Josep Llauradó, Flabiol:\nNascut a Reus, cursa els estudis de grau mig de clarinet al Conservatori Professional de Música de Tarragona, amb el professor Josep Vicens Arnau, on obté el Premi d´Honor. Continua els seus estudis musicals al Conservatori Superior de Música de Barcelona i finalitza el Títol Superior de clarinet al Conservatori Superior de Música del Liceu, on també realitza els estudis superiors de flabiol i tamborí amb el professor Jordi León obtenint el Premi d´Honor fi de carrera. Ha assistit a diversos cursos de perfeccionament amb els clarinetistes Josep V. Herrera i Josep Fuster. Va participar com a solista amb el clarinet en els concerts d´hivern en el cicle de Joves Intèrprets a l´Auditori Pau Casals del Vendrell interpretant obres de Carl Mª von Weber i Francis Poulenc amb l´acompanyament de Miquel Villalba al piano. Ha format part de diverses formacions musicals; cobles, cobles de ministrers, bandes de música, de música dixieland, de música tradicional catalana i ha col•laborat en diverses ocasions amb enregistraments amb la Cobla de Cambra de Catalunya. Des del març del 2000 és el flabiolaire de la Cobla la Principal del LLobregat. Actualment amplia estudis de clarinet amb el professor Josep Fuster a l'escola de música Juan Pedro Carrero i forma duet amb el pianista Jorge Romero. Compagina aquesta activitat amb la tasca pedagògica com a professor en les escoles municipals de música de Tàrrega i Agramunt.\nOriol Oller, Tible:\nProfessor Superior de Tible pel Conservatori del Liceu i Màster en Musicologia i Educació Musical per la Universitat Autònoma de Barcelona. En l’actualitat és professor titular de tible de l’Escola Municipal de Música Conrad Saló de la Bisbal d’Empordà, de l’Energia - Centre Autoritzat d’Ensenyaments Artístics Professionals de l’Escola de Música de Palafrugell i del Conservatori de Música Isaac Albéniz de la Diputació de Girona. Les seves inquietuds l’han portat a interessar-se per la mirada social del fet musical i per diversos gèneres, especialment el de la música popular.Actualment combina la docència, la interpretació i la gestió amb la investigació.\nJordi Campos, Tible:\nTiblista, Tenorista i Saxofonista. Títol superior de tenora i tible al Conservatori del Liceu i Premi d’Honor de Grau Superior, Títol professional de saxòfon al Conservatori de Terrassa i Premi d’Honor de Grau Elemental, Enginyer Tècnic de so i imatge a Enginyeria La Salle - Universitat Ramon Llull. Cursos i classes magistrals amb Jaume Vilà, Jordi Figaró, Jordi Vilaró i Francesc Benítez i en el camp del saxòfon amb Albert Julià, Jean Yves Formeau, Oriol Camprodon, Martí Serra i Cristian Koxholt, entre d’altres. Professor de l'Escola Municipal de Música d’Olesa de Montserrat. Professor i director de l’Escola Municipal de Música d’Abrera. Forma part de l’equip de Recerca sobre l’acústica dels instruments de cobla que promou l’Institut d’Estudis Catalans i és coordinador tècnic del projecte de Creació d’una Xeremia mans petites de l’Associació d’Escoles de Música. Com a tiblista, forma part de la Cobla La Principal de Llobregat. Ha estat membre fundador de la Cobla Vila d’Olesa. Forma part dels grups Marcel Casellas i La principal de la nit i Jordi Molina i la Cobla dels Sons Essencials. Com a saxofonista ha format part de conjunts de l’àmbit pedagògic i actualment forma part del grup de música fusió-tradicional L’Hort de fireta i de la Jazz Band Afluent amb Enric Alberich. També forma part des de la seva creació del conjunt vocal Estudi-XX Cor.\nPere Benítez, Tenora:\nNeix a Sabadell i estudià tenora amb el mestre Josep Colomer i Ribera. Ha participat en diverses formacions de tipus clàssic i sardanista.\nXavier Cornellana, Tenora:\nVaig néixer en un poble de la província de Lleida anomenat Agramunt, el 14 de març del 1980. Allí la meva mare em va apuntar a l'escola municipal de música i és on vaig començar, als 8 o 9 anys, a tocar la tenora. El meu primer mestre va ser en Joan Farreny amb el qual vaig estar estudiant fins als 18 anys que em vaig traslladar a Barcelona a estudiar una carrera. Aquell primer any a la capital vaig estudiar amb Josep Gispert i posteriorment, fins al dia d'avui, amb Jaume Vilà. Als 17 anys vaig guanyar la IV beca JosepMª Bernat per a joves instrumentistes de cobla, als 22 vaig acabar el Títol Superior de tenora i al mateix any vaig guanyar el Premi d'Honor de Grau Superior, tot això al Conservatori del Liceu.\nJordi Serrano, Trompeta:\nNascut a Badalona el 1971, és trompeta de la cobla La Principal del Llobregat des de l'any 1999. És col•laborador habitual de l'Orquestra Simfònica del Vallès i de l'Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu de Barcelona. També ha col•laborat amb l'Orquestra Simfònica de Barcelona i Nacional de Catalunya. És professor de trompeta de l'Escola Municipal d'Esplugues i del Prat de Llobregat. També és membre del Quintet de Metall Block Brass Quintet. A part dels seus estudis musicals, també és diplomat en Graduat Social per la Universitat de Barcelona.\nJordi Pons, Trompeta:\nNascut a Sabadell el 9 de Maig de 1977. Als 6 anys comença els seus estudis musicals. Als 7 anys s'inicia instrumentalment amb el violí i serà després quant comenci a estudiar trompeta al Conservatori Professional Municipal de Música de Sabadell i acabant la carrera al Conservatori Superior Municipal de Musica de Barcelona. Al 1992 s´inicia al món de la cobla havent estat premiat al 1997 amb la Beca de Josep Maria Bernat per a joves instrumentistes de cobla. Al 1996 s'inicia en el món simfònic formant part de la Jove Orquestra Simfònica Germinans i més tard de la Jove Orquestra Nacional de Catalunya. Ha fet col•laboracions, tant al país com a l'estranger (Cuba, Xipre, França, Itàlia, Alemanya, Holanda, el Líban) amb la Camerata Mediterranea, amb l´Orquestra Nacional d´Andorra, amb l'orquestra de Cambra Catalana, amb l'Orquestra de Cambra de Granollers, amb l'Orquestra Simfònica del Vallès i altres formacions.\nEduard Prats, Trombó:\nNascut a La Bisbal d’Empordà al 1986. Instrumentista de fiscorn i trombó de vares inicia els estudis musicals a l’Escola Conrad Saló. Obté Matrícula d’Honor i Premi d’Honor de Grau Mitjà de Trombó de vares al Conservatori de Barcelona. És el primer llicenciat per l’Esmuc en Grau Superior de fiscorn. Estudia fiscorn amb Joan Margalef i Pep Moliner i el trombó de vares, també amb Joan Margalef, Miquel Badia, Raül Garcia i Carlos Martín. Ha rebut classes magistrals de Christian Lindberg, Indalecio Bonet, Spanish Brass, Perico Sambeat i Bob Mintzer. Ha treballat amb Guillermo Klein, Bob Mintzer, Perico Sambeat, Horacio el Negro, Giovanni Hidalgo, Santiago Auserón, Mala Rodríguez, Cris Juanico, entre altres. Formà part de les cobles La Bisbal Jove i Mediterrània. Actualment compagina la faceta d’intèrpret a La Principal del Llobregat, Original Jazz Orquestra del Taller de Músics i Girona Jazz Project amb la de pedagog a l’Escola de Música Conrad Saló, Escola de Música del Gironès, Escola de Música de Palafrugell i a l’aula de Música de l’IES Maristes La Immaculada. Ha realitzat vint enregistraments de diferents estils musicals (música tradicional, jazz, música moderna i clàssica). Alguns dels premis que ha obtingut han estat els d’interpretació en l’especialitat de fiscorn de la Beca Josep M. Bernat, al 2005 un accèssit i al 2006 primer premi ex-aequo.\nIvan Babiloni, Fiscorn:\nNeix a Reus el 14 de Maig de 1978 on viu en l'actualitat. L'any 1991 comença la seva activitat musical, a partir de l'escola del col.legi Pare Manyanet de Reus, formant part de la Banda-Cobla del col.legi desde 1991-1997 com a trombó de pistons en les dues formacions. Es aquí on comença a aprendre música i instrument, junt amb diversos companys. Des de l'any 1992 comença els seus estudis musicals de solfeig i trompeta, primer a l'escola del Liceu de Barcelona, i posteriorment al conservatori de música de Reus (Diputació de Tarragona). 1995-1997 Forma part del conjunt coral del conservatori professional de música de Reus (Diputació de Tarragona). L'any 1998 acaba el grau mig de trompeta cursat al mateix conservatori de Reus amb diferents professors. Durant el periode comprès entre 1991-2002 cursa estudis de trombó, friscorn, bombardí i més tard vares; amb diversos professors de la geografía catalana, Fransesc Egea com a professor de fiscorn i trombó de pistons. , Paco Rodriguez (Paco Pepe) professor d'escoles de Badalona i component de diverses formacions musicals, consolidades al país. Miquel Badia professor del conservaori superior del Liceu, i professor del conservatori de Badalona. Jordi Masip com a professor de trombó de vares on imparteix classes a l'escola de música de Tarragona, Conservatori oficial de música de Manresa i a l'escola de música d'Amposta. Paco Cano professor de tuba, bombardí i trombó de l'escola de música de Tarragona i de diferent música de Valéncia. L'octubre de 2003 assisteix a la MASTERCLASS impartida pel gran trombonista Christian Limbergh (solista en moltíssimes orquestres d'arreu del món) a València, amb la col.laboració de Ricardo Casero trombonista de la OBC. 1997-2002 Forma part de la Cobla Reus Jove, de la qual en fou fundador, com a trombonista. Durant aquest temps col.labora amb diveros grups de diferents estils musicals, The Gentle Art Quartet Jazz ( com a trombó de vares i trompeta), Orquestra 'Smoke Rings' (Soul, blues, samba etc') com a trombó i trompeta, des de 1998 forma part com a trombó solista de la Banda Unió Musical de Tarragona.\nJosep Antoni Balada, Fiscorn:\nNeix a Tortosa l'any 1973. Estudia piano, tuba i trombó de vares, obtenint els títols superiors d'aquests dos últims instruments. Ha realitzat cursos encarats a la docència i a la pràctica musical, destacant entre d'altres un Màster de Música de Cambra. Ha col.laborat amb el compositor Carles Santos, la Banda Municipal de Barcelona, la Cobla de Cambra de Catalunya, l'Orquestra Simfònica del Conservatori del Liceu i la Big Band de l'Aula de Música. Ha participat, en diferents ocasions, en festivals internacionals de bandes de música acompanyant a les principals bandes de música de Catalunya (Lira Ampostina, Agrupació Musical Senienca...). És membre fundador del Quintet de Metalls del Conservatori Superior de Música del Liceu. Actualment treballa com a professor de Secundària en l'especialitat de música i forma part de la Cobla La Principal del Llobregat com a fiscorn, des de l'any 1995.\nÀlex Roig, Contrabaix:\nL'Àlex Roig Borrell neix a Barcelona el 3 de setembre de 1975. Titolat superior de tenora, cursa els estudis al Conservatori Superior de música del Liceu, amb Jaume Vilà com a mestre i esporàdicament amb Pere Benítez i Jordi Paulí. El contrabaix el cursa al Conservatori Superior de música del Bruc amb Xavier Puertas i Jonathan Camps, rebent també classes d'Andrew Ackerman.\nCom a instrumentista de contrabaix ha format part de diverses formacions orquestrals, d'entre les que destaquen la JONC (Jove Orquestra Nacional de Catalunya) i la OCC (Orquestra de Cambra de Cervera) on ha estat dirigit per directors com Josep Pons, Manel Valdivieso, Ernest Martínez Izquierdo o Antoni Ros Marbà.\nCom a intèrpret de Tenora va debutar a la cobla Roquetenca. Més tard fundà la Cobla Contemporània amb alguns músics procedents de la Cobla Principal del Vallès. Després de sis anys, entrà a formar part de la Cobla Lluïsos de Taradell on hi va estar 6 temporades com a instrumentista de tenora i contrabaix. L'any 2004 s’incorpora a la Cobla Marinada per un període de cinc anys. Porteriorment s'incorpora a cobla Maricel durant dues temporades, i actualment forma part de la cobla la Principal del Llobregat.\nCom a pedagog, ha impartit classes de contrabaix i tenora a les escoles municipals de música de Solsona, Berga i a l’escola Fusió de Sant Cugat.\nActualment és professor de música de secundària a l'escola Thau de Sant Cugat del Vallès.


Wohnwagen: Rémi Pradère - Recomanació teatral - Mercè Rubià - Teatre Barcelona\nWohnwagen: Rémi Pradère: L’amor no ho sé, però Wohnwagen és un win-win!\nUna opinió de Mercè Rubià\nHi ha obres molt ben fetes, rodones i amb interpretacions fantàstiques que no aporten absolutament res de nou. En canvi, n’hi ha d’altres que potser no ho són tant, de rodones, però que són molt més interessants. Wohnwagen és una d’aquestes. És un d’aquells muntatges que valen la pena no només pel gaudi de veure’ls -que ho és i rius molt- sinó sobretot perquè surts amb la ment eixamplada, amb menys prejudicis i la grata sensació de veure que encara hi ha molts camins per recórrer dalt d’un escenari. I això que el tema de l’obra no és gens nou.\nRémi Pradère s’inspira en aquella història d’insatisfacció que interpretaven magistralment la parella formada per Leo Dicaprio i Kate Winslet a Revolutionary Road, i ho extrapola a una parella jove que vol portar un estil de vida completament diferent: ell vol quedar-se a casa per llegir Kafka, ella vol viatjar i ballar. Però lluny de l’angoixa, la frustració i la sensació de mort en vida que transmet la pel·lícula, Wohnwagen és una alenada d’aire fresc.\nNomés entrar a la sala ja ens adonem que no estem davant d’una obra qualsevol. Marc Salicrú (bravo, un cop més) ens involucra a l’acció amb una escenografia sorprenent. Els actors es passegen entre el públic; ens miren, ens interpel·len. Però la seva interpretació és el que més ens sorprèn. Aquí no estem gens avesats a uns personatges que defugen tan clarament el naturalisme i, sens dubte, s’ha d’aplaudir la tasca dels actors. El codi que utilitzen podria fàcilment creuar la fina línia cap a quelcom grotesc i esperpèntic, però es manté sempre a l’equilibri just malgrat la volguda gesticulació, expressió i moviment marcat i excessiu. És més, el text no funcionaria sense aquest llenguatge.\nNo explicaré gaire més de l’obra perquè és d’aquelles que cal viure en primera persona, només us diré que a més dels joves enamorats hi ha fum, música en directe, converses per Skype, cervesa, patates, una fada, un dimoni, una bruixa i un àngel que ens permet viure durant uns minuts la il·lusió que entenem l’alemany. I també que si bé no he sortit sabent si l’amor és un win-win o quin tipus de compromís permet que perduri, sí que ho he fet absolutament convençuda que amb Wohnwagen tothom hi guanya. Aquests joves han fet el teatre en què creuen, amb llibertat, risc i valentia, lluitant contra la precarietat amb molta creativitat; els espectadors marxem havent viscut una experiència teatral fantàstica, fresca i molt divertida i la salut del panorama teatral és una mica més forta. Llarga vida!\n← Tornar a Wohnwagen: Rémi Pradère


Viatja en Caravana o Autocaravana a Eurodisney\nViatjar en caravana o càmping a Disneyland París és una bona manera de gaudir unes vacances en família. França és un país que està molt ben preparat per acampar amb aquest tipus de vehicles. Hi ha diverses àrees de descans equipades per als amants de les caravanes i autocaravanes, així com càmpings i aparcaments a tot el territori.\nLa cultura d'amants del caravaning a França està molt estesa i es nota en l'equipament de les zones d'aparcament de caravans i autocaravanes que sol ser molt complet.\nLa zona d'autocaravanes Pinocchio\nUn cop arribis al recinte del Disneyland París, molt a prop del parc temàtic, hi ha l'aparcament per a autocaravanes Pinocchio. Un pàrquing tancat i amb vigilància que obre cada dia a les 8 del matí. En aquesta àrea podràs estacionar i instal·lar la teva autocaravana sense problemes.\nEl preu està molt bé, sobretot, si tens en compte que és per nit i per vehicle i no per persona com en el cas dels hotels. El preu mitjà és d'uns 30 €.\nLa teva caravana a prop del parc temàtic\nAixò sí, si decideixes viatjar amb la teva caravana, no podràs estacionar al Pinocchio, però sí en el pàrquing per a cotxes que està a prop. L'inconvenient és que no podràs passar la nit al pàrquing de cotxes i hauràs de buscar un càmping proper.\nDe fet el càmping Le Soleil de Crécy és una bona opció per instal·lar la caravana a prop del recinte.


Empreses i persones autònomes firmen per un canvi cap a la sostenibilitat\nDe moment ja són onze les empreses que s'han adherit al manifest promogut per l'IDI i Eticentre per reivindicar el paper de les empreses com a generadores d’un canvi que contribueixi a una societat més justa i sostenible, alineada amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS).\nPer donar resposta a aquests objectius sabem què necessitam les empreses i el món empresarial, i pensam que és important donar a conèixer a clients, proveïdors, consumidors i ciutadania com és l’empresa que genera impacte. És l’hora d’actuar i de situar l’empresa centrada en la societat, al nucli de l’acció. Les empreses tenen el poder d’utilitzar els seus recursos per convertir idees en productes i serveis tangibles, i això els confereix una responsabilitat particular a l’hora de contribuir a un món millor.\nSegons l’Organització Mundial del Comerç, 52 de les 100 economies més grans del món són empreses, i per tant es fa necessari reconèixer la seva contribució en la societat que volem, fent especial èmfasi en les pimes, que constitueixen el 99,6% de les empreses a nivell global. És per això que tant des de l’IDI com Eticentre consideram que el gir cap a la sostenibilitat passa pel compromís de les empreses de ser més sostenibles, és a dir, que tenguin la capacitat d’assegurar la seva continuïtat i posicionament a llarg termini, i contribuir al mateix temps al progrés de les generacions actuals i futures.\nSi pensau que un món millor i més sostenible és possible, signau aquest manifest. Uniu-vos al canvi!


10 de febrer de 2021 (15:37 CET)\nLa Comunitat Valenciana rebrà, en els pròxims tres anys, cinc vegades més fons estructurals que en els últims 14, una xifra que s'aproxima als 14.000 milions d'euros, "la major oferta de finançament públic que hi ha hagut en la història de la Unió Europea", segons destaca a València Extra Carolina Punset, comissionada per a Assumptes Europeus i Iniciatives Estratègiques per a la Presidència de la Generalitat Valenciana.\nPer a la seua correcta gestió, el Consell posarà en marxa un pla de formació. "Es farà una selecció per part de la Conselleria del personal que ells estimen que es dedicaran a la gestió dels fons europeus que se'ns vénen damunt. No serà un equip de gestors unificat, sinó que en cada Conselleria estaran les persones especialistes en aquest tema dedicades a això per a abordar la major oferta de finançament públic que hi ha hagut en la història de la Unió Europea", afirma Punset.\nEl termini per a inscriure's està ja obert en l'Institut Valencià d'Administració Pública (IVAP), concloent el 19 de febrer. Es preveu que la formació comence al març i durarà al llarg de 2021, especialment entre març i estiu.\nLa previsió és replicar aquest curs en altres institucions públiques valencianes a les quals no té accés de formació l'IVAP (només té accés a personal funcionari públic, eventual i laboral, però no té accés al personal d'empreses públiques o ens locals). Per a aconseguir-ho ja s'ha contactat amb Rubén Alfaro, president de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies (FVMP).\nPer a Punset "que institucions públiques valencianes puguen participar en la petició de fons europeus i en la gestió dels projectes és absolutament imprescindible" i avisa que aquestes institucions "hauran de tindre molt bons gestors per a justificar els projectes davant la Unió Europea. Qualsevol errada porta a la reducció o a la devolució de fons prèviament gastats, i estem parlant d'un procés molt complex i burocràtic. Des del punt de vista administratiu és molt complicat, d'una complexitat tremenda".\nGESTIONAR ELS FONS "DE MANERA CORRECTA"\nPer aquest motiu la comissionada reitera la necessitat de formar als empleats públics i anuncia que la valenciana "és la primera comunitat autònoma que posa en marxa un pla de formació i d'especialització en profunditat". Un pla que segons Carolina Punset "no es limita a fer un curs formatiu. Abordarem amb tècnics especialitzats, amb experiència contrastada i amb una solvència absoluta com són els directors i tècnics de les oficines de projectes europeus de les universitats públiques valencianes que treballen projectes europeus cada dia".\nL'arribada d'aquests fons europeus "serà l'escaló que permetrà la recuperació econòmica en la Comunitat Valenciana, havent passat la crisi més gran de la nostra història. Serà el principi de la recuperació. No ha existit mai una oferta de finançament públic d'aquesta grandària", considera Punset, però avisa que "pot veure's avortada ràpidament aquesta felicitat si no aconseguim gestionar-ho de manera correcta".\nLa comissió ja ha avisat que la selecció dels projectes serà competitiva, és a dir, no s'atorgaran depenent de la comunitat autònoma, sinó dels millors projectes "pel que hem de presentar els millors projectes per a intentar guanyar fons per a la Comunitat Valenciana sobre la base dels criteris de valoració de la comissió. Qualsevol error en la gestió no sols repercutirà en nosaltres. La comissió ha dit que se'ns considera ens estatal, per la qual cosa el càstig seria per a totes les comunitats autònomes".\n"MÉS COMPETÈNCIA QUE MAI"\nActualment hi ha tres vies de finançament europees. D'una banda estan els fons estructurals, que sempre ha existit, i que es reparteixen segons criteris establits com a territori o habitants i en els quals la Generalitat s'ocupa d'executar els projectes.\nD'altra banda s'ha establit un nou marc de finançament pluriennal que comença en 2021 i acaba en 2027 sent programes de lliure concurrència. Finalment, també s'ha creat el conegut com Next Generation, pla per a fer front a la crisi generada per la Covid-19 que dotarà a Espanya de 73.000 milions en l'àmbit de la lliure concurrència.\nEn el territori valencià, en línies generals, aquests fons es destinaran a projectes d'innovació i digitalització i de sostenibilitat i transició ecològica. "Hi ha més fons que mai, però hi ha més competència que mai per a aconseguir que vinguen a la Comunitat Valenciana", conclou Carolina Punset.


Ajuntament d'Argentona / ArGENTonin@s / Barri del Cros\nEl barri de Sant Miquel del Cros està situat a tres quilòmetres del nucli urbà de la Vila molt proper als municipis veïns de Mataró i Cabrera de Mar.\nEl veïnat de Sant Miquel del Cros és un polígon d'habitatges homogeni, nascut en l'onada immigratòria que va viure Catalunya en els anys 60 i 70. Fruit d'aquesta pressió immigratòria es va permetre construir el barri en el seu emplaçament: entre dos polígons industrials allunyat del centre d'Argentona i flanquejat per la riera d'Argentona i posteriorment per l'autopista. La majoria de la població resident són immigrants o descendents seus, procedents sobre tot d'Andalusia i Extremadura. Té una població que ronda els 1.000 habitants.\nEn els darrers deu-quinze anys s'ha produït un canvi en la composició de la població per l'increment de població immigrada extracomunitària. La connexió viària principal entre el barri i el nucli d'Argentona és l'avinguda del Molí de les Mateves. El barri compta amb diversos establiments comercials: quatre bars/restaurants, una merceria, una botiga de roba, dos supermercats, un forn de pa, una carnisseria i una farmàcia. Amb l'objectiu d'ampliar l'oferta comercial del veïnat, des de l'any 2012 també s'instal·la cada diumenge al matí un mercat setmanal.\nEl barri de Sant Miquel del Cros compta amb un ric programa anual de festes. La Festa Major es celebra per Sant Miquel, pels volts del 29 de setembre i reuneix a centenars de persones. Amb l'esforç i l'enginy dels seus voluntaris s'aconsegueix organitzar cada any una Festa Major que ja és un referent a la zona. La comissió de Festes confecciona disfresses i engalana el barri amb decorats realitzats amb materials reciclats i molta imaginació. La Festa de l'Arbre, la Fira d'Abril, la revetlla de Sant Joan o la Festa de Nadal són algunes de les festes que organitzen periòdicament les entitats i que apleguen un bon nombre de veïns i veïnes.


L'Ajuntament de Vinaròs aposta per la reducció de la bretxa digital – Vinaròs News\nVINARÒS 28 maig, 2022 Vinaròs News\nAJUNTAMENT DE VINARÒS L’Ajuntament de Vinaròs posa en marxa el projecte per a la reducció de la bretxa digital, una iniciativa que es troba...\nL’Ajuntament de Vinaròs posa en marxa el projecte per a la reducció de la bretxa digital, una iniciativa que es troba integrada en l’objectiu general de l’operació Vinaròs ciutat intel·ligent cofinançada pels fons FEDER (Fons Europeu de Desenvolupament Local) de la Unió Europea, a través de l’EDUSI (Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible i Integrat) de l’àrea urbana Vinaròs-Benicarló.\nLes primeres accions, que començaran el dia 30 de maig, estan orientades a facilitar, mitjançant un acompanyament personalitat i adequat al nivell i coneixements previs de cada persona, la familiarització amb l’ús de l’ordinador i els dispositius mòbils, telèfon i tauleta. D’altra banda, a través de tallers molt pràctics, s’impartirà formació perquè les persones participants puguen adquirir coneixements per a la realització de tràmits electrònics amb les administracions públiques, coneguen la seu electrònica municipal per a tràmits més àgils amb l’Ajuntament i puguen utilitzar de manera segura el seu certificat electrònic.\nEl programa d’Iniciació Digital proposa una assistència digital a demanda adaptada a les necessitats de les persones usuàries per a adquirir les habilitats bàsiques relacionades amb el maneig de diferents dispositius electrònics com són els telèfons intel·ligents, tauletes o ordinadors.\nLa línia d’Alfabetització Informàtica tindrà lloc els dilluns de 17 a 19 h i l’acompanyament en l’ús de dispositius mòbils es realitzarà dijous de 17 a 19h.\nD’altra banda, el Taller de Tramitació electrònica, un programa pràctic amb la finalitat que la ciutadania adquirisca les eines necessàries per a realitzar tràmits i gestions per internet a través de les seus electròniques de diferents administracions públiques, tindrà lloc els dimarts i dimecres de 17 a 19h\nTotes les accions tindran lloc al Centre de Coneixement Vinalab.\nLes persones que vulguen participar han de realitzar la inscripció prèvia per telèfon o whatsapp al número 683 53 69 85.


ARCA: d’octubre 2015\nPresentat a ARCA el projecte d'excavació de s'Illot de sa Galera\nJorge Argüello, Silvia Jovani i Ramón Martín a la seu d'ARCA.\nAhir fou presentat a la seu d'ARCA el projecte d'excavació del jaciment púnic de s'Illot de sa Galera, on poguerem escoltar els testimonis dels codirectors de l'excavació, els arqueòlegs Jorge Argüello i Ramón Martín i la conservadora Silvia Jovani.\nDemà dissabte 31 d'octubre durem a terme una visita al jaciment, per conèixer de primera mà, les informacions que ens varen transmetre ahir durant la seva magnífica exposició.\nARCA anomena soci d'honor de 2015 a l'investigador Pere Galiana Veiret\nPere Galiana rep el guardó de soci d'honor de mans del\npresident d'ARCA, Pere Ollers. Fotografia: Benet Bohigas.\nARCA a dia d'ahir, coincidint amb la presentació del projecte d'excavació de s'Illot de la sa Galera a la nostra seu, va concedir un guardó com a soci d'honor de 2015 a l'investigador Pere Galiana Veiret.\nDes d'ARCA valorem molt els anys dedicats a la seva feina acurada i minuciosa que han permès la divulgació d’elements patrimonials i culturals entre la nostra societat. Gràcies als seus estudis hem estat més a prop del patrimoni cultural del municipi de Palma i hem après a identificar-lo i a respectar-lo com es mereix.\nARCA ha volgut reconèixer profundament a Pere Galiana Veiret per la seva dedicació i constància en investigar aspectes culturals inèdits fins al moment i possar-los a l'abast de la ciutadania, mitjançant les seves publicacions:\n- Les coves de Bellver (2009).\n- Es Cabo loco (2013).\n- El Club nàutic de Cala Gamba en imatges (2013).\n- Formentera (2014).\n- Es Carnatge i l'illot de sa Galera (2015).\nARCA vol recordar a més, que aquest any Pere Galiana ha estat elegit per l'Ajuntament de Palma, per llegir el pregó de la Festa de l'Estandard.\nARCA opina que el projecte de Forteza és irrecuperable i una excusa per destruir patrimoni\nEl projecte de Forteza per sa Feixina, que ara l’Ajuntament de Palma esgrimeix com el gran argument paisatgístic per destruir el monument de sa Feixina, és una excusa.\nQuan l'arquitecte Guillem Forteza va fer el seu projecte, sa Feixina donava directament a la mar era un gran solar de primera línia. Llavors no existia el Passeig Marítim (una via de circulació de sis carrils) ni el centenars d’amarraments de vaixells del Port de Palma.\nEl revisionisme que planteja ara l’Ajuntament és una excusa per justificar el que és injustificable: la destrucció del Patrimoni.\nAmb o sense monument, des de l’escola Jaume I no es veurà la mar.\nDes de que es varen allargar l’Avinguda de l'Argentina i el Passeig Mallorca, sa Fexina té un paper més aviat de comunicació transversal entre barriades a més del seu gaudi com a espai públic d’oci i esbarjo.\nEl projecte urbanístic de Forteza, sens dubte un bon projecte per les condicions originals de sa Feixina, que ja no existeixen, implicaria ara destruir tot el parc actual de sa Feixina i en qualsevol cas, requeriria un nou projecte urbanístic actualitzat i molt costós.\nInforme de Jaume Llabrés en defensa del monument de sa Feixina\nJaume Llabrés, investigador en història i especialitzat en arquitectura i jardins, ha elaborat un informe en defensa del monument de sa Feixina del qual els adjuntam una còpia.\nDestacam alguns paràgrafs de les conclusions:\nOchenta años después del segundo proyecto de Forteza es imposible recuperar aquel modelo porque la remodelación de sa Feixina fue por otros derroteros y, sobretodo, porque el trazado paisajista actual (1994), bastante mediocre por cierto, es tan potente que supondría hacer tabla rasa de todo para empezar desde cero. No nos llevemos a engaño, porque derribar el antiguo monumento del Baleares no sirve de excusa para “recuperar” la traza ideada por Forteza. Todo lo contrario, el diseño actual se hizo pensando en potenciar un eje central a base de fuentes escalonadas con la idea de integrar el monolito del Baleares que, en cualquier caso, ocupa un gran espacio rectangular con su propio estanque cuya configuración ha pivotado, desde siempre, como el entorno “ideal” para dicho monumento en un claro ejercicio de auto integración en un espacio tan inmenso como es el glacis de Santa Catalina.\nRespecte a l’estil arquitectònic del monument, art déco, conclou:\nEn conclusión, creemos que el monolito de sa Feixina forma parte de una etapa muy significativa de la evolución de la arquitectura del siglo XX en Palma y, que una vez desprovisto de toda su simbología original, merece ser preservado. Recordemos, por último, que la estética art déco la encontramos aplicada, solamente, a unas pocas fachadas de nuestra ciudad y que la única construcción relevante de este estilo que es un monumento de ornato público es este monolito de sa Feixina.\nARCA torna a demanar a l’Ajuntament de Palma que rectifiqui i conservi el monument de sa Feixina.\nDemà ARCA intervindrà al Ple de l’Ajuntament de Palma per a defensar el monument en base a una moció que la nostra entitat va proposar a tots els grups municipals.\nVisita a s'Illot de la Galera.\nDissabte 31 d'octubre a les 10'30h visita al jaciment arqueològic de s'Illot de la Galera.*\nSortida amb barca des del caló de Son Caios, devora el Puro Beach.**\nPreu de l'activitat: 15 euros (trasllat amb barca i visita al jaciment i explicacions dels responsables de l'excavació).\n* L'activitat està sotmesa al temps que pugui fer a la mar.\n**IMPORTANT: Cal que venguin amb calçons curts i calçat apropiat per a l'aigua. Al baixar de la barca, els peus tocaran l'aigua i es poden banyar la roba i el calçat.\nConferència: El jaciment púnic de l'illot de la Galera.\nDijous 29 d'octubre a les 20'00h.\nConferència sobre sobre l'excavació del jaciment púnic de l'illot de la Galera, a càrrec dels codirectors de l'excavació, Jorge Argüello i Ramón Martín i la conservadora Silvia Jovani.\n25 d’oct. 2015\nRecorregut embARCA't: "Visita a es Carnatge".\nPere Galiana dirigint-se als assistents a la zona des Carnatge.\nARCA organitzà el passat dissabte 24 d'octubre un recorregut embARCA't que dui per títol: “Visita a es Carnatge”, la qual fou dirigida per l'investigador Pere Galiana Veiret.\nDesprés de la seva recent publicació titulada "Es Carnatge i s'illot de la Galera" (Ed. Lleonard Muntaner, 2015), Pere Galiana ens va poder oferir de primera mà un tast del més destacat d'aquesta zona tan transitada del llevant de Palma, però a la vegada tan desconeguda.\nARCA opina que a sa Feixina ha de prevaldre el Patrimoni i no la imposició\nCates al Monument sa Feixina, ahir 22 d'octubre\nARCA continua treballant per salvar el monument de sa Feixina. L’equip de govern, pretèn fer via per evitar el debat públic i aquesta postura és intolerable en democràcia.\nFins ara ARCA ha trobat una paret de formigó en cada una de les moltes converses que hem mantingut amb distints membres de l’equip de govern. Però, no perdem l’esperança. Fa molts d’anys que lluitam pel Patrimoni i mentre un monument o un edifici estigui en peu, nosaltres treballarem. No serà la primera vegada que la ciutadania salvem in extremis un element patrimonial.\nL’equip de govern no ha volgut atendre cap dels molts arguments que els hem exposat sobre els valors del monument de caire Patrimonial, Històric, Educatiu i Social. No volen atendre a raons.\nTots els arguments els continuarem explicant a ells i a la societat balear.\nLa majoria de la gent vol que el monument es mantengui. Potser per això es neguen a fer una consulta popular?\nAhir, quan la grua feia la cata del monument per saber més de la seva estructura, davant la imminent sol·licitud del projecte de destrucció, la gent que passava els insultava. La majoria de la gent vol que el monument es conservi. El president d’ARCA estava present perquè casualment en dirigir-se a la feina es va trobar amb l’ensurt de la grua.\nLes enquestes als diaris parlen sempre d'entre un 65 i un 70% a favor de que se mantengui.\nNegar-se a consultar a la ciutadania i frustrar el debat des del primer moment és tot el contrari del que pregonen quan parlen de la seva manera de fer política. Sempre es jacten de la seva capacitat de diàleg i de promoure la participació ciutadana.\nARCA ha demanat téntol en nombroses ocasions. Ho tornam a demanar. Tranquil·litat i reflexió són importants en política. No pot triomfar la imposició. També hem demanat a l'Ajuntament tota una sèrie de dades i documentació que no ens faciliten de moment, mostra de la poca transparència amb que actuen.\nEl monument compleix la Llei de Memòria Històrica (de 2007).\nL’arribada de centenars de ferits al Port de Palma, va ser traumàtic per a la població. Als llistats de ferits i morts hi ha moltíssims d’al·lots que feien el servei militar, perquè la traïdora sublevació contra el govern republicà democràtic els va agafar a la zona nacional. No perquè combregessin ideològicament.\nFa anys que el monument tan sols és un element arquitectònic dins ciutat, una fita urbana sense cap simbolisme feixista. En el monument no hi ha exaltació al franquisme que és la única cosa que prohibleix la Llei.\nEls monuments ens parlen de la història i de les seves petjades, però també són records de vivències personals i del nostre paisatge urbà.\nContinuam confiant en que el monument es conservi.\nARCA no necessita donar proves de la seva defensa de la dignitat de les víctimes republicanes i lluitadores per la llibertat\nHem demanat que en lloc de destruir patrimoni per ideologia, es crei un monument a un espai cèntric de Ciutat per honorar-les.\nDemanam que se recuperi el Fortí d’Illetes i els refugis de la guerra.\nDonam la benvinguda a la futura Llei de Foses.\nARCA va ser consultada fa unes setmanes sobre aquesta qüestió i vàrem garantir el nostre suport per aconseguir la declaració de BIC dels llos d’enterrament, fins i tot una vegada s’aconsegueixi que siguin excavades.\nPresentat a ARCA el llibre: Es Carnatge i s'illot de la Galera.\nLleonard Muntaner, Pere Ollers (ARCA), Pere Galiana i\nJorge Argüello. Fotografia: Benet Bohigas.\nAhir dijous 22 d'octubre fou presentat a ARCA el llibre Es Carnatge i s'illot de la Galera, de l'investigador Pere Galiana Veiret.\nA la presentació assistiren l'arqueòleg Jorge Argüello; l'editor Lleonard Muntaner i l'autor Pere Galiana.\nAquest dissabte 24 d'octubre continuarem coneixent més aspectes de la zona des Carnatge, gràcies a la visita que ens oferirà el propi Pere Galiana.\nRecorregut embARCA't: “Visita a es Carnatge”.\nDissabte 24 d'octubre a les 10'30h.\n“Visita a es Carnatge”.\npunt de trobada: Hospital de Sant Joan De Déu (devora la mar).\nARCA demana més inversió pressupostària en la conservació del Patrimoni Cultural.\nEs Sindicat (Felanitx).\nEl Patrimoni és un sector estratègic\nARCA demana a la Conselleria de Cultura i al Govern de les Illes Balears que consideri els pressupostos d' inversió en conservació de Patrimoni com a una inversió en un sector estratègic\nAra que els pressupostos tant de la Comunitat Autònoma com de l'Estat estan aprovant-se per a l'any 2016\nARCA s'ha adreçat directament als representants polítics perquè impulsin inversions en matèria de patrimoni cultural\nEns trobem davant un moment capdal, on s'estan discutint els Pressuposts Generals de la Comunitat Autònoma i de l'Estat. ARCA ha decidit adreçar-se personalment i per escrit als consellers de Cultura i d'Educació del Govern de les Illes Balears i a cada un dels representants polítics al Parlament de les Illes Balears (PP, PSIB, MES, Podem i Ciutadans), Congrès dels Diputats (PP i PSOE) i Senat (PP i PSOE) perquè impulsin inversions reals en matèria de Patrimoni Cultural.\nPeticions al Parlament de les Illes Balears\nARCA proposa als grups parlamentaris de les Illes Balears la inversió en una sèrie de projectes concrets, amb un llistat llarg del qual destaquem els següents projectes:\n· Restauració i rehabilitació de Can Weyler (conveni amb el Consell de Mallorca).\n· Restauració i rehabilitació de les Torres del Temple o Torres de Gumara i dotació per a Museu (conveni amb l'Ajuntament de Palma).\n· Restauració i rehabilitació de Can Serra (Palma).\n· Restauració i rehabilitació del Convent dels Mínims (St. Francesc de Paula) de Campos.\n· Es Sindicat de Felanitx (catalogat, BIC i pendent d'adquisició municipal).\n· Sa Fàbrica Nova de Sóller (catalogat i en deficient estat de conservació).\n· Arxius històrics.\nPeticions a Madrid\nAls parlamentaris del Congrés i del Senat en torn dels Presssuposts Generals de l'Estat del següent tenor, els hi hem fet arribar que trobam a faltar inversions en el camp del Patrimoni Cultural i de la recerca o I+D+I dedicada al patrimoni cultural, particularment a les Illes Balears.\nTambé feim arribar un llistat bastant extens de peticions d'intervencions concretes.\nEl Patrimoni Cultural com a font de riquesa econòmica\nCan Serra (Palma).\nARCA sempre ha pensat que el Patrimoni Cultural hauria d'estar entre les activitats prioritàries per a l'economia. El patrimoni cultural pot ser un motor més de l'economia. La seva conservació i restauració impliquen diversos sectors productius, activitats professionals, petits i mitjans empresaris, artesans i especialistes en la matèria. Així mateix el manteniment del patrimoni cultural, a més de complir una obligació legal, significa posar a l'abast de tota la societat un actiu més per:\na) Conèixer la nostra història i les bases culturals del lloc on ens trobam.\nb) Diversificar l'activitat turística introduint nous elements visitables, nous productes turístics.\nc) Trobar i afavorir noves possibilitats d'ocupació per a professionals, autònoms i treballadors qualificats.\nLes administracions es presenten immobilistes i equivocades a l'hora de conservar el Patrimoni Cultural\nS'ha de potenciar més i millor el mecenatge privat a favor del patrimoni cultural.\nPer començar els Pressuposts de l'Estat s¡han de corregir i augmentar. Han d'introduir les activitats i la restauració dels béns culturals que interessen a les Illes Balears. (Per exemple al Projecte no figuren tots els béns de Patrimoni de la Humanitat, només figura Sa Llonja com a bé cultural "amb possible mecenatge"). Una vergonya. ARCA els suggereix (i espera que els diputats i senadors de Balears presentin esmenes) una llista exemplar de béns culturals que falten, per exemple, la Sibil·la, Dalt Vila d'Eivissa i el parc marítim, com a patrimoni de la HUmanitat; i en el camp de les activitats i celebracions culturals, falta fins i tot l'Any Ramon Llull.\nSuggerim també a la Conselleria d'Educació la celebració del I Centenari dels edificis de l'Institut Balear, la Biblioteca provincial i l'Escola d'Arts i Oficis.\nARCA demana també incloure programes culturals i de recerca nous que són imprescindibles per la conservació del patrimoni.\nPresentació llibre: Es Carnatge i s'illot de la Galera.\nDemà, dijous 22 d'octubre a les 20'00h.\nEs Carnatge i s'illot de la Galera, de Pere Galiana Veiret.\nProjecció d'unes 50 imatges sobre aquesta zona de Palma recollides al llibre.\nLa presentació comptarà amb la presència del geòleg Guillem Mas, de l'arqueòleg Jorge Argüello, de l'editor Lleonard Muntaner i de l'autor Pere Galiana.\nRecorregut embARCA't: “El Velòdrom del Tirador: joia del patrimoni esportiu de Ciutat”.\nGrup organitzat per ARCA a la pista del Velòdrom del Tirador.\nARCA va realitzar un recorregut embARCA't el passat dissabte 17 d'octubre titulat: “El Velòdrom del Tirador: joia del patrimoni esportiu de Ciutat”.\nL'activitat s'estructurà primer de tot amb una conferència a la seu d'ARCA, on l'historiador i investigador Manel García ens va apropar i profunditzar en la història del Velòdrom del Tirador, en ús des dels anys 1903 i 1973.\nEl Velòdrom del Tirador fou durant moltes dècades un dels millors de tot l'estat espanyol, on es varen dur a terme competicions de caire nacional i internacional.\nXalet del Velòdrom del Tirador, obra de Gaspar Bennazar (1918)\nEl promotor d'aquesta obra fou el Veloz Sport Balear, entitat que encara existeix a dia d'avui i que ha estat propietària d'aquests terrenys fins fa pocs mesos. En l'actualitat l'Ajuntament de Palma és el seu nou propietari.\nARCA considera que aquestes antigues instal·lacions esportives i el xalet annexe al velòdrom, obra de l'arquitecte Gaspar Bennazar a l'any 1918, haurien d'estar incloses al catàleg de Patrimoni de l'Ajuntament de Palma i que tota aquesta zona s'hauria d'integrar en un futur parc o en dotacions lúdico-esportives obertes a la ciutadania, on es pogués explicar i contextualitzar la història d'aquest indret de Palma, que tantes alegries va donar a la seva ciutadania.\nARCA demana la rehabilitació i protecció d'un monument a presos republicans\nFotografia: Benet Bohigas.\nARCA demana la conservació i manteniment d'un monument en memòria dels presos republicans a Cala Sant Vicenç (Pollença).\nARCA demana un respecte per a la memòria dels nostres avantpassats i per aquest motiu sol·licita que un monument dedicat als presos republicans a Cala Sant Vicenç, els quals foren obligats forçament a construir camins durants els anys 1937 i 1940 sigui conservat i presenti un manteniment per part de l'Ajuntament de Pollença.\nARCA considera important que aquest monument dedicat per l'Ajuntament de Pollença a l'any 2005, tengui un manteniment adient, perquè en alguns casos el vandalisme o el pas del temps, provoquen que elements d'aquestes característiques, corrin el perill de desaparèixer.\nARCA considera important fites com aquestes, degut a que ens mostren i recorden etapes de la nostra història que no hauríem de tornar a repetir-se i la única forma possible és tinguent memòria i consciència.\nARCA decepcionada per la finalitat de la taxa turística\nARCA CELEBRA LA FERMESA EN LA IMPLANTACIÓ DE LA TAXA TURÍSTICA PERÒ CREU QUE LES FINALITATS ANUNCIADES DE LA TAXA SÓN UN "CALAIX ON HI CAP GAIREBÉ TOT". ÉS BASTANT DECEPCIONANT I NO CONTENTARÀ A NINGÚ.\nARCA DEMANA QUE L’OBJECTIU DELS DOBLERS RECAPTATS SIGUI PER INVERTIR EN CONSERVACIÓ I REHABILITACIÓ DE BÉNS PATRIMONIALS I D’ESPAIS NATURALS\nDes d'ARCA pensam que la taxa turística és l'única manera que tenim per obtenir doblers per a la millora del nostre Patrimoni natural, històric, etnològic i paisatgístic. I el futur està precisament aquí. Perquè tota inversió en patrimoni natural, cultural i paisatgístic reverteix immediatament en el turisme i en els negocis turístics i aquestes inversions donen un argument de pes als visitants per comprometre-se'n amb el nostre patrimoni, natural, cultural i paisatgístic que també aprofiten.\nPer exemple, projectes de restauració i intervenció de: Es Carnatge, Torres de Gumara de Palma, Can Weyler, Can Serra, Sa Fàbrica Nova de Sóller, Es Trenc-Salobrar, Serra de Tramuntana, etc.\nD'aquests projectes d'inversions (espais i elements naturals i culturals que ara estan deixats) en poden sortir: altres activitats connexes, creació de llocs de feina, formació per als joves, etc\nLes Torres del Temple\nLES INVERSIONS EN REHABILITACIÓ DE ZONES TURÍSTIQUES MADURES I SIMILARS, S'HAN DE TREURE DELS FONS ESTATALS DE TURISME (JA QUE SOM CAPDAVANTERS A L'ESTAT EN INGRESSOS TURÍSTICS).\nLa taxa o impost ha de recuperar els motius originals que varen donar inicialment bons resultats interromputs per una suspensió contrària als interessos de Balears.\nRepetim, per ARCA, invertir en Patrimoni i Natura de rebot és invertir en un turisme de qualitat i no en aquest turisme massiu que fa morir d'èxit molts d'indrets turístics i presenta tants de problemes de gestió que hem d'enfrontar tota la població: seguretat pública, vigilància, neteja, residus, consum d'aigua, destrossa d'espais públics, etc.\nTeníem una oportunitat única amb un govern de consens. Ara la decepció és molt grossa. Uns objectius tan amplis i dispars no contenten a ningú. Ja coneixem la capacitat de pressió d'algunes patronals turístiques a aquesta comunitat. Demanam que el govern autonòmic i els seus principals actors en aquest tema com Biel Barceló, s'ho repensi i rectifiquin.\nEL NOSTRE PAISATGE I EL NOSTRE PATRIMONI: ATRACTIU TURÍSTIC PER FUGIR DEL TURISME DE MASES\nNo hi ha dubte que el turisme tria Mallorca i Balears per les seves característiques, pel seu clima, el seu paisatge, els valors històrics i monumentals a més dels paisatges urbans de pobles i ciutats.\nSi no cuidam tot això, el nostre futur econòmic no serà sostenible, amable i durador.\nLA CARA DOLENTA DEL TURISME\nLa Fàbrica Nova de Sóller\nEl turisme aporta elements positius però, sense dubta, el turisme de masses que predominantment ens arriba provoca uns impactes negatius molt grossos sobre el nostre paisatge i l'abandonament del nostre patrimoni cultural, perquè els doblers es destinen a negocis més sucosos.\nÉs indiscutible que el turisme genera molt de doblers especialment pels empresaris del ram, els quals no reinverteixen més que una mínima part a la societat balear.\nPer tant és obligació de l'administració protegir, conservar, invertir i rehabilitar el Patrimoni Històric i etnològic a més del paisatgístic i natural. Que dins les inversions previstes amb els doblers de la taxa hi figuri el Turisme directament com el gran beneficiat, ens sembla inacceptable i decebedor. Nosaltres sempre hem defensat una taxa ECOPATRIMONIAL. De rebot tota la societat queda beneficiada.\nARCA proposa una Moció pel Ple de l'Ajuntament de Palma en relació al Monument de sa Feixina\nARCA HA PROPOSAT ALS GRUPS MUNICIPALS QUE PRESENTIN UNA MOCIÓ PER GARANTIR QUE EL FUTUR DEL MONUMENT DE SA FEIXINA ÉS EL QUE LA MAJORIA DE LA CIUTADANIA DESITJA\nLa nostra entitat, ARCA (Associació per a la Revitalització dels Centres Antics) ha proposat a tots els grups municipals de l’Ajuntament de Palma que presentin una moció al proper Ple Municipal. La redacció de la moció té el següent contingut:\nDesmuntar no és destruir\nEl pacte de govern signat pels tres partits i/o candidatures que conformen l’equip de govern PSIB-PSOE, MES i Som Palma, incloïa com un dels punts “Desmuntatge i retirada del monument “Baleares” de sa Feixina”.\nCom que l’arqueòloga municipal diu al seu informe que el monument no se pot desmuntar, sembla que ara la única possibilitat que planteja l’equip de govern és mutilar uns fragments del monument (relleus esculpits i poc més) i destruir la resta.\nÉs evident que destruir no és desmuntar. Per tant estaríem davant un incompliment del pacte de govern.\nCap partit de l'equip de govern duia escrit al seu programa retirar el monument de sa Feixina, ni feren campanya amb el tema\nIgual que és evident que cap dels tres partits polítics o candidatures que conformen l’equip de govern tenien escrit al seu programa electoral la destrucció ni la retirada del monument de sa Feixina. Tampoc no va ser tema de campanya electoral.\nEstaríem, llavors, davant una decisió de l’equip municipal no avalada per les urnes i l'evident oposició d'una part de la ciutadania.\nEl monument ja està contextualitzat i compleix la Llei de Memòria Històrica. Va ser una contextualització per consens\nHem d’afegir que l’esmentat monument va ser ja despullat de qualsevol ensenya i relleu que pogués ser ofensiu per ningú i ara és un monument nu. Dita contextualització es va decidir per unanimitat d’aquest Ple. És ben important la unanimitat en les decisions conflictives. Aquí es va aconseguir.\nL’equip de govern ara planteja destruir el monument (quan això no ho recollia el pacte de govern) i també volen destruir el consens. Des de la ciutadania, i en primer lloc des d’ARCA es demanam tèntol.\nSi s’obstinen a actuar sense el consens, com a mínim que consultin a la ciutadania\nAprofitant que un punt que sí incorporen la majoria dels programes electorals dels partits que conformen el govern municipal és donar participació a la ciutadania amb consultes populars, espais de participació i debat ,\n1. Que, donat que no se podria complir el pacte de govern, ja que destruir no és desmuntar, que l’equip de govern mantengui el monument de sa Feixina a la seva ubicació.\n2. Si no volen acceptar l’anterior punt, que es crei un espai de diàleg impulsat per l’ajuntament amb persones enteses de reconeguda objectivitat per determinar la conveniència o no de retirar el monument. Explorant tots els factors que poden influir en la decisió: patrimonials, de memòria històrica, educatius i econòmics.\n3. Si no volen acceptar l’anterior punt, que se convoqui a una consulta popular a la ciutadania de Palma, amb garanties democràtiques, amb una pregunta clara i l'oportunitat per debatre des de tots els punts de vista sobre la retirada o no del monument de sa Feixina.\nARCA organitza un acte doble en defensa del Port del Molinar\nBiel Horrach, Pere Nicolau, Àngels Fermoselle i Pedro Martínez.\nARCA ORGANITZÀ UN COL.LOQUI SOBRE LA SITUACIÓ ACTUAL DEL PORT DEL MOLINAR I EL SEU FUTUR\nAl col.loqui participaren:\n- Pere Nicolau. Arquitecte.\n- Biel Horrach. Director general d'Urbanisme de l'Ajuntament de Palma.\n- Pedro Martínez. Portaveu campanya de la "Al Molinar, Port Petit".\n- Àngels Fermoselle, ARCA.\nL’objectiu actual de la campanya “Al Molinar, Port Petit”, és que no se deixi passar el temps i dins aquest primer any de legislatura ja s’adoptin mesures que facin impossible qualsevol ampliació al Port del Molinar i que es rehabilitin el port i el seu edifici que tenen un potencial econòmic i social important.\nPresentació del conte “EN - - - - , NA - - - - I EL PORT PETIT”\nUn conte dins la col.lecció de “Els Contes de s’Abu”, als quals els protagonistes són la nina o el nin al qual se li conta el conte .\nL’autora del conte, Àngels Fermoselle, sense anomenar el Molinar, explica com una nina molt expressiva va a visitar a un amic seu que viu a prop de la mar i queda entusiasmada amb la bellesa de l’entorn, la casa del port que té una torre, els corbs marins, la mar i el propi port. El seu amic li explica com molts anys abans uns gegants dolents volien destruir el port i la seva casa de la torre perquè volien fer un port molt gros pels seus vaixells de gegants. Llavors la gent de la ciutat es va ajuntar i va descobrir el punt dèbil dels gegants i aconseguiren que partissin i no tornessin mai més.\nL’arquitecte Pere Nicolau acompanyà a l’autora en aquesta presentació.\nL’arquitecte Pere Nicolau sempre s’ha pronunciat en contra de qualsevol ampliació al petit port del Molinar.\nLa campanya “Al Molinar, Port Petit està integrada per Salvem es Molinar, ARCA, GOB, Vogar i Ciar, Amics de la Terra i Greenpeace\nDissabte 17 d'octubre a les 10'30h.\n“El Velòdrom del Tirador: joia del patrimoni esportiu de Ciutat”.\nConferència i visita sobre aquest element patrimonial i que forma part de la història de l'esport balear.\ndirigit per l'historiador i investigador Manel García.\nPresentació i col·loqui sobre la situació actual del Port del Molinar i el seu futur.\nEN DEFENSA DEL PORT DEL MOLINAR: Dos actes en un.\nDimarts 13 d'octubre a les 20'00h.\nPresentació del conte: “En Marc, na Lluna i el Port Petit”.\nA càrrec de l’arquitecte Pere Nicolau i de l'autora del conte, Àngels Fermoselle dins la col·lecció “Els Contes de s’Abu”.\nPosteriorment, col·loqui sobre la situació actual del Port del Molinar i el seu futur. Participaran: Pere Nicolau, arquitecte; Biel Horrach, director General d’Urbanisme de l’Ajuntament de Palma; Pedro Martínez, portaveu de la Campanya “Al Molinar, Port Petit” i Àngels Fermoselle, ARCA.\nARCA organitza una conversa en defensa del Monument de sa Feixina.\nÀngels Fermoselle, Jaume Serra, Pere Nicolau, Antoni Sbert,\nCristòfol Sbert, Mercè Truyols, Pere Ollers i Miquel A. Lladó.\nPer aportar arguments a favor de la conservació del monument des dels distints punts de vista: 1: Històric, 2: Arquitectònic, 3: Educatiu, 4:Memòria col·lectiva.\nEntre el públic que omplí el local d’ARCA hi havia persones de Santa Catalina, Es Jonquet, Son Armadams,... i alguns d’ells estan recollint signatures perquè volen que Cort rectifiqui.\nPere Nicolau, arquitecte, i Toni Sbert, arquitecte municipal que creuen que el monument una vegada despullat dels símbols i escrits ha guanyat molt en qualitat i és d'important valúa arquitectònica. Va comparar, igual que Toni Sbert com a Itàlia també s’han conservat elements arquitectònics racionalistes despullant-los de simbolismes ideològics.\nJaume Serra, Historiador que va crear el Museu de l'Educació i va parlar de la gran errada que suposa esborrar la memòria i les empremptes de la història. Va dir que si se destruís el monument seria un afegit a la llista d'imperdonables destruccions de patrimoni.\nMercè Truyols, expresidenta d’ARCA que explicà la importància del racionalisme, corrent a la que s’adscriu el monument, com a corrent arquitectònica que arribà a l'illa des dels moviments culturals de la resta d'Europa\nMiquel Àngel Lladó, escriptor que recordà el concepte de Patrimoni i la importància de no caure a les mateixes errades intentant esborrar el passat.\nCristòfol Miquel Sbert, historiador que ha investigat sobre la guerra Civil a Mallorca i va recordar com un oncle seu va morir a l’enfonsament del Baleares i que els joves allistats eren innocents.\nCels Calviño, geògraf i professor de primària que considera que un monument com el de sa Feixina permet explicar a les sortides escolars el drama de la guerra i la història real.\nCort ha d’obrir un procés seriòs de diàleg amb la ciutadania\nARCA ha aportant suficients arguments com perque l’Ajuntament de Palma obri un procés seriòs de diàleg i participació real. Sense imposicions i decisions prèvies.\nAquest debat ha servit per donar més forces a la nostra entitat ja que els arguments i el diàleg són els millors actius de l'autèntica democràcia.\nEl monument està despullat de qualsevol simbolisme i originalment. Aquest es va construir baix subscripció popular per recordar unes víctimes mallorquines. Avui és un monument contextualitzat i nuu de qualsevol símbol ofensiu i és un clam contra les guerres i les dictadures. I això es va aconseguir per unanimitat!\nDesmuntar o destruir monuments per motius ideològics, no és propi d’una societat que vol aprendre del passat.\nARCA denúncia l’incivisme destructor del Patrimoni a l’Hostal Términus i a seu entorn\nDemanam vigilància efectiva i investigació per descobrir les persones culpables dels fets.\nARCA ha demanat a l’Ajuntament de Palma que la vigilància i el treball contra l’incivisme sigui una prioritat.\nLa imatge de la ciutat i el nostre Patrimoni queda afectat negativament amb accions vandàliques com aquestes.\nDemanam als responsables municipals que li donin prioritat a la retirada d’aquestes pintades per tres motius:\n1. Perquè els edifici de Ses estacions están catalogats i tenen prioritat damunt altres denúncies.\n2. Perquè la imatge de Palma quedi recuperada.\n3. Per a l’efecte disuasori pels incívics.\nPresentarem escrits a l’Ajuntament perquè actuin amb urgència.\nARCA presenta a l'Ajuntament de Sóller un informe patrimonial sobre el "Monumento a los Caidos".\nARCA ha presentat a l'Ajuntament de Sóller, a petició del consistori, un informe des del punt de vista patrimonial sobre el"Monumento a los Caidos", de l'arquitecte Gabriel Alomar, situat a la plaça d'Espanya de Sóller.\nLa nostra opinió no ha segut tenguda en compte\nARCA confiava que l'opinio emessa en el següent informe seria tenguda en compte i havíem demanat ser part interessada de qualsevol resolució adoptada pel consistori solleric i a l'igual que desitjavem formar part del debat públic que es pogués generar al respecte. Llavors, d'aquí hem d'expressar la nostra decepció amb el nou equip de govern solleric, perquè no han tengut en compte la nostra opinió que a continuació detallem.\nInforme sobre el "Monumento a los Caídos".\nLa "Cruz de los caídos de Sóller" (1939), és probablement una de les primeres feines del jove arquitecte, Gabriel Alomar.\nAlomar, va consagrar bona part de la seva vida a reivindicar la importància de l'arquitectura com a suport per la transmissió de la cultura en el temps, en un moment en que a Mallorca no ho feia ningú i es tomaven els vells edificis per construir-ne de nous sense tenir en compte que eren el suport de la nostra història, amb tot el que ens conten per activa o per passiva.\nDescripció del Monument\nA "Los caidos", el jove Alomar, plantejà un monument de pedra, amb els aires de la façana d'un temple grec: magníficament treballat sobre una escalinata de la que s'aixequen unes columnes quadrades que suporten un dentell amb una inscripció. La part central l'ocupa una gran creu que creix sempre simètrica. A una cara del dentell(PRESENTES POR LA PATRIA), la font de la vida, amb una magnífica pica de pedra, on la gent pot anar a beure, i dues jardineres amb ramells a cada costat, rara vegada amb flors. L'escut de Sóller és casi l'únic excés ornamental i "alegre" que es permet. Per contra, a l'altra cara (CAIDOS POR DIOS), i sempre a sota de la creu, hi trobam l'escut de l'àguila i les fletxes, d'aquells qui feren la comanda. Les jardineres son substituïdes per dos grans safareigs on les aigues estancades o mortes reflectia simbòlicament dos cels, similars i diferents a l'hora. L'únic element que rompia tanta simetria i que aportava certa poesia al rigor formal, abans de que els omplissin de terra i hi sembressin flors de color amb sendes oliveres, enterrant així el seu sentit original.\nÈpoca del Monument\nÉs natural i fins i tot bo que els Sollerics no s'hi hagin trobat mai molt còmodes amb aquest monument. Després de l'alegria i frondositat del tant reivindicat modernisme. L'austeritat del moviment racionalista els havia de provocar un cert síndrome d'abstinència.\nA Sóller també hi va haver afusellats, treballs forçats, i famílies senceres que assenyalades patiren 40 anys d'humiliacions i que certament mereixen un reconeixement i memòria pel seus (patiments), i no un monument reconvertit.\nMonument com a símbol de futur\nTomar el retrat que els va fer Alomar, treure el rètol, la creu o l'escut, és com eximir-los total o parcialment de la seva responsabilitat als nostres ulls i davant la història.\nLes futures generacions, probablement sabran de la repressió i la falsedat franquista per monuments com aquests, els documents, els llibres, les pel•licules, etc.\nL'autocrítica, i no tancar els ulls, és l'únic que pot evitar que fets com els succeïts es repeteixin. Per això mateix, i no per reivindicar el que hi passà, el camp de concentració d'Auschwitz fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO.\nARCA a favor de la conservació de Monument\nI per això mateix, ARCA no és partidària de la demolició del monument- fins i tot creim que es tendrien que recuperar els safaretjos, pero si de contextualitzar (llevar lemes i símbols franquistes) i fer pedagogia amb ell, en el marc legal de la Llei de la Memòria histórica.\n▼ d’oct. 2015 (23)\nPresentat a ARCA el projecte d'excavació de s'Illo...\nARCA anomena soci d'honor de 2015 a l'investigador...\nARCA opina que el projecte de Forteza és irrecuper...\nConferència: El jaciment púnic de l'illot de la Ga...\nARCA opina que a sa Feixina ha de prevaldre el Pat...\nPresentat a ARCA el llibre: Es Carnatge i s'illot ...\nARCA demana més inversió pressupostària en la cons...\nPresentació llibre: Es Carnatge i s'illot de la Ga...\nRecorregut embARCA't: “El Velòdrom del Tirador: jo...\nARCA demana la rehabilitació i protecció d'un monu...\nARCA decepcionada per la finalitat de la taxa turí...\nARCA proposa una Moció pel Ple de l'Ajuntament de ...\nARCA organitza un acte doble en defensa del Port d...\nPresentació i col·loqui sobre la situació actual d...\nARCA organitza una conversa en defensa del Monumen...\nARCA denúncia l’incivisme destructor del Patrimoni...\nARCA presenta a l'Ajuntament de Sóller un informe ...\nConversa en defensa del Monument de sa Feixina\nARCA ha mantingut una reunió amb el batle de Palma...


Barcelona Pixel a Pixel: 2008\nMacià - 75 anys\n75 anys de la mort de Francesc Macià el dia de Nadal\na de desembre 25, 2008 4 comentaris:\nMascaró de proa ?\nHo sembla, si mes no, i en una façana de la ciutat , on?\na de desembre 22, 2008 4 comentaris:\ni tapiada !\na de desembre 13, 2008 12 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cases, vergonyes\nJardins cap al tard\nEl veí de dalt en va fer una idèntica i per les mateixes dates. (de foto)\na de desembre 05, 2008 15 comentaris:\nVaig intentar esbrinar si s'hi podia accedir i no ho vaig trobar. La veritat no se pas la funció d'aquest monòlit, ni hi ha cap placa ¿ ?\na de novembre 27, 2008 7 comentaris:\nContemporània del barri on està\na de novembre 14, 2008 12 comentaris:\nNatural ? Bé, amb bastant d'aportació humana.\na de novembre 07, 2008 15 comentaris:\nEquipament per gent gran\nInaugurat al mes d'abril, aquest equipament per aquest barri , inexplicablement estava tancat el diumenge passat.\na d’octubre 30, 2008 8 comentaris:\nTorre de totxos\na d’octubre 27, 2008 11 comentaris:\nAntic Cinema XXIV\nFou un gran cinema d'estrena\nTancat el 6 d'octubre de 1985\na d’octubre 24, 2008 12 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Antic cinema\nTorre i cub\nJardí i torre amb sorpresa a darrera ! Un cub afegit!\na d’octubre 13, 2008 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cases, modernisme\nReconstruïts després de la guerra civil.\na d’octubre 04, 2008 14 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: església, monument\na de setembre 30, 2008 15 comentaris:\nA l'interior si que hi podem trobar naus gòtiques, i al llarg dels molts anys d'història que té, ha estat seu de múltiples gremis !!\na de setembre 25, 2008 13 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: gòtic, palau\nUn dels nyaps del 90 , possiblement ara ja no existeixi aquest jardí ,ja que està novament en remodelació total .\na de setembre 18, 2008 11 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: jardins, vergonyes\nFou la casa d'un conegut arquitecte modernista.\na de setembre 12, 2008 9 comentaris:\na d’agost 27, 2008 11 comentaris:\nDemà agafaré tot recte, mar endins, on hi ha una petita illa i hi estaré de vacances fins el 25 !!\na d’agost 03, 2008 7 comentaris:\nAntic Cinema XXIII\nPer acabar, abans de vacances, el que queda d'un dels" bucs insignes "de les sales d'art i assaig ..\nTancat el 3 de novembre del 1984\na de juliol 31, 2008 9 comentaris:\nAntigua seu , ara museu\na de juliol 25, 2008 7 comentaris:\nAntic Cinema XXII\nUn dels cinemes que anàvem sovint, diumenges com avui, a sessió doble a quarts de nou del vespre i sorties a quarts d'una .. quins temps !!\nTancat el 31 de desembre del 1987\na de juliol 20, 2008 15 comentaris:\na de juliol 15, 2008 22 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cúpula\nMonument a un frare\nMonument homenatge a aquest frare, que ajudà a nens amb certa deficiència.\na de juliol 10, 2008 8 comentaris:\nAntic Cinema XXI\nCinema d'estrena, els darrers anys de pel.licules infantils, i ha acabat com la gran majoria : supermercat!!\nTancat fa aproximadament uns 5 anys\na de juliol 04, 2008 4 comentaris:\na de juny 28, 2008 15 comentaris:\na de juny 21, 2008 6 comentaris:\na de juny 14, 2008 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: modernisme, palau\nAvui és el repte DOS CENTS (200) , ostres , m'ha costat però de moment hi he arribat després d'any i mig !!\nI per tant avui no es un repte , són com deia en aquest escrit , llocs de Barcelona per tots coneguts que també vull mostrar:\na de juny 10, 2008 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: Fora concurs\nUn petit parc, inaugurat fa pocs mesos\na de juny 03, 2008 17 comentaris:\na de maig 31, 2008 9 comentaris:\nFins a quatre "pajarites" podeu trobar, on?\na de maig 27, 2008 6 comentaris:\nFarola amb protecció de casc\nUna original farola , amb protecció..\na de maig 24, 2008 8 comentaris:\nPoesia a Barcelona (II)\nUn altre mostra de suport a la Setmana de poesia a Barcelona que acaba demà\na de maig 20, 2008 5 comentaris:\nAvui un repte poètic per col.laborar a la Setmana de poesia a Barcelona, on està?\na de maig 16, 2008 8 comentaris:\nLa ciencia no creu en supersticions\na de maig 13, 2008 6 comentaris:\nPalau, amb prespectiva de futura ambaixada ?\nA partir d'ara torno a moderar els reptes de cara a que tots i totes tingueu les mateixes oportunitats per endevinar els reptes . Us aniré guiant si l'heu encertat o no, però no donaré la solució fins alguns dies mes tard.\na de maig 10, 2008 8 comentaris:\nAntiga Fàbrica Modernista\na de maig 05, 2008 4 comentaris:\nUna dama dalt la Font\na d’abril 29, 2008 4 comentaris:\nTorre en boca de Tots\na d’abril 27, 2008 10 comentaris:\nUna Porta amb Sant Jordi\nUn Sant Jordi en una porta interior d'un palau !!! Quin?\na d’abril 23, 2008 11 comentaris:\nPonts de Barcelona - V\nEvidentment aquest no podia faltar....\na d’abril 19, 2008 3 comentaris:\na d’abril 17, 2008 3 comentaris:\nAvui el repte es un xic difícil, no us poso la foto sencera de la torra on està, ja que seria massa fàcil.\nUs donaré més pistes si no ho encerteu.\na d’abril 12, 2008 5 comentaris:\nEsglèsia d'una sola nau\nAu avui un repte facilet : recordo de quan estudiava batxillerat ( el de 6 cursos , no l'actual de 2) que aquesta església era com la de Palma , d'una sola nau (m'equivoco?)\na d’abril 08, 2008 10 comentaris:\nCaritat per los pobres\na d’abril 02, 2008 7 comentaris:\nPonts de Barcelona - IV\nUn pont autèntic, amb el sentit que serveix per creuar un riu ... Pocs rius creuarem a la nostre ciutat , no ?\na de març 31, 2008 13 comentaris:\nL'edifici és seu de districte i per l'escut ho endevinareu.\na de març 28, 2008 5 comentaris:\nAntic Cinema XX\nEl d'avui és un dels malaguanyats cinemes de la ciutat que hi tinc molts bons records. Era una gran sala d'estrena, molt moderna, amb unes butaques molt altes i de coloraines. Sempre al entrar , donava la sensació d'estar en un cinema de categoria.\nTancat fa uns quants anys\na de març 24, 2008 5 comentaris:\nAvui fa 70 anys d'un fet menyspreable i vil , aquest monument pretén fer-ne memòria..\na de març 17, 2008 7 comentaris:\nCúpula amb barana i glorietes\nSempre m'he preguntat quin animal o escut es l'aligot de color aram que hi ha a les baranes dels balcons.\na de març 12, 2008 7 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cases, cúpula


Associats | DAFITS - URV\nEl professorat associat del Departament\nclaveries FERNANDEZ, marina\nDiplomada en Treball Social (ICESB, UB). Màster en Ètica Aplicada a la Intervenció Social (Univ. de Girona, 2011). Extensa formació en salut mental, discapacitat intel·lectual, ètica aplicada i bioètica. Des de 1988 treballa en l'àmbit de la salut mental i la discapacitat intel·lectual a Villablanca SAU com a treballadora social. Des de 2002 treballa també a la xarxa especialitzada en salut mental per a persones amb discapacitat intel·lectual de Tarragona. Professora a la URV des de 2002, ha impartit també classes a FORCEM, Fund. Pere Tarrés, Fund. Tripartita i Mas Carandell, entre altres. Membre del Consell de Deontologia del COTS (Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya), on actualment assumeix la secretaria.\nÀmbits d'intervenció: Salut mental i discapacitat intel·lectual; ètica professional.\nDocència: Grau de Treball Social; Doctorat en mètodes d'investigació en ciències de la salut (URV); Postgrau en coneixement i atenció en l'endarreriment mental (UAB-Fundació Ave Maria de Sitges).\nÁrea de coneixement: Treball Social i Serveis Socials\nDiplomada en treball social (1989, EU Sant Fructuós de Tarragona-UB) i habilitada en Educació Social (1995). Estudis de postgrau en Salut mental i famílies (Univ. Centreamericana de Nicaragua, UCA Managua, 1996); Cooperació internacional (1995, SETEM Catalunya); Teràpia familiar sistèmica (2011, Centre de teràpia familiar de Tarragona i Centre de teràpia familiar Kine de Barcelona). En l'àmbit professional, ha estat tres anys treballant a Nicaragua com a treballadora social, amb infància al carrer; vuit anys treballant al CRAE Sant Josep de Tarragona com a treballadora social i educadora social; i disset anys com a treballadora social a l'EAIA de Reus. És una persona molt compromesa amb els moviments socials de Tarragona.\nÀmbits d'intervenció: Infància en risc.\nDocència: Grau de Treball Social.\nBecaria predoctoral Martí Franqués (URV) del Doctorat d'Antropologia y Comunicació de la Universitat Rovira i Virgili. Llicenciada en Antropologia Social i Cultural (2012) i Màster en Antropologia Mèdica i Salut Internacional (2014) per la URV i Treballadora Social per la Universitat de València (2009). Des de l'any 2013 ha treballat com a investigadora en diferents projectes d'investigació sobre salut mental i sistemes d'atenció a la salut per a diferents entitats com l'Institut Borja de Bioètica de la Universitat Ramon Llull i el Col·legi Oficial de Treball Social de Catalunya. Actualment desenvolupa la seva tesi doctoral sobre trastorns mentals severs i cura a l'espai domèstic. Ha estat com a estudiant becària per Santander Iberoamérica en el Instituto de Ciencias Antropológicas de la Universidad de Buenos Aires (2015). Al mateix temps ha estat becària de projecte del Medical Anthropology Research Center.\nLínies de recerca: bogeria, salut mental, família, història de la psiquiatria,gènere\nDiplomada en Treball Social (URV, 2005). Post grau d´iniciació en mediació i resolució de conflictes (URL, 2009). Máster en Desarrollo Directivo, Inteligencia Emocional y Coaching (EAE Business School i UPC, 2020). En l´àmbit professional va treballar del 2006 al 2017 en un Equip Bàsic d´Atenció Social de Reus (Ajuntament de Reus), col·laborant com a tutora de pràctiques del Grau de Treball Social de la URV (períodes del 2008 al 2017). L´any 2017 i fins a l´actualitat treballa a l´Institut Municipal de Serveis Socials de Tarragona (IMSST), a l´IMSST va treballar en un EBAS dels barris de Ponent i des del desembre de 2017 fins al setembre de 2020 ha estat treballant com a Coordinadora d´Atenció Social Bàsica de la Zona de Ponent. En el moment actual està treballant com a Coordinadora dels Serveis Socials Bàsics de la zona Nord, de l'equip ESVIOM (Equip socioeducatiu d'atenció a la violència masclista), Servei d' Urgències i Emergències Socials de Tarragona (SUEST) i pisos d'emergència de l'IMSST.\nÀmbits d´Intervenció: Serveis Socials d´Atenció Primària.\nÉs doctora en migracions i mediació social per la Universitat Rovira i Virgili (2015). Té un Màster en Psicologia Social i Violència Política per la Universidad San Carlos de Guatemala (USAC) i un Màster en Migracions i Mediació Social per la URV. Llicenciada en Treball Social per la Universidad Rafael Landívar (Guatemala). A finals de la dècada dels 90 i principis del 2000, va impartir classes de treball social a la Universidad Rafael Landívar (Guatemala) durant quatre anys. També, va ser professora invitada al Màster de Psicologia Social i Violència política de l'Escuela de Psicología de la USAC, a Guatemala. Té ampla experiència en intervenció psicosocial amb persones desfavorides. Va treballar amb nens i nenes al carrer, amb victimes del conflicte armat de Guatemala i també ha treballat fent projectes socials.Des de 2017 és investigadora post doctoral al Departament d’Antropologia, Filosofia i Treball Social de la URV.\nLínies de recerca: Resiliència; migracions; treball i intervenció social; parelles mixtes; psicologia social; violència política.\nDocència: Grau de Treball Social, Màster en Innovació en la Intervenció Social i Educativa, Doctorat en Treball Social\nTreballador social (2001), educador social (2005) i antropòleg social i cultural (2004). Màster Universitari en Innovació en la Intervenció Social i Educativa (URV, 2020). Actualment doctorand en Treball Social. Des de 2007 treballa com a coordinador de projectes individualitzats al Pla de Suport Individualitzat (PSI) en l'atenció a la salut mental i les addiccions a l'Institut Pere Mata. Ha desenvolupat diferents recerques i publicacions d'antropologia urbana i antropologia marítima al Museu Marítim de Barcelona (2008-2011) i al Museu d'Història de Cambrils (2010-2011). Ha treballat en l'àmbit de l'atenció a la infància i l'adolescència a: CRAE Casa Sant Josep (2002-2007); Ajuntament de Salou (1999-2004), Ajuntament de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant (1998-2000); i en diferents entitats privades d'educació en el lleure i d'educació ambiental (1996-2002); també ha exercit com a professor de l'Escola de l'Esplai de Tarragona (1998-2005).\nÀmbits d'intervenció: Salut mental i addiccions; antropologia social i cultural; infància i adolescència.\nDocència: Grau de Treball Social\nTècnica d'Administració General (TAG) a l'Ajuntament de Valls. Compta amb prop de trenta anys d'experiència professional en els camps de serveis socials, actuacions públiques, urbanisme i patrimoni. Llicenciada en dret per la UNED. Diplomada en treball social per l'EU Sant Fructuós de Tarragona-UB. Màster en gestió i dret local (format pels postgraus en dret local i en dret urbanístic) per la URV. Ha estat docent al Màster en Direcció i Gestió de Serveis Socials de la UAB (2013-2015). És professora associada de la URV des de 2009.\nÀmbits d'intervenció: Serveis socials en l'àmbit municipal; polítiques públiques locals.\nGraduat en treball social (Universitat Rovira i Virgili, 2015). Estudis de postgrau en Cooperació internacional cursat el Máster Oficial en Cooperación al Desarrollo, Gestión Pública y de las ONGD's (2016, Universidad de Granada). En l'àmbit professional, ha estat 6 mesos a l'Índia al capdavant del Vocational Training Project de la Fundació Vicenç Ferrer treballant amb joves amb discapacitat física i intel·lectual (entrevista sobre aquesta experìencia); quatre anys en l'àmbit de la gent gran, essent director d'un centre residencial l'últim any i desde fa un mes ha retornat a l'àmbit de la discapacitat treballant en el Servei d'Integració Laboral del CET de Fundació Onada.\nÀmbits d'intervenció: Gent Gran, Persones amb discapacitat intel·lectual i amb problemes de salut mental.\nRoger Borrull Gras\nDiplomat en Treball Social. Escola Universitària de Treball Social de Tarragona. Universitat Rovira i Virgili (1999). Completant la formació en Competències en matèria de contractació pública per entitats del Tercer Sector En l'àmbit professional, des de l'any 2008 com a membre de l'equip de Direcció de l'Àrea Social de la Xarxa Sanitària i Social de Santa Tecla com a responsable del Servei d'Atenció a Domicili (Públic i Privat) i Director de la Fundació Casa Sant Josep de Tarragona, entitat dedicada a la protecció a la Infància per mig de la gestió de Centres Residencial i Acolliments Familiars\nÀmbits d'intervenció: Infància en risc, gent gran, persones amb dependència\nDocència: Grau de Treball Social i Màster en Innovació en la Intervenció Social i Educativa.\nDoctora en Antropologia de la medicina (URV, 2009), amb una tesi sobre migració i salut mental que va rebre la menció honorífica del Premi d'investigació cultural Marqués de Lozoya (2010). Llicenciada en Pedagogia (Università degli Studi di Genova, Itàlia, 2001). És professora i investigadora al Departament de Ciències Socials i Benestar de la Universitat de Vic i professora col·laboradora a l'Escola d'Infermeria Sant Pau de la Universitat Autònoma de Barcelona. Membre investigador del Medical Anthropology Research Center, MARC (URV). Cofundadora del grup de recerca MATER: Observatori de les maternitats i paternitats contemporanis.\nLínies de recerca: Migració i salut mental; experiències i narratives institucionals sobre l'atenció a la salut mental; gènere, salut, cos i emocions; estudis de la maternitat: medicalització del part, embaràs, criança, lactància materna i violència obstetrícia.\nDocència: Màster en Antropologia Mèdica i Salut Global.\nDoctora en Antropologia Social per la Universitat de Barcelona (2016) amb una tesi fruit d'una etnografia desenvolupada entre 2008 i 2015 amb població indígena Kukama-Kukamiria del Baix Marañón, Perú. Investigació que indaga en la cosmologia aquàtica, la cultura pesquera i la conflictivitat socioambiental a la Reserva Nacional Pacaya Samiria i la seva àrea d'influència. Ha col·laborat amb institucions públiques i entitats en la realització de recerques en temàtiques com medi ambient i cooperació internacional, entre altres temes com dones empresonades, i joventut. Ha dut a terme estades de recerca a la Universidad de Costa Rica i en dues universitats de Perú, rebent finançament per part de AECID (España) i del CNRS (Francia). A més de continuar investigant en matèria d'antropologia ambiental a l'Amazònia peruana, des de 2018 ha iniciat una nova línia de recerca en Antropologia de l'Alimentació. És membre del Grup de Recerca Consolidat, Grup d'Antropologia Social de la Universitat Rovira i Virgili (URV) des de 2017 (SGR 00023). Ha treballat com a docent a la Universitat de Lleida i des de 2017 és investigadora postdoctoral a la URV. Ha publicat diversos llibres, capítols de llibre i articles derivats de les seves investigacions.\nLínies de recerca: medi ambient, pobles indígenes, amazónia, alimentació, gènere\nDocència: Grau de Antropologia i Evolució Humana.\nTreballadora social, per a persones amb discapacitat, a Villablanca Serveis Assistencials SA, des de 2008. En aquest àmbit, també ha treballat a la residència i centre de dia per a disminuïts psíquics profunds Marinada (Grup Pere Mata), de 2000 a 2008, i al Consell Comarcal del Baix Camp (1999). Llicenciada en Ciències del Treball per la UOC (2010) i diplomada en Treball Social per l'EU Sant Fructuós de Tarragona-UB (1997). Compta amb una àmplia formació especialitzada: Màster en rehabilitació psicosocial en salut mental (UAB, 2008), Postgrau en atenció primària en els serveis socials (UAB, 1998) i Postgrau en coneixement i atenció en l'endarreriment mental (UAB, 1999).\nÀmbits d'intervenció: Serveis especialitzats d'atenció a la discapacitat intel·lectual i/o salut mental.\nTreballadora social, especialitzada en mentoria social. Máster en Ciutadania i Drets Humans: Ética i Política (UB). Formada en gestió i direcció d'associacions i entitats sense ànim de lucre. Doctoranda en ética de la cura i mentoria social inclusiva, centra la seva investigació en eines per garantir la sostenibilitat de la vida humana, la mentoria social com a eina innovadora de transformació social. Ha treballat en l'àmbit de l'orientació socioeducativa i laboral per a joves. Actualment treballa en la coordinació de projectes de mentoria a l'Associació Quilòmetre Zero de Tarragona.\nÀmbit d'intervenció: Orientació laboral. Infància i adolescencia. Mentoria social.\nDocència: Grau en Treball Social.\nÉs doctor en Antropologia i Comunicació per la Universitat Rovira i Virgili (URV, 2021). Llicenciat en Antropologia Social (Pontifica Universitat Catòlica de Perú, 2010); i Màster en Antropologia Mèdica i Salut Internacional (URV, 2015). És professor associat de la URV i investigador de el Grup d'Antropologia Social (URV). Ha realitzat treballs de recerca en el camp de la salut i la malaltia, el gènere, la cura i l'envelliment. Destaca el seu treball etnogràfic sobre homes majors cuidadors de les seves esposes en contextos de discapacitat i malaltia en l'àmbit rural espanyol. És membre de l'equip d'investigació dels projectes R + D Gendercare (2018-2021), el Projecte CUMADE (2020-2021) i el projecte de R + D ModelCare (2021-2024) de la URV.\nDocència: Grau d’Antropologia i Evolució Humana, Màster en Antropologia Mèdica i Salut Global i Màster en Antropologia Urbana, Migracions i Intervenció Social\nDiplomada en Treball Social (UDL, 2001). Postgrau en Intervenció Social en l'àmbit de la Salut Mental (Universitat Ramon Llull, 2003). Teràpia Familiar Sistèmica (Centre de Teràpia Familiar Kine de Barcelona, 2007). Màster Universitari de Treball Social Sanitari (UOC, 2016) i Màster Universitari en Innovació en la Intervenció Social i Educativa (URV, 2020). En l'àmbit professional va treballar al 2001 a l'Hospital Universitari St. Joan de Reus. Al 2002 va començar a treballar a l'Hospital Universitari Institut Pere Mata de Reus i des del 2005 fins a l'actualitat treballa en el PSI (Pla de Serveis Individualitzat), com a gestora de casos amb Trastorns Mentals Severs. Va col·laborar al 2012 en l'Estudi de les persones amb TMS del territori de Lleida amb l'objectiu de conèixer amb precisió quin era l'abast del problema i quines són les característiques que envolten la problemàtica de la salut mental a Lleida. Actualment desenvolupa la seva tesi doctoral sobre la digitalització dels Serveis Socials al doctorat de Treball Social (URV).\nLínies de recerca: salut mental, serveis socials i noves tecnologies\nDocència: Grau de Treball Social, Màster en Innovació en la Intervenció Social i Educativa (URV)\nAnaïs Latur Subirats\nGraduada en Treball Social per la URV (2016). Postgrau en el Model Relacional Sistèmic (Centre de Teràpia Relacional i Familiar de Tarragona, 2020). Ha exercit com a treballadora social en l'Associació de Voluntariat TarracoSalut (2016-2018) i també ha treballat al CRAE La Pastoreta de Reus (2019). Actualment està desenvolupant la seva tasca al Servei d'Intervenció Socioeducativa de Vila-seca (des del 2018), al Servei Tècnic de Punt de Trobada del Camp de Tarragona (des del 2019) i col·labora com a tutora de pràctiques del Grau de Treball Social de la URV.\nÀmbits d'Intervenció: tercer sector; infància i famílies.\nDoctora en Antropologia Mèdica (URV, 2013) i Màster d'Antropologia Mèdica i Salut Internacional (URV, 2008), premi extraordinari de màster i de doctorat. Llicenciada en Antropologia Social i Cultural (UB, 2002) i Diplomada en Educació (UB, 1999). Els seus camps d'expertesa són el mètode etnogràfic, la investigació qualitativa aplicada en salut i l'anàlisi de la narrativa de la malaltia. Ha treballat àmpliament el tema de l'experiència i la gestió de les malalties cròniques (cronicitat) i àmbits relacionats com la discapacitat, la dependència, les polítiques públiques i la salut global. Actualment és investigadora postdoctoral en el projecte Anthropology and Phenomenology of the Locked-In Syndrome al Departament d'Antropologia, Filosofia i Treball Social de la Universitat Rovira i Virgili (DAFiTS-URV) i col·laboradora del Centre de Recerca en Antropologia Mèdica (MARC-URV). És professora a la Facultat de Medicina de la UB i a l'Institut de Salut Global de Barcelona (ISGlobal).\nLínies de recerca: cronicitat, discapacitat i dependència; polítiques públiques; necessitats assistencials de salut i socials; vellesa i atenció a la gent gran; atenció final de la vida i decisions anticipades; ètica de la recerca i bioètica; antropologia del treball.\nDocència: Màster en Antropologia Mèdica i Salut Global; Grau en Antropologia i Evolució Humana.\nDiplomat en Treball Social (EUTS - URV, 1997). Estudis de postgrau en Animació Estimulativa per a Gent Gran, Salut Mental i Disminucions (URL, 1999), en Psicogeriatria (UAB, 2000), i en Direcció i Gestió de Residències i Serveis per a la Gent Gran (URV, 2008). En l'àmbit professional, des del 1997 fins al 2005 ha treballat en diferents àmbits d'intervenció social; des del 2006 fins al 2017, com a treballador social i director tècnic de centres de dia i residències de gent gran de l'àrea social de la Xarxa Santa Tecla i des del 2018 fins a l'actualitat, treballa com a treballador social sanitari en l'àmbit sanitari de la mateixa Xarxa, concretament en l'atenció sociosanitària i en l'atenció primària de salut. També és membre del Comitè d'Ètica Assistencial de la mateixa organització.\nÀmbits d'intervenció: salut, atenció sociosanitària, atenció primària de salut, gent gran, persones amb dependència, gestió i direcció de serveis socials i ètica assistencial.\nLínies de recerca: Avaluació de projectes de salut global; vulnerabilitat social; determinants socials de la salut a nivell local.\nTreballador social, educador social i pedagog. Àmplia formació de postgrau en gestió i intervenció social. Màster en Direcció Estratègica de l'Empresa (2011). Ha treballat als serveis socials d'atenció primària a Campclar-Tarragona (1990-1995), Salou (1996-2004) i Valls (2011-2012). Director dels serveis territorials d'ADIGSA a Tarragona (2004-2011). Treballador social i coordinador de l'EAIA Alt Camp-Conca de Barberà (2012-2019). Des del 2019, director tècnic del SIS-Vila-seca de la Fundació En Xarxa. És un dels membres fundadors de la Fundació Casal Amic on va ser el president (1995-2017). Professor associat de la URV des de 2000. També és professor a l'Escola Lliure El Sol des de 2009 i ha estat professor a l'Escola de l'Esplai de Tarragona (1994-2009). Col·laborador de l'àrea social de la Cooperativa Combinats SCCL de Tarragona Formador en l'àmbit de la resiliència i l'optimisme aplicat, és autor de diferents articles i llibres especialitzats en la matèria. Doctorant en Treball Social.\nÀmbits d'intervenció: Atenció primària; infància i adolescència; resiliència.\nDocència: Grau de Treball Social; Màster en Innovació en la Intervenció Social i Educativa.\nLlicenciada en Antropologia, orientació sociocultural per la Universitat de Buenos Aires (2007); Màster en Migracions i Mediació Social per la Universitat Rovira i Virgili (2012); Doctora en Antropologia per la Universitat Rovira i Virgili (2017). Entre 2005 i 2010 ha treballat en nombrosos projectes dirgidos a població migrant en diferents àmbits de intervenció social (educatiu, jurídic, soci-assistencial), a Milà (Itàlia). És membre de l'equip d'investigació dels projectes: Gendercare (I+D), CUMADE (Projecte convocatòria CRUE SUPERA) i del Grup GREAST i del Consell de redacció de les revistes Quaderns i Quaderns-e (ICA).\nLínies d'investigació: cures, migracions internacionals, treball reproductiu, juvendud\nDocència: Grau d'Antropologia i Evolució Humana i Màster en Antropologia Urbana, Migracions i Intervenció Social\nTreballadora social i directora de lleure. Formació complementària en: Eines i resolució de conflictes; Creativitat com a eina d'adaptació als canvis; Comunicació; Política i participació ciutadana; Motivació d'equips; Tècniques de programació, gestió i avaluació de programes. La seva experiència professional es desenvolupa en l'àmbit del treball comunitari com a responsable d'un equipament polivalent de la Generalitat de Catalunya, des de l'any 1990. També, forma part de diferents comissions i grups de treball dels barris de ponent de Tarragona. És professora associada de la URV des de 2001, on desenvolupa tasques docents en intervenció comunitària i com a tutora de pràctiques i de treball de fi de grau.\nÀmbits d'intervenció: Treball comunitari; barris de ponent de Tarragona; gestió d'equipaments públics.\nLínies de recerca: Condicions de salut de diverses poblacions, especialment llatinoamericanes.\nDocència: Màster en Antropologia Mèdica i Salut global; Doctorat en salut col·lectiva, ambient i societat (Universidad Andina Simón Bolívar, Equador); Postgrau en antropologia social (Universidad Nacional de Misiones, Argentina).\nDiplomada en Treball social (2000) i Llicenciada en Antropologia social i cultural (2003) per la Universitat de Barcelona. Màster en Investigació Etnogràfica, Teoria Antropològica i Relacions Interculturals (2012) i Doctorat en Antropologia Social (2018) per la Universitat Autònoma de Barcelona. Ha exercit com a treballadora social en l'àmbit de la salut mental i les persones grans (2009-2020), i ha participat en projectes de recerca sobre la cura des d'una perspectiva de gènere i justícia social: Homes cuidadors (RecerCaixa, 2015-2018), GenderCare (I+D, 2018-2021) i CUMADE (convocatòria CRUE SUPERA, 2020-2021). Actualment també és professora associada al Grau de Treball Social de la UB i investigadora al projecte CAREMODEL (I+D).\nLínies investigació: organització social de la cura; persones en situació de dependència\nDocència: Grau de treball social i Màster en Antropologia Urbana, Migracions i Intervenció Social\nÀrea de Coneixement: Antropologia Social i Treball Social\nDiplomada en Treball social (1989, Escola Universitària Sant Fructuós de Tarragona - Universitat de Barcelona); Llicenciada en Antropologia Social i Cultural (1996, URV); Màster en Drogodependències (1998, Universitat de Barcelona) i Màster en Psicoteràpia Analítica Grupal ( 2012, Universitat Deusto i Fundació OMIE). Ha estat durant tres anys com a Tècnica d'Ocupació a l'Ajuntament de Tarragona, elaborant programes formatius i ocupacionals per col.lectius amb majors dificultats d'inserció. Des de l'any 1993 i fins l'actualitat, com a Treballadora Social al Centre d'Atenció a les Drogodependències de Tarragona.\nÀmbit d'intervenció: Atenció assistencial en l'àmbit de les drogodependències\nDocència: Màster en Innovació en la Intervenció Social i Educativa\nAurora Ester, Sáez Rodriguez\nGraduada en Treball Social per la Universitat Rovira i Virgili (2012), Màster en Antropologia d'Orientació Pública per la Universitat Autònoma de Madrid (2013). Ha continuat la seva formació en estudis de gènere i Economia Social i Solidària. Té experiència professional en l'àmbit de l'atenció a persones amb discapacitat a Regne Unit i com a formadora del Certificat de Professionalitat Promoció i Intervenció Socioeducativa amb Persones amb Discapacitat del Servei d'Ocupació. Actualment és dinamitzadora de tallers d'Economia Social i Solidària de SETEM.\nÀmbits d'intervenció: Economia Social i Solidària, Atenció a la Diversitat\nDiplomada en Treball Social per l'EU Sant Fructuós de Tarragona-UB (1992). Màster Universitari en Envelliment i Salut (Facultat de Medicina i Ciències de la Salut, URV, 2012). Postgrau en Intervenció Sistèmica en contextos no clínics (Escola de Teràpia Familiar del Servei de Psiquiatria de l'Hospital de la Santa Creu i Sant Pau, Barcelona, 1999).\nÀmbits d'intervenció: Atenció hospitalària en l'àmbit sociosanitari.\nGraduada en Treball Social per la URV (2015). Màster Universitari en drogodependències i altres addiccions (Universitat de Deusto - Bilbao, 2016) i Màster Universitari en Treball Social Sanitari (Universitat Oberta de Catalunya - Barcelona, 2020). Especialitzada en addiccions sense substància, ha exercit com a treballadora social a diferents recursos del País Basc d'aquest Ha participat en estudis d'investigació amb la Facultat de Psicologia i Educació de la Universitat de Deusto i col·laborat com a professora i tutora de pràctiques d'el Màster Universitari de drogodependències i altres addiccions (2017-2019). Actualment exerceix com a treballadora social sanitària a l'Hospital Universitari Joan XXIII de Tarragona i col·labora amb la URV com a tutora de pràctiques de l'Grau de Treball Social.\nÀmbits d’intervenció: El seu desenvolupament professional ha estat tant a nivell assistencial, preventiu i formatiu en diferents recursos públics i privats.\nGraduat en Treball Social per la URV (2017). Màster Universitari en Innovació en la Intervenció Social i Educativa (URV, 2021). Ha col·laborat en diferents projectes d'investigació, com ara, Homes cuidadors. Reptes i oportunitats per reduir les desigualtats de gènere i afrontar les necessitats de cura (URV-UAB, 2016) o, recentment, en l'estudi de l'impacte social de la COVID-19 a Tarragona (URV- IMSST, 2020). En l'àmbit professional, ha treballat en la gestió de projectes socials, comunitaris, interculturals i de voluntariat en l'àmbit espanyol a la Fundació "la Caixa". També ha exercit de treballador social en la gestió de projectes de mentoria social i en l'àmbit de l'orientació laboral i l'ocupació a l'Ajuntament de Tarragona. Actualment, està desenvolupant tasques de coordinació de projectes a l'Associació Quilòmetre Zero. A més a més, forma part de la Junta Directiva i de la comissió de comunicació, difusió i captació de fons de la mateixa Entitat.\nÀmbits d'intervenció: Intervenció comunitària i Interculturalitat. Infància i joventut. Mentoria Social. Tercer sector. Orientació laboral i ocupació.\nÀrea de coneixement: Treball Social i Serveis Socials.\nDoctora en Antropologia i Comunicació i màster en Antropologia Mèdica i Salut Internacional per la Universitat Rorvira i Virgili (URV). Llicenciada en Antropologia Social i Cultural i en Psicologia per la Universitat de Barcelona. Ha participat en diferents projectes d'investigació en salut a Guatemala, Bolivia i Catalunya, finançats per la Comissió Europea (FP/7), el Ministeri de Ciència i Innovació (MCIN), l'Agència Espanyola de Cooperació Internacional (AECID), el Programa Martí i Franquès d'ajuts a la investigació (PMF-PIPF) i Santander-CRUE. Compta amb publicacions destacades a les revistes PLOS Neglected Tropical Disease i Medical Anthropology: Cross Cultural Studies in Health and Illness -, i ha publicat capítols de llibre editats pel Consell Superior d'Investigacions Científiques i per Publicacions URV. També ha participat en múltiples congressos i seminaris internacionals, duts a terme en diversos països d'Amèrica Llatina i Europa.\nÉs professora associada a la URV-UOC, professora col.laboradora a la Universitat Autònoma de Barcelona i investigadora del Centre d'Investigació en Antropologia Mèdica (MARC-URV).\nDocència: Grau d'antropologia i e voluació humana, Grau d'infermeria.\nLínies de recerca: salut pública, inequitats socials, malalties infeccioses i cròniques, risc, salut sexual i reproductiva.