CAMPIONS de la Copa Generalitat! – SECCIÓ D'HOQUEI PATINS DEL CERDANYOLA CH\nCAMPIONS de la Copa Generalitat!\nfebrero 7, 2022 febrero 9, 2022 Mònica Garcia\nFOTO: Svetlana Akimova (FECAPA)\nEl primer equip masculí del Cerdanyola Club d’Hoquei s’ha proclamat campió de la Copa Generalitat per primera vegada en la seva història. Els verd-i-blancs van guanyar en una final amb pròrroga a l’Igualada Hoquei Club per 3-2.\nLa Copa Generalitat va reunir a Martorell, els dies 5 i 6 de febrer, els quatre millors equips de la primera fase de la lliga Nacional Catalana-Ok Liga Bronce: Cerdanyola CH, Igualada HC, CP Manlleu i HC Ripollet. És el primer títol del nostre masculí des de l’any 2013, quan van aconseguir la Copa Lliga Primera Catalana.\nEl Cerdanyola CH vol agrair a la Federació Catalana de Patinatge i l’HC Martorell l’organització de la competició i el tracte rebut durant tot el cap de setmana.\nLa gran final davant l’Igualada HC va arribar després d’una semifinal exigent davant el CP Manlleu. L’equip dirigit per Andi Colaianni va remuntar un 0-3 en contra per acabar guanyant 4-3.\nEn al final de diumenge, el Sarda va signar una victòria d’infart en un partit amb pròrroga. Nil Cervera va avançar els igualadins des del punt de penal en la primera meitat, però Arnau Gangonells va iniciar el seu hat-trick establint l’empat 1-1 abans del descans. Durant la primera meitat, l’Igualada HC va fallar una falta directa per una targeta blava a David Ramírez. A més a més, el jugador verd-i-blanc, David Martínez, es va lesionar a la mà i no va poder tornar a jugar en la segona meitat.\nA la represa, el porter de l’Igualada HC va aturar una falta directa llençada pel capità Ignasi López al minut 30, però uns minuts després, Gangonells tornava a aparèixer, aquest cop des del punt de penal, per avançar el Cerdanyola al marcador. Un minut després, el rival dels cerdanyolencs va poder empatar, però va fallar de nou una falta directa. La segona part va avançar amb el 2-1 a l’electrònic i igualtat sobre la pista. La victòria semblava clara per al Sarda quan Francesc Rubinats va fer el gol de l’empat 2-2 a dos minuts pel final del partit.\nEl temps reglamentari va acabar amb l’empat al marcador, i els equips es van enfrontar a una pròrroga de cinc minuts. Si seguia l’empat, la final es decidiria a faltes directes. La pròrroga va començar i es van viure situacions de perill a ambdues porteries. La primera, una falta directa a favor de l’Igualada HC que el porter verd-i-blanc, Gerard ‘Ninu’ Pérez va aturar per sort dels de Colaianni, perquè poc després, Gangonells va encertar una falta directa per marcar el gol de la victòria. L’afició i l’equip van tenir l’ai al cor fins als últims segons per culpa d’un penal xiulat en contra que l’Igualada HC va acabar enviant lluny de la porteria del Cerdanyola CH.\n10 anys de l’anterior títol\nEl capità del Cerdanyola CH, Ignasi López, va ser l’encarregat d’aixecar la copa davant els seus companys d’equip i l’afició desplaçada fins a Martorell. Un detall emotiu va ser la samarreta que David Martínez vestia on es llegia «Ànims, Mario!», un missatge per al jugador verd-i-blanc, Mario Núñez, qui es recupera d’una operació.\nAconseguir la Copa Generalitat és un fet històric per al Cerdanyola CH, que l’aconsegueix en categoria masculina per primera vegada en la seva història. L’equip femení la va aixecar l’any 2015. A més a més, marca un retorn a la consecució de títols després de 10 anys sense aixecar-ne cap en categoria masculina.\nPer al Sarda, aquest títol és un reconeixement a la feina feta amb l’objectiu de fer crèixer els jugadors de la base i nodrir el primer equip amb jugadors que s’han format al club. A l’equip guanyador hi ha vuit jugadors que estan o han passat per la base verd-i-blanca.\nEl pròxim objectiu de l’equip és competir a la segona fase de Nacional Catalana i aconseguir un bitllet per al Play Off d’ascens.\nEnhorabona, equip! Seguim treballant.\nFOTOS: Svetlana Akimova (FECAPA)\nPropera parada: Copa Generalitat\nCampus Setmana Santa 2022 – Inscripcions obertes!


#LASNAVESLGTBI - AU Agenda\nDEL DIJOUS 1 AL DIVENDRES 30/6\nÉs el tercer any que Las Naves organitzen #LasNavesLGTBI, una iniciativa que, coincidint amb el mes de l’orgull, ens convida a reflexionar a través de diferents propostes culturals. El respecte per la diversitat és un dels pilars fonamentals de les activitats programades; s’hi treballarà amb els més xicotets amb dos tallers infantils [2 i 17/6], hi haurà una trobada literària amb participació de Fani Grande, Silvestre Villaplana i Pilar Bellver, entre altres , i fins a finals de mes hi haurà l’exposició d’Aitor Saraiba The black mark [1-30/6] sobre la seua vivència en festivals de música metal amb gais i com a gai. Fotografies que mostren la identitat pròpia d’homosexuals en un ambient on se suposa poc comú. Trencar els estereotips, igual que el que reivindiquen Chico y Chica en les seues cançons, tindre estil i pensament propi, també dins del col·lectiu LGTBI. Aquest grup bilbaí formarà part de la festa del dia 17/6 junt a Hidrogenesse, dos grups molt relacionats des dels anys 90, que comparteixen la idea de prendre’s un poc de broma a sí mateixos i, sobretot, la d’haver creat himnes i frases que perduren i formen part de la vida d’eixe grup de persones que els considera imprescindibles. ÀNGELA N.


Sergio García i Joan Verdú, dos amics a Nou Barris - CATzona\nSergio García i Joan Verdú, dos amics a Nou Barris\nSergio García i Joan Verdú es van conèixer amb 15 anys, quan formaven part del cadet A del Barça, i van arribar tots dos, anys més tard, a debutar en el primer equip. Allà va néixer una amistat que els ha portat, amb 37 anys, a fitxar per la Muntanyesa, equip de tercera divisió, en una operació que ha revolucionat el futbol català. Arriben al club de Nou Barris després d’una llarga trajectòria a l’elit. Llevant, Saragossa, Betis, Espanyol en dues etapes i Al -Rayyan han estat els clubs de Sergio García. Els colors de Verdú han estat els del Deportivo, Espanyol, Betis, Baniyas dels Emirats Àrabs, Fiorentina, Llevant i Qingdao Huanghai xinès. Havien coincidit en el Barça, ho van fer durant tres temporades en l’Espanyol i ho tornaran a fer ara en la Muntanyesa. Com ha estat possible?\nRepresentats tots dos per Màgic Díaz, Verdú i Sergio García feia temps que estaven allunyats dels terrenys de joc. Sergio García, que ha estat els últims mesos entrenant-se amb l’Horta del seu amic Víctor Valdés, no juga des que va abandonar l’Espanyol, l’any 2019. Verdú fa més d’un any que no juga per culpa d’una lesió de lligaments que es va fer a la Xina i de la qual està recuperat.\nClau ha estat per al doble fitxatge la figura de Carlos Sánchez, que aquest estiu va arribar al club de Nou Barris després d’haver invertit abans en la Gramenet. Després d’un sorprenent canvi d’entrenador dues jornades després de començar la lliga, Sánchez, que està traient-se el títol d’entrenador, va passar a formar part del cos tècnic i, amb Pedro García, secretari tècnic i jugador, van començar a somiar en el reforç de Sergio García. Sánchez té una relació personal amb el davanter del Bon Pastor a través de les seves dones, que són família. I a Sergio García el va acabar de convèncer el seu cunyat, Lele, germà de la seva dona, que també juga en la Muntanyesa. Una vegada convençut Sergio García, el davanter va fer servir el seu poder de seducció perquè el seu amic Verdú l’acompanyi en aquesta nova aventura, que esperen que no sigui l’última. Tots dos tenen casa a Alella, i l’amistat no és només d’ells, també de les famílies. “Ens hem convençut una mica tots dos, l’un a l’altre, perquè tots dos tenim encara ganes de jugar. Jo no volia deixar el futbol després d’una lesió i les coses que han sortit no eren bones, hi ha dificultats amb el coronavirus. Em servirà per agafar ritme. Venim per ajudar, competir i jugar a futbol, que és el que ens agrada”, explica Verdú. “No venim a retirar-nos, venim a competir. Em fa il·lusió tornar a sentir-me futbolista. Passar-ho bé. Gaudir i fer gaudir a la gent d’un barri humil, d’un club humil”, diu Sergio García.\n“És l’operació de l’amistat. De la que tenen ells dos, de la que té Sergio García amb Carlos Sánchez, i de la meva, jo també els coneixia de quan vam coincidir en el Barça”, explica Pedro García a aquest diari, sense amagar la il·lusió que li fa haver aconseguit aquest parell de reforços: “Volem que el barri gaudeixi de la seva qualitat; llàstima que ara no pugui entrar públic. Que en gaudeixin el barri i els periquitos, que els tornin a veure junts. No hem començat bé la lliga, amb dues derrotes i un empat. Amb ells farem un salt de qualitat, però no ens plantegem l’ascens com un objectiu. Ara hem de guanyar l’Europa i dimecres passar ronda en la copa. Si després estem en disposició de pujar, ho intentarem aprofitar”, diu Pedro García.\nEl debut de tots dos, si arriba des de la Xina el transfer de Verdú, es pot produir dimecres en la copa contra el Cantolagua navarrès al Municipal de Nou Barris. Demà, el club barceloní s’enfronta amb l’Europa, però cap dels dos flamants fitxatges té encara ritme.


El plogging i l'eco-swimming es fan forts a la Costa Brava | Fosbury\nFosbury » Fosbudiary » El plogging i l’eco-swimming es fan forts a la Costa Brava Retiren 10 tones de brossa gràcies a les 'eco-marxes' i la implicació de 300 pescadors i 1.000 participants\nLa campanya ‘Mou-te pel mar’ que organitzava ‘eco-marxes’ de plogging a quatre poblacions de la Costa Brava amb l’objectiu de fer esport i retirar les deixalles ha finalitzat amb un balanç de 10 tones de brossa retirades. Els residus eren sobretot bosses de plàstic, llaunes i fins i tot electrodomèstics.\nLa iniciativa, impulsada pel pescador Miquel Ferrés, ha inclòs quatre sortides de ‘plogging’ (córrer suau) i ‘eco-swimming’ (nedar al mar) a Roses, Palamós, Blanes i Sant Feliu de Guíxols amb la participació de 1.000 persones. També ha comptat amb la implicació de 300 pescadors que han fet recollides a alta mar.\nEls impulsors han anunciat una jornada internacional de ‘plogging’ la primavera vinent a Barcelona amb experts de diferents punts del món.\nLa primera fase del projecte ‘Mou-te pel mar’, impulsada pel pescador i ‘runner’ Miquel Ferrés, ha permès retirar 10 tones de residus que estaven als entorns del litoral i al mar de quatre municipis de la Costa Brava. Els participants van inscriure’s per fer ‘plogging’ (córrer suau) i ‘eco-swimming’ (nedar al mar) així com la participació de 300 pescadors de les quatre confraries d’aquests municipis. També hi han participat 350 alumnes de l’escola Vedruna de Palamós juntament amb associacions, clubs esportius i entitats.\nLa xacra del plàstic\nBona part dels residus eren bosses de plàstic, llaunes i fins i tot electrodomèstics. Teresa Ferrés, impulsora de la plataforma digital Twinapp on es recullen totes les activitats de la campanya ‘Mou-te pel mar’, ha subratllat que hi ha estudis que conclouen que el 72% dels residus que acaben al mediterrani són plàstics i la majoria provenen de diferents canals de terra. I que per això la campanya busca conscienciar i sensibilitzar perquè els ciutadans comprenguin que “els residus que tirem al litoral arribaran al mar”.\nEls impulsors del ‘Mou-te pel mar’ organitzaran una jornada internacional de ‘plogging’ la primavera vinent a Barcelona i l’endemà es farà una activitat. La idea és convidar promotors i experts d’arreu del món d’aquesta nova tendència esportiva nascuda a Suècia que ja s’ha escampat pel planeta. La jornada servirà per posar en comú experiències i projectes que s’estan fent a diferents punts d’Europa i Mediterrani i també dels EUA. En paral·lel, es faran noves sortides a més municipis de la Costa Brava i també a Barcelona on algunes confraries de pescadors ja s’han interessat per la iniciativa.\nCosta BravaDestacateco-swimmingEsportL'EsportMedi AmbientPlogging


Arròs caldós de llamàntol, cloïsses i rossinyols\n-------- - 440 gms d'arròs de Pals o bomba\n-------- - 1 kg de llamàntol blau\n-------- - 250 gms de cloïsses\n-------- - 2 kg de ceba vermella\n-------- - 1,5 kg de tomàquet\n-------- - Llorer\n-------- - 200 gms de rossinyols\n-------- - 20 gms d'all\n-------- - 10 gms de julivert\n-------- - 30 gms d'admetlla\n-------- - 10 gms de nyores\n-------- - 10 cl d'oli d'oliva\nEl fumet de peix i marisc\n-------- - 500 gms de crancs\n-------- - 1 kg de peix de roca\n-------- - Ceba vermella, porro, api, julivert, tomàquet\n-------- - Vi blanc, oli d'oliva\nPreparació del sofregit\nPelem les cebes vermelles i les piquem a la brumoise, i el tomàquet sense pell ni llavors, també picat a daus.\nPosem a sofregir la ceba amb oli d'oliva, una cabeça d'alls, grans de pebre negre i llorer.\nSofregim durant 1,5 hores lentament, afegint aigua de mica en mica per estovar la ceba. Un cop la ceba estigui ben cuita, li donem color, afegim el tomàquet i deixem coure durant 1 hora més. Un cop ben rostidet, posarem a escórrer l'oli.\nPreparació del fumet de peix i marisc\nSofregim en una cassola les verdures netes i tallades a talls iiregulars. Un cop hagi enrossit, afegir els crancs i el peix, deixar rostir uns minuts, ruixar amb el vi blanc i deixar evaporar l'alcohol a foc lent.\nUn cop l'alcohol hagi evaporat, mullar amb aigua natural i deixar coure durant 45 minuts. Colar i reservar.\nPreparació de la picada\nTriturar tots els ingredients amb el Turmix i reservar.\nEn una cassola de ferro colat, marcar el llamàntol salpebrat amb oli d'oliva, obert per la meitat. Un cop agafi color, retirar i separar el cos del cap a la cassolla on afegirem el sofregit i l'arròs.\nPosem a rossejar tot junt durant un minut, ho mullem amb el fumet de peix ben calent i ho deixem coure durant 6 minuts. Incorporem una cullerada de picada, els rossinyols nets i saltats a part, i que cogui durant 6 minuts més. Incorporem les cloïsses just que s'obrin i deixem reposar 2 minuts.\nTraurem el llamàntol de la clova amb una forquilla, deixarem reposar dins l'arròs per que agafi temperatura i servim.\nMuntar en un plat soper l'arròs amb els talls de llamàntol, les cloïsses i una mica més d'arròs a part.\nReportatge dels ingredients (Clicar damunt les imatges per ampliar-les)


La renda bàsica és una mesura que comporta l'atorgament de 1.000 euros mensuals a tota la ciutadania. Font: Unsplash.\nLa lluita perquè la renda bàsica sigui una realitat l'està encapçalant la Xarxa per la Renda Bàsica. Font: Xarxa per la Renda Bàsica.\nLa plataforma ciutadana proposa una renda de prop de 1.000 euros per a tothom que ho sol·liciti. Daniel Raventós, fundador de l'entitat, lamenta que les ajudes actuals només arriben al 8% de les persones pobres de l’Estat.\nLa mesura de garantir una renda bàsica de 1.000 euros mensuals per a tota la ciutadania s’ha tornat a posar sobre la taula. En un moment en què fins i tot el Fons Monetari Internacional augura una crisi econòmica igual o pitjor a la del 2008, la proposta de la Xarxa per la Renda Bàsica cada vegada guanya més simpatitzants i més visibilitat als mitjans.\nLa situació d’excepcionalitat causada per l’impacte del coronavirus està derivant en l’aprovació de múltiples mesures fiscals i econòmiques que es van aprovant i renovant cada dia. Tot i això, Daniel Raventós, fundador de la Xarxa, considera que cap mesura serà suficient sense l’aprovació d’una renda bàsica.\nMés de 12 milions de persones a l’Estat espanyol estan en risc de pobresa i exclusió social, segons dades de l’informe sobre l’estat de la pobresa del 2019. “L’atur i les ajudes de rendes mínimes actuals només estan ajudant el 8% de la població pobra de l’Estat”, assegura Raventós, conscient que l’impacte econòmic del covid-19 reduirà encara més aquest percentatge.\nLa renda bàsica està pensada per ser una mesura permanent, però la Xarxa ja es conformaria si s’implantés durant uns mesos. “Que tota la població tingui les necessitats bàsiques assegurades fins a finals d’any és demanar molt?”, es pregunta Raventós. “No va costar gens salvar la banca. Per què no salvem ara les persones?”, demana l’expert. “L’atur i la pobresa incrementarà a uns nivells impressionants. Si es vol continuar amb les ajudes de pobres de sempre, ja sabem el que portarà. Més pobresa”, subratlla l’economista.\nA qui beneficiaria la renda?\nLa Xarxa per la Renda Bàsica ja fa anys que defensa aquesta mesura, però ara la consideren més urgent que mai. “Molts ja parlen de la renda bàsica de quarantena”, apunta Raventós. Si s’apliqués aquesta renda, la Xarxa proposa atorgar-la a tothom que ho demani. D’aquesta manera l’Estat s’estalviaria el temps del cribratge. “Dilatar el temps ara és criminal”, destaca Raventós.\nLlavors, els rics també ho rebrien? Si s’implantés la renda bàsica de quarantena, en el cas que una persona rebés aquest import sense necessitar-ho (es valoraria en funció dels ingressos anuals), després, a través de la declaració de la renda, ho hauria de retornar.\nTothom rep la renda però els rics paguen més\nLa idea original de la renda bàsica, però, és la d’atorgar-la a tothom. A la gent rica, també. Raventós aclareix, però, que la població amb més diners hauria de retornar aquest import i, fins i tot superar-lo, a través de la declaració de la renda. És a dir, la renda bàsica és una proposta que requereix una reforma fiscal que redistribueixi la riquesa i modifiqui els trams de l’IRPF.\nPer a més informació sobre la renda bàsica, podeu seguir el seu perfil a les xarxes (@RedRentaBasica), des d’on estar al dia de les activitats que van fent. Normalment organitzen xerrades arreu de l’Estat. Ara, amb les restriccions pel coronavirus, ho fan de manera telemàtica. Per exemple, aquest dimecres 25 de març, a les 19 h., participen en un debat que es pot seguir per ‘streaming’ a través d’aquest enllaç. L’acte quedarà enregistrat i se’n farà difusió posteriorment perquè tothom ho pugui veure. Al debat hi participa Daniel Raventós i Laia Ortiz, exregidora de l’àrea de Drets Socials de l’Ajuntament de Barcelona.\nexclusió social, pobresa, Renda Bàsica, impost sobre la renda, obligacions fiscals


Galindaines: La teva pròpia emissora de ràdio - anàlisi patrocinat\nLa teva pròpia emissora de ràdio - anàlisi patrocinat\nJa és possible disposar d'una emissora de ràdio personal o professional per captivar i informar des dels teus amics o la teva família, als teus clients més exigents.\nA partir de només 7 euros al mes (sense Iva), CyberNETicos.com disposa de 4 plans diferents que cobreixen totes les necessitats, des de l'emissora de ràdio personal o familiar a la més professional i exigent.\nPlans de preus (Cliqueu a la imatge per ampliar)\nDisposa de 4 plans diferents, anomenats Personal, Afeccionat, Radio i Professional amb diferents serveis, i preus ajustats als nombre d'oients i qualitats que van des de 24 kbps fins a 128 kbps (qualitat CD).\nDisposa d'un tauler de control Centovacast. Centovcast és un tauler de control web configurable, dissenyat específicament per a streaming d'àudio (difusió web) flexible i amb moltes funcions. Com ara mode autoDJ (discjockey automàtic), que permet programar prèviament llargues sessions, llibreria de mitjans drag and drop (arrossega i deixa anar) per facilitar la gestió de clips d'àudio, monitorització, parada i restabliment, desenvolupada en AJAX, la mateixa tecnologia que fan servir les millors aplicacions de la web 2.0, com ara Gmail o Tiddlywiki, i moltes altres funcions.\nTauler de control Centovast (Cliqueu a la imatge per ampliar)\nA continuació es mostra una pantalla de les estadístiques\nEstadístiques en temps real (Cliqueu a la imatge per ampliar)\nPotent i clar tauler de control Centovacast configurable.\nHistorial i estadístiques en temps real molt completes\nLocutors professional disponibles\nNo trobem l'opció de llengua catalana.\nEn Paco Rivière a les 22:58\nEtiquetes: analisis patrocinats, recursos didàctics, veu, voice, web


2 min. Barcelona 17/10/2020 23:14\n651x366 El tècnic del Girona, Francisco, durant un entrenament. / GIRONA FC El tècnic del Girona, Francisco, durant un entrenament. / GIRONA FC\nEl Girona i l’Oviedo tanquen aquest diumenge (20.30 h / Movistar LaLiga) la jornada de Segona Divisió. Els dos equips s’enfronten amb l’objectiu de buscar el seu segon triomf a la Lliga de manera consecutiva per aixecar el vol després d’un inici de competició poc prometedor. Els de Francisco arriben a la cita després de sumar tres punts a Butarque contra el Leganés gràcies a un gol del debutant Mamadou Sylla, mentre que els asturians arriben amb la moral alta per haver superat el seu etern rival, l’Sporting de Gijón, el cap de setmana passat.\nAl Girona, Francisco podrà comptar per primer cop amb l’argentí Nahuel Bustos, cridat a ampliar els recursos de l’equip en la faceta ofensiva. L’argentí, adquirit pel City Group procedent de Talleres de Córdoba, ja té els papers en regla per debutar oficialment a la Lliga. La seva presència a la llista del Girona compensa la baixa de Cristhian Stuani, que encara no s’ha recuperat de les molèsties físiques que arrossega des del partit contra el Fuenlabrada de fa dues jornades (0-1). Juanpe tampoc podrà jugar avui a Montilivi, fet pel qual l’eix de la defensa dels gironins estarà format per Bernardo i Santi Bueno.\nEn la roda de premsa prèvia al partit, Francisco va expressar el seu desig que la victòria a Leganés serveixi per aixecar el vol: “Guanyar a Butarque ens ha donat força. Hi ha una il·lusió tremenda i hem fet una gran setmana d’entrenaments, amb ambició”. Això sí, el tècnic del Girona té clar que haurà de fer rotacions per no exigir més del compte als seus futbolistes: “Venen setmanes intenses. Tenim jugadors que no poden jugar sempre 90 minuts, però estic content perquè la nostra plantilla està equilibrada i jugui qui jugui ho farà bé”.\nValery Fernández: “El futbol ha sigut molt cruel amb el Girona”\nEls llums d’alarma s’encenen en Barça sense imaginació (1-0)\nEl Madrid s'adorm i es deixa guanyar pel Cadis (0-1)


Chesa Blais Pontresina Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 62 allotjaments a Pontresina.\nVia Dals Ers 35, Pontresina Centre, Pontresina, Suïssa, 7504 - Veure al mapa\nMés informació sobre Chesa Blais\nDissenyat tant per oci com per negoci, Chesa Blais està situat idealment a Pontresina; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chesa Blais és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Chesa Blais.\nAllotjaments a Pontresina


Arxius de excursió | Escola Monsenyor Gibert\nExcursió de tercer a La Culla i a l’Oller del Mas\nEl passat 28 de setembre, les dues classes de tercer vam anar d’excursió a La Culla durant tot el matí i a la tarda a l’Oller del Mas. Ens ho vam passar molt bé i vam aprendre moltes coses sobre la vinya. Us en deixem unes quantes fotos! Cliqueu aquí per veure més fotos\nCategories Cicle mitjà, Tercer Etiquetes 2018, escola, excursió, sortida\nEls “Creuers” i els “Vaixells de Vapor” van d’Excursió a Montserrat\n01/11/2020 13/11/2017 per admin\nEl dijous 26 d’octubre, “Els Creuers” i “Els Vaixells de Vapor”, vam anar a visitar Montserrat, utilitzant 5 transports diferents! Per començar, vam anar de l’escola amb autobús fins a l’estació del tren dels FFCC de Manresa, des d’allà ens vam desplaçar en tren fins a l’estació del cremallera, a Monistrol de Montserrat. El cremallera … Llegiu més\nCategories Cicle inicial, ESCOLA, Segon Etiquetes 2017, escola, excursió


Dia 1: Del bressol de la Ribera del Duero fins a Lleó passant per la capital odiada per tothom\nZona coneguda com l'Acera de Recoletos, a prop de l'estació de l'AVE de Valladolid. FRANCESC MELCION\nPeñafiel-Valladolid-LleóLa primera parada de la nostra ruta és la població de Peñafiel, a la província de Valladolid, un dels bressols de la DO de la Ribera del Duero. Es tracta d’un municipi de 5.000 habitants, coronat per un castell amb els merlets tan perfectes que recorda els models d’Exin Castillos. Venint des d’Aranda de Duero se succeeixen les vinyes amb unes instal·lacions metàl·liques tan ben arrenglerades que recorden les defenses nazis d’Omaha Beach. A Peñafiel es respira prosperitat. Hi destaca l’edifici del celler Protos, dissenyat per un premi Pritzker com Ricard Rogers i símbol de la puixança de la marca. Els gegants com Protos conviuen amb petits productors com Rubén Ramos, que té un celler amb el mateix nom amb una producció limitada de 60.000 ampolles l’any. Ramos ens explica que la prosperitat s’acaba allà on hi ha el límit de la DO. "Aquí a pocs quilòmetres hi ha pobles que han perdut dos terços de la població, és molt trist".\nRubén Ramos, agricultor i viticultor, en un dels terrenys on cultiva cereal a prop de Peñafiel. FRANCESC MELCION\nEl viticultor Rubén Ramos ens ensenya la seva bodega a Peñafiel, a la Ribera del Duero. FRANCESC MELCION\nPer entendre el caràcter adust dels castellans s’ha d’haver experimentat el vent fred que et colpeja la cara en els ermassos on es cultiva el cereal. Els tons són grocs i d’un marró fosc que mostra la duresa d’aquella terra i d’aquell clima. "Aquí podem arribar als 8 graus sota zero fàcilment", explica Ramos, que a part de tenir el celler també és agricultor, seguint la tradició secular de la família. Amb la seva furgoneta recorrem el que podríem definir com la geografia de l’oportunitat perduda, la d’aquells pobles que el 1983 no van considerar necessari formar part de la DO i que avui llangueixen maleint aquella mala decisió. Pobles com Corrales de Duero o San Llorente, on queden a penes alguns pagesos i pastors d’ovelles com Pedro, de rostre vermellós i colrat pel sol, que s’espanta quan veu aparèixer un fotògraf. "No, a mi no, hi ha gent molt més important que jo!", exclama mentre crida els seus gossos perquè facin entrar el ramat a l’estable.\nPedro, pastor d'ovelles, amb els seus gossos al poble de San Llorente, a Valladolid. FRANCESC MELCION\nRubén Ramos reconeix que la decisió de dedicar-se al vi i comprar vinyes dins de la DO va ser un gran encert. "Tu saps el que és saber que algú a Dinamarca està bevent el teu vi?", afirma cofoi.\nEl centralisme de Valladolid\nA una seixantena de quilòmetres es troba Valladolid, capital de la província i oficiosa de la comunitat autònoma, ja que a l’Estatut no es fixa quina ciutat ha d’ostentar aquesta funció de forma oficial. Tothom amb qui parlem es queixa del centralisme de Valladolid. "És que s’han emportat fins i tot el banc de sang", es queixarà un sindicalista burgalès. I el cert és que Valladolid respira aires de capitalitat, amb multitud d’edificis oficials i una economia amb empreses d’automoció importants com la Renault o Iveco i ara espera amb candeletes la instal·lació d’una fàbrica d’autobusos de la marca índia Switch, que s’espera que crearà 2.000 llocs de treball. A prop de la conselleria de Sanitat, on hem quedat amb l’epidemiòleg Nacho Rosell, hi ha situada l'Acera de Recoletos, un bulevard amb pisos elegants i un parc, el Campo Grande, per on deambulen paons. Rosell ens explica que quan té una reunió al ministeri a Madrid només ha de sortir amb una hora d’antelació del seu despatx, recórrer els 5 minuts que el separen de l’estació de l’AVE, i plantar-se a Atocha en 50 minuts. "Des de Valladolid ja pots anar a treballar a Madrid cada dia", afirma.\nHem quedat amb Rosell perquè ens expliqui per què a Castella i Lleó la pandèmia ha fet tants estralls, amb una mortalitat de les més altes de l’Estat. "Els motius són diversos, però bàsicament es deu al fet que tenim una població envellida". "A més a més –continua– tenim molta gent en residències, un 2% de la població. Tenim el 12% de la població residencial d’Espanya quan només representem un 5% del total". Aquesta dada em resulta sorprenent. Per què hi ha tanta gent en residències a Castella i Lleó? La resposta em deixa glaçat. "Per què els fills són a Madrid o a un altre lloc, i llavors o te’ls emportes amb tu o els deixes en una residència al seu lloc d’origen". Vet ací com la despoblació acaba sent un ingredient bàsic de la mortaldat durant la pandèmia, quan les residències es van convertir en trampes mortals. "Un altre factor que va tenir importància a l’inici va ser que Madrid va tancar els centres educatius uns dies abans, i això va provocar una estampida d’estudiants cap a tots els racons de Castella i Lleó, i el virus amb ells". Així doncs, la realitat de milers d’estudiants que van a fer la carrera a la capital de l’Estat també va estar darrere de la ràpida expansió del covid en un territori sobre el paper tan ampli i dispers.\nL'epidemiòleg Nacho Rosell durant l'entrevista a Valladolid. FRANCESC MELCION\nRosell, que malgrat el cognom no és català, però sí catalanòfil, ha viscut molt de prop la gestió de la pandèmia des del seu càrrec de secretari del grup d’experts que assessorava el govern. Allà distingeix dues fases. Les primeres onades, en què la conselleria de Sanitat estava encapçalada per una metgessa de prestigi fitxada per Ciutadans, Verónica Casado, amb restriccions fortes, i les últimes, quan el PP imposa la via Ayuso.\nArribats en aquest punt cal posar xifres a la tragèdia del despoblament. Castella i Lleó perd una mitjana de 12.000 habitants a l’any i n’ha perdut 156.000 des del 2009. Mentre el conjunt d’Espanya creixia un 22% en població els darrers 35 anys, Castella i Lleó n'ha perdut un 8%. "No podem treballar i viure tots en el mateix lloc", es queixava el candidat socialista, Luis Tudanca, en un acte a Madrid el 19 de gener. El cas més dramàtic és el de la província de Zamora, la de menor renda per càpita, que s’està buidant a marxes forçades. El destí predilecte d’aquest èxode és Madrid, on es calcula que hi ha 400.000 persones nascudes a Castella i Lleó. L’efecte aspirador de Madrid, bàsicament de recursos humans i talent, castiga especialment aquesta comunitat. El mateix Rosell aporta una dada definitiva: en els darrers 10 anys, només un de cada 1.000 llocs de treball nous que s'han creat a Espanya ha estat a Castella i Lleó. La baixa taxa d'atur, un 10,3%, és enganyosa a causa de la fugida dels joves i l'alt nombre de jubilats, segons Rosell.\nLleó i la dolça decadència\nAbandonem Valladolid i enfilem cap a Lleó. Al llarg de la carretera, a banda i banda, s’alcen majestuosos molins de vent gegants i camps de plaques solars. Castella i Lleó és la comunitat líder en renovables i amb potència eòlica instal·lada, amb 238 parcs que aporten 6.052 megavats. A més a més, de tant en tant avancem tràilers que transporten una ala de molí gegantina, que també es fabriquen aquí. Sembla un cercle virtuós, tot i que demà descobrirem que també hi ha oposició als parcs eòlics.\nMolins de vent al costat d'un poble a la carretera que va de Valladolid a Lleó. FRANCESC MELCION\nLleó també és una ciutat senyorial, amb una catedral imponent i un barri de moda per degustar tapes de disseny, el Romántico, i un per tastar els productes més tradicionals, l'Húmedo. Aquí se senten molt lluny de Valladolid i de Castella en general. El sentiment lleonesista és fort, i es defensa la creació d’una comunitat autònoma de Lleó, ajuntant aquesta província amb Salamanca i Zamora, amb arguments que recorden el sobiranisme català. Marginació política i econòmica i precedents històrics com a nació independent.\nEls números indiquen que els millors dies de Lleó pertanyen al passat, però hi ha sorpreses amagades com la seu de l’Incibe, l’Institut Nacional de Ciberseguretat, que lluita contra els atacs informàtics a les empreses i que es nodreix bàsicament de llicenciats a la Universitat de Lleó. Igualment, la sensació és d’una ciutat immersa en una dolça decadència.\nCastella i lleó Valladolid lleó


Mon Planeta | Astènia i al·lèrgies vs bon humor i bon temps | Actualitat\nAstènia i al·lèrgies vs bon humor i bon temps\nLa primavera és una estació molt esperada per alguns perquè s’allarguen les hores de sol i per d’altres un infern relacionat amb diverses malalties\nJa tenim aquí la primavera. Els dies s’allarguen, tenim més hores de sol, augmenta la temperatura i s’acaba el fred. Una part important de la població ho viu com un bon moment. Es poden fer més activitats a l’exterior, els camps floreixen i l’estat d’ànim millora. Pero una altra part de la població, prou important, ho viu com un infern, ja sigui per les al·lèrgies, sobretot les respiratòries, com pel desànim, això que es coneix com l’astènia primaveral.\nAnem a pams. Psicològicament, són molts els que esperen l’arribada de la primavera. Els mesos d’hivern són més de recolliment, d’estar a casa, de fred i per tant, que els dies siguin més llargs i ens permeti tenir més activitats exterior, ens predisposa a estar de més bon humor.\nPerò no tot és psicològic. Científicament està demostrat que l’exposició a la llum solar estimula la producció de serotonina, un neurotransmisor directament relacionat amb l’estat d’ànim, l’ansietat i la sensació de felicitat.\nL’increment de producció de serotonina explicaria una part de la dita “la primavera la sang altera”, però no tota. Mantenint-nos amb els efectes positius, si estem de més bon humor, tenim més ganes de fer coses i l’activitat, al contrari del sedentarisme, també fa que ens trobem millor. Això pel que fa al que és estrictament biològic. En l’aspecte psicològic, diversos experts asseguren que l’augment de temperatura, que portem menys roba, o si més més lleugrera, afegit a una millora de l’estat d’ànim, fa que ens mirem els altres d’una altra manera i per tant també s’incrementa el desig sexual i la predisposició a enamorar-se.\nPerò, com dèiem, per primeravera no tot són flors i violes. Aquest mateix daltabaix hormonal i dels neurotransmissors provocats per estar exposats a més hores de llum no sempre té efectes positius.\nEstem parlant de l’astènia primaveral. Astènia significa cansament i no és una malaltia en sí mateixa, és un símptoma, en general de caràcter lleu i de poca durada en el temps i que afecta aproximadament a un 2% de la població.\nSi dèiem que el canvi de temperatura i de llum solar que arriba amb el canvi estacional estimula la segregació d’hormones i neurotransmissors que ens poden donar sensació d’eufòria, estem parlant d’un transtorn. La majoria de la població ho regula ràpidament, però un 2% necessita una mena de transició per adaptar l’organisme a la noves quantitats de substància que es generen i mentre passa això s’experimenta una sensació de cansament i de desànim. Unes sensacions que desapareixen que el cos regula aquest trastorn.\nNingú es posa d’acord sobre quina és la manera per evitar-la, però per fer-la més portable, tothom coincideix que intentar dormir una mínim de 8 hores al dia, i procurar alimentar-nos de forma ordenada durant aquest dies farà que la sensació de cansament passi més ràpidament.\nEn algunes ocasions, a més, aquesta astènia es relaciona també amb les al·lèrgies, que especialment les respiratòries i les relacionades amb la pol·linització, viuen el seu moment de màxima esplendor.\nSi amb l’arribada de la primavera noteu un increment de la secreció nasal, picor al nas, esternuts i sensació de congestió nasal tot el dia segurament experimenteu una al·lèrgia.\nL’alèrgia primaveral és una reacció desproporcionada al pol·len que determinades plantes i arbres emeten durant aquesta època de l’any que és la de floració. I com que evitar-la és dificil, els al·legòlegs recomanen especialment, en primer lloc identificar quina és la substància que provoca l’al·lèrgia i en segon lloc evitar-la. Això a més de fer servir els tractament mèdics, del tipus que siguin que s’adaptin a cada un dels casos.\nPer que fa a aquesta primavera 2017, que arriba després d’un hivern poc plujós sembla que podria ser especipament crítica. I les previsions apunten que tampoc plourà molt els propers mesos, el que podria ajudar a netejar l’aire d’aquestes partícules flotants.\nAixí doncs, comencem nova estació. Mesos d’eufòria i de bon humor, però tambe de cansament i mocs.\nla primavera es una puta merda,: Gentada per tot arreu, bruts que encara fan mes pudor que quan fa fred, , festivals de tota mena dolents de collons, platges a petar d´incivics i pesats. El millor la tardor amb els seus colors.


L'Ofici - festesReus.cat\nL´OficiLa Prioral durant l'Ofici\nL'acte principal en la part religiosa de la festa patronal el constitueix l'ofici. Aquest és el nom que prengué a la baixa edat mitjana la missa major, mentre que posteriorment s'ha considerat l'ofici com una missa solemne i cantada en contraposició de la missa resada, antigament anomenada també baixa, perquè era resada en un to de veu a poc volum. A les festes majors, la missa central sempre ha estat un ofici, és a dir, una missa celebrada amb solemnitat, cant i acompanyament musical, sempre que es disposés de la possibilitat.\nEs tracta, doncs, d'una celebració eucarística. Eucaristia és una paraula d'origen grec que significa acció de gràcies, que en la comunitat cristiana primitiva era practicada en assemblea. La celebració eucarística és l'element més característic de la litúrgia cristiana i l'expressió cultual per excel·lència de l'Església Catòlica. Aquest ritus, des de molt antic prengué la denominació popular de missa, provinent de la frase conclusiva de la celebració que servia d'acomiadament «ite missa est», pronunciada així en llatí durant molts segles i fins a la reforma del Concili Vaticà II (1965), que permeté la substitució del llatí per la llengua pròpia de cada lloc on es fes la celebració. Es pot traduir com «aneu-vos-en, és el comiat», però en la litúrgia catalana actual s'ha adaptat com «Aneu-vos-en en pau». Una altra de les conseqüències del Concili Vaticà II ha estat el fet de permetre la concelebració de l'eucaristia per un nombre no preestablert de preveres. Mentre que antigament l'ofici es distingia en l'àmbit popular per ser una missa de tres i amb l'altar fumat, és a dir, amb encens i un sol celebrant amb dos assistents (diaca i sotsdiaca) que l'acompanyaven però no podien consagrar, actualment l'ofici de festa major acostuma a ser una missa concelebrada, amb un nombre notable de clergues segons la importància del lloc.\nL'ofici o missa consta de diverses parts; esquemàticament: una celebració de la Paraula, seguida del memorial de la Cena del Senyor (anomenada també Sant Sopar i Últim Sopar), que comporta la consagració del pa i el vi que són dispensats als fidels. En el món musical es coneix també amb el nom de missa les composicions sobre els textos litúrgics que es troben a la celebració: Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus (antigament dividit en dues parts: Sanctus i Benedictus) i Agnus Dei. En segles passats i fins a la reforma de l'aplicació litúrgica de la música promulgada per Pius X (1903), els mestres de capella aprofitaven la solemnitat de la festa major per compondre misses que s'estrenaven a l'ofici del propi dia de la festa del sant patró.\nA Reus antany l'ofici es feia al matí, com encara es celebra gairebé arreu. D'aquell costum n'ha quedat solament la Tronada del migdia del dia de Sant Pere, que s'encenia quan les autoritats tornaven d'ofici. Actualment l'ofici es celebra a la tarda, i d'aquesta manera s'ajunta amb la processó.\nCom en les Completes, és preceptiu que les autoritats assisteixin a l'ofici en corporació i ho facin acompanyades pel seguici festiu de la ciutat, és a dir, amb gegants, figures, entremesos, balls, castellers i música. Per això ja una hora abans de l'ofici, que actualment es celebra a dos quarts de set de la tarda, les campanes de la Prioral voleien per assenyalar el toc de festa i l'anada a ofici. Però si pels aires de Reus es proclama la imminència de l'esdeveniment, a la plaça del Mercadal, lloc de la concentració del seguici, l'ambient és més apagat, amb la presència gairebé exclusiva de figures, portants, balladors i músics, és a dir, aquells que hi són per obligació. En aquella hora càlida amb les acaballes de la sobretaula d'un àpat copiós com el de festa major, la tendència general és més propensa a l'abaltiment que no pas a la diligència i per això l'ambient de la plaça no té res a veure amb l'agitació de la vigília, malgrat que l'escenari i els protagonistes siguin els mateixos, inclosos els pirotècnics que preparen la Tronada.\nMés enllà del Mercadal, els carrers de la ciutat són poc circulats, i just es desvetllen d'una necessària i merescuda migdiada. Ultra els festers i músics, que es distingeixen per la seva indumentària ritual, els primers que acudeixen a una convocatòria programada són, d'una banda, els sardanistes, per la tradicional audició i ballada a la plaça de Prim, i de l'altra, els feligresos, que ja abans de les sis de la tarda ocupen bancs de la Prioral per estar ben situats en l'ofici de festa major. Acostumen a ser gent gran, que no ha fet el tronera apurant la variada oferta revetllera de la vigília. Tanmateix, l'ofici també aplega gent més jove, diguem de totes les edats, malgrat que s'hi podrien aplicar aquells versos de Verdaguer descriptius de l'aplec que obre el seu gran poema «Canigó»:\n«Les nines i donzells no preguen gaire,\nque'ls tempta, omplint de melodies l'aire\nla verda cornamusa que s'infla sota un pi...»\nAmb tot això, la llarga comitiva que precedeix el consistori va desfilant amb salts i filigranes pel carrer Major cap a la Prioral. Les autoritats, presidides per l'alcalde, esperen circumspectes a la porta de l'Ajuntament el moment de la passejada. La disposició dels dignataris és idèntica que a la vigília a l'anada a Completes, amb la salvetat que s'hi sumen les autoritats dels cossos de seguretat i de l'Exèrcit de l'Aire, amb uniformes de gala.\nQuan falten cinc minuts per arribar a dos quarts, dins l'església, el prior tot sol, només amb alba i estola, se'n va cap a la porta que llavors s'obre de bat a bat. Puntualment arriben les autoritats i, com a les Completes, a banda i banda de la porta de Sant Pere, els castellers fan els pilars d'homenatge mentre els gegants i les figures ballen a so del «Toc de Processó» en el moment que hi entra la corporació.\nAl llindar, el prior els saluda amb encaixada de mans i, al costat de l'alcalde, es dirigeix cap a l'interior del temple amb tota la comitiva, encapçalats pel pendonista que porta la bandera de la ciutat. Mentre tots van cap als bancs que tenen reservats a les primeres files, a banda i banda, l'alcalde i el prior es dirigeixen a la Capella del Santíssim, a la sagristia de la qual es troben congregats els preveres, diaques i acòlits juntament amb l'arquebisbe, disposats per sortir en processó vers l'altar. L'alcalde els saluda i tot sol se'n va a ocupar el seu lloc a primera fila a l'esquerra del passadís central mirant l'altar. Mentrestant, el prior es revesteix per a la celebració. La presència de l'arquebisbe, quan hi és, atorga a la cerimònia la categoria de pontifical.\nUna tocata a ple orgue apaga la xerrameca que no s'ha parat de sentir mentre dura l'esmentada desfilada. Tot seguit, una lectora, des del presbiteri, glosa les figures de Sant Pere i Sant Pau. Tan bon punt acaba, per la porta del Santíssim apareix la processó dels oficiants, precedits per la creu alçada flanquejada per cirials i un acòlit brandant l'encenser, que arrenca just quan la dringadissa de la roda de campanes, situada en un gran armari que la resguarda al presbiteri, s'escampa per les voltes de la Prioral. L'instant encara es fa més solemne quan les veus de l'Orfeó Reusenc entonen l'«Himne a Sant Pere i Sant Pau», amb el sumptuós acompanyament de l'orgue.\nLa comitiva, pausadament, va pujant al presbiteri, tot ocupant els llocs preestablerts, amb preeminència dels celebrants, revestits amb ornaments vermells, el color preceptiu de les festes dels sants màrtirs de l'Església, com el que s'escau. L'arquebisbe deixa el bàcul, es lleva la mitra i tot seguit encensa l'altar acompanyat d'un diaca i retorna al seu setial, ubicat a lloc preferent davant de l'altar i desplaçat al cantó de l'evangeli.\nLlavors acaba la marxa i emmudeix l'orgue juntament amb el tritlleig de la roda de campanetes. En aquest moment s'inicia la celebració eucarística pròpiament dita. Es tracta d'una missa cantada, amb cantarella dels celebrants i respostes i cants del poble, i també, com s'ha dit, amb un determinant protagonisme de les veus de l'Orfeó situades a dalt del cor, juntament amb l'organista.\nEn les darreres dècades, pel que fa a la música, com en les Completes, a la Prioral s'ha seguit un esquema molt proper al model generat pel monestir de Montserrat, amb l'ús de moltes de les composicions per al cant litúrgic que des de la reforma del Concili Vaticà II han elaborat eminents monjos montserratins. Hi ha contribuït segurament la bona relació de les comunitats parroquials reusenques amb Montserrat, les quals, cada any per la Pentecosta, protagonitzen una magna peregrinació a la muntanya sagrada. Tanmateix, en els darrers anys s'hi pot sentir el preciós glòria de l'intel·lectual i músic Mn. Miquel Barbarà i Anglès, el canonge d'Almoster que, més enllà de l'acció pastoral, ha contribuït amb la seva música en la definició d'un determinat perfil litúrgic a la seu tarragonina.\nAntigament, per als oficis de festa major es llogava un predicador forà de reconeguda fama i oratòria que declamava l'homilia des de la trona, equipament artístic sovint amb tornaveu, que la megafonia ha convertit en obsolet. Actualment és força útil per a la realització de fotografies i filmacions, per la seva elevada i equidistant ubicació a la part central del temple. Després de l'esmentat concili, la pràctica caigué en desús, i actualment predica el celebrant o qui ell delega. En el cas de l'ofici de festa major de Reus, on és gairebé obligada l'assistència de l'arquebisbe, li correspon a ell fer l'homilia, popularment anomenada sermó.\nEn aquest ofici, a més dels cants de l'ordinari de la missa i en correspondència amb la solemnitat, s'hi poden sentir motets barrocs o clàssics, d'autors coneguts, i també sonates d'orgue, en intercisos adients com l'ofertori, la comunió o la postcomunió. Aquesta celebració, per a la comunitat reusenca pren la condició d'un veritable ritu de pas col·lectiu, i d'aquesta percepció en resulta reforçada la sacralitat de la manifestació, i d'ací la necessitat que el cerimonial sigui preparat i executat amb cura i rellevància, com certament acostuma a passar.\nLa part central de l'ofici el constitueix el cànon de la missa, és a dir, des de després del Sanctus i fins al res del parenostre, i serva un ordre invariable que inclou les paraules i rituals de la consagració del pa i el vi per transformar-los en el cos i la sang de Jesucrist. La presència d'un nombre considerable de preveres concelebrants –tots els de les parròquies de la ciutat i altres de forans convidats– que es situen en semicercle al voltant de l'altar, de cara al poble i presidits per l'arquebisbe, mostra una imatge irrepetible en la resta de les cerimònies de l'any litúrgic. La uniformitat mimètica dels celebrants, amb la mà dreta estesa vers el centre de l'altar mentre reciten plegats a l'uníson les paraules de Jesucrist en el seu darrer sopar, és d'una corprenedora celsitud. Alguns pocs feligresos, segons una antiga consuetud, segueixen aquesta seqüència de genolls encara, i en actitud de recolliment més que no pas de contemplació. Segueix la commemoració dels difunts, i després d'elevar lleugerament sobre l'altar les espècies consagrades, es recita l'antic Per ipsum, et cum ipso... i es canta amb solemnitat el parenostre.\nDesprés de l'Agnus Dei es dóna la pau. L'antic òscul de la pau, petó que en l'Església primitiva el celebrant feia als fidels, durant segles es vehiculà mitjançant el portapau, petit baix relleu de metall amb ansa, el qual es feia passar entre els presents, que el vesaven com abans havia fet el sacerdot. Actualment es retorna a l'esperit primigeni i els presents es donen la pau mútuament, cadascun amb els que l'envolten, en una encaixada de mans o petó en el cas de familiars pròxims.\nSeguidament la comunió, o consumició de l'hòstia de pa d'àngel consagrat, es produeix amb fluïdesa pel bon nombre de sacerdots que poden distribuir-la, situats estratègicament en diverses parts del temple.\nLa missa finalitza amb benedicció solemne amb invocació a Sant Pere i a Sant Pau. Seguidament el clergat en processó torna cap a la sagristia de la capella del Santíssim, i en aquest moment l'Orfeó i l'assemblea de fidels, acompanyats per l'orgue, entonen el cant dels «Goigs a Sant Pere Apòstol», amb text d'Antoni Correig i Massó i música de Josep Fusté i Ferrer.


El Trofeu Andros arriba el cap de setmana al Circuit d'Andorra\nActualitzada 19/12/2018 a les 07:18\nEl Trofeu Andros d’automobilisme sobre gel farà aquesta setmana l’habitual aturada al Principat amb la disputa de la segona cita del campionat divendres i dissabte al Circuit d’Andorra - Pas de la Casa. L’actual edició de l’Andros, la 24a al país, serà l’última sota el format actual, ja que l’organitzador, Max Mamers, va anunciar fa temps la voluntat de fer canvis al campionat.\nL’acció sobre el traçat reunirà les categories Elit Pro, Elit, Trofeu ENEDIS (vehicles elèctrics) i l’AMV Cup (motos) i arrencarà divendres a partir de les 15.30 hores amb les qualificacions, finals i superfinals de cada categoria. Dissabte, els cotxes començaran a rodar a la mateixa hora.\nAndorra també tindrà representants al campionat, concretament a l’AMV Cup, que comptarà amb els germans Cristian i Xavi España, així com amb Alfredo Gómez.\nLes entrades tenen un preu de 20 euros (fins demà), mentre que el cost a partir de divendres serà de 25 euros.\n6.El forat d'Assegurances Generals s'eleva a 50...\n7.La mare de la nena que va ser atacada per un...\n1. Dos detinguts per un furt amb força en un pi...\n2. Xavier Pérez Cabanes\n3. Impacte reduït en els canvis del codi penal\n4. Prop de tres quilòmetres de cues a la frontera ...\n5. Més diners per al concurs de la producció a...\n6. El comú tanca un carrer per treballs de neteja\n7. El vicepresident de la CEA, a la Nuit des...\n8. L'escudella de Sant Antoni reparteix 600...\n9. “Són capaços de ser feliços amb molt poca cosa...\n10. País de neu


No és això.: Aquí, el que guanya les eleccions no governa.\nPublicado por O. Dalí Fajula en 12:50\nel problema arriba quan "l'avenir" que creiem mes convenient per un pais, es intrínsec a les conviccions personals\nDer Steppenwolf 15 de junio de 2010, 15:54\nMolt bé, veig coses que m'agraden molt en aquest text. Però també crec que hi ha coses que no tens gaire en compte. Has afirmat la necessitat d'un líder, d'un cap que sobresurti per damunt dels damés, que s'erigeixi com a "guia" de la població. Això és gairebé impossible, poca gent existeix que reuneixi aquest perfil. I en tot cas, si en trobes un suficientment capacitat, honest i compromès, difícilment serà igual d'important per a tu que per a d'altres persones. És a dir, que un líder és el 'teu' líder, i no necessariament el de tothom.\nTu tens una idea molt clara de l'avenir. Repeteixes molts cops "ha de ser", "han de fer". Està bé, estic a favor d'afirmar fermament el nostre pensament. Però recordem que les nostres ideologies no són "més correctes" o "més encertades". L'únic que podem debatre és fins als límits de la lògica, del raonament racional.\nPer això, per molt que afirmis aquest model de democràcia, mai no podràs lluitar per instaurar-lo; difícilment podràs argumentar-la i convèncer de la lògica de les teves paraules.\nJe peux seulement dire une chose: Bon courage, mon compagnon.\nO. Dalí Fajula 15 de junio de 2010, 23:37\nEstà clar que el model de líder proposat és una mica utòpic - la capacitat, el compromís, la honestedat...- però és que no em refereixo només a un individu precís, em refereixo a un grup de persones, un govern, que, en línies generals, respongui a aquesta descripció. Respecte a la qüestió de si això serà igualment important per a tothom, he de dir que el polític ideal -per a mi- de qui parlo, no es personalitza en un personatg concret, i crec que simplement em remonto a les bases de l'idea de poder, indestriable de responsabilitat i tota la resta, fora de les conviccions personals, on poden haver discrepancies, crec que tots els polítics hurien de reunir unes bases comunes de fons, de personalitat, d'esperit, de caràcter. Després ja parlarem dels models que proposen i de les seves decisions, però primer han de ser afins a aquest model, o a un de molt semblant. Primer han de ser polítics de veritat, han d'estar preparats per governar, i després, ja podrem escollir. Probablement aquest sigui un dels problemes principals actuals; valorem abans les seves idees, o, en el pitjor dels casos, només valorem la seva ideologia, sense preguntar-nos realment si, deixant de banda que tingui unes propostes que ens semblen bé, és un bon polític, tornant altra vegada a la dimensió de base que intentava recollir en el meu text. Per això no crec que estigui "venent" la meva ideologia, i, de fet, encara que l'exemple de Catalunya estigui molt present, la meva reflexió sobre el líder intenta deslligar-se de tot polític actual. Per aquest motiu, no necessito convèncer a ningú, perquè no sóc partidista de res, em mantinc en lo abstracte i en la base de la democràcia. Respescte a lluitar per instaurar-lo, és molt simple, i de fet, crec que no estem tant lluny: què passarà després dels múltiples casos de corrupció? Probablement la confiança amb els polítics decaurà vertiginosament, doncs bé, se l'hauran de guanyar, i, per fer-ho, hauran d'acostar-se al model que proposo, almenys en alguns aspectes: honestedat, responsabilitat, iniciativa...\nPer cert, és : "Je n'ai qu'une chose à vous dire: bon courage."\nRespecte al primer comentari de l'anònim, crec que cada cop passa i passarà menys la dificltat que planteges, fixat-hi, cada vegada es tendeix més cap al centre on les conviccions personals queden a un segon pla i, de fet, això és la principal causa de que no hi hagi victòries per majoria absoluta.\nDer Steppenwolf 16 de junio de 2010, 13:38\nD'acord, Oriol, d'acord, però recorda només què va passar després de la crisi del 29. Es necessitaven liders, s'havia perdut la confiança en la democracia, sempre associada al capitalisme (que és el que va fallar), la gent demanava a crits un líder que els dirigís, que els traiés d'aquella merda. I què va passar? Molt bé, Roosevelt als Estats Units, bon president. Però i els liders europeus? Mussolini, Hitler, Stalin. La gent demana a crits UN líder, el problema és que no els importen gaire les ideologies que hi van associades.\nNo crec que la política s'hagi de personificar.\nHem de votar polítiques, i no polítics.\nbatiste 16 de junio de 2010, 23:18\nJo també sóc dels que penso que el problema no està en què falti un líder, sinó que jo veig més un problema en la base, en la manera d'actuar, de fer les coses. Sempre, i potser ara es nota especialment en context de crisi, hi ha hagut desavinences i incoherències a l'hora d'actuar, ja sigui per impossibilitat o per manca de treball, independentment de la persona que hi hagués al cap del govern, fos líder o no ho fos, fos blanc o fos negre, fos bon orador o mal orador, no importa.\nTinc la sort de tenir un exemple que tothom coneix i a ningú li passa desapercebut. Barack Obama: el primer president negre de la història dels Estats Units. Un líder indiscutible, americà, gran orador, diferent a la resta; quantes expectatives va aixecar el seu nomenament com a president...Però ara què? Està decebent a molta gent que li va donar el seu suport, i sembla que tot allò que prometia s'ha quedat en una petita ( un principi ) reforma sanitària.\nSembla ser, doncs, que la política d'un país està molt més enllà de la figura del president, està en el treball d'un immens grup de persones, d'una societat al complet.\nAnónimo 18 de junio de 2010, 18:34\nreviseu el concepte de voluntad general\nO. Dalí Fajula 19 de junio de 2010, 0:23\nPerò no nosaltres, que el revisi tothom,mira: si jo voto A i tu votes B i 2 altres persones voten C. Esteu segurs que hi ha un emptat entre (A+B) i C. Esteu segurs que podeu afirmar que si he votat A, i A fa un pacte amb B on jo no hi tinc res a veure ni sé absolutament res, el meu vot implica directament que estic a favor del pacte?\nEncara més, si 60 persones voten C, 15 voten A i 46 voten B; que vol la majoria? quina és la voluntat general? si tanta facilitat tenen en pactar i en trobar punts en comú troben entre els seus projectes, que es presentin directament com a un sol partit i que no ens prenguin el pel a tots. Vols que et digui què passa, o què veig que passa, que aquí la qüestió és governar a tota costa, sense tenir en compte res, ni els principis ni les pròpies ideologies; si podem tenir majoria governem, tot per a nosaltres, sino, pactem amb qui sigui per fer fora als que han sortit més votats i mira, serem més a repartir però, com a minim, ens tocarà alguna part. Perdona, he comès un error, no pactem amb qui sigui, pactem amb el mínim nombre de partits que ens otorgui la majoria, aixì ens toca més. Què passa aquí amb la voluntat general? Això, a més de tot el que s'ha dit, és una falta de respecte envers el ciutadà que va a votar, és una presa de pel en tota regla. Desprès critiquen la taxa d'abstensió? Prou, si us palu, prou; no és això.\nPer a que sigui legítim, que no legal, l'extrapolació que es fa del pensament dels ciutadans en dir que si voten A o B el seu respectiu conveni será igualment acollit pels diferents integrants dels diferents partits, s'hauria de votar l'acceptació o no d'aquesta unió, valoran que es tractar d'un sumatori "holístic" i que se'n derivarien propietats resultants diferents de la simple suma de les constituients.\nSi el percentatge d'acceptació entre els ciutadans que votaren A i B supera la diferencia respecte el partit C que a priori tenia la majoria, el govern resultant d'A i B es leítim.\nEn qualsevol cas, la valoració primera només és en referència al teu comentari, et segueixo recomanant que et revisis, com jo faré, els cap. V,VI del llibre primer; i els I,II,III del llibre segon del Contracte social.


Societat Civil Catalana compara l’estelada amb el nazisme La República\nEl vicepresident de Societat Civil Catalana (SCC) Joaquim Coll ha anunciat aquest dimarts que l'entitat denunciarà davant la Junta Electoral Central la presència d'estelades en edificis públics. L'executiva de SCC s'ha reunit al Parlament amb PSC, PPC i C's per presentar-los aquesta iniciativa, que portaran a terme pocs dies abans que s'iniciï la campanya electoral de les eleccions municipals. “No es tracta d'obrir una guerra de banderes. Segons Coll, la presència d'estelades a “ajuntaments, escoles, passejos i rotondes” recorda a altres èpoques “no democràtiques” de la història europea, una clara comparació amb el nazisme.\nDes de Societat Civil Catalana es demanarà a la Junta Electoral Central que exigeixi la retirada de totes les estelades situades en edificis públiques perquè “atempten contra la neutralitat de les institucions”. Per als vicepresidents de l'entitat, representen els partits polítics independentistes i, per tant, es fa propaganda d'aquest moviment des de les institucions. “No és de rebut que els ajuntaments pengin des les seves façanes la bandera d'un moviment polític”, ha opinat.\nPer a SCC aquest és un exemple de “mala cultura democràtica”, que recorda a “altres temps de la història europea”. Coll ha evitat fer una referència explícita al nazisme, però sí que ha opinat que “quan els periodistes europeus (alemanys, francesos i de l'Europa de l'Est) vénen a Catalunya i ho veuen, recorda a altres temps”.\nColl ha lamentat que, de vegades, el nacionalisme català “banalitzi” la qüestió de les banderes. “És molt important que, ara que entrem en una època electoral, les institucions siguin curoses amb la seva neutralitat”, ha destacat.


Chalet Sandra III Piesendorf Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nChalet Sandra IIICasa-, Furth, Piesendorf, Àustria, 5721 - Veure al mapaBé6,7Basada en 1 comentariChalet Sandra IIIVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 32 fotos\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Chalet Sandra III és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Piesendorf. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Chalet Sandra III és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Chalet Sandra III.


En la feina de premsa també fas anàlisi, com escrius textos d’opinió. I vet aquí que les relacions personals t’ho condiciona tot. Tant en positiu com en negatiu. Com més a prop i tracte personal tens amb el subjecte que analitzes, més difícil t’és dir-ne alguna cosa critica en negatiu. Fins i tot, dient aquesta crítica amb diplomàcia i respectant totes les normes de civilitat.\nCom exemple em passa ara, (i ho explico en genèric sense concretar de qui parlo): una directora d’Escola universitària no es presenta a la reelecció del seu càrrec perquè esta embarassada i vol dedicar-se en exclusiva a la família. ¿Ara com explicaré res crític en negatiu d’aquesta senyora, si la bona dona ha entrat en una etapa feliç i molt desitjada per ella?. Però això no treu que hagi estat una Directora grisa, sense lideratge i que es mereix una bona repassada.\nCuriosament a les Terres de Lleida com a arma política i acadèmica es pràctica el “ninguneig” (en bon català seria el “menyspreu”) o sigui el no tenir-te present en res d’una manera premeditada i conscient. I és curiós que no vegin que és més fàcil desmuntar o desactivar la crítica tenint a prop al crític, que no arraconant-lo.\nSi un alt càrrec o funcionari a més de fer-ho malament , et “ninguneja”, no et fa res anar a sac, no tens ni la mínima mala consciència.\nPosted by joan-ramon colomines-companys at 5:46 PM


Butlletí 068 - 31 / maig / 2016\nAprovació definitiva de la modificació del Reglament de protocol, honors, distincions i premis de l'Ajuntament d'Inca\nEl Ple de l’Ajuntament d’Inca, a la seva sessió ordinària de dia 25 de febrer de 2016, va aprovar inicialment la proposta de modificació del Reglament de protocol, honors, distincions i premis. Atès que es va publicar el corresponent anunci en el BOIB de 12 de març de 2016, núm. 33, i que contra l’esmentada aprovació inicial no s’ha interposat cap reclamació, transcorregut el termini d’informació pública i de conformitat amb el que disposa l’art. 102 de la Llei 20/2006, de 15 de desembre, municipal i de règim local de les Illes Balears, s’entén definitivament aprovada l’esmentada modificació, cosa per la qual, de conformitat amb el que disposa l’art. 103, procedeix la publicació del text íntegre de l’esmentada modificació del Reglament de protocol, honors, distincions i premis, a l'efecte que pugui entrar en vigor.\nAquesta modificació entrarà en vigor quan s'hagi publicat el text íntegre al Butlletí Oficial de les Illes Balears i hagi transcorregut el termini que preveu l'article 65.2 de la Llei 7/1985, de 2 d'abril, reguladora de les bases del règim local.\nTEXT ÍNTEGRE DE LA MODIFICACIÓ:\n- Els paràgrafs primer i segon de l'exposició de motius han de dir:\n“El Reglament inicial data de 15 d’abril de 1982. Transcorreguts 24 anys, i atès el creixement social d’Inca, es va creure necessari fer-ne una modificació, a través de la tasca de la Comissió de Nomenament i Seguiment de Distincions Oficials de la ciutat d’Inca del Consell Municipal de Cultura. El nou Reglament incloïa la regulació de distincions honorífiques i agermanaments, així com la modificació del capítol de distincions ja existents en el Reglament anterior. El Reglament modificat s'aprovà el 27 de març de 2009 i entrà en vigor arran de la seva publicació en el BOIB núm. 144 de 3 d'octubre de 2009.\nAra bé, l'any 2015 es considerà que s'havia de revisar la reglamentació referent al Premi Dijous Bo, per millorar-ne el funcionament i la participació. Aquest Reglament modificat s'aprovà en data 25 de febrer de 2016.”\n- Els articles 11, 13, 30, 31, 32, 33, 34, 35 i 36 han de dir:\nArticle 11. Catàleg d’honors i distincions\nL’Ajuntament d’Inca, en reconeixement d’especials mereixements, qualitats i circumstàncies singulars que concorrin en els guardonats, podrà conferir els honors i distincions següents:\n1. Fill o Filla Il·lustre\n2. Fill Adoptiu o Filla Adoptiva\n3. Medalla de la ciutat d'Inca\n1. Premi Dijous Bo\n2. Altres distincions honorífiques:\n2.1. Dedicació de denominacions, monuments i plaques commemoratives a vies públiques, complex urbà, entitats o instal·lacions municipals\n2.2. Llibre d’Honor\n2.3. Galeria de retrats fotogràfics dels batles de la democràcia\nArticle 13. Règim d’incompatibilitats\nCap personalitat política, mentre estigui en actiu, no podrà obtenir la distinció de Medalla de la Ciutat i Premi Dijous Bo.\nArticle 30. Premi Dijous Bo\nL'Ajuntament podrà, sota la denominació Premi Dijous Bo, i amb la periodicitat que consideri convenient, realitzar convocatòries per a atorgar aquests beneficis a favor de persones, físiques o jurídiques, públiques o privades de qualsevol nacionalitat, com a reconeixement exprés per la seva contribució a la salvaguarda de valors relacionats amb la llibertat, la igualtat, la solidaritat, el progrés i el civisme, o derivats d'una trajectòria exemplar que hagi incidit en aquests camps.\nArticle 31. Finalitat\nArticle 32. Contingut del Premi\nEl Premi Dijous Bo no tindrà dotació econòmica i consistirà en una peça artística acompanyada d'un diploma acreditatiu d'aquesta distinció.\nArticle 33. Beneficiaris\nPodran ser beneficiàries del Premi les persones físiques o jurídiques, públiques o privades, de qualsevol nacionalitat, que reuneixin els requisits que exigeixin les bases de la convocatòria del Premi Dijous Bo; les persones beneficiàries no podran ser càrrecs electes municipals.\nArticle 34. Convocatòria del Premi\nEl Premi Dijous Bo requerirà una convocatòria pública, amb un acord plenari prèviament adoptat a l'efecte, amb el quòrum de majoria simple, en el qual s'aprovaran les bases reguladores de la convocatòria, en què s'expressaran les seccions convocades, el procediment de presentació de candidatures i de concessió dels premis, i el seu règim jurídic.\nArticle 35. Candidatures\nLes candidatures al Premi es presentaran a proposta de la Comissió Informativa de Cultura.\nLes propostes, sense perjudici del que estableixin les bases de la convocatòria, s'hauran de presentar en el Registre General de l'Ajuntament d’Inca, mitjançant instància acompanyada de la documentació següent:\n- Memòria acreditativa en la qual es motivin les causes i circumstàncies de la candidatura.\n- Curriculum vitae del candidat o candidata proposada, o memòria d'activitats, quan aquest/a adopti qualsevol forma de personalitat jurídica.\n- Qualsevol altra documentació complementària que el/la proposant consideri convenient, a efectes d'aportar una major informació del candidat o candidata.\n- Cada candidatura ha d'anar acompanyada d'un mínim de 10 signatures que li donin suport.\nLa Comissió Informativa de Cultura, un cop escoltat el suggeriment del Consell Municipal de Cultura, proposarà la concessió d’un o més Premis Dijous Bo.\nLa concessió del Premi Dijous Bo requerirà acord plenari de la corporació municipal adoptat a l'efecte, amb els vots favorables de la majoria simple. La concessió d’aquest premi o premis s’establirà de manera convenient i anual, i se celebrarà per la festa del Dijous Bo.\nInca, 26 de maig de 2016


Cròniques – Pàgina 4 – AUGA\nTarda de cine a AUGA\nUna sessió d’Auga dedicada el cinema, on hem pogut veure la pel·lícula guanyadora del Zoom Festival, Rufmord (Difamació), pel·lícula alemanya i subtitulada en català, sobre el tema de l’assetjament digital. …\nTarda de poesia a l’AUGA\nDilluns passat, un Teatre de l’Ateneu ple en una tarda que havia de ser per la poesia i va ser-ho també per la nostàlgia i pel record. Uns records cada …\nMarina Torra. Prenguin nota\nTarda per recordar a AUGA! Una joveníssima soprano: Marina Torra amb una veu jove, dolça, molt ben treballada, però gens forçada, va fer les delícies del públic que omplia el …\nEl Mag Housson ens visita\nAUGA s’ha adherit a l’any Brossa programant un espectacle de màgia del Mag Housson. El Mag Housson havia fet, i fa, obres i fragments ideats pel poeta audiovisual Joan Brossa. …\nJosep Clotet s’estrenava com a professor d’AUGA. Ho feia parlant de les mentires de la ciència i cal dir que va agradar molt. Repetirà curs. Al vestíbul de l’Ateneu encara …\nA l’Auga el llibre del Cementiri Vell\nSetmana de difunts i cementiris. A l’AUGA també per recordar els dos-cents anys del Cementiri Vell d’Igualada. Obrí l’acte el Regidor de Cultura – el Sr. Pere Camps- per remarcar …\nAvi et treuré d’aquí, Joan Pinyol\nProgramada i anunciada des de l’agost la seva conferència, Joan Pinyol va poder iniciar-la comunicant el dia i hora de l’exhumació d’aquesta setmana al Valle de los Caidos. Pinyol és …\nSara Orgué, nivòloga\nNivòleg és qui estudia la neu. I, en el cas de l’igualadina Sara Orgué, també els perills de la neu. Sara Orgué domina des de molt petita l’ús dels esquís, …\nUn altre Octubre Solidari a l’AUGA. Un acte iniciat pel Regidor de Cooperació, Dr.Fermí Capdevila, i dedicat a la feina que des de fa prop de seixanta anys fan els …\nDavid Vila va repetir a AUGA\nDavid Vila, acompanyat de la seva amiga Laia Vila, van presentar, en cinquanta minuts, trenta-quatre contes utilitzant la veu, la música, els moviments… i sobretot, sobretot, la dansa interpretada per …\nUn brèxit fàcil d’entendre\nEntenedora, amena i enriquidora sobre tot el que és la Unió Europea va ser la classe del professor Antoni Blanc sobre la Unió Europea i el Brèxit. Amb un recordatori …\nLaura Orgué inicia el Curs d’AUGA 2019/20\nLa tricampiona mundial Laura Orgué Vila va convocar centenars de socis i sòcies d’AUGA que van omplir totalment el Teatre de l’Ateneu en l’inici de curs. Un Curs que prèviament …\nExcursió al Roselló\nA continuació, us deixem amb algunes de les fotografies que ens vam fer en l’excurssió de l’AUGA al Roselló, França. @ Les fotografies són de Josep Farrés.\nEls cognoms tanquen el curs d’Auga\nSi al setembre fou Federico Mayor Zaragoza qui va omplir l’Ateneu en la inauguració del curs d’AUGA, dilluns passat dia 17 va ser Carles Riera lingüista, prevere, farmacèutic, qui el va tancar igualment amb l’Ateneu …\nPau Llacuna i el Modernisme a Igualada\nEl 1994 AUGA iniciava la seva trajectòria i Pau Llacuna publicava el llibre “Itineraris per Igualada Volum 1” i donava la segona classe de l’Aula d’Extensió Universitària de l’Anoia. Dilluns …\nDavid Riba 500 anys de flautes\nDavid Riba, músic, professor de flauta, enamorat i coneixedor de totes les flautes, va ser a l’AUGA en una sessió memorable. Vestit com corresponia a un flautista en concert en …\nVint-i-cinc anys d’AUGA\nVint-i-cinc anys de dilluns lectius fent classe. Primer a la Teneria i des de fa uns vint anys a l’Ateneu. I aquest dilluns passat també. D’entrada recordant la creació de …\n50 anys de l’Institut Pere Vives\nDilluns passat a l’AUGA vam celebrar els cinquanta anys de l’Institut Pere Vives. L’acte s’inicià amb un audiovisual amb veus i imatges d’alumnes i professors d’aquest període tant en activitats …\nVa tornar Francesc Bailon a l’AUGA per parlar de Groenlàndia i els inuits. Aquesta vegada explicant anècdotes i curiositats d’aquest poble que viu tan lluny del que en diem civilització. …\nUn tast de dansa\nUn Tast de Dansa era el títol de l’espectacle que l’Escola de Dansa del Consell Comarcal de l’Anoia va preparar per la seva presència a AUGA al Teatre l’Ateneu. El …\nMoltes gràcies, Magí\nLa sessió d’AUGA del dilluns 29 d’Abril va obrir-se amb un record per a Magí Puig, traspassat fa uns dies i que fou ànima d’AUGA i President durant dinou anys. …\nUn passeig per l’opera\nEl mateix 29 d’abril, després del record a en Magí Puig, començà una sessió veritablement excepcional amb la soprano Eulàlia Ara i els pianistes Giuseppe Tavanti i Angela Avanzati que …\nEspectacle “Mort a les cunetes”\nDarrera sessió del trimestre amb un Ateneu ple per veure l’espectacle “Mort a les cunetes”. Un Ateneu que va aplaudir repetida i llargament a un Joan Valentí que va tornar …\nJordi Camins, un cop més\nJordi Camins va ser a l’AUGA Un any més, i com cada any, va agradar molt al públic que li va anar fent preguntes i preguntes. Aquesta vegada el tema …\nNúria Rabell explica la fam del cotó\nAUGA segueix programant cada curs un Treball de Recerca d’un alumne d’algun Institut de l’Anoia. Dilluns passat fou Núria Rabell, que en el seu pas pel “Pere Vives” havia escrit …


Avís legal i condicions d'ús | Climb Around\nL’accés o ús del lloc web www.climbaround.com implica tenir-ne la condició d’USUARI i l’acceptació de les condicions generals d’utilització, sense perjudici d’aquelles condicions particulars que es puguin pactar individualment, que adquiriran també força obligatòria entre les parts.\nEn compliment del que disposa l’article 10 de la Llei 34/2002, d’11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic, es posa en coneixement als USUARIS del web www.climbaround.com, de forma directa i gratuïta, la següent informació, relativa al TITULAR del domini:\nResidència i domicili: Passeig Fabra i Puig, 151-153 entresòl 5. 08016 Barcelona\nA través del web www.climbaround.com, el seu TITULAR, abans identificat, facilita als seus USUARIS l’accés a informacions i la utilització de diferents serveis posats a disposició tant per part del TITULAR com per part de tercers.\nL’USUARI es compromet a fer un ús adequat dels continguts i serveis que ofereix www.climbaround.com, abstenint-se d’utilitzar-los amb finalitats il·lícites, o que contravinguin els interessos de tercers, siguin contraris als drets humans, o provoquin danys en els sistemes de la web o en els dels seus proveïdors o tercers.\nTotes les marques, noms comercials o signes distintius del qualsevol classe que apareixen al web www.climbaround.com són propietat del TITULAR o de tercers, sense que pugui entendre’s que l’ús o accés al web i/o als serveis atribueixi a l’USUARI cap tipus de dret sobre les marques, noms comercials o signes distintius.\nAquesta clàusula inclou, a títol enunciatiu i no limitatiu: imatges, so, vídeo, programari, textos, marques, logotips, combinacions de colors, estructura i disseny, programes d’ordinador necessaris per al seu funcionament, accés i ús, etc.\nL’USUARI s’haurà d’abstenir de suprimir, alterar, eludir o manipular qualsevol dispositiu de protecció o sistema de seguretat que estigués instal·lat a www.climbaround.com.\nL’USUARI podrà exercir els drets d’accés, rectificació, cancel·lació i oposició dirigint a l’efecte un correu electrònic a l’adreça info@climbaround.com indicant la referencia LOPD.\nEl TITULAR és present a les xarxes socials. El tractament de les dades que es realitzi de les persones que connectin amb el TITULAR a través d’aquests canals es regirà igualment per aquestes condicions generals d’ús, sens perjudici d’aquelles condicions específiques inherents a la xarxa que correspongui.\nEl TITULAR tractarà les dades de l’USUARI amb les finalitats d’administrar correctament la seva presència a la xarxa social que correspongui, informar-lo d’activitats, productes o serveis del TITULAR o de tercers que puguin estar relacionats amb la seva activitat, així com per a qualsevol altra finalitat que les normatives de les xarxes socials puguin permetre.\nEls continguts oferts per la web www.climbaround.com tenen caràcter merament informatiu. La informació continguda no constitueix la prestació de cap servei en concret i, per tant, la seva utilització és responsabilitat exclusiva de l’USUARI.\nTanmateix, el TITULAR no es fa responsable, en cap cas, dels danys i perjudicis de qualsevol classe que es poguessin ocasionar pel funcionament del lloc web, citant, a títol merament enunciatiu: errors o omissions en els continguts, manca de disponibilitat del lloc, transmissió de virus o programes lesius en els continguts, malgrat haver adoptat totes les mesures tecnològiques per evitar-ho.\nEn cas que a www.climbaround.com es disposés d’enllaços a altres llocs d’Internet, el TITULAR no exercirà cap tipus de control sobre aquests llocs i continguts. En cap cas el TITULAR assumirà cap responsabilitat pels continguts d’algun enllaç pertanyent a un lloc web aliè, ni en garantirà la disponibilitat tècnica, qualitat, fiabilitat, exactitud, amplitud, veracitat, validesa i constitucionalitat de qualsevol material o informació continguda en cap d’aquests enllaços o altres llocs d’Internet. De la mateixa manera, l’enllaç d’aquestes connexions externes no implicarà cap tipus d’associació, fusió o participació amb les entitats connectades.


Tutorial pel bon funcionament de la central ECOS (I) – Agrupament Ferroviari de Barcelona\nControl de locomotores\nDisseny del pla de vies\nCapítol primer: Actualització del firmware.\nEl primer que hem de fer és enregistrar la nostra ECOS a la web de ESU (www.esu.eu) i crear un nou compte.\nA la part inferior hem de marcar la casella per informar del número de sèrie de la ECOS que trobarem a la etiqueta de la part inferior.\ni ens enregistrem.\nUn cop ens hem enregistrat podem tornar a entrar a la web d’ESU amb el nostre usuari i podrem accedir a l’apartat de descàrregues de les actualitzacions del Firmware de la ECOS.\nEntrem a l’apartat “Ecos / Central Station” i busquem el tipus de central que tenim. Hi ha dos models segons tingui la pantalla de color o en blanc i negre.\nUn cop tenim l’arxiu localitzat cliquem a la part de Download i s’obra una pantalla amb les condicions d’ús i a la part final de la pantalla podem descarregar l’arxiu.\nVeurem que es descarrega un arxiu comprimit amb el format ZIP i el desem al directori que creguem.\nDescomprimim l’arxiu i se’ns grava tres documents, dos documents de text amb unes notes en anglès i alemany i un arxiu amb l’extensió .bci que és el que ens interessa.\nAra, per poder actualitzar la ECOS necessitem un router qualsevol (pot ser el que tenim a casa que en serveix la WiFi), i dos cables de xarxa.\nLa ECOS no té WiFi i sempre s’ha de connectar per medi d’un cable de xarxa ja sigui directament a l’ordinador, per a qual cosa hem de definir una xarxa local que no explicarem, o bé per medi d’un router. La manera més fàcil és usant un router qualsevol.\nEl cable de xarxa l’endollarem al connector de xarxa que hi ha darrera de la ECOS.\nSi aquest router té WiFi podem establir una connexió amb el nostre ordinador mitjançant la WiFi, o bé usant la connexió de xarxa.\nAra ja podem actualitzar el Firmware de la nostra ECOS. Anem a la penúltima pestanya de la dreta i l’obrim.\nAra anem a la pestanya de l’esquerra que posa IP\ni se’ns obre la següent pantalla on marcarem l’apartat que posa “obtenir direcció IP del servidor DHCP i esperem uns minuts fins que a la part on posa “Dirección IP” en aparegui un conjunt de 4 xifres, en el nostre cas 192.168.1.35. Aquests números els dóna automàticament el nostre router i por tardar uns minuts en ser donats.\nSi hi hagués algun problema amb la comunicació amb el router ens apareixeria el següent missatge a la part inferior a la dreta, i hauríem de repassar les connexions.\nUn cop establerta la connexió amb el router, anem a connectar-nos amb l’ordinador. Obrim el navegador Explorer del nostre ordinador. Pot ser qualsevol navegador, però el que dóna millors resultat és l’Explorer de Windows o els navegadors per defecte de Linux o Mac.\nEn la part on posem l’adreça d’accés escrivim “http://192.168.1.35” (o l’adreça IP que ens hagi ofert el router que, insisteixo, que cada router dóna uns números diferents), i ens mostrarà la pantalla següent\nEn aquesta pantalla podrem veure la versió que actualment tenim a la ECOS. És important veure si tenim una versió 3.x.x, o 4.x.x. Si tenim una versió 3.x.x primer hem d’actualitzar totes les versions 3.x.x de la menor a la major abans de passar a les versions 4.x.x. Si tenim una versió 4.x.x, podem actualitzar a la darrera versió sense haver d’anar actualitzant de la menor a la major.\nAra anem a la pestanya de l’esquerra que posa “Firmware Update“, a on posa “Examinar” busquem on hem desat els fitxer .bci que ens hem descarregat i cliquem a “Send”.\nAra veurem que la pantalla de la ECOS canvia d’aspecte.\nDesprés d’uns minuts, ja tenim la ECOS actualitzada.\nAra podem comprovar la nova versió del Firmware instal·lat, però alerta! ens pot haver canviat la IP.


Tancament indefinit de la RN 116 en tots dos sentits entre Oleta i Montlluís - VilaWeb\nTancament indefinit de la RN 116 en tots dos sentits entre Oleta i Montlluís\nLa causa del tancament, es la caiguda de unes roques grosses.\nLa prefectura ha anunciat en la seua pagina de facebook, que, des d’ahir dilluns a la nit, i degut a un esfondrament a la RN116, a dos quilometres per sobre de Fontpedrosa, aquesta carretera restarà tancada, en els dos sentits fins a nova ordre, entre Oleta i Montlluís.\nEls equips de la DIRSO 66 i la gendarmeria, es van desplaçar fins allà per assegurar la zona, i evitar qualsevol risc. També s’ha posat en plaça una desviació que podeu veure aquí per la RD 118 i la RD 117.\nEls experts es desplaçaran avui fins al lloc del esfondrament, per avaluar la situació i donaran un termini aproximat de la reobertura d’aquest tram de la RD 116.\nLa prefectura avisa que els vehicles de més de 7,5t. tenen prohibit circular per la RD118. per això recomana que, aquests camions, circulin per la RD 117 passant per l’Ariège.


Treballador Autònoms Econòmicament Depenent | Assessoria SM Gestió (Barcelona) Fiscal, laboral\nEl Treballador Autònom Econòmicament Depenent (conegut com a TRADE) va néixer per allunyar-se de la idea del fals autònom, pràctica considerada il·legal. Les novetats fonamentals que incorpora aquesta figura queda regulada a la Llei 20/2007, d'11 de juliol, de l'Estatut del Treballador Autònom.\nQui són condiderats Treballadors Autònoms Econòmicament Depenents?\nAquells que realitzen una activitat econòmica o professional a títol lucratiu i de forma habitual, personal, directa i predominant per a una persona física o jurídica, anomenada client, del qual depenen econòmicament per percebre d'ell, almenys, el 75 per cent dels seus ingressos per rendiments de treball i d'activitats econòmiques o professionals.\nEl treballador que es consideri dependent tindrà que comunicar al client aquesta condició per així poder celebrar el contracte.\nEl client podrà requerir al Treballador Autònom Econòmicament Depenent l'acreditació del compliment de les condicions anteriors, en la data de la celebració del contracte o en qualsevol altre moment de la relació contractual sempre que des de l'última acreditació hagin transcorregut almenys sis mesos.\nQuins són els requisits necessaris per ser considerat TRADE?\nNo tenir al seu càrrec treballadors per compte d'altri ni contractar o subcontractar part o tota l'activitat amb tercers.\nNo executar la seva activitat de manera indiferenciada amb els treballadors que prestin serveis sota qualsevol modalitat de contractació laboral per compte del client.\nDisposar d'infraestructura productiva i material propis.\nDesenvolupar la seva activitat sota criteris organitzatius propis, sense perjudici de les indicacions tècniques de caràcter general que pugui rebre del seu client.\nPercebre una contraprestació econòmica en funció del resultat de la seva activitat, d'acord amb el pactat amb el client.\nEls titulars d'establiments, locals comercials, industrials, oficines o despatxos oberts al públic i els professionals que exerceixin la seva professió conjuntament amb altres en règim societari o sota qualsevol altra forma jurídica admesa en dret, no tindran en cap cas la consideració de Treballadors Autònoms Econòmicament Dependents.\nEl contracte de treball i alguns drets del treballador autònom econòmicament dependent.\nSegons recull el Reial Decret 197/2009, de 23 de febrer el contracte per a la realització de l'activitat professional del TRADE subscrit entre ell i el seu client s'ha de formalitzar sempre per escrit i haurà de ser registrat en l'oficina pública corresponent. Ha de ser registrat pel treballador en el termini dels deu dies següents a la seva signatura, comunicant al client aquest registre en el termini dels cinc dies hàbils següents.\nLa condició de dependent només es pot tenir respecte d'un únic client.\nÉs contingut obligatori del contracte:\nLa identificació de les parts que el concerten.\nL'objecte i causa del contracte, i per a això, en tot cas, el contingut de la prestació del treballador autònom, que assumirà el risc i ventura de l'activitat i la determinació de la contraprestació econòmica assumida pel client en funció del resultat, inclosa, si s'escau, la periodicitat i la manera d'ambdues prestacions.\nEl règim de la interrupció anual de l'activitat, del descans setmanal i dels festius, així com la durada màxima de la jornada de l'activitat, incloent la seva distribució setmanal si aquesta es computa per mes o any. Si la Treballadora Autònoma Econòmicament Depenent és víctima de la violència de gènere, d'acord amb el que preveu l'article 14 de l'Estatut del Treball Autònom, i en l'acord d'interès professional aplicable, s'ha de preveure també la corresponent distribució setmanal i adaptació de l'horari de la activitat per tal de fer efectiva la seva protecció o el seu dret a l'assistència social integral.\nL'acord d'interès professional que, si s'escau, sigui aplicable, sempre que el TRADE doni la seva conformitat de forma expressa.\nEn el contracte s'ha de fer constar expressament la condició d'econòmicament dependent del treballador autònom respecte del client amb el qual contracta. A aquest efecte, les parts del contracte declararan:\na. L'activitat del TRADE no s'executarà de manera indiferenciada amb els treballadors que prestin serveis sota qualsevol modalitat de contractació laboral per compte del client.\nb. L'activitat es desenvoluparà pel treballador autònom amb criteris organitzatius propis, sense perjudici de les indicacions tècniques que pogués rebre del seu client per a la realització de l'activitat.\nc. El risc i ventura de l'activitat ha d'assumir el treballador autònom, que rebrà la contraprestació del client en funció del resultat de la seva activitat.\nEl contracte també ha d'incloure una declaració del treballador autònom sobre els següents punts:\nQue els ingressos derivats de les condicions econòmiques pactades en el contracte representen, almenys, el 75% dels seus ingressos per rendiments de treball i d'activitats econòmiques o professionals.\nQue no té al seu càrrec treballadors per compte aliè.\nQue no va a contractar ni subcontractar amb tercers part o tota l'activitat contractada amb el client ni les activitats que pugui contractar amb altres clients.\nQue disposa de la infraestructura productiva i material propis, necessaris per a l'exercici de l'activitat i independents dels del seu client, quan en l'activitat a realitzar siguin rellevants econòmicament.\nQue comunicarà per escrit al seu client les variacions en la condició de depenent econòmicament que es produeixin durant la vigència del contracte.\nQue no és titular d'establiments o locals comercials, industrials, oficines i despatxos oberts al públic.\nQue no exerceix professió conjuntament amb altres professionals en règim societari.\nRespecte a la jornada:\nEs reconeix el dret del TRADE a interrompre la seva activitat, com a mínim, durant almenys 18 dies hàbils a l'any.\nEn contracte individual o acord d'interès professional s'ha d'establir el règim de descansos setmanals, així com el dels festius i la quantia màxima de la jornada d'activitat. La realització d'activitat per sobre d'aquesta quantia màxima serà voluntària, i no pot excedir el màxim que es fixi en el contracte o acord d'interès professional, i en la seva absència d'acord d'interès professional, no podrà superar el 30 per cent del temps pactat .\nQuan es procedirà a la interrupció justificada de l'activitat professional del TRADE?\nEstableix la Llei com a motius per a l'extinció justificada del contracte:\nCauses vàlidament consignades en el contracte.\nMort, jubilació o invalidesa que resultin incompatibles amb l'activitat.\nDesistiment del treballador mitjançant el preavís pactat o el que resulti conforme als usos i costums.\nVoluntat del treballador fundada en incompliment contractual greu del client.\nVoluntat del client per causa justificada i amb obligació de preavís pactat o el que resulti conforme als usos i costums.\nPer decisió de la Treballadora Autònoma Aconòmicament Depenent en el supòsit de ser víctima de violència de gènere.\nPer al coneixement de les pretensions que es deriven de la relació entre el TRADE i el seu client, seran competents els Jutjats i Tribunals de l'Ordre Social.\nTambé publicat a www.garciayplazaabogados.com\nTags: ASSESSORIA BARCELONAASSESSORIA LABORALautònomsCONTRACTES DE TREBALLtrade\nAnterior Devolució quotes Autònoms\nSegüent Novetats per a la declaració de la renda 2013


Operació policial anti-droga contra els motards Hells Angels - Poblenou i més\nInici / Succesos / Operació policial anti-droga contra els motards Hells Angels\nOperació policial anti-droga contra els motards Hells Angels\nLa Divisió d'Investigació Criminal dels Mossos d'Esquadra ha posat en marxa un dispositiu contra el tràfic de drogues. L'operatiu ha començat aquest dimarts a primera hora del matí i s'està duent a terme a Barcelona, al Camp de Tarragona, a les Terres de l'Ebre i al Maresme. La operació hauria deixat, de moment disset persones detingudes en l'operatiu, segons han explicat a l'ACN fonts policials.\nEls agents han fet una dotzena d'entrades en domicilis de membres del grup o seus, així com altres tipus de locals o negocis. L'operatiu s'ha portat a terme en diferents punts de Catalunya, però en concret a la seu del barri del Poblenou del carrer Fluvià.\nEn relació amb el dispositiu de la DIC estem fent una dotzena d'entrades en locals i pisos vinculats al club de motos Hells Angels pic.twitter.com/fIGa4jHWIl\nSegons ha pogut saber el diari "El Nacional", l'operació és contra un grup de motards que la policia considera perillosos i que estan relacionats amb el tràfic de drogues i amb delictes contra el patrimoni.\nAquestes no són però les primeres detencions a la banda de motards. El febrer de 2018 els mossos van detenir 17 membres d'aquesta banda relacionats amb un assassinat comès a Sabadell l’any 2017 i amb el tràfic de drogues. En aquell moment, la policia va considerar que l'assassinat es va cometre per mantenir el seu estatus davant la resta de clubs motards presents al territori i per assegurar el control sobre les seves activitats.\nEn l'últim mes la policia ha fet quatre dispositius antidroga més a les demarcacions de Tarragona, Lleida i Girona.