Els catalans a Ifni: gana, set i mort | Maria Palau | barcelona | Cultura | El Punt Avui\nIfni: gana, set i mort\nEl Museu de les Cultures del Món recorda en una exposició el calvari silenciat que van viure centenars de soldats de lleva catalans en l’última guerra de Franco\nRetrat d’un recluta al campament. CÈSAR MALET.\nIfni: gana, set i mort Arxiu.\nRetrat d’un recluta al campament. Entrada del quarter de la brigada de paracaigudistes. Les ampolles de cava que els soldats mai no es van beure CÈSAR MALET / AGÈNCIA EFE / PÉREZ DE ROZAS.\nEls oficials ho deien clar als nois que anaven a fer la mili: allà les seves vides no valien res\nLa vida d’una persona valia menys que la d’una mula, a la guerra d’Ifni. Exactament 50 cèntims, el que costava enviar un telegrama als familiars per comunicar-los concisament que havia mort. Per a una mula, s’havien de donar moltes més explicacions. Això és el que va confessar un tinent de l’exèrcit espanyol a un soldat de lleva català que acabava d’arribar a aquell tros de terra africana inhòspita per què Franco estava disposat a vessar la sang que fos necessària. El pobre recluta veia morir cada dia “cinc, sis, set, deu” companys que havien hagut de lluitar descalços. Gana, set i mort. Ifni va ser un infern.\nMés d’un miler de vides es van perdre per culpa d’aquell conflicte “absurd” que va enfrontar Espanya i el Marroc els anys 1957 i 1958. Aquest és el trist balanç de l’última guerra de Franco. L’última i la més oblidada. D’aquí que, quan l’equip d’investigadors format per Pablo González, Andrés Antebi, Alberto López i Eloy Martín, tots de l’Observatori de la Vida Quotidiana, van anar a trobar els seus supervivents per entrevistar-los, tots sense excepció tenien un immens desig de parlar. A aquells homes octogenaris, agrupats en una associació de veterans, per fi algú els escoltava. I no només això. Algú tenia ganes d’explicar la seva història, cosa que fa l’exposició Ifni. La mili africana dels catalans que es pot visitar al Museu de les Cultures del Món fins al 23 de gener del 2019.\nIfni. Un territori més petit que Catalunya, orfe de recursos naturals, “sense res per espoliar”. Ocupat del 1934 fins al 1965. Una colònia habitada exclusivament per militars embogits per fer-se valer. El 1958, es van acabar les hostilitats, però no pas la guerra, i centenars de nois van seguir sent cridats per anar-hi a fer la mili. Divuit mesos en estat d’alarma permanent. Qualsevol ombra els feia mobilitzar. “Era el destí maleït. Tots li tenien pànic”, apunta Alberto López, artífex, junt amb els altres tres comissaris de l’exposició, del projecte Barcelona, metròpoli colonial. Ho ben il·lustra com deixaven el mític tren El sevillano, que els portava a Cadis i d’aquí a les Canàries per arribar, finalment, a l’enclavament. El deixaven completament destrossat “de ràbia”.\nDe fet, trepitjar la costa d’Ifni tampoc era tan fàcil. Mancat de port i castigat pels constants corrents marítims, els soldats sovint s’havien d’esperar a alta mar durant un mes i mig. Els últims temps de l’ocupació, es va construir un imponent telefèric, una infraestructura molt costosa però que sempre estava avariada. Els comissaris de la mostra insisteixen en l’absurditat de tot plegat. I desmunten les mentides i les hipocresies a què va recórrer el règim per legitimar la seva paranoia i ensabonar la pobla,ció. El Nadal del 1957 Carmen Sevilla i Gila van aparèixer a la colònia per animar les tropes. I l’empresa Codorniu es va vantar d’haver enviat caixes i més caixes d’ampolles de cava per a un gran brindis col·lectiu. Però el cert és que tot el líquid daurat va ser per als oficials. Als soldats de lleva els van servir sidra.\nL’exposició posa tota l’atenció en les víctimes d’aquell despropòsit. Les seves veus, però també els documents i els objectes que conserven de l’experiència que van viure a Ifni són la base principal sobre què s’ha brodat el relat. Els comissaris han optat per exhibir els àlbums de fotografies tal com els tenen a casa. Entre ells sí que n’hi va haver un, de gran fotògraf, Cèsar Malet, de la colla de la Gauche Divine, que va fer retrats a tots els soldats que li ho demanaven. Ara, han sortit de l’Arxiu Fotogràfic de Barcelona per primer cop.\nA Malet, que va morir fa tres anys, li va tocar fer la mili a l’Àfrica, com també li va tocar al pare del dibuixant Jaime Martín, que, el 2014, li va dedicar un còmic, Las guerras silenciosas. Lúcides vinyetes que s’enfilen per les parets del Museu de les Cultures del Món. Molts catalans van fer el servei militar a Ifni, i la pregunta que cal fer als estudiosos és si n’hi van anar en una proporció més alta que d’espanyols. “A partir del moment que la mili es regeix per un sorteig, no. Ara bé, sí que va ser un destí de càstig per a descendents de famílies republicanes i catalanistes just acabada la Guerra Civil espanyola”, precisa López.\nIfni segueix sent, avui, una terra condemnada. El govern de Rabat es nega a fer-hi inversions. L’empobriment i la degradació de la zona són imparables. Les ruïnes colonials, com ara la ferralla del telefèric que no va funcionar mai, conviuen amb quatre instal·lacions precàries per als turistes. Sí, Ifni també és un lloc turístic, però no de masses precisament. Les onades que fa mig segle fastiguejaven l’exèrcit espanyol avui fan les delícies dels surfistes.


El Govern aprova el Pla anual de cooperació al desenvolupament 2015, que té com a eix central l'enfocament estratègic de gènere i basat en els drets humans - Sala de premsa. Generalitat de Catalunya\nEl Govern aprova el Pla anual de cooperació al desenvolupament 2015, que té com a eix central l'enfocament estratègic de gènere i basat en els drets humans\nquery_builder 9 juny 2015 15:30\nEn total, el Govern preveu destinar enguany 16,3 milions d'euros a l’Ajut Oficial al Desenvolupament, un 14% més que el 2014\nEls governs de Catalunya i el Senegal signaran aquesta setmana a Dakkar un acord marc per reforçar la cooperació entre els dos països\nHoms denuncia l’”obstinació” del Govern espanyol de “carregar-se la llengua catalana”, després del rebuig del TSJC a establir un termini especial en la preinscripció escolar per demanar el castellà com a llegua vehicular, tal com demanava l’advocat de l’Estat\nEl Govern ha aprovat el Pla anual de cooperació al desenvolupament per al 2015, el principal instrument programàtic i d’orientació política del Govern que permet desplegar en accions concretes els compromisos del nou Pla Director de Cooperació al Desenvolupament 2015-2018, aprovat pel Parlament de Catalunya el 22 d’abril passat. El document aposta per la defensa, protecció i garantia dels drets humans de les dones i dels drets col·lectius dels pobles com a elements específics de la cooperació catalana,\nEl conseller de la Presidència i portaveu del Govern, Francesc Homs, ha destacat que el pla expressa un compromís “incontestable i explícit” d’impuls a la coordinació i la coherència de les polítiques públiques per al desenvolupament, així com amb la priorització de “l’educació per al desenvolupament” i “la contribució a fer una societat més responsable i més compromesa, tant en l’eix nord com en l’eix sud”.\nEs tracta del primer Pla de la nova planificació quadriennal, que incorpora replantejaments i canvis substancials pel que fa a l’anàlisi de la realitat, amb un nou enfocament estratègic de gènere i basat en drets humans, i pel que fa a la metodologia d’implementació de les actuacions.\nL’enfocament estratègic de gènere i basat en drets humans (EGiBDH) incorpora una perspectiva que busca materialitzar els drets humans per a totes les persones, col·lectius i pobles, especialment per als més vulnerables, i prioritza les dones, que pateixen una discriminació estructural que requereix mesures específiques. Aquest enfocament també vol transformar les relacions desiguals de poder en tots els àmbits, inclosa l'esfera privada, per contribuir a reduir les desigualtats, generar processos de canvi i apoderar les persones perquè puguin prendre decisions i exercir els seus drets de manera lliure i autònoma.\nD'entre les actuacions previstes al Pla anual de cooperació per a aquest 2015 destaquen les següents:\nLa convocatòria pública de subvencions de la cooperació catalana. Amb una dotació pressupostària de 3,4 milions d'euros, s’han organitzat activitats i sessions formatives específiques destinades als professionals del sector i als diferents actors de la cooperació catalana, especialment els ens locals i les ONG. L’objectiu és facilitar-los les eines necessàries perquè puguin incorporar i implementar el nou enfocament del Pla de forma correcta.\nL’impuls a la coordinació i la coherència de polítiques públiques per al desenvolupament que tenen un impacte internacional, especialment als països socis de la cooperació catalana.\nLa promoció de l’Educació per al Desenvolupament per contribuir a formar una societat més responsable i compromesa, tant al nord com al sud; la recerca sobre desenvolupament, la incidència política i la comunicació; la transparència i la rendició de comptes, i la gestió del coneixement, el seguiment i l’avaluació per millorar l’eficàcia de l’ajut.\nD’acord amb el Pla director 2015-2018, el document estableix 13 països prioritaris per a la cooperació catalana: Bolívia, Colòmbia, El Salvador, L’Equador, Gàmbia, Guatemala, el Marroc, Moçambic, Nicaragua, Palestina, el Sàhara Occidental, el Senegal i Tunísia.\nLa proposta del Pla anual de cooperació al desenvolupament 2015 ha estat informada favorablement pel Consell de Cooperació al Desenvolupament, la Comissió de Coordinació amb els Ens Locals i la Comissió Interdepartamental de Cooperació al Desenvolupament. Un cop aprovat pel Consell Executiu, el document es presentarà al Parlament de Catalunya per al debat corresponent.\nPel que fa al pressupost, el Govern preveu destinar 16.248.645 euros per a l’Ajut Oficial al Desenvolupament (AOD) aquest 2015, una xifra que suposa un increment del 14% respecte de l’any 2014. L’Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament, principal òrgan executor d’aquesta política, aporta 8.610.545 euros. De la seva banda, els departaments i organismes de la Generalitat preveuen destinar 7.638.100 euros a actuacions de cooperació al desenvolupament i solidaritat internacional.\nEls governs de Catalunya i el Senegal signaran un acord marc per reforçar la cooperació entre els dos països\nEn el capítol de la Cooperació, el Govern també ha autoritzat l’Agència Catalana de Cooperació al Desenvolupament a signar un conveni per al període 2015-2018 amb el Ministeri de la Governança local, del Desenvolupament i de la Gestió del Territori de la República de Senegal que consolida i reforça les iniciatives de col·laboració que han dut a terme els dos executius.\nL’acord, que se signarà aquesta setmana al Senegal, estableix un marc formal de cooperació entre els dos executius, a partir de l’experiència satisfactòria i dels bons resultats assolits amb els projectes desenvolupats fins al moment.\nEn aplicació de l’Estratègia país prioritari (EPP) del Senegal 2013 – 2017 (un instrument de planificació de la cooperació catalana en aquest país), els governs de Catalunya i el Senegal es comprometen a promoure iniciatives en matèria de descentralització, de gestió del territori i de desenvolupament local, en suport a les col·lectivitats locals del país sud-africà. L’ACCD vehicularà part del treball que es faci al Senegal a través del Programa Nacional de Desenvolupament Local (PNDL) del Senegal i les agències regionals de desenvolupament. El PNDL és una institució governamental que des de 2006 treballa per contribuir a reduir la pobresa a través de l’acció combinada del Govern, col·lectivitats locals, comunitats i sector privat.\nLa cooperació catalana té una llarga trajectòria de projectes al Senegal, que és, de fet, el país de l’Àfrica subsahariana amb una major presència d’organitzacions catalanes. Des dels anys 60 diverses ONGD i organitzacions religioses catalanes gestionen projectes al Senegal, on també és present la cooperació municipal catalana i el Fons Català de Cooperació. Des de 2003 el Senegal és un dels països prioritaris de la cooperació catalana, tal com recullen els diferents plans directors de cooperació al desenvolupament. El 2013 l’any 2013 el Govern va aprovar l’Estratègia de país prioritari 2013 – 2017, un instrument de planificació que té com a objectiu guiar les actuacions de la cooperació catalana al Senegal, potenciant la concertació geogràfica i sectorial per millorar l’eficàcia i l’eficiència dels treballs.\nEl Govern de la Generalitat ha col·laborat en diversos projectes al Senegal, entre els quals destaquen, el 2011, la participació de l’ACCD amb l’Agència Regional de Desenvolupament de Kolda (ARD-K) en el projecte de suport a l’elaboració d’una política de gènere per a la Regió de Kolda i al desenvolupament econòmic local al poble de Sare Guéladio. El 2012 l’Agència va treballar amb la mateixa institució en un projecte de suport a la millora de la governança i l’apoderament de les dones de la mateixa regió de Kolda.\nEntre 2007 i 2010 el 73% de l’Ajut Oficial al Desenvolupament que Catalunya ha fet al Senegal s’ha canalitzat a través d’ONG, mentre que el 18% restant s’ha fet via la cooperació bilateral directa de l’ACCD.\nHoms denuncia “l’obstinació” del Govern espanyol de “carregar-se” el català\nPreguntat per la resolució del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, que avui ha desestimat la petició, per part de l’advocat de l’Estat que s’establís un període especial en la preinscripció escolar per sol·licitar el castellà com a llengua vehicular, el portaveu Homs ha constatat “l’error” del Govern espanyol de “judicialitzar tot allò que no li agrada, especialment la llengua”.\nPer a Homs, no s’entén “l’obstinació del Govern espanyol de carregar-se la llengua catalana, anant en contra de la pròpia jurisprudència, forçant la interpretació de les lleis i posant al servei d’un interès partidista tota la maquinària de l’estat”.\nEl conseller i portaveu ha lamentat de nou que l’Executiu espanyol menystingui els resultats d’una política lingüística a l’escola que “garanteix el ple coneixement del català i del castellà i que fa una contribució neta a la cohesió social del país i que en tres dècades ha donat fruits extraordinaris”.\nEl Govern aprova un Memoràndum d’Entesa amb l’Estat de Baviera per col·laborar en formació, mobilitat laboral i política europea\nEl Consell Executiu ha aprovat la signatura d’un Memoràndum d’entesa amb el Govern de l’Estat lliure de Baviera (Alemanya) amb l’objectiu d’establir un marc formal de col·laboració entre els dos territoris i col·laborar en formació, mobilitat laboral i política europea. Es tracta del primer acord bilateral d’aquestes característiques que signen els dos executius.\nL’acord estableix tres àmbits prioritaris de col·laboració: la formació i mobilitat laboral, acadèmica i universitària; l’aposta per la transformació digital i el desplegament d’estratègies intel·ligents (smart) i l’acció conjunta en política europea.\nL’acord també recull la voluntat d’organitzar activitats conjuntes en països tercers d’interès comú on els dos governs disposen d’oficines de representació, amb un èmfasi especial en les oficines de representació davant la Unió Europea. A més, afavorirà ’execució de mesures a les quals es podran associar tant institucions públiques com empreses privades.\nBaviera és l’estat més gran en superfície d’Alemanya, el segon en població i aporta el 17,6% del PIB.\nEl Govern regula el Registre del sector públic local de Catalunya, que oferirà informació actualitzada i transparent dels ens locals i organismes dependents\nEl Govern ha aprovat el decret pel qual es regula el Registre del sector públic local de Catalunya, un registre de caràcter públic on figuraran tots els ens locals catalans, els dependents i altres d’adscrits o vinculats. L’objectiu és disposar d’informació permanentment actualitzada dels ens locals que sigui entenedora i de consulta fàcil per part de la ciutadania. La Generalitat podrà modificar d’ofici, sense necessitat de comunicació prèvia, dades del Registre que no estiguin actualitzades i que els ens ja hagin publicat en butlletins i diaris oficials.\nEl registre també recollirà les darreres modificacions normatives sobre règim local i fer que la informació sigui més entenedora i de fàcil consulta.\nLa informació serà pública, en la línia de la prioritat política del Govern a favor de la transparència i el govern obert. S’afegeix al conveni signat entre el Govern de la Generalitat i les diputacions catalanes per crear la Xarxa de Governs Transparents de Catalunya (CGTC), un marc permanent i estable de coordinació per desplegar la Llei de transparència, accés a la informació pública i bon govern, que pren per denominació.\nEl Govern recorre al TC la llei espanyola que imposa la llicència federativa única per vulnerar la competència exclusiva de la Generalitat en esports\nEl Govern també ha acordat avui interposar un recurs d’inconstitucionalitat davant del Tribunal Constitucional contra diversos articles de la Llei espanyola de racionalització del sector públic i altres mesures de reforma administrativa que vulneren la competència exclusiva de la Generalitat en matèria d’esports, “un àmbit en el qual l’Estat no disposa de títol competencial”, ha recordat el conseller Homs.\nTambé s’interposa recurs contra articles que envaeixen competències sobre la notificació dels actes administratius i la publicitat de les subvencions de l’Administració de la Generalitat. El Consell de Garanties Estatutàries (CGE) ha dictaminat la inconstitucionalitat de tots aquests preceptes.\nL’article 23 de la llei espanyola estableix una llicència federativa única que permetrà participar en qualsevol competició oficial, també de caràcter estatal, sota una pretesa finalitat d’enfocament global de l’esport, de manera que ja no seran necessàriament les federacions catalanes les que atorgaran aquestes llicències. Aquesta regulació vulnera els articles 115 i 134 de l’Estatut d’autonomia de Catalunya. L’article 25 de la norma espanyola, mentrestant, modifica el règim de notificacions, i imposa el deure de publicar els anuncis de notificació als interessats al BOE i només de forma addicional al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya (DOGC). Això vulnera l’article 68.5 de l’Estatut, que determina que la publicació al DOGC és necessària i suficient a tots els efectes.\nEl recurs també s’interposa contra l’article 30 de la llei espanyola, que modifica el règim de publicitat de les subvencions a través de la Base de Datos Nacional de Subvenciones (BDNS), que esdevé un instrument de publicitat de les subvencions. Les convocatòries d’ajuts i subvencions de la Generalitat s’hauran de publicar en aquesta base de dades espanyola i en extracte al BOE i al DOGC, cosa que contradiu el règim de publicitat establert per l’Estatut per als actes i disposicions de caràcter general del Govern i de l’Administració de la Generalitat. A més, es fixa també una nova infracció per a les administracions que no facilitin informació al BDNS, la qual cosa comporta un control jeràrquic sobre l’activitat de la Generalitat, contrari a l’Estatut i a l’article 137 de la Constitució espanyola.\nBibiana Segura Cros, directora del Centre d’Estudis Jurídics i Formació Especialitzada\nFinalment, el Govern ha nomenat Bibiana Segura com a nova directora del Centre d’Estudis Jurídics i Formació Especialitzada. Nascuda l’any 1959 a Barcelona, Segura és llicenciada en Dret per la Universitat de Barcelona (1981).\nEntre 2004 i 2013 ha exercit com a magistrada suplent a l’Audiència Provincial de Barcelona als ordres jurisdiccionals civil i penal. Des de 2013 i fins a l’actualitat ha treballat com a assessora del Gabinet del conseller de Justícia en matèria d’Administració de justícia.\nEn l’àmbit de la docència, ha col·laborat amb col·legis d’advocats i amb la Universitat Abat Oliva, la Universitat Pompeu Fabra (UPF), la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) i la Universitat de Barcelona (UB). També ha participat com a coautora en publicacions d’ESADE en matèria de justícia.\nJPG | 681\n9 juny 2015 14:32\n9 juny 2015 14:33\n9 juny 2015 14:34\n9 juny 2015 14:36\nEl Govern aprova un Memoràndum d'Entesa amb l'Estat de Baviera per col·laborar en formació, mobilitat laboral i política europea\n9 juny 2015 14:37


A licitació el refugi, bar i punt d'informació turística de les Muntanyes de Prades a Arbolí\nEs publiquen les bases per a la licitació del refugi, bar i punt d'informació turística | Aj. Arbolí\nSurt a licitació el refugi, bar i punt d'informació turística de les Muntanyes de Prades a Arbolí\nL'import de licitació és de 46.080 euros, contemplat pels dotze anys de licitació, els quals es divideixen en vuit inicials més dues pròrrogues de dos anys\nper Redacció 12/04/2021 17:03h\nL'Ajuntament d'Arbolí ha publicat les bases per la licitació del refugi, bar i punt d'informació turística de les Muntanyes de Prades, conegut com a Centre d'Interpretació de l'escalada. Des del passat 9 d'abril es pot presentar la documentació i es pot fer dins el termini de vint dies naturals, que acaba el 29 d'abril, inclòs. L'accés al perfil es pot fer a través de la pàgina web del consistori d'Arbolí o al perfil del contractant dins la web de contractació pública de la Generalitat de Catalunya.\nLes bases de licitació estableixen un cànon de 320 euros més IVA cada mes, equivalents a 3.840 euros anuals. Es contempla un retorn de fins al 70% els dos primers anys en funció de les inversions que es facin a l'immoble i als diferents espais. L'import de licitació és de 46.080 euros, contemplat pels dotze anys de licitació, els quals es divideixen en vuit inicials més dues pròrrogues de dos anys.\nEs proposen 100 punts dividits, segons les millores en les instal·lacions, el projecte de gestió, serveis, promoció, màrqueting, web i la millora del cànon. També es demana un pla de conservació i manteniment de les instal·lacions i el currículum i titulacions homologades en l'àmbit de l'escalada, muntanyisme i temes relacionats del licitador.\nPer demostrar una solvència econòmica i professional, s'ha d'adjuntar una carta de compromís d'alta d'autònom i assegurança de responsabilitat civil si no es té en el moment de licitació. Tots els documents s’han d'entregar de manera digital, amb certificat electrònic. En cas de problemes o dubtes, es pot trucar a l'Ajuntament d'Arbolí al 977 81 60 14.\nArbolí, un poble enmig de les Muntanyes de Prades\nArbolí és un poble petit de les Muntanyes de Prades, amb 119 persones censades. Forma part de la comarca del Baix Camp i és porta d’entrada a la comarca del Priorat. La bellesa del poble i del seu entorn fa que sigui concorregut per visitants que busquen gaudir de la natura, de les parets de roca, de la flora, del riu, de les muntanyes, de l’aire pur i d’un exquisit silenci.\nÉs mirador de Siurana, hi transcorre el GR7 i diferents PR, s’hi arriba a peu a l’ermita de Sant Pau, Gallicant i els Gorgs. És un perfecte indret pel turisme familiar, el senderisme, l’escalada en bloc i corda i el BBT. Al poble hi ha un hostal i restaurant, una botiga en clau eco i de territori, diferents cases de turisme rural, l’institut de permacultura del Montsant i algunes empreses de guiatge.\nL'argenterenca Teresa Cabré, candidata a presidir l'Institut d'Estudis Catalans\nMuntanyes de Prades i Montsant Arbolí


GRIMPACÒDOLS: de gener 2013\nESCALADA A OMAN - OMAN CLIMBING\nAT-VERSARIS, No és vendre\nSon tantes les diferències entre Tailàndia i Oman com curt és el temps que tinc per preparar l'escapada a aquest segon país després d'un viatge escalant a la bahia de Ton Sai... Alguna cosa (poques) havia sentit d'aquest lloc, la més recent va ser la visita de Joan Solé, l'Araceli, el Miquel i l'Edu Sanchez que van fer unes quantes escalades i una ascensió, en el dia (diuen que la tercera absoluta d'aquesta ruta de l'any 79...) al pilar dels francesos del Jebel Mish, així com l'obertura d'alguna nova via en aquest mateix massís.\nEl campament del primer dia prop del Sharaf Al-Alamany\nAmb molt poques referències però amb molts metres a l'esquena en aquests darrers mesos, accepto la proposta i m'apunto amb el Martí Baraldés, el Ferran Vilella i el Gerard Talavera a fer aquest viatget pel sultanat Omanita i per descobrir noves escalades orientals, sempre especiades i amb un calcari picant, sòlig i sovint coral·lí...\nSuperat el primer entravanc aconseguim lllogar un 4x4 sense reserva prèvia (millor fer-la), un Land Cruiser 4000cc benzina... proveïts de queviures i els utensilis bàsics per sobreviure 16 dies posem rumb al massís central, unes muntanyes situades al Sud Oest de la capital Muscat. Comencem a enfilar per valls (Wadi) i pistes enfiladises i sinuoses que s'escolen per les debilitats del terreny, a cops molt escarpat fins a les proximitats del Sharaf Al-Alamany, un coll situat a casi 2000m on fem el primer vibac i un parell de vies sense massa interés i que ens obren les portes a una conca interior que alberga la ciutat d'Al - Hamra, dominada per tres grans centinel·les de calcari que de seguida acaparen les nostres mirades tan bon punt les tenim a l'abast.\nla torre central (a la dreta) per on transcorre la via "Mamma" un bonic viatge per una roca alucinant.\nLa torre central i més concretament la seva cara N-NE té una verticalitat i un rocam impresionants. La clàssica (si és que hi ha cap ruta al país que pugui mereixer-se aquest calificatiu) és "La Mamma" una succesió de fisures, diedres, bavaresses i plaques sobre un rocam indescriptible sempre sòlid, que ens fa disfrutar d'allò més. Una via del tot recomanable si visiteu aquesta contrada i més concretament aquesta agulla que penso que podria ocupar-nos un parell o tres dies més per acabar de descobrir altres rutes... No és el cas, no tenim massa temps i volem veure i fer moltes coses!\nFerran (casc blanc) al crux de la via Mamma\nMartí a la darrera reunió amb l'ombre de les Al-Hamra towers al fons\nDesprés d'algunes valoracions arribem a la conclusió de no perdré més temps i anar a pel Jebel Mish, l'escalada amb més interrogants tan logístics com tècnics de les que volem escalar... les informacions que tenim no són precises. Mentre a unes ressenyes surt com una via de 6a+ màxim, altres la posen de 6b+ amb mooooooolts metres de 5é grau entre mig. El fet és que desxifrar la mateixa ruta en una paret d'uns 800m i amb tant poques ascensions es fa difícil i probablement, les diferents apreciacions responen a diferents recorreguts...\nEl primer cop q vàrem veure el Jebel Mish, va ser necessària una hiperextensió de les cervicals per veure el final del French Pillar... impresionant el primer dia!\nA 2 de 5 sona el despertador i juntament amb el Martí, sortim rumb a aquest bonic esperó. Amb les primeres llums del dia començo els primers metres i amb les darreres sortim al cim... Entre mig uns 1200m d'escalada!!! amb una darrera part que no acabem d'entendre massa però que finalment encertem. La baixada, sota els llums dels frontals, és interminable. Aquí el que queda dels 2 litres d'aigua que hem dosificat com hem pogut durant l'escalada, son crucials per poder arribar amb un cert grau de dignitat als dos puntets luminosos que formen el 4x4 i que son la nostra estrella polar durant les 3h que invertim en el descens... a baix ens retrobem amb el Ferran i el Gerard, que ens preparen un soparet d'aquells que el teu cos agraeix com cap altre cosa!\nMartí entrant la la R-1 del French Pillar\nPassats i desxifrats els interrogants que més ens amoinavem encarem rumb al sud, Propera parada: Jebel Tiwi. Aquest poder és el massís amb major concentració de rutes del país. la còmode aproximació, l'existència d'aigua a un torrentet, la proximitat de la costa i, sobretot, l'exel·lent calcari, tenen part de la culpa per que això sigui així! Dues rutes, dues sobredosi de 5é grau amb curts passatges de 6b i sempre amb molt ambient i amb una pedra alucinant: per una banda la Tafoman de 350m i per altre la Juliette de casi 500m i amb un ambient impropi per la seva dificultat!!!\nWadi Tiwi, al llarg del qual s'estén una llarga franja de parets que confronten orientacions N i S\nAixí queda explicat tot d'una manera molt ràpida. En qualsevol cas hi ha un potencial enorme per obrir sectors sencers de vies, preferiblement de varis llargs i d'autoprotecció, doncs la roca convida a fer-ho amb algunes exepcions, clar... no és fàcil trobar info d'escalada al país, si necessiteu res us podeu posar en contacte amb mi i us facilitaré el que tingui a les meves mans.\nUn servidor durant un moment de la maratoniana ascensió al French Pillar\nOman no és un lloc on trobareu grans atractius turístics, que va! per no trobar no trobareu ni tan sols extrangers, més que en comptades ocasions, no hi ha cervesses a fer després de les vies ni noies en bikini correns per la platja. Però té un munt de llogarets recòndits, una roca de somni i un millió d'estrelles que ens faran companyia durant moltes nits a la vora del foc!\nPARET D'ARAGO I QUELCOM MES...\nAprofito avui que plou per seure davant l'ordinador i explicar les escalades de la setmana passada...una setmana que va ser mes curta del que volíem, ja que la neu ens va fer fora el diumenge al mati!!\nLa intenció era passar sis dies escalant per Montrebei, el primer dia de pujada, vam para al la presa de Canelles i vam repetir un parell de vies molt interessants, la Barreiros i la No entaleguis, les dues en escalada basicament de fissures i semi equipades.\nUnes fotos de la Barreiros.\nA la tarda vam marxar cap a Montrebei, per dormir al pàrquing de la Pilastra, on l'en dama al mati el Josep ens ve a trobar a les vuit en punt.\nLa via escollida per avui es la Femme Fatale, i no podríem haver triat millor!!!!!! em falten adjectius per descriure aquest magnific itinerari, del tot recomanable, amb una roca exel.lent, em va dir el Josep, que era la segona vegada que la feia, que el llarg del desplom estava molt mes sanejat que quan ell havia passat fa cinc anys.\nL'equipament es molt encertat, i ja nomes al primer llarg veus que les formes de la roca permeten assegurat-te amb alguns ponts de roca, la majoria posats.\nEscalem a bon ritme i en quatre horetes tenim la feina feta, i a mes amb sorpresa, encadeno tots els llargs!!!\nA dalt i a baix, dues imatges del primer llarg.\nDues fotos de l'exel.lent quart llarg!!!!!\nLa placa desplomada del cinquè llarg.\nUn cop acabada la feina el Josep i jo fem material i ell comença amb la baixada, el dissabte treballa i vol avançar feina, i jo mes feliç que un tornavís, em quedo estirat al cim prenen el sol i esperant que l'Oscar i el Sergi surtin de la Puñalada trapera.\nL'Oscar sortint de la Puñalada trapera.\nL'en dama canvio de company de cordada, escalaré amb el Raul, company de feina, es el primer cop que escala a Montrebei, així que triem una via que a priori es rapideta i a mes te alguns parabolts... la 7 venas.\nA mi no em va agradar especialment, es clar que el record que tenia a la ment del dia anterior també ajudava, la via es rapida de fer, 4:30 hores, i te alguns llargs molt bons, a destacar el quart llarg, de continuïtat, i els dos últims contant el de sortida de la Cistus.\nAixò es tot el que la meteo ens va deixar fer, ara nomes esperar per tornar a la Pilastra i repetir les altres vies que hi queden!!!\nAvui tiraré de tòpic i diré que aquesta via cal fer-la i que no pot faltar a la llista de cap escalador que algún dia hagi dit: "m'agrada escalar a Montserrat".\nHi ha poca informació per la xarxa, i això, o bé vol dir que la via es fa poc (de fet, ens hem trobat una moneda de 25 pessetes al cim. Sí, heu llegit bé, 25 pessetes.) o bé els qui la fan no tenen blogs ni registre al Caranorte, ni res de res, que d'aquests també n'hi ha.\nEn fi, que la via és guapa, bastant equipada amb burins rovellats però encara amb bona pinta i rapideta d'escalar. A més a més al primer llarg hi ha dos spits afegits que li treuen un puntet picant que deuria tenir originalment. Ara s'hi pot anar tranquil·lament, que no fa por, la roca és bona o boníssima excepte uns pocs metres al segon llarg, i la fisura d'arribar al cim.\nDe material només s'ha de dur cintes i apanyar-se amb el que hi ha, ja que encara que porteu aliens o tricams (nosaltres els portàvem), ni calen, ni hi ha llocs gaire evidents per a posar-los. Va bé un estrep pel segon llarg, que malgrat que els burins estan molt junts, ajuda.\nPer al descens creiem que és millor fraccionar el ràpel en dos, per tal de minimitzar el risc de que s'enganxin les cordes a l'hora de recuperar-les. Hi ha una instal·lació tot baixant a l'esquerra.\nPARET D'ARAGO I QUELCOM MES... Aprofito avui que p...


Pere Navarro estira la cadena? (Empar Moliner)\nEMPAR MOLINER 14/08/2013 00:00\nLA FRASE DE PERE NAVARRO sobre la cadena humana de l'Onze de Setembre ha posat les meves cinquanta millors amigues a punt de neu. Diu: "A mi mai m'han agradat les cadenes, perquè serveixen per tancar, per lligar". Ens traiem el barret i la roba interior.\nTenim que un grup d'éssers humans decideixen donar-se la mà els uns als altres públicament per demostrar, de manera pacífica i simbòlica, que volen el dret a l'autodeterminació de Catalunya. D'aquesta activitat se'n diu fer una cadena humana per raons diria que òbvies. Per les mateixes raons, parlem també de la cadena alimentària o d'una cadena de muntanyes . Si un dia es cremés un rostoll a prop de Pere Navarro, potser es veuria obligat a fer la cadena , que vol dir que hauria de posar-se en fila amb altres individus i traginar galledes. Però a Pere Navarro fer això li costaria, perquè ell sent la paraula cadena i nota un desassossec. No m'atreveixo a suggerir a l'ANC que, en honor al líder, canviï la cadena humana per una jornada castellera, perquè aleshores potser dirà que no li agraden "els castells" perquè "serveixen per acollir els senyors feudals".\nAmb aquesta frase, Navarro supera l'argentí que van entrevistar els de Gomaespuma a la tele als anys 90. Feien preguntes absurdes als vianants. I una d'elles va ser: "Li sembla bé que enderroquin les muralles d'Àvila?" I ell, somiós i eròtic, va contestar: "Tot el que sigui enderrocar muralles està bé..."


"Laporta ha aprofitat la presidència del Barça, per explicar amb naturalitat Catalunya al món i defensar els seus drets nacionals"\nEnyorarem Joan Laporta. A la història del Barça hi ha hagut tres grans presidents, Joan Gamper, el seu fundador, Josep Sunyol, president màrtir, i Joan Laporta, que ha enlairat el club als cims més alts de l'èxit esportiu fins a fer-ne un referent mundial amb la consideració de "millor equip del món". Això significa que, independentment del que faci a partir d'ara, el nom de Laporta estarà ja sempre vinculat als altres dos pel seu carisma personal i per la seva capacitat de lideratge. De persones així, n'hi ha molt poques. Només cal donar un cop d'ull al panorama polític català per fer-se'n una idea. És cert que Laporta té alguns defectes d'allò que en diríem "de forma". Li ha mancat contenció en determinats episodis –malgrat tenir raó, o precisament pel fet de tenir-la– i en determinades situacions –malgrat tenir dret a expressar públicament les seves alegries– fins al punt que li hauria anat bé comptar amb un bon assessor per dues raons: una, per no donar carnassa a tots aquells que s'han servit de certes imatges per tal de satanitzar-lo; i dues, perquè les aspiracions polítiques no són conciliables amb certa gestualitat. Però ningú no és perfecte, començant pels seus detractors, i la figura de Joan Laporta com a president del Barça creixerà amb el temps.\nLaporta té, a més, tres qualitats molt importants: intel•ligència, principis i caràcter per defensar-los. Ho va demostrar a bastament l'any 2008, en superar una moció de censura quan tots els seus enemics –tant a Catalunya com a la veïna Espanya– ja li cantaven les absoltes, i ho ha demostrat mantenint-se ferm contra els atacs i cobrint tot el mandat, la qual cosa ha fet que aquests enemics, obligats a assajar altres vies per desqualificar-lo, hagin trobat en la política l'element ideal. De fet, només cal revisar les "armes" que Sandro Rosell, Marc Ingla i Agustí Benedito han fet servir durant la campanya presidencial d'aquests dies. Rosell: "Cadascú té les seves idees polítiques, però quan et presentes al Barça això no interessa, no s'ha de barrejar". Ingla: "No es pot sobreutilitzar l'escut del Barça i la institució per beneficiar les teves ideologies i interessos". I Benedito: "La catalanitat s'ha de viure de manera natural i no fer-ne un ús polític o mogut per interessos personals".\nNo cal dir que l'afany d'assolir la presidència del Barça dels senyors Rosell, Ingla i Benedito no responia a cap interès personal. En absolut. I ara! Deu ser per això que, entre tots tres, s'han gastat tres o quatre milions d'euros en la campanya per arribar-hi. En què es basa, Sandro Rosell, per altra banda, per afirmar que al soci no li interessa saber la ideologia política del president del FC Barcelona? Naturalment que li interessa. O li hauria d'interessar. És més, té dret a saber-la. És lleig que un candidat fugi d'estudi quan li pregunten si està a favor de la independència de Catalunya. En tot cas, té gràcia que l'argument recurrent de la campanya per intentar desqualificar Laporta hagi estat el seu independentisme desacomplexat. Es veu que dir que ets independentista és fer política mentre que fer veure que ets una mica de tot i no gaire de res no ho és. Magnífic. Però qui és, aleshores, el sincer, i qui és el mentider? Qui és el noble i qui és el covard? I una darrera pregunta: si el càrrec de president del Barça no té res a veure amb la política, com és que tots els líders polítics s'han fet un àlbum de fotos al costat de Laporta?\nCatalunya no és com Dinamarca o Finlàndia, que ja ho tenen tot fet en matèria de reconeixement jurídic nacional. Catalunya és una nació emmanillada i espoliada que necessita projectar-se al món per mitjà de referents internacionals, i el Barça n'és un. Al capdavall, la raó clau per la qual el Barça és més que un club és perquè fa les funcions de selecció nacional tot canalitzant les emocions de milions de catalans. Les mateixes emocions que els espanyols o els francesos aboquen en les seves seleccions. Per això Laporta ha aprofitat aquest meravellós regal que li ha fet la vida, la presidència del Barça, per explicar amb naturalitat Catalunya al món i defensar els seus drets nacionals. I això no és fer política, això, com ell mateix ha dit, és fer país. Justament allò que als amants de l'actual statu quo els produeix tanta urticària. En el nou Barça, no en tinguem cap dubte, enyorarem Joan Laporta.


La maledicció dels recursos: 5o anys de la independència de la RD del Congo « Sicom\nLa maledicció dels recursos: 5o anys de la independència de la RD del Congo\nHome → Bloc → La maledicció dels recursos: 5o anys de la independència de la RD del Congo\nEl 30 de juny de 1960 la RD del Congo va assolir la independència de Bèlgica. 50 anys després el balanç no és positiu. El país va néixer amb un futur prometedor en base a la seva població jove i als recursos naturals de què disposava. (i disposa). Això no obstant, en els darrers 10 anys 5 milions de congolesos han mort víctimes de la violència.\nMbuyi Kabunda és professor de l?institut Internacional de Drets Humans amb seu a Strasbourg i membre del Grup d’Estudis Internacionals Africans.\nEn aquest vídeo reflexiona i recomana algunes de les accions que s’haurien de tirar endavant sense perdre més temps:\nObservar la realitat des del terreny i no des de l’empara dels aires condicionats occidentals.\nActuar contra i sobre tot, el combustible.\nLluitar contra el comerç il•lícit.\nDemocratitzar tots els governs de la zona. A la regió dels Grans Llacs és inviable la democratització de tan sols un d’ells.\nAcabar amb la cultura de la impunitat.\nSotmetre als tribunals internacionals als culpables de crims de guerra, genocidi o lesa humanitat.\nEl seminari fou organitzat per la “Lliga dels Drets dels Pobles”.\nItziar Ruiz-Giménez és professora contractada de Relacions Internacionals en el departament de Ciència Política i Relacions Internacionals de la Universitat Autònoma de Madrid. Pertany també al Grups d’Estudis Africans (GEA) i al Grups d’Estudis Internacionals (GERI) de la dita universitat.\nEn el decurs del seminari organitzat per la “Lliga dels Drets dels Pobles” al voltant dels 50 anys de la independència de la RD del Congo, va fer una repassada a les claus del conflicte:\nMal govern intern.\nXarxes internacionals dedicades al saqueig de recursos.\nEn aquest sentit, les xarxes de saqueig, va recordar que hi estan involucrades les multinacionals i els governs que les sostenen i donen suport, com ara els EEUU, Bèlgica o França, per citar-ne alguns.\nEl recurs natural estratègic clàssic del saqueig és el coltan, imprescindible per a la fabricació de bens de consum de tecnologia avançada com per exemple els mòbils. Els consumidors, en general, emprem aquests productes sense preguntar-nos com han estat obtinguts ni quines desgràcies s’han provocat en obtenir-los, manipular-los i comercialitzar-los.\nÉs imprescindible que una part significativa dels guanys obtinguts amb aquests recursos, retornin als seus propietaris reals, en aquets cas, els congolesos.\nEstem parlant de la “Maledicció dels recursos”\nGrupo de Estudis Africanos\nBy SICOM on 15 Octubre, 2010 / Bloc, Projectes no actius, Sicom-ACCD-2010_2012 / Leave a comment\nTags: coltan, combustibles, comerç il•lícit”, crims, democratitzar, drets humans, genocidi, guerra, impunitat, joventut, Kabunda, saqueig, SICOM, SicomTV, Transnacionals, xarxes, “lesa humanitat”, “Lliga dels Drets dels Pobles”, “RD Congo”, “senyors de la guerra”


La Jonquera: entre la prudència i la il·lusió per pujar a Tercera - Diari de Girona\nLa Jonquera: entre la prudència i la il·lusió per pujar a Tercera\nSegon de Primera Catalana, a un punt del líder, l'equip empordanès no amaga l'ambició de lluitar per l'ascens en la recta final de la temporada\nla jonquera / girona | carles rosell 11.03.2016 | 09:18\nEl davanter Pol Compte controla la pilota en l´últim partit de la Jonquera, contra l´Abadessenc. josep ribas falgués\nVeient com estan patint equips com el Llagostera, Olot, Palamós o Abadessenc, entre d'altres, comprovar que a un conjunt de la demarcació li van molt bé les coses sempre és una alegria. A?la Jonquera, enguany, la maquinària rutlla. Els resultats hi són des de fa temps i les coses no s'han torçat, encara que les setmanes hagin anat avançant. El projecte que es va iniciar l'estiu passat, amb Àxel Vizuete al timó, està donant més bons resultats dels que en un principi s'esperava, fins al punt que l'equip fronterer s'ha plantat, a falta d'onze jornades, segon a la classificació a només un punt del líder, el Vilassar de Mar. La cosa està ben disputada -hi ha 7 equips amb només 3 punts de diferència- i no val a badar. Al vestidor tot és prudència i ningú vol fer volar coloms, però és evident que la il·lusió hi ha començat a treure el cap. Els dos màxims golejadors de l'equip, Albert Bassols i Pol Compte, expliquen quin és el sentiment de la plantilla i com s'ha d'afrontar un tram final de temporada que es preveu ben apassionant.\nSegon a la taula, 40 punts al sac, el segon més golejador i un dels que menys gols encaixa. Tot això, amanit amb el fet de ser el millor visitant de tota la categoria. «Tot va molt bé, no ens ho esperàvem pas. És una situació privilegiada, però encara queda molt. Hi ha il·lusió i ganes per fer-la grossa i les ganes de somiar sempre hi són», explica Bassols. S'hi uneix Compte:?«Volíem la permanència i ja quasi la tenim al sac. Ara estem preparats per mirar enlaire. És molt maco ser a dalt, perquè la gent en parla, surts als diaris...». Eufòria continguda, perquè tots dos coincideixen que encara queden moltes jornades per davant i que pot passar de tot. «Anem setmana rere setmana. L'objectiu imminent és el Tona. Mirarem de sumar els tres punts i després, a seguir treballant com hem estat fent tota la temporada. Com més amunt estiguem, millor», diu Bassols. I afegeix que «s'ha d'estar al cent per cent cada setmana perquè si no, el que podria ser una temporada perfecte es pot quedar amb un any acceptable i punt». «No ens podem equivocar perquè si perdem un parell de partits, te'n vas d'aquí. Tot està molt disputat», completa Compte. I no li falta raó, perquè fins a set equips, a dia d'avui, opten a les dues primeres places.\nSer «com una família» i haver convertit el vestidor en una autèntica «pinya» són dues de les claus que expliquen la bona trajectòria dels fronterers. «Hi ha molt bon ambient un bon rotllo increïble. La Jonquera és un club petit i humil, de tracte familiar. Això es nota. On no hi arriba un, hi arriba l'altre. Tot això ens ajuda quan les coses van mal dades», apunta Pol Compte. «Hem creat una petita família, sense grups. Tots anem a una, quan ens entrenem i també quan juguem. Competint al màxim. Si ens portem bé els uns amb els altres, és més fàcil que ens surtin les coses», diu Bassols.\nQueden 11 finals. 33 punts en joc perquè la Jonquera, si pot i ho aconsegueix, rubriqui una temporada de somni de la millor manera possible.


#mistos electorals #24M – 2n informe de campanya- « Mistos Electorals\nExpulsar les persones immigrades en situació irregular que delinqueixin, exigir cinc o deu anys d’empadronament per optar a ajudes per l’habitatge o als serveis socials no bàsics, cobrar una taxa pels informes d’arrelament, denegar-lo a qui infringeixi les ordenances cíviques… Són propostes que van fer públiques els candidats del PP a Barcelona i Tarragona i que o bé ja s’estan fent, o bé no estan a l’abast del alcaldes perquè no tenen competència.\nLlegiu com les desmuntem una a una amb arguments.\nÚs de la immigració en campanya.\nFernàndez Díaz (PP Barcelona) es defensa de les acusacions de racisme i xenofòbia al seu partit acusant ICV de ser qui realment utilitza la immigració en campanya (per denunciar a la Comissió Europea l’eslògan de García Albiol).\nCreiem que en campanya electoral s’ha de parlar de tots els temes que ens afecten i dirigir-se a totes les persones que formen els nostres pobles i ciutats. Els veïns i veïnes d’origen immigrat són part de la ciutadania i per tant cal tenir en compte les seves necessitats i inquietuds. No es fa amb els joves, la gent gran, etc. Quina és la diferència? Que la majoria no tenen dret a vot.\nFer servir un sector de la població com eina electoral per aconseguir vots, ja sigui atacant-los o utilitzant-los, és injust i malmet la cohesió social.\nParlem de tots els ciutadans i ciutadanes, sigui quin sigui el seu origen, de manera respectuosa.\n«És un dejà-vu o aquest lema ja l’he vist abans?»\nSi us heu fet aquesta pregunta davant algunes propostes electorals no us amoïneu: alguns partits estan recuperant antigues estratègies. Sequera de propostes polítiques?\nXavier Dalmau (PPC Tortosa) inclou al programa electoral un control sanitari a les persones immigrades abans d’empadronar-les. Una proposta que ja va escandalitzar a tothom el 2011. A més de portar al límits els pitjors dels estereotips i contrària a l’ètica, vulnera la Llei de Bases de Règim Local, que fixa els criteris d’actuació amb l’empadronament.\nTambé hi ha escassetat de creativitat a Plataforma x Catalunya, que ha recuperat el xec fals a nom d’un home presumptament estranger (amb nom àrab) que li va valer una denúncia per incitació a l’odi després de la campanya per les eleccions municipals del 2011.\nCollboni mira per la nostra salut.\nEl candidat del PSC per l’alcaldia de Barcelona ha promès crear «una mena de Síndic de la salut» amb competències per parlar directament amb les direccions dels hospitals.\nEsperem que Jaume Collboni tingui present l’exclusió sanitària que pateixen, especialment, les persones immigrades sense papers a partir de l’aprovació del RDL 12/2012 i la Instrucció catalana 10/2012. I que aquesta «mena de síndic» pugui recollir i solventar aquesta situació d’apartheid sanitari.\nLa candidata per PxC a l’alcaldia d’Argentona, Míriam Esteve, en una entrevista a la ràdio local va explicar que amb l’expressió «els de casa» es refereixen a les persones que estan empadronades al municipi, independentment que siguin nascudes a Argentona o a un país estranger.\nA més d’excloure’s a ella mateixa (només 1 persona de la llista de PxC està empadronada a Argentona), dóna drets a les persones immigrades, una sorpresa majúscula venint del seu partit.\nTant de bo fos la nova línia que ha de seguir el partit i no una relliscada de la candidata de PxC.\nEl perill del discurs de l’odi és independent de l’objectiu.\nEls atacs despectius que encenen l’odi són perillosos i s’han d’eliminar, sigui quin sigui el seu objectiu. Si el cap de setmana passat lamentàvem els comentaris de menyspreu de la candidata d’EUiA, Marina Pibernau, avui no podem obviar l’alcaldable de la CUP a Arenys de Munt. Josep Manuel Ximenis ha afirmat que “la mentalitat castellana porta els seus gens l’acceptació natural: ser un manat”.\nRelat acte públic “La meva ciutat, la ciutat de tothom”


Taller 'El meu mòbil i jo' | Guia BCN: agenda d'activitats, directoris i cursos de Barcelona Taller 'El meu mòbil i jo'\nTècniques per aprendre com funciona el nostre telèfon intel.ligent. Funcions bàsiques de contactes, trucades i WhatsApp.\nDilluns de 17:30h a 18:30h Entrada general de: 41 €. Cal inscripció prèvia\nCentre Cívic Torre Llobeta. Del 2 al 21 desembre i del 2 a l'11 de gener de dilluns a divendres de 9.30 a 14 h i de 16 a 21 h, dissabtes de 10 a 13.30 h i de 16.30 a 21 h.On-line: des del 2 de desembre fins a l'11 de gener.


Punt i a part.. La socialista Lluïsa Romero és investida alcaldessa a Cubelles, amb els durs retrets del grup d'ICV\nLa socialista Maria Lluïsa Romero és la nova alcaldessa de Cubelles, fruit del pacte de govern signat entre el PSC, CiU i ERC. Romero va ser rebuda pel públic que hi havia a l'ajuntament entre aplaudiments i xiulets, igual que la cap de llista d'ICV, Mònica Miquel. La socialista va aconseguir els nou vots necessaris per governar amb majoria absoluta. Tant el PP com ICV van votar-se a si mateixos en l'elecció de l'alcaldia, i Iniciativa per Cubelles i Entesa per Cubelles van abstenir-se.\nEl regidor del PSC Xavier Grau va anunciar com a projectes essencials del mandat l'accés a l'habitatge, i la promoció de la participació ciutadana. Les paraules més dures van ser de la cap de llista d'ICV, la força més votada en les eleccions. Miquel va assegurar haver rebut «una trucada» d'«un constructor» que li va anunciar que governarien PSC, CiU i ERC, fa una setmana, i va acusar ERC de «vendre's» per una «cadira».\nMARIA LLUÏSA ROMERO\nVa ser nomenada cap del nou govern local gràcies al pacte del seu partit, el PSC, amb CiU i ERC\n>Punt i a part.. Bipartidisme a l'alcaldia i pluralitat als governs\n>Punt i a part.. Tota l'oposició s'ofereix a fer de crossa al govern en minoria d'Hereu a Barcelona\n>Punt i a part.. Alcaldessa socialista a Palma després de 16 anys de PP\n>Punt i a part.. Els ajuntaments bascos es constitueixen enmig de les protestes de l'esquerra «abertzale»\n>Punt i a part.. Elena es compromet a liderar un govern a Vilanova que tingui «rigor i ambició»


Cloud Day Barcelona 2012, un raig de sol entre els núvols | CatPL\n← LinuxCon Europe 2012. 5 – 9 de Novembre , 2012 · Hotel Fira Palace · Barcelona\nTendències 2012-2015 →\nSota el nom ”Cloud Day, un raig de sol entre els núvols” , EuroCloud torna a Barcelona amb un nou Cloud Day. El seu objectiu és apropar a les empreses catalanes les bases per a una migració amb èxit als entorns Cloud, aprofitant així els avantatges competitius que aquestes ofereixen.\nEl V Cloud Day es celebrarà el 4 d’octubre al Palau de Congressos de Catalunya (Barcelona). Ponències, taules rodones, i tallers tindran lloc a una intensa jornada de caràcter gratuït que aspira a superar els 250 assistents que van acudir a la cita de Barcelona el 2011.\nLes principals empreses del sector del Cloud Computing amb presència a Espanya es donaran cita en aquest esdeveniment amb l’objectiu d’informar sobre els avenços de les tecnologies de la Núvol a empreses, professionals i particulars. La jornada s’iniciarà amb la entrega de premis a les quatre millors solucions Cloud espanyoles de 2012 , elegides per EuroCloud Espanya en les categories de Millor Solució Cloud, Millor Start-Up, Millor Cas d’èxit en el sector públic i Millor Cas d’èxit en el sector privat. Pere Prestel, president de EuroCloud Espanya, serà l’encarregat de fer lliurament dels guardons a Arsys, Zyncro, LITEBI i CAPSiDE / FCB, respectivament.\nDesprés de la cerimònia de lliurament el V Cloud Day continuarà amb una sèrie de ponències sobre els passos que les empreses han de seguir per pujar al carro de les tecnologies del Núvol. Rodolfo Lomascolo, Vicepresident de EuroCloud i director general de IpsCA, exposarà les característiques que fan del Cloud Computing un element estratègic per a l’empresa. Pere Prestel, President de EuroCloud Espanya i CEO de Terrremark, detallarà les característiques de la migració al Cloud des del punt de vista tecnològic. Finalment, Ignasi Carrasco, Secretari d’EuroCloud Espanya, parlarà dels aspectes legals a tenir en compte a l’hora d’emprendre la migració.\nLa sessió continuarà amb una taula rodona i un panell de preguntes en què es debatran i resoldran els dubtes que els assistents plantegin sobre l’ús i la migració dels sistemes al Cloud.Finalment, es realitzaran una sèrie de tallers on es podran conèixer diferents solucions Cloud de provat èxit en l’entorn empresarial.\nEl V Cloud Day té el suport de DatacenterDynamics, organització dedicada a proveir informació a la indústria d’infraestructura de TI i data centers, Llinda, fundació privada d’àmbit estatal, dedicada a la difusió de les TIC, INTECO, Institut Nacional de Tecnologies de la Informació, i Secartys, Associació espanyola per a la Internacionalització de les Empreses d’Electrònica, Informàtica i Telecomunicacions.\nMés informació i inscripcions: Cloud Day Barcelona


El restaurant Roc Fort de Roses també va de Carnaval ·\nEl restaurant Roc Fort de Roses també va de Carnaval\nEl restaurant Roc Fort de Roses ofereix als participants i visitants del Carnaval de Roses menús especials de Carnaval\nEl restaurant Roc Fort es troba situat a la Ronda Miquel Olivat Prat, nº 4, de Roses, a tocar a l’Oficina de Turisme\nDurant quatre dies els membres de les colles de Carnaval faran vida al voltant de les seves carrosses. Serà la seva segona residència al llarg d’aquests quatre dies de festa. Soparan divendres, dinaran dissabte i esmorzaran, dinaran i soparan diumenge. I també dilluns. I tothom menjarà ràpid per que s’ha d’estar per la festa. Els participants del Carnaval menjaran entrepans a dojo. Entrepans freds de xoriço, llonganissa, pernil dolç o pernil salat, entre d’altres embotits; i entrepans, evidentment, calents, com els típics de llom, de bacon i sense oblidar, clar està, els pinxos, és a dir, carn de poc o de vedella adobada entravessada per un pal que durant la festa més mediàtica de Roses es mengen a milers. Sí, a milers.\nSón uns dies, aquests de Carnaval, que arriba el moment que ve de gust gaudir d’un menjar a taula, de plat. I a més, si t’ho serveixen, encara millor, o no?\nDoncs, enguany, el restaurant Roc Fort de Roses ha decidit participar també del Carnaval i ho farà oferint, tant a les colles com als visitants que venen a veure les desfilades de disfresses, uns menús especials.\nMenús durant aquests dies per a tots els gustos i butxaques, ja que els membres d’una colla tindran 3 opcions a escollir. I en totes tres podran decantar-se per un dels diferents primers i segons plats que hi ha en cadascú dels menús.\nÉs a dir, el restaurant Roc Fort de Roses ha pensat en tothom. En aquelles colles que volen menjar bé a un preu realment econòmic, i en les que els seus membres tenen un paladar més exigent i volen un àpat de 5 forquilles.\nPlats per xuclar-se els dits elaborats amb la idea de complaure, com diem, els gustos, però també les butxaques, tant de les colles de Carnaval com dels nombrosos visitants que hi seran a Roses per gaudir de la festa de disfresses.\nAixí, el xef Baldiri, la seva dona, la Dolors, la seva filla Pilar, el seu gendre, en David, i el cambrer Marc us serviran uns àpats que complauran, podem assegurar, els gustos i exigències de tothom.\nI això que acabeu de llegir, que complauran a tots els paladars i butxaques, no ho diem nosaltres, sinó que ho constaten els comensals que al llarg de 39 anys, és a dir, des de 1978, han degustat els plats elaborats a la cuina del restaurant Roc Fort de Roses.\nPer reservar taula o, simplement, per demanar informació podeu anar al restaurant Roc Fort, ubicat a la Ronda Miquel Oliva Prat nº 4, a tocar a l’Oficina de Turisme de Roses, trucar al telèfon 972 25 73 74, on us atendran la Pilar o la Dolors, o be enviar un mail a l’adreça reserves@roc-fort.cat.\nTags: Carnaval, de 16 a 35 €, Menús especials de carnaval, Restaurant Roc Fort, Roses\nPrevious Programa del Carnaval de Roses 2017\nNext Programació Teatre Municipal de Roses / Gener-Maig 2017


El medi ambient passa la seva revisió anual | El bloc de l'Arnau Urgell\nRespecte a la possibilitat del seu tancament, Eduard Pallejà, secretari general del DMAH, considera que ‘cal abordar-ho atenent a criteris de seguretat, d’antiguitat de cada instal·lació i del temps necessaris per substituir-ne la seva aportació al sistema elèctric’.\nUn altre dels aspectes destacats és l’evolució dels residus sòlids urbans. Malgrat que entre 1998 i 2006 la generació de brossa ha passat de 3,0 milions de Tones a 4,3; en els darrers anys s’ha aconseguit estabilitzar el nombre de quilos diaris d’escombraries per càpita. En aquest sentit, tal com destaca Adriana Clivillé, portaveu de l’Agència Catalana de Residus, amb un model de consum com el que tenim, i amb una població que no para de créixer, ‘és un gran èxit que en els darrers anys la xifra estigui estabilitzada en 1,64 Kg per habitant i dia’. Tanmateix, aquesta dada no comptabilitza la població flotant -especialment el turisme- fet que penalitza poblacions del litoral i l’alta muntanya.\nEn canvi, a nivell industrial per primera vegada s’ha reduït el volum total de residus industrials declarats fet que es pot relacionar amb la seva pèrdua de pes en el conjunt de l’economia. Indústria alimentària, química i metal·lúrgica continuen com els tres sectors més productors.\nUn 30% de territori protegit\nLa darrera proposta d’ampliació de la Xarxa Natura 2000 ha protegit formalment un 30% del Principat. Tanmateix, l’Informe no especifica d’aquestes 960.000 ha -294.000 de les quals tenen protecció especial: parcs natural, parcs nacionals, paratges d’interès nacional…- quines tenen plans de gestió. En aquest sentit, una de les principals crítiques que s’ha realitzat al Pla d’espais d’interès natural (PEIN) aprovat 25 anys ençà ha estat el seu desenvolupament lent i incomplet.\nLa gestió permet ordenar els fluxos de visitants que visiten els espais d’interès natural. En aquest sentit figures com els plans especials ha de servir segons Eduard Planejà per abordar la zonificació, assenyalar les àrees vulnerables a la freqüentació i implementar mesures i normatives per evitar-ne els efectes negatius sobre els ecosistemes. Quantitativament, en els parcs gestionats pel Departament els més visitats són Montserrat (2,2 milions), la Garrotxa (0,6 milions) i Cap de Creus i el Cadí (0,43 milions).\nD’altra banda, l’anàlisi dels usos del sòl detecta dues tendències molt clares; l’augment espectacular de la superfície urbana i d’infraestructures (en dues dècades ha passat del 3,6 al 4,7%) així com la reducció de la superfície de conreus de secà bé per abandonament o per conversió a regadiu. Tanmateix, la realitat és encara més acusada ja que aquesta ‘radiografia’ és de l’any 2001 i per tant no integra el boom immobiliari del darrer lustre així com el desenvolupament d’eixos viaris i complexos logístics.\nRespecte a l’increment de la superfície urbanitzada Pallejà admet que és una magnitud ‘molt elevada’ a causa d’una política ‘insostenible’ al llarg de dues dècades. Per tal de mitigar-ho afirma que ‘l’actual govern ha desplegat un conjunt d’actuacions destinades a canviar aquest model’ com els processos d’avaluació ambiental de plans i projectes. Un model que des del Departament entenen que provoca greus impactes ambientals: gran consum de sòl, fragmentació territorial, reducció de la biodiversitat, increment de la mobilitat i augment de les emissions de CO2 i d’altres gasos contaminants.\nL’informe també mostra una interessant radiografia de les espècies vegetals al nostre país. Mentre les que ocupen més superfície són el pi blanc, el pi roig, l’alzina i la pinassa; les més altes són l’avet i el faig; les més gruixudes l’avet i el pi pinyer; finalment, les més velles són l’avet (90 anys de mitjana), el pi negre (80) i el faig (60).\nD’altra banda, les dades sobre incendis assenyalen que el 2006 va ser el darrer any sense els temuts grans incendis forestals (GIF) -el 2007 tampoc se n’han produït- però també se n’extreu que cada cinc anys (1994, 1998 i 2003) la superfície afectada ha superat les 10.000 ha. Per tant, l’estadística (i la sequera) ens pot fer esperar un 2008 molt difícil. Tanmateix, un aspecte positiu és que el nombre de forests gestionades a partir de plans forestals continua creixent i ja ha assolit 2750 explotacions i 400.000 ha. Cal tenir en compte que la millor garantia per evitar incendis de gran magnitud és l’explotació forestal sostenible dels boscos.\nEn aquesta mateixa línia des del Departament consideren que la nova política forestal -basada en un nou organisme autònom- permetrà l’increment de la superfície gestionada que actualment ja suposa el 28% de la propietat privada.\nHoritzó 2014: 1500 depuradores\nCatalunya va ser en el seu moment pionera en el desenvolupament d’una política de sanejament que anés més enllà dels mínims que es marcaven a nivell europeu. ‘L’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) ha realitzat un gran esforç en els darrer anys’ considera Pallejà; un esforç que quantitativament suposa que hi hagi 330 depuradores en servei -es cobreix el 90% de la població- i 150 més en construcció. Per tant, cada vegada les actuacions seran més de ‘detall’. En aquest sentit per a l’any 2014, Pallejà anuncia que arreu del Principat les instal·lacions de sanejament arribaran a les 1500. Aquestes actuacions juntament amb les altres planificades per l’ACA, serviran segons el secretari general del Departament per ‘garantir els abastaments i fomentar l’estalvi, la descontaminació d’aqüífers i la reutilització, l’ordenació del medi davant riscos d’inundacions i la conservació de lleres’ entre altres aspectes.\nFiled under: Aigua, Energia, Sostenible, Territori | Tagged: Aigua, Energia, medi ambient, residus, Sostenible |\n« Ripoll: 11.000 onze anys després Avança el Pla director de les colònies industrials del Ter i el Freser »


Muraguilles (David Moragas Blog): Capítol 2, Gràcia.\nCapítol 2, Gràcia.\nTornar-s’hi a posar. Avui fa un mes exacte que vaig encetar un nou any a Barcelona. Tanmateix, les regles del joc han canviat una mica. De Marina a Gràcia. De la residència al pis d’estudiants. De fer quatre passes a moure’s a gambades.\nAvui penjo un grapat de fotos de la meva nova habitació; a veure si en breus puc anar fent fotos del pis sencer. Sempre m’havia preguntat com seria poder, finalment, donar el meu propi número fixe. Avui puc constatar que és força emocionant.


Les accions del Banc Popular | El millor consell\nLes accions del Banc Popular\nEscrit per Eduard Bellera Vila - Jun 16, 2017 a Jurídic | 0 comments\nEl passat 6 de juny es va materialitzar la compra del Banc Popular per part del Banc Santander per la quantitat simbòlica d’1 euro, essent els inversors i petits accionistes del banc els majors perjudicats a l’haver perdut la seva inversió. L’entitat compradora feia mesos que seguia la pista del Popular i ha estat ara, quan el valor del banc ha tocat fons, quan han formalitzat la compra que li repercutirà, a més, un estalvi fiscal de gairebé 5.000 milions d’euros en els propers exercicis.\nL’altíssima morositat (15%) i la falta de liquiditat van suposar pel Popular unes pèrdues rècord de 3.500 milions d’euros durant l’exercici del 2016 i varen situar l’entitat al final del camí del que era la crònica d’una mort anunciada. A finals del mes de setembre de 2016, l’entitat ja va anunciar 3.000 acomiadaments i el tancament de 300 oficines.\nLa situació va empitjorar amb l’ampliació de capital efectuada el 26 de maig de 2016, que es va iniciar amb les accions amb un valor de mercat de gairebé 2 euros per acció i va tancar la sessió amb una caiguda del 26%. Aquestes caigudes en el valor de l’acció varen ser constants fins aquest mes de juny, quan van arribar a caure un 48% en quatre sessions.\nAquesta ampliació, de la que hi ha indicis que no es va informar de la situació financera real de l’entitat, com ja va passar amb la sortida a borsa de Bankia, va suposar l’inici del final del Banc Popular.\nLa situació es va veure agreujada amb l’actuació d’alguns grans inversors i especuladors amb les conegudes ‘’posicions a curt’’ o CFDs, que consisteixen en la venda d’una acció que no es té en la seva cartera (és a dir, abans de comprar-la), amb la idea que el preu baixarà i que es podrà comprar en un futur a un preu més baix. És a dir, com més baixa l’acció, més guanya l’inversor. Per tant, com més ordres de venda hi ha, més baixa l’acció i més guanyen els especuladors.\nAra la gran pregunta és què passarà amb el petit inversor que va acudir a l’ampliació de capital amb unes dades financeres suposadament falsejades o que no s’ajustaven a la realitat.\nD’entrada, dues organitzacions ja han presentat dues querelles per administració deslleial i falsedat comptable contra l’ex cúpula del Banc Popular.\nTambé s’ha conegut que el Santander estudia compensar als accionistes del Popular amb accions del propi banc, pel que es recomana esperar com evoluciona aquesta proposta que encara no s’ha fet oficial a fi d’evitar litigis i costos judicials.\nD’altra banda, abans d’acudir a la via judicial civil, es recomana esperar com evolucionen els esdeveniments respecte a la veracitat dels comptes publicats en l’ampliació de capital, ja que en atenció a les dades que es facin públiques, els fets es podran comparar en major o menor mesura amb el cas de la sortida a borsa fraudulenta de Bankia.\nSi tenen qualsevol dubte o s’ha vist afectat per la pèrdua de les accions del Banc Popular, a ADVISORIA l’assessorarem a través dels nostres professionals especialitzats en dret bancari a fi de recuperar els seus diners.


Com Fer Que Et Passin Coses Bones de Rojas Estapé, Marian 978-84-664-2520-9\n¿Saps que les teves emocions i els teus pensaments tenen un impacte directe en el teu organisme, en la teva percepció de la realitat i fins i tot en els teus propis gens? ¿Ets cons... Más información\nDónde encontrar "Com fer que et passin coses bones"\nSinopsis de: "Com fer que et passin coses bones"\n¿Saps que les teves emocions i els teus pensaments tenen un impacte directe en el teu organisme, en la teva percepció de la realitat i fins i tot en els teus propis gens? ¿Ets conscient que la manera que tens de gestionar els conflictes et pot predisposar a tenir ansietat o depressió, les malalties més freqüents del segle XXI? Per a la doctora Marian Rojas Estapé la felicitat consisteix a viure instal·lat de manera sana en el present, havent superat les ferides del passat i mirant amb il·lusió el futur. Molts dels trastorns que patim provenen de la incapacitat de gestionar el nostre present. La felicitat no és el que ens passa, sinó com interpretem allò que ens passa. Amb Com fer que et passin coses bones entendràs la importància d'aprendre a enfocar l'atenció i descobriràs pautes per combatre les pors, les angoixes i com canalitzar les emocions negatives que t'arriben a bloquejar físicament i mentalment. Amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya, Departament de Cultura.


Sempre et recordarem, Agor - Cangur de Gossos\nAgor , Gossos , Homenatge\nEl passat 28 de setembre el preciós Agor va deixar d'estar entre nosaltres i crec que es mereix un homentage a aquest bloc. Era un gran gos i sempre el recordaré amb molt de carinyo.\nQuan jo encara vivia amb mons pares treia a passejar a la Dana, la meva gossa, a un parc d'allà al costat que es troba envoltat d'edificis, una mica apartat de la calçada, on la podia deslligar. Allà anava molta gent amb el seu gos, tots veïns. Sempre érem els mateixos i ens coneixiem entre nosaltres.\nUn dia vaig veure aparèixer l'Agor. Era un preciós Dogo de Burdeos. Maquíssim. El portava una noia més o menys de la meva edat i va venir cap a nosaltres. La Dana era molt poruga i es va amagar darrera del banc on jo estava asseguda. La noia i jo vam començar a parlar i tant l'Agor com la Dana tenien 9 mesos i eren tímids, per dir-ho d'alguna manera. Ella em va semblar molt agradable i l'Agor era carinyós i bo.\nVam anar coincidint fins el punt que quedàvem al parc matí i nit. L'Anna, propietària de l'Agor, i jo ens vam fer grans amigues. Gràcies als nostres gossos sempre ens vèiem i ells estaven junts. Érem, al final, quatre noies amb els seus quatre gossos, que cada dia es trobaven i estaven hores i hores xerrant.\nEra molt difícil no estimar-se l'Agor. Et feia petons i volia carícies que no li podies negar.\nTemps més tard, estant a casa de l'Anna, vaig veure arribar el Nerón, un maquíssim Bóxer, que seria el seu company fidel. Va arribar molt petitó, sense saber que, a partir d'aquell dia, ja serien dos per sempre.\nL'Agor era massa bo com per tenir problemes amb un nou gos a la casa, així que el va acceptar des del principi. El revolucionari i mogut era el Nerón!\nAra, quan quedàvem al parc, ja hi havia un mes.\nA mi l'Agor, l'Anna bé ho sap, em tenia enamorada. Amb els seus ulls preciosos, els seus petons i com era de bo. Tant un com l'altre defensaven a l'Anna de tot el que pogués passar.\nHe de mecionar i criticar a molta gent d'aquell parc per tot el que va passar un cop va arribar el Nerón. Queixes que ja vaig dir al seu moment a la gent que li havia de dir i problemes que van provocar que l'Anna deixés de venir al parc. Un parc on havia anat tota la seva vida amb tots els seus gossos.\nNerón no es portava bé amb tots els gossos, sobretot mascles. Però l'Anna tenia molta cura que no passés res. Sempre el portava lligat i amb morrió si hi havia un altre gos per allà. La gent va començar a criticar a l'Anna i els seus gossos, dient que eren assassins, agresius, dolents, incontrolables... Mentides que no es podien aguantar. Fins i tot vaig viure un matí on una dona (no fa falta dir noms però diré que estava una mica transtornada) li va dir que els veïns havien decidit que no vingués més al parc. Evidentment, la vam enviar allà on no dona el sol.\nLa meva amiga va haver de discutir amb molta gent i patir que altres gossos ataquéssin els seus, ja que els altres no portàven morrió tot i ser pitjors que els d'ella. Jo també vaig discutir-me amb molts i la relació amb tota aquesta gent va canviar. Ja no ens agradava anar al parc i buscàvem hores on no hi havia gent o altres rutes. Gràcies a gent que només vol fer mal, vam haver de canviar la nostra rutina, sobretot l'Anna, és clar.\nQuan cada una de nosaltres es va independitzar i ja no podiem quedar com abans, ens preguntàvem com estaven els peluts i els trobàvem a faltar. Els vaig anar a veure algun dia al seu pis i continuàven igual de macos i bons. I l'Anna va trobar un barri on la gent era més normal i no tenia els problemes que va patir a aquell parc.\nJa portava dies dient-me que l'Agor estava fotudet, que s'havia fet gran i s'estava quedant molt prim. I quan l'altre dia vaig veure que va canviar la foto de perfil de facebook per la de l'Agor, el cor em va fer un salt. Vaig escriure-la corrents i el meu temor es va fer realitat.\nJo estic a Gelida i estic cuidant gossos i ella està a Barcelona, treballant, així que no ens hem pogut veure, tot i que hem parlat.\nAnna, sé que ho saps i que t'ho he dit molts cops però sento moltíssim la pèrdua de l'Agor. Era un gran gos i t'estimava moltíssim. Li vas donar una gran vida i el vas cuidar millor que ningú. Sé que es passa molt malament quan perds el teu gos, ja ho has hagut de patir abans, però estic aquí per tot el que necessitis.\nT'envio un petó enorme, amiga meva, i un altre per Nerón.\nA l'Agor li envio tot el carinyo que ell em donava quan em veia, que era molt. Sempre el recordaré.\nAgor Gossos Homenatge\nAnna Guillen 8 d’octubre de 2012 a les 15:41\nQuin homenatge més maco Cristina, m'has fet emocionar......\nCristina 9 d’octubre de 2012 a les 9:05\nL'Agor s'ho mereix...\nVaig tenir la sort de conèixer a aquesta preciositat i era un gos fantàstic.


SOL SOLET: de maig 2011\nArticle a Surt de casa\nAquesta setmana, si consulteu el website de Surt de casa, hi podeu trobar un petit article sobre els nostres tallers de cuines i forns solars. A més, hi ha una gran quantitat d'informació de les Terres de l'Ebre sobre cultura, gastronomia, sortides, cursos, l'agenda del més destacat a les nostres contrades, concursos, música, llibres, etc.\nSense dubte, una pàgina a tenir en compte a l'hora de programar el nostre temps lliure.\nPublicat per Sol Solet a 7:44 Cap comentari:\nJa fa setmanes que vam començar a fer aquest bloc, però mai trobo el dia de fer la primera entrada.\nDes de fa un parell d'anys, a casa experimentem, amb l'energia del sol. A partir d'una notícia a la premsa, ens vam dedicar a investigar i buscar, sobretot a Internet, i vam veure que la informació era molta i variada, d'arreu del mon. Ara ja hem aprés a utilitzar aquesta energia per poder cuinar, i ho fem sempre que podem. A més, aquesta activitat sempre la practiquem en família o amb els amics, i resulta molt divertit. Tant és així que la meua filla Alba, de dotze anys, va escriure a l'Info K de TV3, (informatiu per a nens i adolescents que fan tots els dies a les 19:30 pel Canal Super3), explicant tot el que es pot fer amb el sol, i que es una cosa molt beneficiosa per al planeta, ja que no genera residus de cap mena, no contamina, i no gasta cap altra energia que no sigui la del sol, i que li agradaria poder-ho explicar per tal que la gent ho pugui utilitzar, i entre tots donar-li un respir al planeta. Dit i fet, dilluns setze de maig, van venir els amics Iacma i Juan Carles de TV3 a rodar. Posats a fer, vam anar a l'Escola Soriano Montagut d'Amposta, a fer el taller de cuina solar als alumnes de sisè, que és el curs que està fent Alba. No cal dir que allí van estar tots encantats. Van poder veure de primera mà com funcionen tots els aparells que hem fet amb materials re-utilitzats, van tastar el menjar que es va coure, entre ells una pizza, ous bullits i ferrats, salsitxes... . L'Alba mentrestant feia de reportera, i anava preguntant aquí i allà als companys de curs que els semblava tot plegat. Ja a migdia, al arribar a casa, ja teníem cuit el dinar que havíem deixat al sol a primera hora del matí. En fi, que ens ho vam passar molt be, i al final ens ho vam menjar tot, tot, tot.\nPer si voleu veure el reportatge, aquí us deixo el link:\nPublicat per Sol Solet a 22:39 2 comentaris:


Ajuntament de Sant Vicenç de Montalt - Evolució del coronavirus a Sant Vicenç de Montalt - 24/02/2021\nEvolució del coronavirus a Sant Vicenç de Montalt - 24/02/2021\nLa informació actualitzada (24/02/21 amb dades de fins a 3 dies abans) que proporciona el Departament de Salut mostra que a Sant Vicenç de Montalt s’han registrat 5 nous casos positius diagnosticats amb PCR i test d’antígens els últims 7 dies i en els darrers 14 dies s'han comptabilitzat en total 7 nous casos. Des de l'inici de la pandèmia, la xifra de casos acumulats s'eleva a 326.\nTot i que, en els darrers dies hem millorat molt les dades relatives a persones contagiades, l’índex de risc de brot, malgrat haver baixat gairebé 300 punts, es manté encara en nivells considerats molt alts (202.90 punts). També es manté per sobre d'1 la taxa de reproducció de l’epidèmia que teníem en 0.86 punts i ha passat a 1.86. Aquest índex s’obté de la mitjana de persones que s’infecten a partir d’un mateix cas. Si aquest valor se situa per sobre d’1, l’epidèmia creix, mentre que si es troba per sota d’1, l’extensió del virus baixa.\nActualment, hi ha un grup confinat a l'Escola Sant jordi.\nMalgrat que algunes dades han millorat, és necessari no abaixar la guàrdia i mantenir el compliment estricte de les mesures de prevenció per tal d'aconseguir que aquesta tendència a la baixa es consolidi.


El proper dilluns 18 de maig, 41 cellers de la Denominació d’Origen Penedès, presentaran les novetats d’aquest any al sector professional tant de restauració, botiga especialitzada, sumilleria i premsa a la Sala Marqués de Comillas de les Drassanes de Barcelona.\nEl mes de maig es va iniciar amb la presentació de Madrid, la qual va ser un èxit d’assitència amb més de 300 assistents. Aquest mes, el cicle Nous Penedès finalitza a Barcelona.\nEls cellers participants a l’acte seran: 1+1=3, Albet i Noya, Alsina&Sardà, AT Roca, Bodegues Ca N’Estella, Bodegas Pinord, Bodegas Torre del Veguer, Can Feixes, Casa Ravella, Castell D’Age, Castellroig, Celler Credo, Celler Avgvstvs Forvm, Covides, Clos Lentiscus, Eudald Massana Noya, Ferré i Catasús, Finca Heretat Sabartés, Giró Robot, Gramona i Heretat Mas Tinell.\nEn aquesta presentació es comptarà amb la col•laboració, com en les altres presentacions de: la Llangonissa de Vic, el formatge de Maó, la Sobrassada de Mallorca, formatge Cadí, els fruits secs de Frit Ravich, les Quelys, la IGP pa de pagès català i la DOP de l’oli de la Terra Alta, que ofereixen el seu producte fent un bon maridatge amb el vi.\nEl proper 8 de Juny es finalitzaran les presentacions d’abans de l’estiu a Palma de Mallorca.


Converteix Indonèsia rupies (IDR) i NetCoins (NET) : Canvi de divises Calculadora de conversió\nRupia indonèsia (IDR) i NetCoin (NET) Canvi de divises Calculadora de conversió\nAquest Rupia indonèsia i NetCoin convertidor està al dia amb tipus de canvi de 21 febrer 2018.\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de Rupia indonèsia. Utilitzeu les monedes "swap" per fer NetCoin la moneda per defecte. Fer clic a NetCoins o Indonèsia rupies per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nLa rupia d'Indonèsia és la moneda en la Indonèsia (Identificació, IDN). The NetCoin és la moneda en la cap dels països. El símbol per IDR pot ser escrit Rp. El símbol per NET pot ser escrit NET. La rupia d'Indonèsia es divideix en 100 sen. La taxa de canvi de La rupia d'Indonèsia es va actualitzar per última vegada el 20 febrer 2018 de El Fons Monetari Internacional. La taxa de canvi de the NetCoin es va actualitzar per última vegada el 21 febrer 2018 de coinmarketcap.com. La IDR factor de conversió té 6 dígits significatius. La NET factor de conversió té 2 dígits significatius.


REFLEXIÓ DEL DIA: Lema del curs 2019-20\nLc 6,39-42 (Cicle C)\nEn aquell temps, Jesús digué als seus deixebles aquest proverbi: «Un cec seria capaç de guiar un altre cec? No caurien tots dos dins un clot? No hi ha cap deixeble més instruït que el mestre; només un cop formats, els deixebles arriben a ser com el seu mestre. Per què, doncs, veus l'estella dintre l'ull del teu germà, i no t'adones de la biga que tens dintre el teu ull? Com li pots dir: "Germà, deixa'm, que et trauré aquesta estella de l'ull" si tu no veus la biga en el teu? Hipòcrita, treu-te primer la biga del teu ull, i llavors t'hi veuràs per poder treure l'estella de l'ull del teu germà».\nLa Salle creix\nLema del curs 2019-20\nSom La Salle, 2\nLa Carme era una nena molt alegre, a la qual li agradava estar envoltada d'amics i jugant amb ells. Tenia un germanet de 4 mesos al que tothom adorava. Una tarda, quan la Carme va arribar a casa, va voler parlar amb la seva mare, però ella li va dir que estava ocupada atenent al bebè. Llavors va apropar-se a l'àvia, que estava a la cuina, per conversar amb ella i li va dir que estava ocupada preparant l'aliment del petit i que millor parlarien més tard. La Carme va sortir de la cuina molt molesta i no va dir res.\nQuan va arribar el seu pare, ella va sortir corrent a rebre-ho. Ell la va abraçar fort i li va preguntar: com està el teu germanet? Ella empipada no podia creure que tots es preocupaven només del seu germà.\nVa arribar la nit de Nadal i la Carme va veure els regals al costat del gran arbre de Nadal; emocionada va córrer a veure quin seria el seu.\nAcostant-se, va obrir un regal i va veure que era per al seu germà, va obrir el següent i també era per a ell. Va obrir un de més i ....... també pel nen! Després d'obrir 10 regals, solament 4 eren per ella. Un d'ells era una caixa gran, però quan la va obrir va veure que només era un llibre. La Carme es va enfadar molt i gairebé a crits va preguntar: "Mamà per què m'heu regalat això?"\nLa mare la va asseure a la seva falda, la va abraçar i prenent el llibre va llegir que deia: "Pel meu més gran tresor, el millor de la meva vida!"\nLa Carme va passar el següent full i va veure una bebè envoltada de molts regals i de tota la família. El seu pare li va dir: "Aquesta ets tu, filla meva. Tu també vas ser bebè així, com el teu germanet. Vas ser el nostre millor regal de Nadal". Així la Carme, entre llàgrimes, va comprendre que el seu petit germà en realitat estava rebent la mateixa atenció que ella va rebre quan també era una bebè. La Carme va decidir i va dir que el proper nadal regalaria al seu germà un àlbum de fotos com el que ara tenia ella, a més ella també sortiria a les fotos.\nLes persones són un regal per nosaltres: pares, germans i germanes, avis, monitors i monitores, mestres, amics... també La Salle va ser un regal per les persones de la seva època, i encara ho és per nosaltres que vivim, compartim i aprenem en una escola de La Salle.\nQuan la Carme veu les fotos del seu àlbum reconeix la seva família i sent que l'estimen. També nosaltres, a l'escola, hem de reconèixer la nostra família, perquè sentim que pertanyem a aquesta família i ens estima... hi ha més d'un milió d'alumnes de La Salle a tot el món, també ells són la nostra família.\n1.- Sents que a l'escola tots formem una sola família? Quan?\n2.- Sabies que hi havia tants alumnes que com tu es preparen per a la vida a La Salle?\ntots formem una gran família lasal·liana,\najuda'ns a cuidar-nos uns als altres durant aquest curs.


El client disposarà d'un termini màxim de set (7) dies naturals des del lliurament del producte per desistir, totalment o parcialment, de la compra del producte, de conformitat amb la legislació aplicable.\nUn cop finalitzat el termini de set (7) dies naturals, ECOOLOGIC.COM no acceptarà devolucions per desistiment de compres de Productes.\nPer poder realitzar una devolució s'han de complir els següents requisits:\n2) La devolució s'ha de fer amb la mateixa caixa o embolcall utilitzat dels Productes rebuts.\n3) Les bosses interiors i caixes d'embalatge no poden estar trencades, obertes o malmeses, i en cap cas poden haver menys unitats de les indicades a l'exterior de la caixa d'embalatge.\n4) En cas de rebre una caixa en mal estat o trencada, han de donar l'avís durant les 48h següents a la recepció de la comanda. Fora d'aquest termini s'entendrá que tots els paquets han estat recepcionats correctament.\n5) S'ha d'incloure una còpia de l'albarà per procedir a la comprovació de que els Productes retornats corresponen a aquella comanda.\nECOOLOGIC.COM no es responsabilitza dels costos i despeses directes ocasionats al Client per aquelles devolucions de Productes en l'exercici del dret de desistiment, per tant el Client assumirà les despeses d'enviament per devolució (*).\n(*) Únicament el client quedarà exempt d'assumir les despeses d'enviament per devolució en el cas que els Productes rebuts no es corresponguin amb els indicats a la comanda realitzada pel client, en aquest cas ECOOLOGIC.COM assumirà les despeses d'enviament per devolució.\nECOOLOGIC.COM comprovarà en el seu magatzem l'adequació del Producte retornat, reservant-se el dret a no realitzar el reemborsament en cas de detectar que el Producte adquirit i el retornat no coincideixen o que la devolució no s'ha realitzat conforme a les presents Condicions de Devolució. En aquest cas el Producte quedarà en dipòsit durant 15 dies naturals i ECOOLOGIC.COM contactarà immediatament amb el Client vía e-mail o telefònicament per informar-lo d'aquesta circumstància i pugui retirar-lo novament si així ho desitja. Pasat aquest temps, si no hi ha resposta per part del Client s'entendrà que el Client renuncia a la seva recollida i al Producte, i per tant a reclamar el seu reemborsament.\nEl reemborsament de les devolucions es realitzará per mitjà de transferència bancària al número de compte corrent que indiqui el Client.\n- Contactar amb ECOOLOGIC.COM per correu electrònic (info@ecoologic.com) per donar avís de la devolució, indicant el número de comanda i les referencies a retornar.\n- ECOOLOGIC.COM en resposta a aquest avís concertarà un dia de recollida amb el Client per la retirada dels Productes en devolució, sempre i quan els Productes a retornar hagin estat enviats per error i no coincideixin amb la comanda.\n- Si el Client desitja fer un canvi d'un Producte no obert (abans de 7 dies) o el Client ha comés un error en la generació de la comanda, ECOOLOGIC.COM l'informarà de l'adreça del magatzem on ha d'enviar pels seus mitjans els Productes.\n- El client ha d'enviar a info@ecoologic.com el número de compte corrent per procedir a l'ingrés de l'import a retornar.


Laia de Ahumada va presentar 'Espirituals sense religió' als professors de ioga. Laia de Ahumada va presentar 'Espirituals sense religió' als professors de ioga.\n19/12/2015 Laia de Ahumada va presentar 'Espirituals sense religió' als professors de ioga.\nL'escriptora i doctora en filologia catalana Laia de Ahumada, va presnetar el llibre Espirituals sense religió (Fragmenta 2015), del qual n'és l'autora,, el dissabte 19 de desembre a les 11 del matí a la seu de l'Associacio IYTA de Professors de Ioga (Carrer de Rocafort, 242 bis, 1a. D-14), a Barcelona, entitat organitzadora.\nL'acte es complementà amb danses i signatura de llibres per part de l'autora.


Sanitat confirma 12 nous positius a Ontinyent | Valencia Extra\nSanitat ha confirmat dos nous brots a la localitat d’Ontinyent, que eleven a 12 les persones que han donat positiu en coronavirus. Es tracta de dos brots d’origen social, que han acabat amb 8 i 4 persones contagiades. Des de Sanitat es demana a la ciutadania que complisquen estrictament amb les mesures establides perquè, només així, es podrà contenir la transmissió del virus fins que arribe la vacuna.\nDe moment, el president de la Generalitat, Ximo Puig, ha anunciat que el tancament perimetral de la Comunitat Valenciana es mantindrà una setmana més, és a dir, fins al 20 de novembre. I és que, com ha explicat, “no comptem amb xifres positives perquè aquesta situació canvie”.\nEn tota la Comunitat Valenciana, Sanitat ha informat de 1.936 nous casos i 53 brots. Així mateix, s’han donat 1.452 altes i s’han registrat 15 noves defuncions. El nombre de persones que romanen ingressades als hospitals valencians a causa de la Covid-19 ascendeix a 1.530. En aquests moments, hi ha actius 14.901 casos.


Presentació del Document Síntesi a càrrec de David Bondia - Servei Civil Internacional de Catalunya\nPresentació del Document Síntesi a càrrec de David Bondia\nEl cicle de vaqueries Drets Humans i Conflicte va presentar el seu document\nsíntesi el divendres passat, acte que va comptar amb la presencia de David\nBondia, professor titular Dret Internacional Públic de la UB i Director de\nl’Institut de Drets Humans de Catalunya. David va remarcar la importància que\nel cicle s’hagi realitzat durant una part del any i hagi produït una bona\nmostra de perspectives dels diferents conflictes oberts al món, ja què\nnormalment els drets humans només es recorden i practiquen quan hi ha grans\ndates o celebracions, en al·lusió al 60 aniversari que tothom vol afegir-se\nperò ningú practica quotidianament.\nEn aquest sentit va subratllar la necessitat de avançar-nos no només a les celebracions,\nsinó també a les interpretacions del que significa avui dia la pràctica dels\ndrets humans: per un costat, conviu en un sistema de interessos polítics i econòmics\ncontradictoris: s’imposa a tothom que els violi, però es fa la vista grossa\ndavant de països com a Líbia, Turquia, Guinea o el Marroc, només pels\ninteressos de la política exterior espanyola. Per altre costat, aquesta\npràctica ha de ser un exercici de drets i obligacions dins un règim jurídic, i\nno només un imaginari de valors socials o ideals a assolir, ja què sense un\nestat de dret és molt difícil imposar una norma jurídica.\nDes d’aquesta perspectiva, s’ha de parlar avui dia de la reconstrucció del\nestat, de violador dels drets humans a garant dels mateixos. Desprès de l’onada\nde conflictes bèl·lics de baixa intensitat dels darrers 40 anys, s’hauria de\nimposar un nou model de concertació internacional davant del qual l’Estat sigui\nel responsable tant del que passa a dintre com a fora de les seves fronteres. S’ha\nde tancar la acció preventiva davant de les suposades amenaces d’enemics\ndifusos que han justificat la retallada de drets, o els caos més extrems, la\nvergonya internacional anomenada Guantànamo, a la que també ha participat\nEspanya amb els interrogatoris de policies i vols de trasllats de presoners.\nUn altre tema molt important és ampliar l’observació dels drets cap a les\nnecessitats més sentides de la població mundial, ara focalitzades en la crisi\nalimentària i la extrema pobresa, que també són violacions als drets humans, ja\nque no pot haver un fals dilema entre gana i alimentació. Clarament ens hem de pronunciar\ncap a l’alimentació, i això fa denunciar a les més de 200 empreses que\ncontrolen el monopoli dels aliments i les llavors, que manipulen els preus dels\nrecursos i obstaculitzen el desenvolupament local. Aquesta vessant és molt\nimportant que la coneguin els nens a l’escola i per tant s’ha de impulsar una\npolítica d’ensenyament, on és parli tant de tolerància i participació com\nd’exclusió i misèria. La cultura de mediació i resolució dels conflictes, per\ntant, és responsabilitat dels Estats\nperò també de la Societat Civil,\nque ha de vetllar per la pràctica dels drets fonamentals en un sentit ampli.\nPer conèixer més d’aquesta temàtica i poder demanar responsabilitats a qui\ncorrespongui, després de assumir les nostres, els invitem a llegir el Document Síntesi\nque es troba l’accés de totes les organitzacions o persones interessades, a la\nseu de l’SCI.\nPalestina Sense AiguaVOLINTEGRATION


Troba la teva Bugadería mes propera\nEl món actual ens obliga a produir per satisfer les nostres pròpies necessitats. Ens ha ensenyat que tenim la capacitat de desenvolupar la nostra creativitat, les nostres idees i els nostres somnis, per tenir una millor qualitat de vida i per oferir serveis de qualitat a les altres persones.\nEn un món cada vegada més poblat, on els recursos naturals s'esgoten, les maneres tradicionals de concebre el comerç es vénen en orris i les indústries es veuen obligades a fragmentar-se, les alternatives i les iniciatives col·lectives, que parteixen de les necessitats particulars i totes aquelles que per naturalesa convergeixen, comencen a fer-se totalment necessàries; mecanismes imprescindibles que obren el panorama i ens ofereixen noves visions. La idea de treballar per a altres, de recórrer a les ocupacions tradicionals i dependre de salaris fixos és una cosa que està quedant enrere, ara tots podem emprendre els nostres propis negocis d'èxit.\nSi t'emociona la idea de desenvolupar-te i explotar tot el teu talent i creativitat mentre fas diners, però no saps com ni per on començar, aquí hem preparat un seguit de consells, perquè sàpigues tot el necessari respecte als negocis d'èxit que pots emprendre.\nVisualitza les necessitats del públic\nCada nou negoci és el resultat d'haver visualitzat, d'haver descobert les necessitats que es van generant en els diferents públics. Més enllà d'això, els emprenedors més reeixits han sabut identificar el moment i predir les necessitats que vindran, basats en les exigències presents dels consumidors.\nCom a consumidors som el nostre propi objecte d'estudi i què bé tenir-nos tan a prop! Et recomanem que et qüestions quines necessitats tens i com les satisfàs. L'ideal és que comencis a fer aquesta anàlisi des de l'elemental, és a dir des de les necessitats que té tot ésser humà per desenvolupar-se correctament, hi trobaràs moltes idees. Per exemple, rentar roba és una necessitat importantíssima dins de la societat moderna, podria ser una bona idea de negoci, si et sembla una proposta atractiva laColada clean & dry t'ofereix l'oportunitat de desenvolupar un negoci d'èxit de la mà d'ells, doncs la seva experiència i prestigi et permeten avançar a passos ferms amb un mètode provat, amb tècnica i equips de la major qualitat que sens dubte us permetran oferir un excel·lent servei.\nDiagnostica la teva situació\nUna vegada que saps què vol el teu públic, has de avaluar quines capacitats tens per donar resposta a aquestes necessitats. Aquest és un dels errors més habituals al moment d'emprendre negocis, no preveure què tens, amb què comptes en termes reals i què et falta per estar en un estadi òptim que et permeti satisfer les necessitats dels teus clients.\nSi vols diagnosticar la teva situació actual per a partir d'allí, avançar a passos ferms, et recomanem que utilitzis metodologies molt conegudes i de gran prestigi en el món del màrqueting, entre elles la matriu FODA, també coneguda com a matriu DAFO, és una de les millors per a aquest pas, perquè et permet analitzar amb base, en quatre eixos, la teva situació actual. Et suggerim que facis en una cartellera, full o en el processador de textos del teu ordinador, una taula amb quatre requadres i en el primer quadre escriguis Fortaleses, en el segon Oportunitats, en el tercer Debilitats i en l'últim Amenaces, un cop el tinguis llest, comença a omplir-lo amb tota la informació que tinguis al respecte, recorda ser molt sincer amb les teves respostes, ja que només et estaràs enganyant a tu mateix si no ets realista i això afectarà tot el teu negoci.\nUn cop ho acabis analitza la informació que allà buidar, reflexiona al respecte per requadre i després de forma general.\nSi no comptes amb un pressupost molt ampli que et permeti desenvolupar el negoci amb un marge folgat d'inversió, et recomanem tenir present a les marques que ofereixen possibilitats de finançament, tal és el cas de laColada clean & dry que té un programa per ajudar als emprenedors i aprofitar aquest esperit de desenvolupament a través de diferents plans de finançament, si és el teu cas pots trucar a la línia d'atenció al públic i fer totes les preguntes que tinguis que amb gust respondran a les teves necessitats.\nDissenya una estratègia\nUn cop tinguis clars els punts anteriors, tindràs dues coneixements elementals que et permeten saber on estàs parat, ara has de pensar com conjugues el que has de manera que la teva audiència necessita per aconseguir l'èxit del teu negoci. Per això has de dissenyar una estratègia de negoci, en la qual el primer pas és definir els teus objectius, al moment de plantejar-los procura que estiguin sota el marc SMART, és a dir, que siguin específics, mesurables, assolibles, realistes i limitats en el temps , si els teus objectius tenen aquestes característiques vas directe a l'èxit, després només has de construir una taula amb tres columnes en les que et ubiques en aquest ordre, les estratègies, les tàctiques i les accions que desenvoluparàs per complir els objectius que t'has plantejat, després defineix responsables i mètriques per a, (encara que soni redundant), mesurar el progrés del teu treball.\nSi decideixes emprendre un negoci d'èxit de la mà dels experts, et pots estalviar aquest pas amb LaColada clean & dry perquè ells t'ofereixen serveis de capacitació i suport tècnic, pel que et poden orientar perquè el teu negoci sigui sostenible i et garanteixi una bona experiència econòmica.\nCrea un pla d'acció\nLa improvisació és enemiga de l'èxit, si bé pot treure't de destrets en alguna que altra ocasió, no has de confiar les coses més importants de la teva vida, com tu desenvolupament personal i professional en un negoci que vulguis emprendre.\nSi has seguit els passos anteriors ara aquestes preparat per crear un pla. La planificació és una eina indispensable per saber cap a on ens dirigim i de quina manera. Un pla ens permet veure en el temps com aconseguirem els nostres objectius progressivament, realitza el teu pla amb base a un calendari i defineix, activitats, temps es durada, responsables i eines necessàries per dur a terme aquestes activitats. Aquest pla s'ha de complir totalment en la mesura del possible perquè tinguis èxit.\nPer emprendre negocis d'èxit, es necessita seguir aquests passos, però, més que això, és ideal seguir els nostres impulsos i construir amb base en els nostres somnis més sincers, les idees que es convertiran en grans negocis matí. Un a un, els objectius traçats s'aniran complint sempre que posem obstinació, tinguem certa disciplina i creem en nosaltres i en les persones que ens acompanyen en els nostres projectes. Si fas això de la mà dels qui ja saben aprendràs molt i la teva inversió estarà assegurada, els plans de LaColada clean & dry són perfectes per emprendre un negoci d'èxit.\nHo sentim, no s'ha pogut enviar el formulari, intenta-se de nou en uns instants\nAcepte la política de privacitat Entrada no válida\no truca'ns per telèfon\nDivisió de Bugaderies Autoservei de\nFabricants des de 1911\nEL TEU PROPI NEGOCIO!\nMaquinaría Primus d'Alt Rendimient\nEstalvi energétic i d'aigua superECO\n© 2013 - 2020 LaColada Clean & Dry\nAquest lloc utilitza cookies. Si continua navegant, vostè accepta l'ús de les mateixes. Per a mes informacio, clique aquí.


I si pleguem de catalans? – No cal que en facis gaire cas\nOne Response to “I si pleguem de catalans?”\n21 Abril 2012 at 13:29\nUna altra opció és emigrar en bloc a altres terres (Andalusia o Extremadura, per exemple) i colonitzar-les al mateix temps que podrem viure sense peatges i sense treballar tot gaudint dels subsidis. A més si en som una bona colla podem demanar que les nostres fills s’escolaritzin en la llengua materna. ;-)))\nQuan les retallades maten. Què seré de gran?