos de la competició de Motorball, un esport que és una mena de rugbi motoritzat amb l’objectiu de posar la pilota en una cistella, el guanyador del qual podrà viatjar a Zallem.\nLa fotografia de Bill Pope és només un refregit visual de les grans narratives de ciència-ficció i fantasia. De fet, es tracta d’un dels punts més fluixos del film.\nLa banda sonora de Junkie XL aporta en un ritme trepidant a l’acció. I alhora porta molta calidesa en els moments més íntims dels personatges.\nRosa Salazar fa una gran interpretació com a Alita, aconseguint grans moments d’humanitat en el seu personatge que no deixa de ser un cíborg. Christoph Waltz està magnífic com a doctor Ido i mostra els grisos d’un doctor ple de secrets i traumes. També cal destacar l’actuació de Mahershala Ali com a Vector.\nEl director va explicar en una entrevista com va voler diferenciar el personatge d’Alita dels que se solen veure en les pel·lícules d’acció i ciència-ficció: “De vegades, fins i tot veus personatges femenins en una pel·lícula de ciència-ficció o d’acció, i sembla que són personatges masculins, i simplement ha de ser femení sense caure en els tòpics sobre el gènere”. Tanmateix, es troba a faltar una visió femenina del personatge a l’hora de portar-lo a la pantalla gran, potser perquè tant el director com els dos guionistes principals- James Cameron i Robert Rodriguez- són homes. El film té bons moments, però està mancada d’originalitat i el final t’acaba transmetent una gran sensació de déjà-vu.\nAquesta entrada s'ha publicat en Les meves crítiques i etiquetada amb Alex Livinalli, Alita Battle Angel, Alita: angel de combate, Billy Blair, Casper Van Dien, còmic, còmics, Christoph Waltz, corrupció, Darcel Danielle, Derek Mears, disutopia, Ed Skrein, Edward Norton, Eiza González, Elle LaMont, entreteniment, futur, Garrett Warren, Gregg Berger, heroïnes, Hugo Perez, Idara Victor, Jackie Earle Haley, Jai Courtney, James Cameron, Jeff Fahey, Jennifer Connelly, Jorge A. Jimenez, Jorge Lendeborg Jr., Junkie XL, Keean Johnson, Laeta Kalogridis, Lana Condor, Leonard Wu, Mahershala Ali, Marko Zaror, Michelle Rodriguez, Neal Kodinsky, orfendat, pares i fills, pobresa, Rick Yune, Robert Rodriguez, Rosa Salazar, Sam Medina, Vincent Fuentes, Yukito Kishiro. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\n← …J.F.K: Caso abierto (JFK) (1991)\n…El gran hotel Budapest (The Grand Budapest Hotel) (2014) →


Avís legal - Consell Comarcal de les Garrigues\nIdentificació del titular i objecte\nTitular del lloc web https://ccgarrigues.com/ , la “web”: Consell Comarcal de les Garrigues\nDomicili social: Francesc Macià, 54, 25400 les Borges Blanques (Lleida)\nPot contactar amb nosaltres per correu electrònic dpd@garrigues.cat o següent número de telèfon 973 142 658.\nAquestes condicions regulen l’accés i navegació de les persones usuàries a través d’aquest lloc web. En visitar-lo, accepteu aquests termes i condicions. El titular podrà modificar en qualsevol moment el contingut i la finalitat d’aquest lloc web, així com les condicions.\nEs considera usuària la persona que visita el nostre lloc web, i per tant accepta aquestes condicions.\nA més, facilitem informació sobre els drets i deures de les persones usuàries en relació amb la navegació a través del nostre lloc web, així com les responsabilitats que puguin sorgir.\nLa persona usuària es compromet a no utilitzar el lloc web o els seus continguts amb fins il·lícits o no autoritzats, i a fer-ne ús de conformitat amb les presents condicions generals, sent les conseqüències de la seva acció de la seva exclusiva responsabilitat.\nAquesta responsabilitat s’estén a la informació facilitada per la persona usuària en qualsevol moment, i en particular, en el moment de realitzar, si escau, el registre al lloc web. En el cas que se li proporcioni una contrasenya d’accés, la usuària serà responsable del seu ús diligent i confidencial.\nEl Consell Comarcal de les Garrigues és titular de tots els drets de propietat intel·lectual i industrial d’aquest lloc web (i dels continguts publicats a les seves xarxes socials), o, si escau, disposa de les llicències corresponents sobre els drets d’explotació de la propietat intel·lectual i industrial del lloc web, així com dels elements continguts en el mateix (a títol enunciat: imatges, textos, marques o logotips, combinacions de colors, estructura i disseny, etc.).\nEs reserven tots els drets de propietat intel·lectual i industrial sobre els continguts del lloc web i, en particular, queda prohibit modificar, copiar, reproduir, comunicar públicament, transformar o distribuir, per qualsevol mitjà i en qualsevol forma, la totalitat o part dels continguts inclosos en el lloc web.\nLa usuària respectarà els drets de propietat intel·lectual i industrial, podent únicament utilitzar els continguts del lloc web dins d’una àrea domèstica i mai amb fins públics o comercials, sense l’autorització expressa i per escrit del Consell Comarcal de les Garrigues.\nLa presència d’enllaços de tercers al lloc web no constitueix activitat publicitària ni recomanació per a l’ús del lloc web de tercers, ni la possible contractació de serveis o productes oferts a la destinació.\nLa titular no assumeix cap responsabilitat relacionada amb el contingut, pràctiques o disponibilitat de llocs web de tercers.\nLa titular podria posar a disposició de les usuàries enllaços als seus perfils de xarxes socials. La propietat no manté cap tipus de relació amb aquestes plataformes i no comparteix informació privada amb ells sobre les seves usuàries. L’accés a aquestes xarxes socials a través del lloc web podria implicar l’autenticació de l’usuari en aquesta xarxa social, per la qual cosa no controlar el Consell Comarcal de les Garrigues aquest entorn.\nLa usuària es compromet a no utilitzar els perfils de xarxes socials del Consell Comarcal de les Garrigues, així com els continguts publicats en els mateixos amb finalitats il·lícites o no autoritzades, respectant els establerts en aquestes condicions i en la pròpia plataforma de la pròpia xarxa social, sent les conseqüències de la seva actuació de la seva exclusiva responsabilitat.\nEn particular, el propietari no serà responsable de cap contingut o material no publicat directament per ell, i en la mesura del possible, tan aviat com tingui coneixement dels continguts contraris a la normativa vigent, es compromet a retirar-lo el més aviat possible.\nLa titular tractarà les dades personals que ens faciliti a través de la seva navegació a través del lloc web, d’acord amb la normativa vigent de protecció de dades. Per a més informació, consulteu la política de privacitat.\nLa titular utilitza cookies en aquest lloc web. Per a més informació, consulteu la política de cookies.\nLa titular s’eximeix de qualsevol responsabilitat derivada dels danys i perjudicis que pugui patir la usuària, o en conseqüència de tercers, produïts o per l’accés ús del lloc web, per la impossibilitat d’accés, per confiar en la informació que s’hi facilita o en accedir a terceres pàgines que es reenviïn.\nLa titular no serà responsable dels danys i perjudicis causats per qualsevol persona que infringeixi aquestes condicions o els sistemes de seguretat del lloc web.\nLa titular no serà responsable dels continguts publicats o emmagatzemats en cap suport posats a disposició de l’usuari en el lloc web. No obstant això, tan aviat com tingueu coneixement del contingut contrari a la normativa vigent, accepteu suprimir-lo tan aviat com sigui possible.\nLa titular no serà responsable dels errors en el lloc web, virus i/o altres components lesius i per circumstàncies de força major que influeixin en la continuïtat del lloc web o puguin causar danys a les usuàries.\nEn qualsevol cas, el Consell Comarcal de les Garrigues ha fet tots els esforços necessaris per mantenir el lloc web actualitzat, amb informació fiable i de qualitat, així com un funcionament segur i continu, prenent totes les mesures necessàries des del punt de vista jurídic-organitzatiu i tècnic.\nEn el cas que l’usuari consideri que existeix en el lloc web algun contingut que pogués ser contrari a la legalitat, o que tingués sospites d’incompliment de qualsevol dels punts d’aquestes condicions, demanem que ho notifiqui immediatament a través dels mitjans de contacte establerts.\nPer a la resolució de qualsevol controvèrsia relacionada amb el present lloc web, serà d’aplicació la legislació espanyola vigent en el moment del litigi, a la qual se sotmeten expressament les parts, sent competents per a la resolució de totes les controvèrsies derivades o relacionades amb el seu ús.\nEl Consell Comarcal de les Garrigues podrà en qualsevol moment suspendre el funcionament de la seva pàgina web, amb o sense notificació prèvia, i sense que l’usuari pugui reclamar cap indemnització per aquesta causa.\nÚltima actualització: 29 octubre 2021


(Ecballium Elaterium L.)\nPROPIETATS DEL COGOMBRE AMARG\nCaracterístiques del Cogombre amarg\nNom científic: Ecballium Elaterium L.\nDibuix de Ecballium Elaterium L.\nHàbitat: En zones nitròfiles mediterrànies (llocs erms amb abundància de residus. Deixalles, vores de camins, etc.).\nPrincipis actius: cucurbitacina, elaterina i àcids greixosos.\nParts actives: Tota la planta, especialment el fruit.\nUsos: S' ha anat emprant internament com purgant fort, com diürètic, hepàtic (cirrosi) i contra l'obesitat. Externament pel dolor reumàtic.\nToxicitat: Alta. No és aconsellable el seu ús intern, per tractar-se d'una planta amb principis actius molt variables segons l'època de l'any (molt actiu a l'agost). A més a més, l'elaterina és molt irritant del tub digestiu i dels ronyons, per això no es pot aconsellar a persones grans i aquelles amb problemes intestinals i renals. També es abortiva.\nSímptomes: Diarrea, hemorràgies internes i lesions renals. En grans dosis és mortal.


El Govern congela la tarifa de llum el gener i eleva un 0,5% la de gas\n18 abril 2021 04:35\nEl Govern ha decidit congelar la Tarifa d'Ultim Recurs (TUR) de la llum el gener i aplicar un increment mig del 0,5% en la TUR de gas, el cost del qual per a un consumidor tipus serà de 2,3 euros a l'any, va anunciar el Ministeri d'Indústria, Energia i Turisme en una nota.\nEn el cas de la llum, el resultat de la subhasta entre comercialitzadores d'últim recurs, que marca el cost de l'energia, ha permès al Govern revisar a l'alça la part regulada de la factura elèctrica sense que es produeixin canvis en la tarifa final que paguen els conusmidores.\nLa TUR revisada de la llum ja assumeix el recent dictamen del Tribunal Suprem sobre l'anul·lació de la revisió de peatges l'octubre, en el qual es modifica la tarifa en la setmana del 23 al 30 de desembre.\nPer la seva part, la TUR del gas s'incrementa a partir de l'1 de gener i per a tot el primer trimestre de 2012 en una mitjana un 0,5%, percentatge que suposa un increment de la factura trimestral per a un consumidor tipus de 57 cèntims d'euro.\nEn concret, la TUR 1, pròpia d'una llar que utilitza el gas natural per a l'aigua calenta, augmenta un 0,9%, mentre que la TUR 2, comuna en llars amb aigua calenta i calefacció, puja un 0,3%.\nActualment, en el sistema gasista hi ha un total de 7,3 milions de clients que poden acollir-se a la TUR, dels quals 3 milions estan acollits a aquesta tarifa i 4,3 milions disposen d'un contracte al mercat. Hi ha 1,8 milions d'usuaris de TUR 1 i 1,2 milions de TUR 2.


Repòrter: L'equilibri entre escola pública i escola privada - Saül Gordillo\nDilluns, 22 de febrer de 2021 03:00 h\nEl cas de la revolta escolar de Calella ha posat de manifest les col·lisions que es donen entre els interessos públics i els privats en un tema tan sensible com l'ensenyament. Es tracta, sens dubte, d'un servei bàsic que l'Estat ha de garantir a la societat, comparable amb la sanitat. A l'ensenyament, l'opció privada ha de ser voluntària i lliure, però cal anar en compte amb la destinació dels fons públics.\nLa plataforma per defensar l'ensenyament públic a Calella no pretén perjudicar l'opció privada, sinó garantir-ne la pública. Aquest plantejament és raonable i lògic considerant l'ensenyament com un servei públic essencial que ha d'estar a l'abast de tothom. El mapa escolar de la Generalitat no és, a priori, més favorable a les escoles privades, però el problema el trobem en l'ordre de prioritats per desenvolupar aquests projectes. Els concerts econòmics amb els centres privats són positius, sempre que no es creïn buits en la cobertura pública, com denuncia la plataforma.\nEl Departament d'Ensenyament ha anunciat una sèrie de retallades en les escoles públiques, com el transport i el menjador, que coincideixen amb el tancament del centre de formació professional del Fòrum, que serà absorbit de forma provisional per l'Institut Bisbe Sivilla en aplicació de la reforma escolar. D'altra banda, els centres privats de Calella demostren tenir una gran salut. Els Escolapis estrenen nou edifici després de la polèmica operació urbanística de l'enderrocament de l'església, el Freta també té noves instal·lacions, inaugurades oficialment per un alt càrrec del Departament d'Ensenyament, en una mostra molt clara de suport institucional, i el centre Lestonnac manté el seu nom.\nCal tenir en compte, però, que per a un millor aprofitament dels recursos els municipis no es poden considerar unitats independents, sinó que en una zona com l'Alt Maresme es pot parlar clarament d'unitats territorials homogènies. Una d'elles és la compresa entre les poblacions de Calella, Pineda, Santa Susanna i Malgrat. La condició indispensable és que el transport públic estigui garantit. La situació ideal ha de ser la convivència entre les dues ofertes, però respectant el principi de prioritzar l'escola pública amb els fons de l'Administració.\n(Editorial de la revista Repòrter, número 47, juny de 1996, pàgina 5.)


Li responen «Sí» (Mt 13, 44-52) | Parròquia Sant Ignasi de Lleida\nPare, has regalat una perla, com una gota del teu amor, al cor de cada home i totes juntes formen el teu tresor. L’amor que irradia l’orient de cada perla farà resplendir el món, com Tu desitges, per engalanar la vida de totes les persones.\nTu, com el marxant, cerques amatent la perla que ens vas obsequiar i desitges que també nosaltres la trobem i ens unim a Tu en la seva bellesa.\nSenyor, desitges aplegar-nos en una xarxa on tots tenim cabuda i quan està ben plena, sense distància de seguretat, Tu ens cuides, ens protegeixes, et sents feliç perquè ets el millor pescador!\nDiem «Sí», a deixar-ho tot per cercar el tresor amagat en cadascú i oferir-te’l.\nDiem «Sí» a aplegar les nostres perles d’amor perquè esdevinguin la millor de les joies, per la teva glòria.\nDiem «Sí» a sentir-nos germans amb tots els homes, amb els que tenim més semblances i amb els que sentim diferents, per treballar incansablement pel Regne i adorar-te.\nDiem «Sí» amb confiança plena en Tu com ho va dir Maria i tantes persones al llarg de la història. «Sí» a ser la teva voluntat.


‘Libertad’, una amistat impossible i el brillant debut de Clara Roquet\nLa directora retrata la relació entre una família migrant i una de burgesa\nMaria Morera i Nicolle García a 'Libertad', de Clara Roquet. Avalon\nBarcelonaL’Alzheimer de l’àvia és l’excusa que convoca tota la família Vidal a la torre amb vistes a la costa on han passat els millors estius de la seva vida. Són unes vacances amb regust de comiat, entre l’enyor i les ganes de passar pàgina d’una càrrega familiar que és feixuga i dolorosa. És en aquest espai confortable que arriba la Libertad, la filla de la Rosana, la minyona de tota la vida, una dona que viu per treballar i que va deixar la nena a Colòmbia per tenir cura dels fills d’uns desconeguts al primer món. La relació entre la Libertad i la Nora, la filla de la família burgesa, personifica en dues adolescents el xoc de dos universos que haurien sigut paral·lels. Aquest és el nucli de Libertad, l’enlluernador debut en la direcció de l'osonenca Clara Roquet (Malla, 1988). La pel·lícula va estrenar-se –amb un any de retard per la pandèmia– a la Setmana de la Crítica del Festival de Canes i, després de passar per la Seminci i L’Alternativa, arriba aquest divendres als cinemes.\nLibertad uneix dos fils narratius. D’una banda és un coming of age a partir d’una amistat femenina, una pel·lícula que retrata l’admiració de la Nora per la seva nova amiga –molt més llançada, viscuda i atrevida– i el despertar a l’edat adulta. És l’estiu del seu primer cigarret, la primera atracció romàntica i el primer desengany amb uns pares imperfectes. “És quan t’adones que els adults no tenen totes les respostes. Ells també porten la seva pròpia càrrega”, diu Clara Roquet.\nEmoció sense paternalisme\nPerò Libertad també és una pel·lícula política, que aborda la lluita de classes des de l’escletxa més incòmoda per als cànons burgesos occidentals: el del servei domèstic. “Són dues nenes que han tingut experiències vitals completament diferents, una de privilegiada i l’altra no, i s’adonen d’això al llarg d’aquest estiu”, resumeix Roquet. Libertad és una figura entranyable mentre es mantingui dòcil dins el patró de migrant agraïda, però aviat es converteix en una amenaça per a una família acomodada que vol criar la filla entre cotó fluix. “Vaig intentar capgirar la història que sempre s’explica de l’immigrant que vol venir. Ella no vol ser aquí –explica Roquet, que volia defugir sobretot el paternalisme–. La Libertad no és un personatge agradable o simpàtic. Sempre li deia a l’actriu: "Libertad no pide perdón". No volia caure mai en l’emoció fàcil”.\nAquesta és una història d’amors desplaçats, de personatges que creuen que no els estima qui els hauria d’estimar. “Volia fer un creuament d’identitats. Perquè amb les cures passa moltes vegades que es confon la persona que treballa per a tu a canvi de diners i el fet d’esperar que doni una part d’afecte de la seva vida personal”, explica Roquet. Pocs retrats tan explícits sobre les dones que mengen a la cuina. Ni la innocència de la Nora servirà de palanca per superar els prejudicis i estructures de classe. “Si no prens consciència del propi privilegi és molt difícil fer-te responsable de la posició que ocupes al món”, diu la directora.\nTot i que aquest és el primer llargmetratge que signa Roquet, abans ha estrenat els curts premiats El adiós i Les bones nenes, i ha estat coguionista amb Carles Marques-Marcet de 10.000 km i Els dies que vindran, de Petra amb Jaime Rosales i de Costa Brava, Lebanon amb Mounia Akl. “Libertad és una història molt personal, basada en les meves experiències –diu, per explicar per què ha fet el salt–. Si no, tampoc sabia si mai ningú el voldria fer”.\nLa directora admet que fa dos anys va optar per rodar tota la pel·lícula en castellà per poder accedir a més finançament. Libertad és una pel·lícula amb un pressupost per sobre de la mitjana dels films rodats en català. Més que aixecar la pel·lícula, el seu gran repte era encertar-la amb el repartiment. A més d’unes esplèndides Nora Navas, Vicky Peña i Carol Hurtado, les dues actrius joves són el tresor de la pel·lícula. Maria Morera (vista ja a La vida sense la Sara Amat) i la debutant Nicolle García (a qui van caçar mentre patinava per Medellín) aporten un aplom i una veritat difícils de trobar. "Aquest amor adolescent té molt de romàntic, és gairebé com un Romeu i Julieta. I alhora és un joc de miralls entre les relacions de mares i filles, sobre els traumes que es passen de generació en generació, i com les uneixen o les separen", conclou Roquet.\ncinema Clara Roquet


Puig assegura que el nou bo de viatges "serà una aportació a la reactivació" del turisme i "unirà als valencians" | Valencia Extra\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, ha assegurat aquest diumenge que la creació del programa de bons per a viatges dins de la Comunitat Valenciana constituirà “una aportació a la reactivació del sector i sobretot” servirà “per a unir als valencians”, davant els pròxims mesos que seran “molt difícils”, ha reconegut.\nPuig ha visitat aquest diumenge les noves instal·lacions del CdT dels Ports situat en l’antiga Fàbrica Giner de la capital dels Ports. El cap del Consell ha estat acompanyat pel secretari autonòmic de Turisme, Francesc Colomer, i de l’alcalde de Morella (Castelló), Rhamsés Ripollés.\nLa rehabilitació i adequació d’aqueix antic complex tèxtil ha significat una inversió que supera els tres milions i mig d’euros. A més, la Generalitat destinarà 125.000 euros perquè l’Ajuntament de Morella duga a terme les actuacions dirigides a la reparació i conservació del complex Fàbrica de Giner durant 2020.\nEl cap del Consell ha recalcat que “és el moment de començar, des de la convivència desafortunadament amb la covid, la reactivació” econòmica.\nEn al·lusió al bo d’ajudes directes per a viatges dirigida a totes les persones majors d’edat empadronades en la Comunitat Valenciana que preveu posar en marxa el Consell, Puig ha valorat que Turisme Comunitat Valenciana es portarà cap “un projecte que en tota Espanya no s’ha fet amb l’ambició amb la qual es farà en la Comunitat Valenciana”. Preveu el seu funcionament a partir del 20 d’octubre.\nAquest bo “serà una aportació a la reactivació del sector i sobre tot per a unir als valencians, que puguen visitar les comarques que no coneixen”. “És un concepte de programa que va més enllà de l’activitat econòmica, té a veure amb l’activitat cultural, amb la nostra identitat com a valencians, tot això a més a través del treball del sector privat que és fonamental”.\nEn aquest punt, Puig ha advocat per la “paquetització” de l’oferta, un assumpte que ha tractat amb “alguns alcaldes” i considera “fonamental”. Així, l’ha proposada perquè els municipis creuen paquets conjunts entre diversos pobles i aposten per “sumar sinergies”.\n“Hi ha un full de ruta clar, el Pla Estratègic de Turisme que s’ha acordat amb tot el sector i que ara hem de posar en marxa”, ha dit Puig, abans d’advertir que “encara queden mesos molt difícils” i que “2021 serà molt difícil i ningú ens regalarà res”.


La Seu d’Urgell, 4 novembre 2016\nLa prosperitat del nostre País fa necessari que les nostres empreses puguin oferir els seus serveis més enllà de les nostres fronteres en peu d’igualtat a les seves competidores europees; passa per aprofitar les virtuts de l’obertura que Andorra està duent a terme, ja que cal atreure talent exterior que col·labori amb el talent andorrà per millorar el nostre desenvolupament intern; i, requereix facilitar que els joves es puguin formar arreu del continent europeu, sense majors traves administratives. Cal donar oportunitats a la nostra gent per forjar-se el seu futur com a andorrans. Des d'Andorra cap al món.\nFaig vots per la prosperitat, el progrés i la pau dels Estats que les Vostres Excel·lències representen i pel manteniment de les excel·lents relacions de les vostres Nacions amb el nostre Principat d’Andorra.


Catalunya i Europa, la realitat i la ficció\nEl Tractat de la UE indica que la pèrdua de la ciutadania espanyola implica la pèrdua de l'europea\nDimecres, 23/10/2013 | Actualitzat el 24/10/2013 a les 01:36 CEST\nDes de Brussel·les ens han dit de diverses i molt clares maneres que una Catalunya independent no seria de forma automàtica un nou Estat membre de la Unió Europea. No diuen que en quedaria exclosa per sempre -i, certament, la UE quedaria incompleta sense Catalunya-, però l'adhesió no seria automàtica ni immediata. ¿Quant trigaria l'admissió? Ningú ho pot saber, perquè dependria de moltes circumstàncies, entre altres la forma com es produís la separació. La realitat, i no la ficció que s'entesta a imaginar el Govern de la Generalitat, és que l'adhesió d'un nou Estat requereix una modificació dels tractats aprovada per unanimitat. Encara que el nou Estat resulti de l'escissió d'un membre. I fins i tot si la separació es produeix d'acord amb les seves normes constitucionals. Una declaració unilateral d'independència no seria acceptada per la UE en virtut del que disposa l'article 4.2 del Tractat de la Unió (TUE), pel qual es respecta la integritat territorial dels estats membres.\nEl març del 2004, quan jo encara no era president del Parlament Europeu, la Comissió Europea va dictaminar: «Quan una part del territori d'un Estat deixi de formar part d'aquest Estat, perquè es converteixi en un Estat independent (...), des del dia de la seva independència es convertirà en un tercer Estat amb relació a la UE i els tractats ja no seran d'aplicació al seu territori». El president de la Comissió, José Manuel Durao Barroso, va reiterar que el Tractat de Lisboa no havia aportat cap novetat sobre aquesta qüestió. Ho han repetit almenys els comissaris Barnier i Almunia, els portaveus de la Comissió i del Parlament Europeu.\n¡Hauria d'haver quedat clar! Doncs no. Ens segueixen explicant que tot això s'arregla políticament, que la UE no pot prescindir de Catalunya, que Europa no s'atrevirà a expulsar set milions de catalans sense perdre la seva ànima, que si Alemanya de l'Est va passar a formar part de la UE a l'unir-se per les bones amb la República Federal, per què Catalunya no podria fer-ho si se separés per les braves d'Espanya, que al cap i a la fi els catalans ja som ciutadans europeus, que podríem seguir en l'euro i en el mercat interior, que els bancs espanyols no perdrien l'accés a la liquiditat del BCE...\nAixí doncs, diguin el que diguin el TUE i les autoritats comunitàries encarregades de vetllar pel seu compliment, facin-li cas al senyor Homs, perquè gràcies a la seva àmplia experiència internacional (¿!!?) ens assegura que aquestes coses s'arreglaran mitjançant la política, recolzats per Lituània. I, evidentment, que els que opinen el contrari simplement intenten atemorir i espantar els partidaris de la independència. Als nostres futurs socis europeus els deu sorprendre aquesta interpretació de l'efectivitat del TUE. Com si fos una cosa mal·leable, deformable a voluntat en aspectes que estan tan absolutament clars.\nO es creuen el que diuen i viuen fora de la realitat, o miren de confondre la gent amb arguments que a Brussel·les no són una bona targeta de visita. La realitat és que la UE es regeix pels seus tractats. L'article 52.1 del TUE cita cadascun dels membres. Per incloure-hi Catalunya hauria de ser modificat per unanimitat del Consell Europeu i ratificar-lo cada Estat. Així s'ha fet amb Croàcia. L'article 9 diu que són ciutadans de la UE els que tenen la nacionalitat d'un Estat membre. Per tant, la pèrdua de la ciutadania espanyola implicaria la de l'europea, que se superposa a l'espanyola sense substituir-la.\nSí, una Catalunya independent podria seguir fent servir l'euro. Montenegro ho fa, de manera passiva, sense participar en cap de les seves instàncies de decisió. Sí, Catalunya podria negociar un tractat d'associació comercial. Noruega i Suïssa el tenen. No faria falta la unanimitat, n'hi hauria prou amb una majoria sòlida del Consell. Però no estaria gens clar que la tinguéssim ni quant trigarien les negociacions.\nNO, EL CAS d'Alemanya no hi té res a veure, com indica el més elemental sentit comú. No, la UE no ens expulsaria; simplement prendria nota que hem deixat de pertànyer a un Estat membre. Sí, Catalunya és molt important, però la freda realitat és que representa l'1,5% del PIB de la UE i la nostra aportació al pressupost comunitari és bastant prescindible. No, no crec que els bancs catalans es poguessin acollir a la liquiditat del BCE per la part del seu negoci a Catalunya, ni tan sols a través de les seves filials de fora.\nAquesta realitat pot no importar als que pensin que la independència és un bé superior pel qual val la pena assumir costos elevats com ara l'exclusió de la UE. Hi tenen dret. Però no hi ha dret a construir ficcions per confondre els ciutadans amb propostes que se saben impossibles.


LA VELLETA VERDA: Protagonisme valencià en el “descobriment” d’Amèrica\nProtagonisme valencià en el “descobriment” d’Amèrica\nTot aquell que ha estudiat un poc la Historia sap -o es pensava saber- que la Corona d’Aragó res va tindre a veure en el descobriment d’Amèrica.\nBona part de la culpa de tenir-nos en aquest error la te la historiografia espanyola dominada per un nacionalisme mesquí i ridículament hilarant, segons diu l’historiador Marc Pons. Gracies a l’esforç d’aquest historiador podem sentir-nos una mica més orgullosos del nostre passat. Vegem que ens diu en els seus articles publicats pel nacional.cat.\nIsabel i Ferran, anònim anglès (1500-1510) Royal Collection Trust\nEn realitat, el protagonisme català es important en l’empresa americana, però, sobre tot el valencià. L’any 1503 es va crear la Casa de Contratación mitjançant un Reial Decret que decidia la rivalitat entre les ciutats de València i de Sevilla, recolzada aquesta última capital pels castellans i els banquers alemanys dels Habsburg que venceren als valencians, dominant d’aquesta manera a els cenacles de poder hispànics durant dos segles.\nCasa Contratación de Sevilla\nCarlos V i Jacobo Fugger\nEs convenient, a hores d’ara, estimular l’orgull de ser valencians i saber que València, a principis de la centúria del 1500 era la gran capital social, econòmica i cultural del món occidental. Amb 100.000 habitants; superava Nàpols, triplicava Barcelona i quintuplicava Palma i Saragossa. Només Sevilla, Granada i Lisboa li feien ombra en l'àmbit peninsular. Sevilla, amb 75.000 habitants, era la gran ciutat de la corona castellanolleonesa, darrera estava Granada, però, valència triplicava i quadruplicava a Toledo –la capital– Medina i Burgos.\nValència, imatge de Christian August Fischer\nJa està bé de mites espanyols! Ximpleries com la camisa de la reina Isabel o els rosaris empenyorats només indiquen que la reina no respectava les normes d’higiene actual i era una mentidera compulsiva, doncs els seus penjolls de joies no els va utilitzar per armar les tres naus de Colón, sinó per pagar la guerra civil castellana que la va entronitzar.\nEl descobriment d’Amèrica el va finançar els banquers valencians, o com diu l’historiador català Marc Pons, “els quartos de l'empresa americana van sortir de València”.\nPer que? Doncs perquè en eixa època València era l'autèntica capital econòmica i cultural de la península. A València residien els principals banquers de la monarquia catalanoaragonesa, com Lluís de Santàngel i el seu fill, banquers de la catòlica parella i mecenes de Colom, amb qui l'unia una amistat que es remuntava a una o –probablement– dues generacions anteriors.\nValència tenia uns dels artesanats preindustrial molt actius, amb una Universitat de prestigi europeu i les seves elits dirigents estaven repartides entre una classe mercantil rica i culta i una aristocràcia militar molt potent amb extenses propietats al rerepaís –de terres i de moriscos que les treballaven en règim de semiesclavitud–.\nSevilla no tenia una classe mercantil potent, però, l’odi de les oligarquies latifundistes castellanes envers a la corona Aragonesa, va fer que entregaren el comerç als banquers alemanys i a la capital de la Nova Castella. No hi havia cap raó geogràfica ni econòmica que expliqués eixa decisió.\nEl descobriment d’Amèrica el va finançar un amic de colon, el valencià Santàngel. Segons les actuals fonts historiogràfiques revelen que va finançar la totalitat de l'aportació reial (la de Ferran i la d'Isabel). En total, 8 milions de sous –l'equivalent al valor de 20 principals cases senyorials a València–. Els castellans, com quasi sempre, no van pagar res de la seva butxaca i van gaudir d’unes terres i riqueses descobertes amb diners valencians.\nEl primer alcalde de la primera ciutat colonial d’Amèrica -La Isabela- va ser el valencià Antoni de Torres\nColom es va rodejar de catalans i valencians per administrar els seus descobriments i conquestes, com el primer alcalde la primera ciutat colonial d’Amèrica -La Isabela- confiat al valencià Antoni de Torres, estretament relacionat amb els Santàngel i els Colom. O els catalans de Lleida i Tarragona Bernat Boïl i el clergue Pané de Tarragona, que a més de ser el primer europeu que va aprendre la llengua dels indígenes, van ser els primer “apòstols evangelitzadors”. També trobem, al segon viatge, a l’empordanès Bertran i Ballester, governador de la fortalesa de Sant Tomás a la Hispaniola, amb el que comencen els abusos i maltractaments a la població indígena. Aquest individu era del mateix lloc i amic de Vilamarí, l’almirall de l’Armada d’Aragó, que va ser patró de Bernat Boïl. Aquesta unió es coneix amb el nom de trama empordanesa.\nBernat Boïl, primer vicari apostòlic d'Amèrica, originari de Saidí, a la Franja de Ponent. Monument a Colom de Barcelona\nPer acabar, unit a la trama valenciana, tenim al tarragoní Miquel Ballester que va ser el introductor de la tècnica del trepig per separar el sucre de la canya que s'utilitzava –exclusivament– a Gandia, el solar originari dels Borja. La connexió valenciana, altra volta. Ballester, molt proper a Colom, va estendre el conreu de la canya i va sotmetre la població al sistema d'explotació colonial. Va exercir de governador de Santo Domingo capital.\nMonument a la canya de sucre, a Santo Domingo, on es pot llegir: "... havent Miguel Ballestero extret el suc ..." Font: http://usuaris.tinet.cat/evl/sp/resumen2.htm


La deconstrucció del sistema educatiu - La Valira\nCada govern fa noves lleis educatives i, invariablement, a cada reforma disminueix el nivell d’exigència. Ara es diu que es podrà passar de curs al batxillerat amb una assignatura suspesa. A cada bugada perdem un llençol. Adquirir títols es creu ja que és un dret, però sense que s’exigeixi l’esforç i el treball corresponent. Els processos educatius, en els seus diferents nivells, s’han tornat lleus, líquids i sense friccions. Temps d’espera i de proporció d’alguns rudiments, on més que saber s’incorporen distintius per a l’ocupabilitat. De fet, tot el sistema educatiu s’ha convertit gairebé en una ficció. Més que aprendre, a la qual cosa moltes autoritats acadèmiques reconeixen que és una cosa a la que ja s’ha renunciat, es tracta d’ensinistrar en l’art de adaptar-se a circumstàncies canviants i de respondre de manera proactiva els estímuls nous. És aquí on rau la importància de la incorporació de tecnologia digital a l’aula, ja que es tracta d’adaptar la ment, especialment de nens i adolescents, a un entorn i un futur de flexibilitat professional absoluta i contínua.\nTots els nivells d’ensenyament s’han convertit en un àmbit lúdic, un “joc”, on s’ofereixen multitud d’oportunitats de diversió i entreteniment, encara que se’ls distingeixi amb el segell de la innovació pedagògica. Alberto Royo, parla de la “generació toveta” per tipificar aquests joves i adolescents hiperprotegits pels seus pares, els quals volen estalviar als seus fills qualsevol esforç. Fem gent molt fràgil i incapaç de suportar qualsevol frustració, cap no, per poc rellevant que sigui. En la mateixa línia, i per sobreviure, els ensenyants practiquen l’estratègia de fer “elquealsnoiselsagradi”, i així estalviar-se problemes i dificultats.\nDe fet, el sistema educatiu col·labora en l’emergència d’aquest nou analfabetisme que és el resultat de considerar que el coneixement està a l’abast de tothom a través del clic, la ficció de poder recórrer a ell quan ho necessitem. La saturació informativa i d’estímuls, el menyspreu arrogant pel coneixement com a experiència personal i l’especialització utilitarista en el procés de formació porta al predomini de la ignorància. El decaigut concepte de “cultura general” va compensar en part i durant bona part de segle XX el paper empobridor de la segmentació, parcel·lació i la noció tecnificadora de el procés formatiu. La pèrdua de capacitat d’atenció i concentració dels estudiants, la forçada reducció dels nivells d’exigència i la “gamificació” educativa ha fet la resta perquè la situació actual de les nostres universitats, instituts i escoles sigui més aviat depriment.\nEn l’aprenentatge digitalitzat només es frega la informació, fomentant una instrucció ràpida, però molt simple. Els estudiants ja no adquireixen la narrativa imprescindible per poder construir el marc dels esdeveniments. Es pensa amb el que se sap, i se sap poc, perquè tant l’actitud del nadiu digital com del propi centre docent tendeixen a menysprear el coneixement en la mesura que es creu posseir la capacitat d’accés. El recurs a internet ens fa més incultes i més superficials.\nCom ha fet notar Nuccio Ordine, gairebé tots els països europeus han disminuit els nivells d’exigència educativa, amb l’objectiu que els estudiants superin els cursos amb molta facilitat. Es tracta de permetre superar els exàmens, però sobretot la seva substitució per formes d’avaluació més lleugeres. Un intent il·lusori per mantenir una normalitat acadèmica que no existeix. Els estudiants i les seves famílies ja no toleren no superar un curs. No fer-ho comporta culpabilitzar la institució educativa, i no la falta d’hàbit i predisposició a la feina del matriculat. Per aconseguir que uns estudiants sense cap capacitat i esforç es puguin graduar (que no aprendre, ja que no es tracta d’això) i fer la seva estada més còmode i agradable no se’ls demana més sacrificis, sinó atreure’ls mitjançant una perversa reducció progressiva dels programes i la transformació de les classes en un joc interactiu superficial que poc té a veure amb l’estudi.


<ul> - HTML (HyperText Markup Language) | MDN\nL'element HTML (llista desordenada) <ul> representa una llista desordenada d'elements, és a dir, un recull d'elements que no tenen un ordre numèric, i el seu ordre a la llista no té sentit. En general, els elements d'una llista desordenada es mostren amb una vinyeta, que pot ser de diverses formes, com un punt, un cercle o un quadrat. L'estil de la vinyeta no està definit en la descripció HTML de la pàgina, sinó en la seva CSS associada, mitjançant la propietat list-style-type.\nNo hi ha limitació en la profunditat i l'alternança de les llistes niades definides amb els elements <ol> i <ul>.\nNota d'ùs: Els elements <ol> i <ul> ambdós representen una llista d'elements. Es diferencien en que, amb l'element <ol>, l'ordre és significatiu. Com a regla general per determinar quin d'ells utilitzar, tracteu de canviar l'ordre dels elements de la llista; si canvia el significat teniu que utilitzar l'element <ol>, en cas contrari podeu usar <ul>.\nContingut permès zero o més elements <li>, que al seu torn contenen sovint niats elements <ol> o <ul>.\nOmissió de l'etiqueta cap, tant l'etiqueta inicial com l'etiqueta final són obligatories\nInterfície DOM HTMLUListElement\nAquest atribut booleà dona entendre que la llista hauria de representar-se en un estil compacte. La interpretació d'aquest atribut depèn de l'agent d'usuari i no funciona en tots els navegadors.\nNota d'ùs: No utilitzeu aquest atribut, ja que ha quedat en desús: l'element <ul> s'ha de donar estil amb CSS . Per donar un efecte similar com l'atribut compact, la propietat CSS line-height es pot utilitzar amb un valor del 80%.\nS'utilitza per definir l'estil de vinyeta de la llista. Els valors definits en HTML3.2 i la versió de transició d'HTML 4.0/4.01 són:\nUn quart tipus de vinyeta s'ha definit en la interfície WebTV, però no tots els navegadors el suporten: triangle.\nSi no està present i no s'aplica la propietat CSS list-style-type a l'element, l'agent d'usuari pot decidir utilitzar un tipus de vinyetes depenent del nivell d'anidament de la llista.\nNota d'ùs: No utilitzeu aquest atribut, ja que ha quedat desaprovat; utilitzeu la propietat CSS list-style-type en el seu lloc.\nSortida de l'anterior HTML:\nNiar <ul> i <ol>\nAltres elements HTML relacionats amb llistes: <ol>, <li>, <menu> i el obsolet <dir>;\nPropietats CSS que poden ser especialment útils per a l'estil de l'element <ul>:\nla propietat list-style, útil per triar la forma en què es mostra l'ordinal,\nla propietat line-height, útil per simular l'atribut obsolet compact,


Engega el Campus Júnior 2021, amb cursos totalment presencials i prop de 400 inscrits\nLa novena edició dels cursos d'estiu de la UPF, adreçats a estudiants de tercer i quart d'ESO, primer de batxillerat i primer de cicles formatius de grau mitjà, inclou divuit propostes, de tots els àmbits de coneixement de la Universitat, també vinculades amb el compromís social, els idiomes i les habilitats personals.\nDesprés de l’edició de l’any passat, marcada per la pandèmia i per la modalitat en línia, el Campus Júnior 2021 ha recuperat la seva essència: torna la presencialitat, la combinació de continguts teòrics i exercicis pràctics, el contacte amb els professors i investigadors de la UPF que els imparteixen i la proximitat amb les instal·lacions de la Universitat, com ara laboratoris i estudis de gravació.\nLa novena edició del Campus Júnior, que té l’objectiu d’ajudar els nois i noies a decidir què volen estudiar en un futur i que puguin conèixer l’entorn universitari, ha començat avui, 28 de juny, amb una oferta de cursos totalment presencial, que s’impartiran durant els darrers dies de juny i les primeres setmanes de juliol (semanes del 28 de juny al 2 de juliol, del 5 al 9 de juliol, del 12 al 16 de juliol, del 19 al 23 de juliol) i els darrers dies d'agost i primers de setembre (setmana del 30 d’agost al 3 de setembre).\nEl Campus Júnior té l’objectiu d’ajudar els nois i noies a decidir què volen estudiar en un futur i que puguin conèixer l’entorn universitari.\nEls cursos d'estiu, repartits entre els tres campus de la UPF (Ciutadella, Poblenou i Mar), s'adrecen a estudiants de tercer i quart d'ESO, primer de batxillerat i primer de cicles formatius de grau mitjà (CFGM). Tenen una durada de cinc dies, de dilluns a divendres, i es fan en horari de matí, de 9.30 a 14.00 hores. Aposten per la transversalitat i una metodologia vivencial i participativa i aborden tots els àmbits de coneixement de la Universitat: ciències, ciències polítiques, comunicació, dret, economia i empresa, enginyeria, humanitats i traducció, a més del compromís social, els idiomes i les habilitats personals.\nDivuit cursos, alguns encara amb places disponibles\nA aquestes alçades del calendari, hi ha prop de 400 estudiants inscrits, amb una oferta que inclou divuit cursos, dels 30 que hi havia previstos inicialment. S’imparteixen en català i castellà (puntualment en anglès), amb 25 places per curs (30, en algun cas concret) i n’hi ha uns quants que encara estan oberts. Es poden fer inscripcions fins a la setmana abans de l’inici del curs d’estiu, o bé fins que s’acabin les places.\nDestaca l’èxit que han tingut “Bacteris: Herois o Malvats”, de l’àmbit de ciències, i “Bots: de Videojocs a Cases Intel·ligents”, de l’àmbit de les enginyeries, que han fet que es desdoblessin (al curs sobre bots que transcorrerà la primera setmana de setembre encara té places disponibles).\nD’altra banda, encara queden places de cursos com ara “M’agrada escriure: curs d’escriptura creativa”, “Política i Comunicació: Arguments, Idees i Discursos” (del 12 al 16 de juliol), “Introducció a la Programació en Python amb Música Algorítmica” (del 19 al 23 de juliol), o “Fake or Real? Postveritat i Pensament Crític en un Món Digital”, “Joc de Simulació de la Unió Europea”, i “Psicofarmacologia: Bases Neurocientífiques i Aplicacions Pràctiques”, tots tres al setembre.\nLa evolució de les inscripcions a Campus Júnior, que del 2016 al 2019 havia anat creixent progressivament (dels 387 del 2016 als 543 del 2019), es va veure afectada per la irrupció de la pandèmia i l’obligatorietat de fer els cursos en línia (161 inscrits el curs 2020), per tornar a remuntar aquest 2021, amb prop de 400 inscrits fins ara.\nBeques per tal que ningú perdi l’oportunitat\nPer tal d’evitar que cap estudiant amb ganes i aptituds per als estudis universitaris es quedi sense l’oportunitat de gaudir d’aquesta experiència per raons econòmiques, la UPF ha concedit un total de 23 beques a estudiants que han seleccionat els propis centres de secundària, per tal de poder cursar de manera gratuïta algun dels cursos.\nEls estudiants becats pertanyen a setze escoles i instituts d’arreu de Catalunya, a banda d’una beca que s’ha atorgat a la Escuela Waldorf Meniñeiros (Lugo), per al curs “Parla en Públic i Convenç la Teva Audiència”.


Estado Vegetativo - Causas y Tratamiento\nPortada » Estat Vegetatiu\tEstat Vegetatiu\tL’Estat Vegetatiu (EV) fa referència a un estat de vigília (despert), en absència de resposta cap a un mateix o l’entorn, en el qual solament s’observen respostes motores reflecteixes, sense interacció voluntària cap al mitjà que ens envolta. En l’Estat Vegetatiu les funcions autonòmiques com la respiració, el ritme cardíac o la regulació de la temperatura estan conservades. Pot ser diagnosticat aviat després d’un dany cerebral i pot ser parcial o totalment reversible, o progressar a un estat d’estat vegetatiu permanent o a la mort del pacient.\nEntre els principals criteris clínics que ho caracteritzen están\nEl pacient no mostra signe algun de consciència de si mateix o del seu entorn\nEl pacient té preservat el ritme vigília-somio, és a dir, alterna períodes en els quals està “despert” amb períodes de “somni”.\nEl pacient té els ulls oberts espontàniament o els obre en estimular-li\nExisteix falta d’evidència de resposta continuada, reproduïble, intencionada o voluntària davant estímuls visual, auditiu, tàctil o nociceptiu (dolor).\nEl pacient no respon a cap ordre, no vocalitza ni emet paraules recognoscibles.\nEl pacient no demostra moviment intencionat (pot mostrar moviments reflexos com a retirada flexora al dolor o somriure involuntari).\nEl pacient pot presentar de forma ocasional, plor, somriure o pot arrugar el front o/i les celles però aquestes respostes no es relacionen de forma consistent amb la presentació d’un estímul.\nComença a aparèixer respostes automàtiques davant determinats estímuls com per exemple.\nDavant estímuls dolorosos presenten respostes com a retirada, mímica o gestos de desgrat com arrugar el front. o/i les celles.\nAbans estímuls auditius (un soroll fort, la veu…) comença una breu orientació cap a ells\nBreu fixació davant estímuls visuals\nLa funció cardiorrespiratòria i el control de la tensió arterial solen estar preservats. El pacient presenta una doble incontinència (vesical i intestinal).\nAmb els pacients en “Estat Vegetatiu”, des del punt de vista cognitiu, l’objectiu és aconseguir una “adequada interacció amb l’entorn” mitjançant respostes voluntàries i consistents davant els estímuls del mateix. Per aconseguir-ho hem de practicar una tècnica d’acostament global mitjançant l’estimulació amb la qual es pretén donar-li confiança i ajudar-li a tornar a donar sentit al món que li envolta i per a això comptem amb dues tècniques, l’Estimulació Basal i l’Estimulació Multisensorial.\nEl nostre model assistencial per a aquest tipus de pacients ha estat recentment consensuat amb la Federació d’Associacions de Dany Cerebral (FEDACE). Aquesta col·laboració s’ha materialitzat en la primera guia publicada al nostre país sobre la Síndrome de Vigília sense Resposta i Estat de Mínima Consciència. En aquest document es concretitza el coneixement actualitzat sobre el diagnòstic, valoració i tractament dels pacients amb baix nivell de consciència i s’exposa de forma pràctica l’experiència dels diferents professionals que formen el nostre servei en l’abordatge terapèutic d’aquest tipus de pacients


Premi Amics de les Biblioteques 2019 - Servei de Biblioteques - UAB Barcelona\nPremi Amics de les Biblioteques 2019\nPRESENTACIÓ DELS PREMIATS DE LA 4a EDICIÓ (2019) DEL PREMI “AMIC DE LES BIBLIOTEQUES”\nMiquel de Moragas i Spà és catedràtic honorari del Departament de Mitjans, Comunicació i Cultura de la Universitat Autònoma de Barcelona.\nFou el fundador i primer director del Centre d’Estudis Olímpics (CEO-UAB, 1988-2009) i de l’Institut de la Comunicació (InCom-UAB, 1997-2009).\nCom a investigador ha publicat diverses obres sobre teoria i sociologia de la comunicació, polítiques culturals i de comunicació, noves tecnologies de la informació, esport i jocs olímpics. El seu darrer llibre és Barcelona, ciutat simbòlica (2016).\nL’any 1971, en néixer la Facultat de Ciències de la Informació de la UAB, va ser el responsable de crear-ne la Biblioteca.\nEl doctor Moragas ha cedit a la Universitat la seva biblioteca particular, que s’integrarà a les col·leccions de la Biblioteca de Comunicació i Hemeroteca General. Es tracta d’un fons d’aproximadament 3.000 llibres i revistes de comunicació, filosofia, crítica literària, història, política i jocs olímpics. Actualment s’està procedint a la seva catalogació.\nMartí Olaya Galceran (1927-2014) neix a Barcelona l’any 1927. Molt vinculat a la revista Cavall Fort, en forma part del consell de redacció des de la seva creació.\nEscriptor de narracions infantils i juvenils, també fa algunes traduccions del francès al català. Entre les seves narracions destaquen A la vora del mar, Terra endins, Contes tendres, Una sargantana prenent el sol. Col·labora habitualment en diaris i revistes, com l’Avui, La Vanguardia, Diari de Sant Cugat, Serra d’Or, Revista de Sants, etc.\nL’any 1986 rep el premi Jaume I d’Actuació Cívica de la Fundació Lluis Carulla i l’any 1976 rep el Premi Crítica Serra d’Or de Teatre i el Premi de l’Agrupació Dramàtica de Barcelona.\nEl seu fons personal es troba dipositat a la Biblioteca d’Humanitats que està procedint a la seva catalogació i classificació per tal de poder posar-lo a l’abast del públic a través de la pàgina web:\nJosé Manuel Blecua Perdices (Saragossa, 1939) és filòleg, fill i germà dels també filòlegs José Manuel Blecua Teijeiro i Alberto Blecua Perdices.\nDoctorat en Filologia Romànica, ha estat vinculat a la UAB des del 1968. A més a més de catedràtic de Llengua Espanyola, ha exercit com a vicerector, director del Servei de Publicacions i va ser fundador i director del primer Seminari de Filologia i Informàtica.\nHa dirigit el Diccionario general de sinónimos y antónimos, actualització del repertori de Samuel Gili Gaya (1892-1976), i ha dut a terme nombrosos treballs de lexicografia i d’història de les idees lingüístiques a Espanya, l’aplicació de les noves tecnologies a l’estudi del castellà i l’estudi del castellà com a llengua estrangera. Així mateix, juntament amb Juan Alcina Franch (1917-1998), va escriure la coneguda Gramática española.\nEl Dr. Blecua fa donació a la UAB de la seva biblioteca que també incorpora fons del seu pare, José Manuel Blecua Teijeiro, i de Juan Alcina Franch. Aquest important donatiu es depositarà a la Biblioteca d’Humanitats.


Material Magic: una proposta per a ludificar l'ensenyament de la ciència de materials a la materia de tecnologia\nArticle actes (651,6Kb)\nImatge portada llibre d'actes amb ISBN (308,3Kb)\nGarcía Pons, Kevin\nEn aquest treball s’ha dut a terme una activitat pensada per a secundària en la que s’ha desenvolupat un joc de cartes, Material Magic, com a eina de ludificació per a explicar els continguts i conceptes que es demanen al currículum de tecnologia sobre ciència de materials. L'activitat s’ha portat a la pràctica en quatre grups de segon d’ESO, d'uns 17 alumnes per grup, tots de la mateixa escola i de nivells homogenis. Tanmateix es revisaran, per tal d'entendre més profundament els motius que poden animar als docents a ludificar l’ensenyament de la tecnologia, repassarem les possibilitats que ens donen els jocs a l'hora de fer classe, analitzant de manera crítica l'efectivitat dels jocs en l'educació i veurem algun exemple previs de jocs de cartes per a ensenyar la ciència de materials. Com es veurà més endavant, els resultats obtinguts han mostrat una motivació extra general per part dels alumnes de secundària a participar en el joc durant les hores lectives de classe, agraint que aquesta fos una activitat divertida, diferent i original, trencant la rutina habitual del dia a dia. Els resultats també han mostrat que no hi ha cap correlació entre les notes de tecnologia dels alumnes amb les notes obtingudes específicament durant el joc, el que anima a pensar que Material Magic pot ajudar a motivar a alumnes acadèmicament menys brillants o menys motivats en la matèria.\nCitationGarcía, K., Hernandez Fernandez, A. Material Magic: una proposta per a ludificar l'ensenyament de la ciència de materials a la materia de tecnologia. A: Jornada sobre Innovació a l'Ensenyament de la Tecnologia. "IV Jornada sobre innovació a l'ensenyament de la tecnologia: Posa't les piles per la Tecno! : Barcelona, 1 de juliol de 2016 UPC-Campus Terrassa". Terrassa: Institut d'Estudis Catalans (IEC), 2016, p. 128-137.\np128-502-GARCIA ... ANDEZ_2016_REVISAT.doc.pdf Article actes 651,6Kb PDF View/Open\nportada_actes_IVjornadainnovatecno.jpg Imatge portada llibre d'actes amb ISBN 308,3Kb JPEG image View/Open


Un tast de ‘A reculons’, novel·la fantàstica de Rafael Tasis recuperada\nCossetània publica aquesta obra, una de les primeres novel·les de ciència-ficció de la postguerra al país. Francesc Foguet, curador de l’edició, ens la comenta\nAquest mes ha arribat a les llibreries ‘A reculons’, una novel·la de Rafael Tasis inscrita en el gènere fantàstic. És una recuperació a cura dels especialistes Montserrat Bacardí i Francesc Foguet. Darrerament, des d’àmbits diferents, s’ha anat recuperant la figura de Rafael Tasis (escriptor prolífic, precursor de la novel·la policíaca a Catalunya, polític, periodista, crític… de la primera meitat del segle XX) en el panorama cultural català. Per exemple, Àlex Martín, estudiós del gènere negre, ha publicat ‘Rafael Tasis, novel·lista policíac’ (editorial Alrevés); també ha aparegut el volum ‘Estrictament confidencial’, que aplega la correspondència que va bescanviar amb el president Tarradellas a l’exili (Viena Edicions); i Cossetània fa uns quants anys que va recuperant obres de Rafael Tasis, a partir d’un treball de recerca i edició de Monterrat Bacardí i Francesc Foguet: ‘Les raons de l’exili’ i ‘El revulsiu del catalanisme’.\nFrancesc Foguet explica:\n«’A Reculons’ és una de les primeres novel·les de ciència-ficció de la postguerra. Escrita el 1957 i inèdita fins ara, sembla inspirar-se en el famós conte ‘El curiós cas d’en Benjamin Button’, de F. Scott Fitzgerald, publicat el 1921. Tasis hi exposa el periple existencial de Martí Pratdesaba i Furriols, un fabricant de bona posició de la Barcelona de final del segle XIX. Des de l’enterrament fins al naixement, és a dir, en sentit invers, segons una lògica invertida. En destaca, sobretot, el vessant professional i l’amorós (amb episodis d’un matisat erotisme). Com a teló de fons, hi bateguen els grans esdeveniments històrics europeus i catalans: les dues guerres mundials i la guerra i revolució del 1936-1939, el Sis d’Octubre, la República, l’Exposició de Barcelona de 1929, la Revolució Russa, la Setmana Tràgica, el moviment de Solidaritat Catalana, el Desastre del 1898…»\nContinua Foguet: «El gran escenari de la novel·la és la ciutat de Barcelona, el seu espai urbà en transformació permanent. El temps, implacable i vertiginós, és l’altre gran motiu inspirador de l’obra, com en el conte de Scott Fitzgerald. S’hi fonen grans empreses i ciutats, s’hi desfan enterraments, casaments i bateigs, etc. No solament es produeix una reversió en les etapes històriques i en l’edat dels personatges, que es rejoveneixen físicament, sinó també en les cerimònies, formes o espais de sociabilitat i en les condicions de vida. És com llegir ‘La febre d’or’, de Narcís Oller, però escrita a l’inrevés, en clau distòpica. Una novel·la, en definitiva, insòlita, sorprenent, de lectura àgil i inquietant, que farà les delícies dels lectors amants de la novel·la fantàstica i de la bona literatura.»\nRafael Tasis i Marca (Barcelona 1906 – París 1966) va desplegar una intensa i prolífica activitat literària com a periodista, crític, novel·lista, dramaturg i historiador. Dirigent d’Acció Catalana Republicana, es va implicar en l’administració de la Generalitat de Catalunya durant la guerra i en la política oficial del primer exili. Va escriure per a les publicacions de pre-guerra de més prestigi i es va fer conèixer com a novel·lista amb ‘Vint anys’ (1931). De retorn de l’exili el 1948, mentre treballava de llibreter i d’impressor, va col·laborar de manera assídua en les revistes de la diàspora i en múltiples iniciatives de la resistència antifranquista. També va actuar sol·lícitament en diversos fronts literaris. Va publicar les novel·les ‘Sol ponent’ (1953), ‘Abans d’ahir’ (1956) i ‘Tres’ (1962), i, en qualitat de pioner del gènere policíac, ‘La Bíblia valenciana’ (1955), ‘És hora de plegar’ (1956) i ‘Un crim al Paral·lel’ (1960). La seva novel·lística té la ciutat de Barcelona, europea i cosmopolita, com a font d’inspiració de temes i personatges i com a simfonia urbana de fons. Home polifacètic, va sobresortir, a més, en el teatre, la divulgació històrica, la traducció de narrativa contemporània, la història i la crítica de la literatura i la història del periodisme. Dotat d’una ja mítica capacitat de treball, va concebre la literatura com un acte de servei al catalanisme polític i cultural.\nCoberta de ‘A reculons’ de Rafael Tasis (Cossetània Edicions).


El futbol formatiu tanca un cap de setmana amb 14 victòries, 2 derrotes i un empat\n[[DES_1]]Aquests han estat els resultats dels partits del futbol formatiu d'aquest cap de setmana:\nPRAT – JUVENIL B (1-2)\nEl Barça de Garcia Pimienta es col·loca tercer a la Lliga Juvenil Nacional gràcies al triomf aconseguit aquest diumenge enfront el Prat per 1-2. El Juvenil B ha començat avançant-se en el marcador al minut 20 amb un gol de Carles Aleña. Tot semblava indicar que marxaria al descans amb un cert avantatge, però el Prat ha aconseguit l’empat al fil del primer temps. A la represa del matx, el joc es trencaria, dificultant la creació per tot dos conjunts, però una errada del porter del Prat al minut 86 ha significat el segon gol blaugrana. Al porter se l’hi ha escapat la pilota de les mans i el xut d’Oriol Busquets ha acabat entrant, la victòria ja era del Juvenil B.\nRAPITENCA – CADET A (2-4)\nEl Cadet A va competir de valent per endur-se els tres punts del camp de la Rapitenca (2-4). I és que el rival no va posar les coses gens fàcils, ja que va remuntar el gol inicial d’Abel Ruiz, mitjançant Pol Prats i Thomas Sentís. A la mitja hora de joc, però, els nois de Quique Álvarez van iniciar la remuntada amb un bon gol d’Oscar Mingueza i, tan sols set minuts més tard, Abel Ruiz va establir el 2-3 que capgirava el marcador a favor dels blaugranes. Ricard Puig va sentenciar definitivament el partit a falta de poc més de deu minuts pel final.\nCADET B- REUS DEPORTIU (4-1)\nVictòria plàcida del Cadet B de Franc Artiga, que va vèncer amb comoditat al Reus Deportiu per 4-1. Un gol d’Ignasi Domínguez va obrir la llauna pels blaugranes, i Pau Martínez, en dues ocasions, va sentenciar el partit pels del Cadet B. L’intent de reacció del Reus es va quedar en un no res, ja que el gol d’Enric Salas al quart d’hora de la segona meitat va ser ràpidament neutralitzat per Sergio Gómez, tres minuts després del 3-1, establint el 4-1 definitiu.\nL’Infantil A s’ha endut una derrota dolorosa a casa per 0-2 enfront l’Espanyol. El derbi entre infantils ha començat molt igualat a la Ciutat Esportiva, tot i què l’Espanyol ha tingut alguna oportunitat més que el Barça. Els blaugranes han suat de valent, veient com els seu joc no era possible, ben pressionats i sense circulació. Al segon temps, l’Espanyol ha sortit amb una marxa més i en un córner ha arribat el primer gol blanc-i-blau. Tocats psicològicament, el Barça s’ha anat encallant i la segona diana ha vingut en un error del porter blaugrana. A la sortida de la pilota, Eric ha calculat malament i ha anat a parar als peus d’un davanter de l’Espanyol que no ha dubtat a rematar, el partit ja estava decidit.\nRAPITENCA – INFANTIL B (2-3)\nL’Infantil B va haver de patir per endur-se la victòria del camp de la Rapitenca. Els homes de Marcel Sans van haver de remuntar el gol inicial d’Aleix Caballé, davant d’un rival que no va posar les coses fàcils en cap moment. Dos gols d’Antonio Roca donava avantatge al Barça abans del descans, però Iván Escala empataria el matx als set minuts de la represa. Finalment, el gol de Marc Domenech a vint minuts pel final del partit, acabaria donant la victòria a l’Infantil B.\nALEVÍ A – IGUALADA (7-0)\nVictòria imponent dels nens de Marc Serra, que van golejar per 7-0 a l’Igualada. El Barça va deixar el partit encarrilat en els primers nou minuts, amb els gols d’Alejandro Balde i Saidou Bah. El tercer es va fer esperar contra un rival que no va voler deixar escapar el partit, quan de nou Alejandro Balde va marcar passada la mitja hora de joc. Després del tercer, l’Igualada es va deixar anar i el Barcelona ho va aprofitar per marcar quatre gols més.\nEUROPA – ALEVÍ B (0-17)\nL’Aleví B ha arrasat al camp de l’Europa per 0-17. Una dolça i plàcida victòria que ha començat només posar les botes a la gespa, ja que al minut 2 Marc Angles ha marcat el primer gol blaugrana. En els primers compassos, la pluja de gols ha estat continua i es que en el minut 18 ja anaven 0-5. L’Europa estava pràcticament anul·lat i els blaugranes han continuat amb la seva festa particular sumant gols al marcador, abans del descans el resultat senyalava un contundent 0-13. En el segon temps, l’Europa ha intentat tancar-se i buscar el gol de l’honor, però el Barça ha seguit fent la seva, pujant el marcador fins al 0-17.\nALEVÍ C – PRAT (8-1)\nBona victòria de l’Aleví C de Cristian Catena, que va acabar golejant al Prat per 8-1. Liderats per Pau Segarra, autor d’un hat-trick, el Barça pràcticament no van tenir pietat del seu rival. Des del segon minut, amb el gol d’Iker Almena, els blaugranes van saber practicar el seu futbol i es van imposar al Prat amb solvència i una bona dosi d’efectivitat. Adrià Capdevila, Marc Jurado, Álvaro Millán i Aleix Garrido van ser els altres golejadors blaugranes del matx.\nMARIANAO POBLET – ALEVÍ D (1-1)\nEmpat ‘in extremis’ al camp del Marianao Poblet per part de l’Aleví D. Els nens d’Oscar Jorquera es van avançar en el marcador a la mitja hora de joc, just abans del descans. El Barça no va estar còmode en tot el partit tot i tenir ocasions per sentenciar, i el Marianao Poblet ho va aprofitar per empatar el matx a pocs minuts del final, amb un gol d’Arnau Soldevila. L’Aleví D no va poder endur-se els tres punts i es va haver de conformar amb un empat.\nBENJAMÍ A – RUBÍ (3-1)\nEl Benjamí A s’ha endut una victòria treballada enfront el Rubí. Els blaugranes han començat perdent el partit, al minut 2 els visitants aprofitarien el primer xut entre els tres pals per obrir el marcador. No seria fins el minut 21 que Pau Ortega aconseguiria l’empat pel conjunt blaugrana. Més ficats dins al matx i amb grans arribades a l’àrea rival, el Barça ha vist el seu segon al minut 25 amb un remat de Bilal que avançava al marcador per 2-1. El mateix Bilal permetria retallar distancies i guanyar per 3-1 al minut 31, capgirant per complert la situació, el marcador ja no es mouria en tot el que quedava de partit, però els tres punts tenien segell del Benjamí A.\nMOLLET – BENJAMÍ B (0-1)\nVictòria per la mínima del Benjamí B contra el Mollet, un rival que va saber jugar les seves cartes i ha posat en complicacions al joc del Barça. Els nens de Jordi Pérez van patir per endur-se els tres punts, davant un rival que es defensava prop de la seva porteria i no concedia pràcticament ocasions de gol. La insistència blaugrana finalment va obtenir el premi que es buscava, amb un gol d’Iker Sánchez en el minut 47 de partit.\nSANTFELIUENC – BENJAMÍ C (1-11)\nNova victòria del Benjamí C d’Òscar Hernández, que van golejar el Santfeliuenc per 1-11. Marc Guiu, amb quatre gols; Enric Gisbert, en tres ocasions; Hector Fort, en dues; i Aleix Vargas, Jan Quiles i Pau Prim van marcar els 11 gols del Barça. Des dels primers minuts que el Barça va posar la directa i no va tenir pietat del seu rival. Amb paciència, els blaugranes van anar madurant el partit i els gols van anar caient un rere l’altre.\nBENJAMÍ D – SANT JUST (1-4)\nEl Benjamí D s’ha endut una dura derrota contra el Sant Just aquest cap de setmana per 0-4. Els blaugranes s’han vist superats des del primer instant, sense poder fer el seu joc i dominar la situació, i així ha sigut com des del primer moment, els visitants han aprofitat les arribades per rematar entre els tres pals. El primer gol ha arribat al minut 1, però els culers no han defallit, intentant arribar a l’àrea rival, però el Sant Just ha contraatacat pujant el marcador amb la segona diana. Al minut 39 els visitants deixaven tocat al Barça al rematar el tercer gol que pràcticament sentenciava el partit. Abans del descans, el Sant Just repuntaria la feina amb el seu quart gol que deixava el Barça sense reacció. A la represa, els blaugranes han sortit amb el cap ben alt, buscant el gol de l’honor i així ha estat, al minut 47 Pau marcaria el primer i únic gol del Barça.\nGUINEUETA – PREBENJAMÍ (1-7)\nImportantíssima victòria dels nens de David Sánchez, que continuen el seu camí en una Lliga, la 2a divisió Benjamí, en què els toca competir amb nens més grans. El Barça està passant per tot un procés per adaptar-se en aquesta categoria, i aquesta victòria els apuja la moral i referenda la bona feina de tot l’equip. El Prebenjamí va haver de remuntar, a més, en el seu partit al camp de la Guineueta, però la reacció va ser esplèndida i al final van acabar golejant al seu rival.\nFEMENÍ B – SANT ANDREU (4-0)\nPlàcida victòria de les noies de Jordi Ventura, que han golejat per 4-0 al seu rival. El Sant Andreu va sortir amb un plantejament atrevit però alhora concedia molts espais. Tot i dificultar en alguns moments la construcció del joc blaugrana, les noies tenien el domini acaparador del matx i van arribar al descans amb 2-0, amb gols de Nerea i Irina. A la segona meitat, el Barça es va voler lluir més en el pla individual que en el col·lectiu i el joc es va tornar més directe. Tot i això, les noies van acabar de rematar el partit amb dos gols més, un d'Andrea Sánchez i un altre de Aitana, i fins i tot en podrien haver caigut alguns més.\nLA ROCA – FEMENÍ JUVENIL-CADET (0-6)\nContundents com sempre, el Femení Juvenil Cadet s’ha endut un gran triomf contra La Roca per 0-6. Les noies de Zoe Garcia han impossibilitat el joc de La Roca, generant un continuu d’ocasions que s’han vist reflexades en el marcador. Al minut 19 Laura ha obert la llauna i en qüestió de dos minuts, Laia i Candela pujaven el resultat a 0-3. A mesura que passaven els minuts, el ritme del partit era més fluid per les culers i no permetien tocar la pilota a La Roca, és així com marxaven amb un somriure a vestuaris i amb dos dianes més en el marcador (0-5). Al segon temps, tancarien el partit amb un remat a porteria per pujar el resultat a 0-6.\nFEMENÍ INFANTIL-ALEVÍ – SANT GABRIEL (14-0)\nUna nova victòria del Femení Infantil Aleví, que es converteix, a més a més, en el primer equip de les categories inferiors en superar els 100 gols a la Lliga. Les nenes d’Albert Tausté, que encadenen golejada rere golejada, són primeres amb 21 punts, a sis del segon, que és l’Espanyol. Aquest cop la víctima va ser el Sant Gabriel, llavors el tercer equip a la classificació. Clàudia Pina i Viktoria Adrianova, amb tres gols cadascuna; Ainhoa Marín i Bruna Vilamala, en dues ocasions; i Marta Ortiz, Yaiza Navarro, Sonia del Mar Perlaza i Jana Fernández van completar la golejada.


ACN Lleida.-Uns 23.500 joves de la demarcació de Lleida, d’entre 18 i 30 anys, no poden emancipar-se actualment, xifra que suposa un 33% d’aquest col·lectiu, segons recull l’informe ‘Emancipació juvenil a Catalunya’ que ha presentat aquest dimecres a Lleida l’organització Avalot, Joves de la UGT de Catalunya. La portaveu nacional d’Avalot, Elena Ferrero, ha concretat que les principals barreres per deixar l’habitatge familiar són “les lamentables condicions laborals que tenen els joves a dia d’avui i els alts preus de l’habitatge”. Tenint en compte les dades de l’Agència Tributària de l’any 2016, el salari mitjà a Lleida entre les joves de 18 i 25 anys era de 6.413 euros bruts anuals, i de 14.828 euros bruts anuals entre les joves de 26 a 35 anys.\nSegons Ferrero, es tracta d’uns sous “molt baixos” si es comparen amb els preus dels lloguers. I és que, segons l’informe d’Avalot, un jove d’entre 18 i 25 anys que volgués emancipar-se a un pis d’uns 80 metres quadrats, hauria de destinar el 83,8% del salari brut anual per poder-lo pagar. Per contra, a un jove d’entre 26 i 35 anys, li suposaria un 36,2% del seu salari brut anual. Així mateix, si es plantegés comprar un habitatge de segona mà, també d’uns 80 metres quadrats, a un jove d’entre 18 i 25 anys li suposaria el sou íntegre durant catorze anys. En el cas d’un d’entre 26 i 35 anys, la hipoteca s’emportaria el seu sou íntegre durant sis anys.Per la seva banda, el secretari general de la UGT de les Terres de Lleida, José Luis Aguilà, ha demanat un compromís per part de les autoritats locals per inspeccionar tots els habitatges que es lloguen a la demarcació i obligar els propietaris a complir uns requisits mínims pel que fa a l’estat de l’immoble. Així mateix, també ha sol·licitat un registre general de pisos, per evitar que cada vegada més s’incrementi la “borsa de frau”.Davant les dificultats amb què es troben el col·lectiu juvenil a l’hora d’emancipar-se, des d’Avalot i des de la UGT de Lleida han reclamat a l’administració unes condicions laborals “dignes” per a tots els joves; la derogació de les reformes laborals; una regulació del preu de l’habitatge; un creació d’un cens d’habitatges; i contractes de lloguer de mínim quinse anys “per garantir una estabilitat”, entre d’altres propostes.


La societat d’autors destina 20.000 euros a rodatges | BonDia Diari digital d'Andorra.\nLa casualitat va voler que precisament ahir la societat d’autors (Sdadv) publiqués el llistat d’ajuts per a aquest curs. Un llistat que ve a donar la raó a la ministra Gelabert. El gros dels 30.000 euros que va repartir l’entitat se’ls van embutxacar dos projectes cinematogràfics: el llarg Pròfugs, de Nil Forcada (8.700 euros), el curt Quiet, d’Hèctor Romance (8.000), tots dos en concepte de producció. Un altre curt d’aquest últim director, Impacto, va rebre 3.000 euros més en concepte de distribució. La resta de projectes agraciats van ser el primer videoclip del pròxim disc de Peresefone (6.800 euros), i dos projectes musicals: el primer disc de Shuffle Express, Old Man Blues (1.700 euros), i The Change, del cantautor Hèctor Pérez (1.700).\nQui sembla que ho té tot més embastat és Romance: Quiet –que s’ha de pronunciar a l’anglesa– és un curt de terror que es rodarà molt probablement la primera quinzena de maig als estudis Magical Media de Lleida –els interiors– i al coll d’Ordino –els exteriors, amb dron, si la carretera està oberta i si el comú hi acaba de donar l’autorització. El guió el firmen a quatre mans el mateix Romance i l’escriptor David Arrabal, i atenció a l’elenc: Roger Casamajor va llegir el guió i s’ha posat a la disposició de Romance, i de fet el calendari depèn de la seva disponibilitat. Es veu que té un altre rodatge en perspectiva per a aquestes dates, “però és la nostra primera opció, per a nosaltres és un caramelet comptar amb ell, i si per tenir-lo cal rodar quinze dies o tres setmanes abans, ho farem”. Pel que fa a Impacto, els 3.000 euros que ha rebut serviran per completar el circuit de festivals: de moment porta divuit seleccions i la pròxima cita és el Festival de Cine de Terror de Sabadell, que tindrà lloc la primera setmana de març. Impacto va néixer com a pilot d’una telesèrie i finalment s’ha quedat en curt autoconclusiu, però podria tenir un spin off: Romance té escrit el guió d’un llarg que segueix la peripècia de Sigur, el prota d’Impacto.\nEls que també ho tenen bastant apamat són Persefone. La banda de death metal té disc nou en perspectiva. Serà el sisè. Encara el tenen al forn, però ja han lligat el primer videoclip, que tornarà a dirigir Èric Rossell, que ja els va seguir en l’última gira europea, l’abril passat. El nou clip s’afegirà als nou que ja han enregistrat fins a la data. Excel·lents, òptimes notícies per a la que és sens dubte la nostra banda més internacional i que fins i tot en un any de traspàs com aquest, que consagraran a escriure i enregistrar el nou disc, tenen tres cites de primer nivell al sarró: el festival 70k of Metal, a Florida, a finals de gener; el Karmoygeddon, a la localitat noruega de Kopervik, al maig, i el ProgPower, a l’octubre a Baarlo (Bèlgica).


COEDUCACIÓ: EMPODERAMENT INFANTIL, JUVENIL I COMUNITAT – CURCUMA COOPERATIVA\nVolem i creiem en una educació integral en la qual cada persona pugui escollir de manera lliure qui i com vol ser en cada moment. Creiem que impulsar una educació basada en el respecte i la diversitat és fonamental per construir un món més just i igualitari. És per això que posem el focus en les escoles i instituts, espai d’aprenentatge vital on els valors en la igualtat, l’horitzontalitat en les relacions i l’autonomia de les persones ha de ser l’eix transversal de treball.\nAl llarg de la nostra experiència treballant en diferents àmbits socials i d’atenció amb nens/nenes i adolescents ens adonem que hem de treballar en profunditat totes les idees i creences que hi ha al voltant de la construcció de gènere. Partim del convenciment que aquest no és un problema individual de persones concretes sinó que és una qüestió estructural. És per això que des de l’entitat desenvolupem projectes que caminen en aquesta direcció.\nPromou la perspectiva de gènere i la coeducació a través d’intervencions en el professorat, les famílies i l’alumnat amb l’objectiu de guanyar eines i recursos a l’hora d’identificar dinàmiques discriminatòries i abordar-les en les seves tasques educatives o en les seves relacions.\nEl PIC està plantejat per a totes les etapes escolars (infantil, primària i secundària). Depenen de l’edat dels i les participants s’utilitzen diferents recursos pedagògics, contacontes, anàlisis de casos, teatre fòrum…\nContacontes amb perspectiva LGTBIQ+: Mitjançant una actuació teatral presentem una història que ens servirà per reflexionar entorn dels estereotips de gènere, l’orientació sexual i la diversitat.\nContacontes coeducatiu: A través d’una actuació teatral presentem una història que ens farà reflexionar al voltant dels rols de gènere, el masclisme i la necessitat de presentar referents no hegemònics. Parlarem també de diferents models de família.\nPrevenció de violències i assetjament escolar a cicle superior d’educació primària: Cada grup-classe farà dues sessions de dues hores on a través de dinàmiques vivencials abordarà la prevenció de violències i assetjament escolar amb l’objectiu d’eradicar les dinàmiques d’exclusió a les aules.\nTaller de prevenció de relacions masclistes: Enredant el gènere. En la intervenció es treballaran les següents temàtiques: Identitats, estereotips i rols de gènere, sexualitat i diversitat sexual, amor romàntic i actituds discriminatòries dins dels grups fomentant l’expressió de les emocions.\nPrevenció del ciberassetjament: Taller que s’ofereix a tots els alumnes de secundària. L’objectiu és la prevenció del ciberassetjament i les dinàmiques d’exclusió a través de dinàmiques vivencials i treballant amb la realitat del grup-classe.\nHISTÒRIES D’ALBA I MANU\nAquesta obra de teatre presenta la història de dues persones adolescents i el seu món interior. La idea d’aquesta posada en escena és fer visible aquelles opressions relacionades amb el gènere (rols i estereotips) que determinen com se suposa que han de ser els nois i les noies. També se centra a plantejar situacions abusives, causa de la pressió estètica en aquesta edat i proposa la reflexió sobre algunes creences presents al voltant la sexe-afectivitat en l’adolescència. Tot això ens dona un marc de partida per poder generar aquesta connexió amb el grup de joves que està a la sala.\nUlleres Liles per a professorat: Formació en la qual es treballa sobre els conceptes bàsics relacionats amb la identitat de gènere, expressió de gènere, el sexe i l’orientació sexual. Presentem eines pràctiques per a introduir aquesta perspectiva en un entorn laboral i en la nostra pràctica professional.\nXerrades sobre assetjament escolar i famílies: Xerrada en la qual es parla dels efectes que aquestes dinàmiques tenen els infants i joves, i en les seves relacions i de com els diferents agents educatius poden dotar a tots als infants i joves d’eines per a prevenir, afrontar i visibilitzar l’assetjament escolar i altres dinàmiques d’abús entre menors. En aquesta xerrada també s’aborden les conseqüències d’estar rebent assetjament escolar.\nXerrada: “Com acompanyar a infants i joves en la construcció de la seva identitat i expressió de gènere i l’orientació sexual”: En aquesta xerrada s’ofereixen eines per acompanyar a infants i joves en el seu desenvolupament personal des d’una perspectiva que aprecia la diversitat, tenint en compte les conseqüències que les violències masclistes, les desigualtats de gènere i les discriminacions per expressió de gènere i orientació sexual generen en les persones. Des de l’exploració de la diversitat d’experiències personals i de les inquietuds dels i les participants al voltant d’aquestes temàtiques, es fa una presentació de recursos teòrics i pràctics per a abordar-les.


SinErgies - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\npere bonet dalmau 22.05.2019 | 23:43\nNo puc defugir en aquest Badant parlar d'un esdeveniment que, mentre es publica l'article, es produirà; de fet són dos esdeveniments que, més endavant, passaré a comentar; però cal fer una mica d'història i anar a les arrels. Fa més de 30 anys que dues institucions del Bages van començar a trobar-se, em refereixo a Ampans i Althaia (llavors l'Hospital General), les dues institucions, en el camp de la salut mental, acompanyant persones amb discapacitat intel·lectual i disfuncions mentals. Escric disfuncions, ja que nomenar malaltia en salut mental no reflecteix una realitat i, a més, estigmatitza.\nDues institucions que mantenen un conveni de col·laboració a diferents nivells i amb diferents objectius, i un d'ells és esdevenir referents en el maneig en allò que en diem alteracions de la conducta. Hem comentat en altres articles que el que podem observar i analitzar és la conducta de les persones, sense deixar de considerar les seves emocions i sentiments.\nEn dir alteracions conductuals, de ben segur, ens ve al cap en primer lloc l'agressivitat, les agressions, malgrat que poden ser altres accions, com un mutisme, la passivitat, els rituals obsessius, el negativisme, la impulsivitat i un llarg reguitzell d'altres conductes. També existeix, en la classificació de malalties, com una disfunció amb aquest nom; però l'objectiu de la recerca i la docència va més enllà del trastorn específic, va cap a l'estudi del comportament en general; moltes vegades el comportament no és sinó un reflex d'un malestar personal o ambiental, la conseqüència de molts altres factors.\nDoncs Ampans i Althaia, fa més de 10 anys iniciaven un camí comú, l'organització d'un Congrés Estatal d'Alteracions de la Conducta, que enguany celebra la 5a edició i que té lloc al Palau Firal de Barcelona, avui, 23 de maig, sota el lema «Dels serveis i els programes, als drets de les persones». El fet de celebrar-ho a Barcelona és perquè enguany s'ha complementat el Congrés Estatal amb la celebració del 12è Congrés Europeu de Salut Mental en la Discapacitat Intel·lectual, sota el lema: «Treballant junts: el benestar mental de les persones i les seves famílies i la seva comunitat».\nPosant les persones afectades en el centre de l'atenció, obliga que, en pensar en curar, signifiqui acompanyar les persones en el seu projecte vital i fer-ho en la seva comunitat. Això vol dir que les entitats necessiten serveis i programes alineats amb aquesta missió i visió de treball, respectant els drets de les persones, i és una tasca que no implica, només, els professionals, requereix la solidaritat i la comprensió de la societat.\nAmpans i Althaia són un model i referents en l'abordatge de la discapacitat intel·lectual i les malalties mentals (disfuncions?). El camí recorregut ha permès la seva inclusió com membres, de ple dret, del comitè directiu de l'Associació Europea de Salut Mental en la Discapacitat Intel·lectual, encara que el millor efecte secundari, beneficiós en aquest cas, és la millora en la qualitat de l'assistència a les persones afectades i les seves famílies. Tot plegat, per sinergies, només sinergies facilitades pels òrgans de govern de cada entitat, i que posen el Bages al món.


Pàgina d'inici\tNotícies\t6 llocs imprescindibles al Montsià\nMitja dotzena de propostes per descobrir i gaudir del delta de l’Ebre i les serres de Montsià i de Godall\nCecília Lorenzo - Dilluns, 23 d'agost de 2021\nTant podeu anar d’excursió per albirar el delta de l’Ebre a vista d’ocell, visitar un museu, una ermita mediterrània, una platja verge i solitària, recórrer la badia dels Alfacs en caiac o caminar per un camp d’oliveres o un bosc de faigs. Us convidem a visitar sis indrets per començar a conèixer les meravelles del Montsià, una comarca amb moltes sorpreses paisatgístiques i culturals.\nA les faldes de la cara oest del Montsià i la serra de Godall, hi ha la concentració més gran d’oliveres mil·lenàries de tota la comarca. Feu una passejada per gaudir d’aquest plaer senzill i reconfortant a l’abast de tothom. És en aquest espai on es troba lo Fondo de l’Arion, una finca on podeu fer una caminada per conèixer els 35 exemplars d’oliveres mil·lenàries que s’hi conserven. La visita dura aproximadament una hora i recorre un tram de la finca fins a arribar a l’arbre monumental, la Farga de l’Arion, per després passar al costat d’algunes construccions de pedra seca, tan característiques del territori. A Ulldecona podeu visitar les pintures rupestres de la serra de Godall o el castell medieval.\nLa Foradada, amb vista a la badia dels Alfacswww.turismelarapita.cat\nLa Foradada és un mirador i un forat espectacular que travessa la serra del Montsià. Des d’allà es pot gaudir de la vista del paisatge del delta de l’Ebre a 700 metres d’altitud. S’hi arriba caminant unes dues hores des d’un punt situat a tres quilòmetres d’Amposta, a l’altura del mas de Miralles. El sender que cal seguir és el GR 92. L’itinerari transcorre pel fil de la serra, passant per la font del Burgar, els plans de Mata-redona i finalment la Foradada. Per gaudir de la natura a la zona, també podeu baixar de la serra i visitar la zona d’aiguamolls i arrossars a Sant Carles de la Ràpita, amb alguns amagatalls i miradors des d’on es poden observar ocells.\nRuta en caiac a la badia dels Alfacs www.turismelarapita.cat\nSant Carles de la Ràpita i Poblenou del Delta\nSituada al recer de la punta de la Banya, en aquesta badia es barregen les aigües dolces del riu Ebre amb les aigües salades del mar, fet que afavoreix la riquesa biològica que hi ha dins la badia. Es tracta també del port natural més gran d’Europa, per la qual cosa és un indret ideal per a la pràctica del caiac. Un dels recorreguts habituals surt de la costa del Poblenou del Delta fins a la torre de Sant Joan, una construcció militar feta l’any 1576 per defensar-se dels atacs de la pirateria sarraïna. La ruta en caiac dura un parell d’hores. Entre remada i remada podreu gaudir del paisatge de la badia i veure colònies d’ànecs, flamencs o vivers de musclos o ostres. Visiteu el nucli del Poblenou del Delta, amb les seves característiques cases blanques, i a Sant Carles de la Ràpita aprofiteu per visitar el Museu de la Mar de l’Ebre i el nucli antic.\nL’ermita del Remei\nEl conjunt de l’ermita del Remei, a Alcanarwww.alcanarturisme.es\nAl poble d’Alcanar, aquesta ermita d’estètica mediterrània està situada en un emplaçament amb vista al mar. És un edifici d’època gòtica i barroca, un centre de devoció popular a la mare de Déu del Remei. Al costat hi ha un petit bar i una hostatgeria. A tocar de l’ermita hi ha el parc arqueològic de la Moleta del Remei, que forma part de la ruta dels ibers. A banda de poder-hi contemplar les ruïnes iberes, el lloc és un mirador excel·lent sobre la costa i el delta de l’Ebre.\nLa fageda del Retaule entre la Sénia i UlldeconaWikimedia Commons\nA pocs quilòmetres de la Sénia i el pantà d’Ulldecona, dins el Parc Natural dels Ports trobareu aquesta fageda, un dels espais naturals més sorprenents de la comarca. Hi arribareu per la carretera que va a Benifassà. Un dels racons més espectaculars del bosc és l’espai que ocupa el ‘faig pare’, un arbre centenari que creix en un vessant inclinat i que ha desenvolupat unes arrels espectaculars. Després de visitar el faig i la fageda, val la pena arribar fins al barranc de la Carrasca, on hi ha tres alzines de grans dimensions i una altra petita fageda.\nLa platja de Sòl de Riu\nLa desembocadura del riu de la Sénia@GregGSobieraj\nDescobriu la platja que es troba més al sud de Catalunya, situada a la desembocadura del riu Sénia. Es tracta d’una zona humida, protegida per la fauna i la flora que hi viu. S’hi arriba des del nucli de les Cases d’Alcanar, pel carrer que recorre tot el passeig i la línia del mar. El lloc és verge, sense cap construcció al voltant. Els serveis són mínims, però la tranquil·litat, absoluta. Aprofiteu per visitar el port de les Cases d’Alcanar, amb les seves barques de pesca, i dinar en algun dels seus restaurants de cuina marinera.


les notes del Pep Molsosa: Solsticis, nadales i celebracions\nUna amiga molt amiga ens envia una "nadala" parlant dels solsticis, aprofitant un simpàtic article de Remei Margarit a La Vanguardia del dissabte 19.\nInundat, aclaparat com em sento de nensjesusos, santsjoseps i maries, de misteris i fets ancestrals, aquesta referència als ritus arcaics mirant el sol m'han desvetllat la imaginació.\nI potser ja tinc preparada la "felicitació" pel proper solstici, quan s'acabi aquest 2010:\nMés seriosament, l'article m'ha recordat un cop més la tenaç i sistemàtica apropiació de l'església catòlica de les inquietuds i angoixes dels humans. Davant dels molts fenòmens naturals que els homes hem anat descobrint amb curiositat i innocència, l'església ha intentat presentar-los com a misteris divins, com a resultant d'alguna aventura de la seva tropa de personatges.\nDavant els esforços dels humans per conèixer, per comprendre, per lligar caps, per relligar sabers, l'església ha intentat gairebé sempre desanimar les recerques considerant que la ciència té límits i que mai aconseguirem entendre els "designis" del seu "senyor" déu totpoderós ...\nDavant de l'interès general de la ciència, que com més coneix, més veu que creix el què queda per conèixer, l'església prefereix tenir tranquil i sumís el seu ramat. No fos cas que, pensant, qüestionés el sentit de tants segles d'hipocresia. Sota la bandera de l'amor i de la pau, els funcionaris intermediaris de déu, diuen, han fet i desfet per viure "del cuento". Contra la racionalitat progresista i alliberadora, fe conservadora. Sobretot, mantenir el seu mercat de fidels.\nPerò no cal fer-ne un debat sobre tradicions, sobre l'estètica del pessebre i els seus cants.\nEs tracta de tenir una perspectiva, de saber cap a on volem anar, plegats.\nA mi em preocupa el futur de la nostra espècie. Davant dels problemes cada cop més complexos, sovint inextricables, davant la confrontació globalitzada d'interessos, em sembla absolutament necessari treballar per promoure homes conscients, competents i capaços, informats i formats, autònoms i responsables, no manipulables, que puguin entendre i comprendre les arrels dels problemes, que puguin assumir estratègies que permetin de superar velles pràctiques competitives i vells valors egoistes insolidaris.\nMantenir visions màgiques de la realitat i supersticions caduques ens hi ajuda ? ... no, pas du tout !\nCal inventar noves tradicions, cal organitzar plegats activitats periòdiques per reconfortar-nos en la recerca, difícil, de maneres més solidàries de viure i de conviure.\nLa Marató és un petit exemple d'una bona nova tradició: molts contribuïm en benefici de tots.\nLes llagrimetes de Sant Llorenç, també petit exemple, no. L'estiu vaig penjar una nota al respecte ...\nCelebrem, festegem tots junts els esforços, els avenços, grans i petits, de la nostra espècie !\nAmb la Montse, la nostra (felicitació ?) pels amics\nva ser aquesta: