La iniciativa de l'Estat manté la variable de la insularitat i incorpora la dels costos fixos, que beneficiaria les Balears\nLa ministra d'Hisenda, María Jesús Montero, en una imatge d'arxiu. Fernando Alvarado / EFE\nMadrid / PalmaPrimera passa del govern espanyol per reformar el model de finançament autonòmic. El Ministeri d’Hisenda ha mogut fitxa i ha enviat a les comunitats una proposta per calcular la població ajustada, el sistema amb el qual s’anivellen els recursos del finançament autonòmic seguint criteris com la població, la despesa en sanitat o ensenyament, per exemple. El càlcul de la població ajustada sempre ha estat molt polèmic per si beneficia més o menys unes comunitats o unes altres. La ponderació de cada un d’aquests criteris és decisiva per saber quant rep cada autonomia, i el nou sistema introdueix canvis importants.\nLa proposta tan sols és un punt de partida, i des de la Conselleria d’Hisenda només s’entén com una proposta de càlcul de la població ajustada. Però, així i tot, es veu amb bons ulls. El càlcul de la població ajustada té en compte la població empadronada i s’hi inclouen variables concretes que hi tenen molt de pes. Una, que ja hi era, és la de la insularitat, però una nova que s’incorpora és la dels costos fixos vinculats a la despesa. És una variable que podria afectar les set comunitats autònomes de menor població, on s’inclouen les Balears, perquè té menys de dos milions d’habitants. Es considera que aquestes comunitats autònomes tenen unes majors dificultats per poder arribar a economies d’escala i, en correlació, les despeses fixes tenen un impacte més elevat.\nPer altra banda, tot i que Francina Armengol ha reclamat enèrgicament els darrers mesos el tema de la sobrepoblació, a simple vista no sembla que aquest factor es tingui en compte en la proposta del Ministeri. Fonts de la Conselleria d’Hisenda diuen que s’haurà d’estudiar en un còmput més global. No obstant això, en el concepte de població ajustada, dins el document de càlcul que es va fer per al sistema de finançament autonòmic del 2009, les proposicions que representa aquesta variable ja es reajustaren pel pes que suposa la insularitat sobre el finançament de la sanitat i l’educació sobre la població ajustada. El cas és que, segons s’indica, en la nova proposta no es preveu un canvi de definició de la població ajustada, cosa que dona a entendre que no hi haurà cap reajustament de la sobrepoblació que reclamava Armengol.\nEl que també cal tenir en compte és que des del Ministeri no s’és clar, segons el parer del catedràtic de la Universitat Pompeu Fabra, Guillem López Casasnovas. “El que et poden donar dotant la insularitat t’ho poden restar per així com tractin la superfície o la despoblació”, explica Casasnovas, i ratifica que “no és aigua clara”. Segons diu, l’alt grau de sofisticació tècnica “vesteix la discrecionalitat política” que respira la proposta del Ministeri. El catedràtic sentencia: “Que no es pugui precisar amb claredat és el símptoma mateix”.\nPel que fa a altres governs perifèrics, al Principat, fonts de la Conselleria d’Economia han remarcat que els criteris de població ajustada “no s’adapten a la realitat de Catalunya” i que cal tenir en compte el pes demogràfic real que té Catalunya dins d’Espanya, i el cost de la vida o la paritat de poder adquisitiu, entre altres criteris. A l’altra banda, el País Valencià s’ha mostrat entusiasmat: “És un avanç importantíssim respecte del model actual”, ha dit Vicent Soler, conseller d’Hisenda valencià.\nAquests són els canvis principals que proposa el govern central:\nLa despesa en sanitat suposa el 38% del total en el càlcul actual. Segons la proposta d’Hisenda, aquest pes creixeria fins a una forquilla que va del 40% al 45%. A més, si avui dia es divideix la població en 7 grups, a partir d’ara es faria una divisió en 20 grups poblacionals per tal de precisar molt més quin és el cost real de la sanitat en funció de l’edat de la població.\nPel que fa a la despesa en educació, Hisenda proposa augmentar el pes de l’educació des del 20,5% actual a una forquilla d’entre el 25% i el 30%.\nA més, el ministeri inclou com a novetat principal tenir en compte la universitat i la formació professional, que fins ara no estaven incloses en el càlcul (només es tenia en compte la població de fins a 16 anys). A priori això podria indicar que se’n beneficiarien Madrid, Andalusia i Catalunya, que són les que tenen més estudiants universitaris, però tampoc queda clar. Tanmateix, dins la despesa educativa, l’educació bàsica obligatòria -és a dir, la no universitària- continuarà tenint més pes: entre un 75% i 80%.\nPel que fa a serveis socials, es deixa oberta la porta a una ampliació. Actualment aquesta despesa pondera un 8,5% sobre el càlcul i ara passaria a ponderar entre un 6% i un 10%. En aquest sentit, el principal canvi és que la nova proposta planteja dividir en dues franges el padró de persones de més de 65 anys. Un tram de 65 a 79 anys i un de més de 80 per a una “millor adaptació a la realitat d’aquesta despesa [en serveis socials]”, apunten des del ministeri d’Hisenda. A més, s’inclouran per primer cop els aturats sense prestació per desocupació.\nFinalment, en relació amb les anomenades “variables correctives”, la proposta també preveu incloure per primer cop el criteri de “despoblació” en el càlcul del finançament autonòmic, com havien demanat el bloc de comunitats més despoblades (Galícia, Astúries, les dues Castelles, Extremadura i l’Aragó). Aquest criteri s’afegirà a altres “variables correctives” que ja existien, com la superfície, la insularitat o la dispersió.\nTanmateix, el pes d’aquests criteris creix lleugerament: aquestes “variables correctives” eren un 3% del total i ara pesaran fins a un 4% com a màxim.\nUn debat de mesos\n“La sanitat i l’educació són el veritable coixí, però hem incorporat variables per tenir en compte el repte demogràfic perquè a aquestes zones els ciutadans siguin atesos també en les mateixes condicions”, ha defensat la ministra d’Hisenda, María Jesús Montero, que ha convidat les comunitats autònomes a fer propostes per “elaborar una proposta definitiva”.\nEl document neix fruit de les tasques prèvies de la Comissió d’Experts i del Comitè Tècnic Permanent d’Avaluació, fet que “significa que s’ha tingut en compte l’opinió de les Comunitats que han participat en aquests fòrums”, asseguren des del ministeri d’Hisenda.\nEl text que ha fet públic el ministeri d’Hisenda estarà obert a debat durant els mesos de desembre i gener i, per tant, encara pot rebre modificacions per part de les comunitats autònomes. La proposta marca l’inici del debat de fons sobre els criteris que regiran el nou model de finançament que l’executiu espanyol vol acordar en els pròxims mesos.


Escrit el 30 abril 2013 Publicat a El bloc de Cristian\nEscrit el 26 abril 2013 Publicat a El bloc de Félix\nDiu un llibre molt bo, Flow (fluir), d’un senyor que es diu (compte) M. Csikszentmihalyi, que de totes les alternatives que hi ha en un moment donat per fer alguna cosa, la tele és en moltes ocasions la pitjor opció.\nEscrit el 23 abril 2013 Publicat a El bloc d'Eduardo\nTenia ganes, per fi he arribat a Javier Cercas. La temptativa de llegir el seu recent Les lleis de la frontera es va truncar per plans sobrevinguts però, quan en una cafeteria vaig veure la possibilitat de portar-me Soldats de Salamina i per un preu mòdic que anava a una causa solidària, no m'ho vaig pensar.\nEscrit el 17 abril 2013 Publicat a El bloc de Cristian\nEscrit el 10 abril 2013 Publicat a El bloc de Félix\nBé, ha arribat el final. El final de gairebé cinc anys de programa. I si bé dóna una mica de pena acabar, estic content del treball realitzat. I agraït a les persones que ens escolten i que eren la nostra motivació.\nPer començar en aquest nou espai he decidit parlar de com van ser les coses i com som ara respecte del tracte que se’ns dona als psiquiàtrics.\nEscrit el 29 abril 2013 Publicat a El bloc d'Eduardo\nSearching for sugar man és un documental multipremiat en el prestigiós Festival de Sundance.\nEscrit el 26 abril 2013 Publicat a El bloc de Cristian\nEscrit el 19 abril 2013 Publicat a El bloc de Félix\nA Egipte no és un problema nou. Recordo fa uns anys que durant un judici per violació, el jutge va dir que la culpable era la noia violada per portar faldilla. O que si portes texans és lògic que et violin. A les dones agredides sexualment les pressionen per a que no posin denúncies.\nEscrit el 11 abril 2013 Publicat a El bloc de Cristian\nEscrit el 10 abril 2013 Publicat a El bloc d'Eduardo\nHe estat a Lunética l'últim any i mitjà de la seva marxa. M'he trobat primer amb Beatriz, Laura i Josefina com a periodistes: dones sense complexos que sense moure un dit t'acollien en l'aventura del programa amb humor i naturalitat.\nEscrit el 09 abril 2013 Publicat a El bloc d'Eduardo\nPer fi he vist la multipremiada pel•lícula espanyola Blancanieves. Haig de dir que l'extraordinari acolliment que ha tingut va generar en mi l'expectativa d'estar davant una obra mestra.


A peu: El passadís cap al santuari de Cabrera\nPàgina d'inici\tRutes i escapades\tA peu: El passadís cap al santuari de Cabrera\nEl patrimoni i les tradicions de la Garriga\nCabrera, vist des de la plana de Vic, és inconfusible: una llarga serra, plana de dalt amb un tall al bell mig que la divideix en dos. Del castell, en resten quatre pedres, però ens hi espera un altre tresor, el santuari de la Mare de Déu de Cabrera. L’indret és un petit paradís de pau i bellesa que ens reserva una extensa panoràmica\nSant Julià de Cabrera - coll de Cal Vidrier - el Pla del Prat - coll de l’Osca de Cabrera - ruïnes del castell de Cabrera - santuari de la Mare de Déu de Cabrera - coll del Bram - Sant Julià de Cabrera\nDesnivell: 355 m\nLes parades més properes són Vic i Manlleu (línia Renfe Barcelona-Puigcerdà. 902 24 02 02. www.renfe.es).\nDes de Vic, prenem la C-153 a Olot. Al km 21,5 hi ha el pont de les Perxes. Passat el pont, comença, a mà esquerra, una pista cimentada. A 3 km hi ha l’església de Sant Julià, lloc d’inici de la ruta.\nLa companyia Sagalés (tel. 93 889 19 17 / www.sagales.com) uneix Vic amb Cantonigròs. El pont de les Perxes, inici de la pista cap a Sant Julià, està a uns 5 km de l’Esquirol. Cantonigròs també és un possible lloc d’inici a Cabrera.\nEl passadís cap al santuari de Cabrera - © Aurora Montserrat\nPer pujar a Cabrera, tot i que a primer cop d’ull no ho sembli, hi ha camins per triar i remenar. Nosaltres comencem des de Sant Julià de Cabrera i així gaudim d’una altra joia del romànic. Avancem per la pista, direcció nord, fins una cruïlla (coll del Vidrier) on ens enfilem per un camí a la dreta que, entre boix i roure, inicialment és de fort pendent, però de pujada suau després tot flanquejant la serra.\nAnem pujant i el paisatge al nostre voltant es configura, la serra dels Llancers i el Puigsacalm ens retallen el cel. Passem de llarg una bifurcació a l’esquerra i una altra a la dreta i aviat ens endinsem per l’obaga on canviem de vegetació. El boix ens continua acompanyant i uns grans faigs ens embolcallen en un nou entorn i un nou horitzó, el de la Garrotxa. Trobem dues bifurcacions, anem les dues vegades cap a la dreta i arribem dalt, som al Pla del Prat. Seguim cap a l’esquerra i aviat trobem la font de l’Osca. Per la cada vegada més estreta carena, anem fins a l’Osca de Cabrera.\nTot just abans d’arribar-hi, el camí baixa pel vessant esquerre. Hi passem amb precaució. El camí aviat s’eixampla, deixem de banda dos corriols de baixada a l’esquerra i prenem un tercer que supera una petita roca amb dos esglaons artificials. Som a les ruïnes de l’antic castell de Cabrera i una taula rodona de referència ens il·lustra sobre la majestuosa panoràmica de 360 graus: Montserrat, la Mola, els Rasos de Peguera, el Pedraforca, el Puigmal, el puig de Bassegoda, el Canigó, l’Albera, el golf de Roses, el Montseny... Una talaia superba! Uns passos més i arribem al santuari de la Mare de Déu de Cabrera, erigit al segle XVII en el lloc on hi havia hagut l’ermita del castell, derruïda per un terratrèmol el 1428. El santuari, avui objectiu de moltes excursions, ofereix també, a l’antiga casa annexa dels ermitans, servei de restaurant i hostatgeria els caps de setmana i festius. Baixem per l’impressionant camí de les escales per desfer el pendent fins al coll de Cabrera, d’on prosseguirem per un camí fins a Sant Julià.\nEls pobles de Tavertet i de Rupit\nCal vigilar el fort pendent i les cingleres que ens anem trobant. El coll de l’Osca es passa bé, però, tal com el seu nom indica, és estret i pot fer respecte.


L’exposició Pasolini Roma entronca amb una llarga tradició del Centre de Cultura Contemporània de Barcelona, la de retratar autors universals a partir de la seva pròpia ciutat. Aquesta barreja del que és universal amb el que és local, bona mostra de cosmopolitisme urbanita, es trasllueix, a més, en la diversitat dels comissaris ─el francès Alain Bergala, el figuerenc Jordi Balló i el romà Gianni Borgna─, i en el recorregut que la mostra té programat. Havent deixat Barcelona, s'exhibirà a altres tres ciutats europees de la mà de les institucions culturals que l’han coproduït. Així, fins el gener de 2014 estarà oberta a la Cinémathèque Française de París, entre el març i el juny del mateix any es podrà veure al Palazzo delle Esposizioni de Roma i, finalment, el Martin-Gropius-Bau de Berlín l’acollirà fins a començaments de 2015.\nPerò, més enllà de la producció, l’exposició en sí mateixa és un manifest cosmopolita que declara davant versats i profans una profunda convicció de l’urbanita: la ciutat més universal és la concreta. L’autèntica ciutat és la que es trepitja, la tangible, feta de gent real i de llocs viscuts, de cantonades gastades i dialectes de raval. És una ciutat promíscua i fugissera, que rebutja la forma acabada, que no és exclusiva de ningú, que sobrepassa qualsevol marca o postal, que ni tan sols cap dins la idea que té de sí mateixa. L’exposició és una declaració d’amor a la ciutat. No un amor platònic, idealista, xovinista, sinó l’amor carnal, ferotge i brut amb el que Pasolini va despullar la ciutat imperial i vaticana i la va fer gaudir de les seves vergonyes més ocultes. Moment a moment, barri per barri, la passió que van viure el poeta i Roma queda marcada a carn i foc, en una història tortuosa, de rampells i desencisos, de distanciaments i retrobades, i de la que tant l’un com l’altra en van sortir transformats. Roma va fer Pasolini, però Pasolini va tornar a fundar Roma.\nCom tants altres nouvinguts que nodreixen les ciutats i les fan ser el que són, quan Pasolini arriba a l’estació de Termini, el gener de 1950, ho fa en condició de foraster, pobre i desarrelat. L’havien expulsat de Ramuscello, al seu Friül natal, on encara es confonia l’homosexualitat amb la pederàstia. De seguda queda captivat, presa d’un entusiasme que el fa creure que «Roma és divina». Però la transcendència pot ser ben mundana a ulls d’un poeta o de qui ho té tot per fer sense tenir res a perdre. Pasolini arriba verge, però armat amb una mirada assedegada que li permet veure com extraordinari el que altres troben ordinari. L’exposició explica com, al seu barri d’acollida, el suburbi que envolta la presó de Rebibbia, descobreix el món subterrani de les borgate. Allà es submergeix en la gerga llenguda, la subcultura violenta o la sexualitat expedita, fonts d’inspiració que, a partir de la seva primera novel·la, Ragazzi di vita (1955), li obren les portes al reconeixement de la intel·lectualitat romana. La perifèria, fins llavors menystinguda per la cultura oficial, és la clau amb la que Pasolini conquereix la Roma central.\nPerò, un cop dins, no s’hi acomoda. Lliurepensador recalcitrant, etern errant, sempre fuig de l’autocomplaença i abjura de certeses. Mai no deixa de provocar la ciutat per que es descobreixi a sí mateixa, per que es reconegui tal com és. Si la seva òpera prima introdueix les putes i els trinxeraires a la literatura italiana, a la trilogia amb què inaugura la seva carrera cinematogràfica ─Accattone (1961), Mamma Roma (1962) i La ricotta (1962)─, barris populars com el Pigneto, el Testaccio, el Parco degli Acquedotti o la Tuscolana es fan un lloc dins el cinema italià. Per Pasolini, Roma no va ser mai un mer teló de fons, un decorat que edulcora les històries peri fer-les més fàcils d’empassar. Carrers i places, autopistes i solars, eren la matèria prima de les seves obres. L’exposició retransmet minuciosament com el poeta va canviant de barri, treballant al llunyà Ciampino, deixant Rebibbia per anar al mestís Monteverde, dins la zona de Gianicolense, amb veïns com els Bertolucci, i, més endavant, escollint el polígon de paissatge feixista de l’EUR.\nRoma sencera és la seva llar i, com a tal, de vegades se li fa petita. Al volant del seu cotxe, armat amb càmara i micro, s’escapa des de Milà fins a Palerm, passant per Mòdena, Bolonya, Florència i Nàpols, per escrutar la sexualitat dels italians. A Uccellacci e uccellini (1965-1966), segueix allunyant-se del centre, acompanyat de Totò i Ninetto Davoli ─el seu amor humà─, per explorar la perifèria i esbrinar què queda del camp romà. Més enllà, comprova com, tret dels indomables napolitans, tot Itàlia es desclassa i s’aburgesa. La cultura marginal i autèntica sobre la que havia bastit la seva obra és absorbida, sucumbeix, es desintegra. Es confirma la pitjor sospita de Pasolini: el veritable feixisme és la societat de consum i aquest cop sí que està podent amb Itàlia.\nDecebut amb Roma, s’escapa amb altres amants. L’Índia i l’Àfrica, París i Nova York, l’entretenen durant un temps, però acaba tornant a casa, resignat a mantenir una proximitat distant. Des d’aquí, qui ho diria, traeix la ciutat ─i potser a sí mateix─ redoblant la fantasia burgesa de posseir una segona residència. Es fa construir dues cases a una hora de Roma: l’una campestre, al nord, entre Orte i Viterbo; l’altra costanera, al sud, prop de Sabaudia. El cert és que Roma tampoc va ser mai una companya fidel i incondicional. Si des del primer cop d’ull es va deixar seduir per les provocacions del poeta, des del mateix instant es va fer l’ofesa, hipòcritament escandalitzada, i no va deixar d’acusar-lo i recriminar-li els seus excessos. Al llarg d’un calvari de trenta-tres processos, la justícia romana no va aconseguir fer callar Pasolini. Va ser més aviat ella la que va quedar massa muda a partir del 2 se novembre de 1975, quan el poeta va ser assassinat, en circumstàncies que mai no s’han acabat d’aclarir, en un solar apartat del port d’Òstia. Va morir a la perifèria ─es diria que fent l’amor─, a la part que sempre havia preferit del cos de la seva estimada.


Vols en Globus a l´Alt Empordà Sortida al costat de Figueres en Figueras - Gerona\nEstás aquí: Actividades en » Gerona » Figueras » Globo aerostático » Vols en Globus a l´Alt Empordà Sortida al costat de Figueres\nVols en Globus a l´Alt Empordà Sortida al costat de Figueres Volver\nPuntuación global 9,0 basado en 3 opiniones\nAmb els Vols en Globus Aerostàtic, viuras la sensació de llibertat i tranquil•litat que se sent surant en el aire mentre gaudeixes d’unes espectaculars vistes de l´Alt Empordà.\nEls Vols en Globus comencen ben aviat al matí. Despleguem i inflem el globus i els passatgers poden participar en aquesta activitat.\nLequip de terra seguirà el globus i estarem en contacte.\nFarem un brindis amb cava acompanyat de coca, per a celebrar el vol. Després duna hora o més a laire, es buscarà un lloc daterratge.\nDesprés anirem a fer un bon esmorzar empordanés, entregarem els diplomes de vol i les fotos que haurem fet durant el vol. Lactivitat acabarà cap al migdia, quan el 4X4 us tornarà al punt dorigen.\nQuan és el millor moment per volar? El millor moment del dia per volar és a primera hora del matí, quan sacaba de fer de dia. Llavors és quan els vents estan més calmats. Al cap dunes tres hores, el sol ja porta prou estona actuant i ha començat a escalfar la terra i latmosfera. A partir de llavors, els vents comencen a ésser notables i podria no ser segur volar. Volar en globus és una activitat per gaudir quan fa bon temps, durant tot lany. Els viatges en globus aerostotics son el mitja mes segur de transport aeri.\nSortirem des de un punt al costat de Figueres, previst a Vilafant a l´Alt Empordà i tindrem la possibilitat de veure, entre moltes altres coses interessants; el parc natural dels Aiguamolls de l´Empordà;, el camp de golf i el castell de Peralada, Empuriabrava, Figueres, Castelló d´ Empúries, etc.\nHorari: A la sortida del sol. El dia abans del vol, el proveidor confirmarà el vol si les condicions meteorológiques són bones (en cas contrari laplaçarien). Al mateix temps, confirmarà tant lhora com el lloc exactes de trobada.\nCal portar: Roba còmoda. Ropa dabric: Heu de saber que quan volem no fa més fred que a terra.\nSi sou entre 4 i 6 persones, demaneu-nos pressupost!\nLugar donde se realiza: Figueras - Gerona\n- Activitat d’unes 4 hores de durada.\n- Vol en globus dentre 1h i 15 min aprox.\n-Participació en el montatge e inflat del globus\n- Brindis amb cava i unes trufes a dalt del globus.\n- Transport en 4x4.\n- Esmorzar de pagès complet. (de forquilla a un restaurant)\n- Assegurança de vol.\n- Reportatge de fotos.\nVol en Globus a Figueres .- Alt Empordà\nHorario: Al amanecer Duración: 3 horas\nPrecios: Adults 150,00 €\nOpción Nens fins a 12 anys 110,00 €\nValoración de los usuarios Excelente\nNivel de dificultad Alta\nFamilias con niños 10\nCualquier tipo de usuario 7,0\nPERE 08/05/2012 Puntuación global 7,0\n"Que tranquil es l'empordà"\nEs una activitat que es fa curta, molt curta. Esta be que et facin ajudar a preparar-ho tot així saps mes o menys com funciona i quan ets a dalt el que mes t'impresiona, a mes ...Ver +\nEs una activitat que es fa curta, molt curta. Esta be que et facin ajudar a preparar-ho tot així saps mes o menys com funciona i quan ets a dalt el que mes t'impresiona, a mes de les vistes, es la gran tranquilitat que es respira. Es una activitat molt relaxan\nmaria del mar 01/03/2011 Puntuación global 8,5\nhoy hemos pasado una mañana espectacular con Nuria y Oscar volando por el Empordà. Fantástico el trato y el vuelo. Sois un equipo muy majo. Seguir así, un abrazo de Xavier\nAlba 01/01/1900 Puntuación global 9,0\nQuan vaig parlar amb tu Nuria, em vas dir que només teniem que portar les ganes de passar una estona inoblidable i que ells farien la resta. Gràcies per fer-ho realitat.\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Gerona\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Alp (1)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Cassà de la Selva (1)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Colomers (1)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Figueras (3)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Gerona (2)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en La Cerdanya (1)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Olot (1)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Ultramort (4)\nPaseos en Globo, Vuelos en Globo, Volar en Globo en Verges (1)


El MEV celebra aquest dissabte una «Nit de Museus» especial\nEl Museu Episcopal de Vic (MEV) se suma un any més a la celebració de la Nit de Museus. Aquest dissabte 20 de maig, el MEV obrirà les seves portes, des de 2/4 de 9 del vespre fins a les 11 de la nit, amb una nit especial que combina art i música. L’edició 2017 de la Nit de museus serà especial. El MEV està immers en dues celebracions: els 125 anys del naixement de la institució impulsada pel Bisbe Morgades i els 15 anys de l’actual edifici, ideat per Federico Correa i Alfonso Milà. La Nit de Museus és una iniciativa promoguda pel Consell d'Europa en què participen més de tres mil museus de quaranta països.\nEn el «Música&Art al MEV» d’aquest dissabte a la nit, els visitants podran passejar lliurement per les sales i, com a valor afegit de la Nit de Museus, al llarg del recorregut es podrà gaudir de la música de joves intèrprets de l’Escola de Música de Vic i d’explicacions guiades de les obres i apunts sobre aspectes destacats de la col·lecció permanent del museu que permetran fer una immersió a l’art i conèixer la societat medieval. Per exemple, saber com vivien els 3 estaments socials: bellatores, els que fan la guerra, oratores, els que oren i laboratores, els que treballen. Aquesta iniciativa compta amb el suport de l’Oficina de Turisme de la ciutat. Tota la informació d’aquesta Nit de Museus es pot trobar a www.museuepiscopalvic.com\nPORTES OBERTES PE DIA INTERNACIONAL DELS MUSEUS\nUns dies abans, el dijous 18 de maig, el MEV també celebrarà el Dia Internacional dels Museus (DIM). El museu farà jornada de portes obertes de 10 a 19 h per festejar aquesta celebració. El DIM és un esdeveniment organitzat pel Comitè Internacional dels Museus (ICOM) des del 1977, que té com a objectiu conscienciar els ciutadans sobre el paper dels museus en el desenvolupament de la societat. Els museus d’Osona han elaborat el manifest «Museu i històries punyents. Dir allò que no es pot», seguint la proposta de la International Council of Museums (ICOM). El manifest es pot llegir a


Dia Mundial del Braille, per reclamar l’accés a l’escriptura per a les persones amb discapacitat visual - Diari de la Discapacitat\nIniciDiscapacitatDia Mundial del Braille, per reclamar l’accés a l’escriptura per a les...\nDia Mundial del Braille, per reclamar l’accés a l’escriptura per a les persones amb discapacitat visual\nNacions Unides va proclamar el 4 de gener per commemorar aquest dia mundial\nAquest dia vol reivindicar l’accés a l’escriptura i la lectura per a les persones amb discapacitat visual // Foto: ONCE\nDes del 2019, el 4 de gener es commemora el Dia Mundial del Braille, per posar de manifest que facilitar l’accés a l’escriptura és un requisit crucial perquè les persones amb discapacitat visual gaudeixin plenament dels drets humans i les llibertats fonamentals.\nEl Braille és una representació tàctil de símbols alfabètics i numèrics que utilitza sis punts per representar cada lletra i cada número i, fins i tot, símbols musicals, matemàtics i científics. La Convenció sobre els Drets de les Persones amb Discapacitat el considera un mitjà de comunicació per a persones amb alguna discapacitat visual.\nA través del Braille poden accedir a llibres i altres publicacions, i, conseqüentment, gaudir de l’educació, la llibertat d’expressió i opinió, i de l’accés a la informació i la comunicació escrites. També és fonamental per a la inclusió social de les persones cegues.\nArticle anteriorEls patinets elèctrics i altres vehicles de mobilitat personal ja tenen prohibit circular i estacionar a les voreres\nArticle següentPresència de la moda inclusiva a una desfilada infantil amb caràcter benèfic a Sant Cugat del Vallès


L'enquesta li atribueix una baixada de quasi 9 punts, amb només un 18,2% de suport\n2 min. Palma 03/07/2019 16:59\n651x366 El CIS constata una forta caiguda del PSIB en intenció de vot El CIS constata una forta caiguda del PSIB en intenció de vot\nL'enquesta del Centre de Recerques Sociològiques (CIS) de juny pronostica una forta caiguda en intenció de vot del PSOE a les Illes, ja que només el 18,2% dels consultats es decanta per aquesta opció, mentre que en l'àmbit estatal aquest partit obté un 39,5% de suport. Cal recordar que a les eleccions generals d'abril els socialistes varen obtenir a les Illes un 26% dels vots, mentre que un mes després, a les autonòmiques, en va aconseguir el 27,3%, per la qual cosa l'enquesta del CIS li pronostica una caiguda d'entre 8 i 9 punts.\nAl PP aquest baròmetre li dona un 15,2% i està entre les més altes d'Espanya, ja que la mitjana estatal és d'un 13,7%. Segons l'entitat d'estudis sociològics, Vox obtindria a les Balears els millors resultats electorals de tot l'Estat amb un 10,6% dels sufragis. Pel que fa al PP, tot i que l'enquesta li atribueix un 15,2%, un dels millors resultats amb relació a altres comunitats, estaria per davall del 16,8% de les generals i del 22,2% de les autonòmiques .\nPodem registraria una caiguda en intenció de vot, amb tan sols el 9,1% davant el 17,8% de les eleccions d'abril. Ciutadans sumaria un 13,6% i està entre les millors intencions de vot d'aquesta formació en l'àmbit estatal , tot i que a l'abril a les Illes va obtenir un 17,4% .\nL'estudi es basa en només 3.000 entrevistes a tot l'Estat, per la qual cosa el marge d'error és gran quan els resultats es presenten per comunitats autònomes.


El Mini femení al TIM Andorra 2015\nEl mini femení, com altres equips del club, ha participat en el torneig TIM d'Andorra.\nAbans de res agrair a l'organització del Tim Andorra pel gran torneig que han fet. Ens ho hem passat molt bé i esperem poder-lo jugar l'any vinent!\nAra sí, parlem del torneig:\nHan estat 3 dies intensos on ens hem trobat equips molt bons com el combinat d'Escòcia, molt ben treballats com el Badalonès, molt intensos com el Vilassar de Mar i molt coneguts com el Vedruna (rival de la lliga i amb el que cada partit que hem fet ha sigut molt intens).\nA tots aquests equips us donem les gràcies perquè de cada partit hem après alguna cosa.\nPodria parlar de cada partit però no ho faré. Només diré que marxo orgullós de cada cosa que hem fet a la pista i fora d'ella.\nHi ha un altre aspecte que també sembla que hem acabat d'entendre. La importància relativa del resultat. Evidentment a ningú li agrada perdre. I si a les nostres nenes no els importès estaríem preocupats. Però tant en Miquel com jo estem molt contents ja que cada cop sembla més clar que tothom va entenent el missatge.\nGuanyar està bé però la prioritat és aprendre. Pots perdre un partit de 25 punts i haver aprés més que el teu rival.\nCada entrenador ha vingut a aquest torneig amb uns objectius marcats pel seu equip. Els meus objectius eren aprendre, jugar bé i fer amigues d'altres equips. I tots tres s'han complert amb moltíssim més èxit del que podria esperar!\nA vosaltres nenes us dic que ja queda poc, i que hem d'intentar acabar la temporada de la mateixa manera que hem encarat aquest torneig! Ja queden pocs partits, ànims!


Publicat el Dimecres, 24 abril 2019 09:12\nL’alcalde d’Eivissa, Rafa Ruiz, acompanyat de la regidora de Medi Ambient, Montse Garcia, ha signat aquest matí un conveni de col·laboració amb la presidenta de l’Associació Aliança Mar Blava, Verónica Núñez, per a la protecció del municipi i el seu àmbit davant projectes d’exploració i explotació d’hidrocarburs al mediterrani nord-occidental.\nMitjançant aquest conveni, l’Ajuntament d’Eivissa aportarà la quantitat de 6.000 euros a l’Aliança Mar Blava per a que porti a terme la seua activitat que inclou a més, la necessitat de promocionar i fomentar les diferents activitats de defensa del medi ambient marí de l’illa d’Eivissa.\nAliança mar Blava és una entitat sense ànim de lucre d’àmbit balear, amb una llarga experiència en el camp de la defensar de la mar i la costa nord-occidental de la mediterrània. Els seus objectius principals són identificar, denunciar i vigilar temes d’importància que afectin al desenvolupament de projectes d’exploració i explotació d’hidrocarburs que posin en perill la biodiversitat, els ecosistemes i el medi marí. També desenvolupem projectes per informar sobre la protecció i conservació dels ecosistemes i promouen el desenvolupament sostenible.\nPer altra banda, l’alcalde d’Eivissa, Rafa Ruiz, acompanyat de la regidora de Comerç i Turisme, Glòria Corral, ha signat un conveni de col·laboració amb el president de la Petita i Mitjana Empresa d’Eivissa i Formentera, Alfonso Rojo, amb una aportació de 5.000 euros, per a la implantació de programes de serveis de suport a la creació i consolidació de projectes empresarials, de manera especifica, el lliurament dels premis Elevator Pitch a la Jornada Eivissa Crea Empresa, i les accions de Mentoring que es posaran en marxa durant les properes setmanes.\nPel que fa al desenvolupament d’acords de mentoring, les persones emprenedores i joves empreses d’Eivissa Crea seran mentoritzades per persones empresàries amb més experiència i reconeixement, el mentor, que els hi ensenya, aconsella, guia i ajuda. En primer lloc s’identificarà a les persones empresàries que seran mentors i mentores i se’ls impartirà una formació bàsica. Posteriorment es buscaran les parelles, juntament amb l’Ajuntament d’Eivissa, entre persones empresàries mentores i persones emprenedores, s’establiran les reunions i s’avaluaran les accions de mentoring.


Envieu-nos el vostre testimoni\n03 de de desembre del 2021. 17:43\nLa violència masclista que arriba a les primeres pàgines dels diaris i copa els informatius de ràdio i televisió és la més impactant, però no hi ha un sol tipus de violència, sinó que es tracta més aviat d’una xarxa de violències, moltes d’aquestes, quotidianes, molt conegudes, a les quals en ocasions no es dona importància o es resta gravetat, però que també forma part d’aquesta gran xacra social. Es tracta d’insults, cops, discussions atiades; actes de violència física o verbal...\n¿Heu sigut víctimes o testimonis d’alguna agressió masclista al carrer? Si és així, expliqueu-nos-ho en aquesta bústia de correu. El nostre equip de periodistes estudiarà les aportacions rebudes i es posarà en contacte amb vosaltres.\nEnvieu-nos un correu a preguntas@elperiodico.com\nEnvieu la vostra història


Publicado por: 3x4.info en Plàncton. El Bloc de Josep Igual 24 octubre, 2017\t0 2,573 Visitas\nDimarts, 17 d’octubre de 2017.\nAlçat a quarts de nou. La ràdio. Presos polítics en un estat en descomposició que deriva cap a la passió turca d’Erdogan. El paper ofensiu de lacais verinosos de tants periodistes, intel·lectuals i, ai las, d’un PSOE que ja no és alternativa a res. Les complicitats necessàries d’una estratègia d’estat molt fosca.\nTreballant en un parell de projectes: els solquets de la disciplina amb dret a escapades de descans. Ens seguen l’herba sota els peus, però ens hi posem obviant, que és molt obviar, el reguitzell d’anormalitats que se’ns volen fer la pell –també la cultural, no cal dir-ho.\nMatinal conversa llibresca amb A.S. Desfilen per nostre guinyol de gustos i conjectures Julio Ramón Ribeyro, Borges, Delibes, Nabokov i altres espècimens de les primeres categories de la tinta simpàtica. Entre bromes apareix la sorpresa d’un angle de visió o altre poc o gens transitat.\nL’ambre quallat del migdia en els finestrals. Els desastres de les notícies del món –les de proximitat treuen fum. Els carnatges a Somàlia, els ofegats al nostre mar mig mort, els atemptats que en ser en zones amb conflictes enquistats pesen a penes res en els titulars principals. El focs forestals a Galícia, el cinisme dels qui despullen els beats preventius per folrar els sants de la gola infinita.\nMés programa disciplinat en retornar de la sesta. Quan més fas, més en pots fer, pel que es comprèn. Avanço més o menys. Músiques variades per companyia: de les caves del jazz al clavicordi conventual d’harmonies humils i meloses.\nLlegint al capvesprol, en paper i en pantalla. Lectors nous que em saluden pels canals líquids. La bona gent que hi ha al món, majoritària, a pesar de les aparences. És curiós –i magnífic- com els esperits que només et coneixen pels llibres se’n fan una idea d’un a vegades ben sorprenent, llunyana i més ben plantada i moblada que la precària realitat. M’he passat mitja vida traient de l’error els qui es pensen que sóc professor. Si professo res deu ser fora de les aules i els sistemes organitzats.\nAl final he entrat en una taula redona –l’enèsima- sobre la literatura ebrenca, perquè un dels que havia de participar no hi podrà ser. La recopilació de textos feta pel catedràtic de literatura de la Rovira i Virgili, Josep Sebastià Cid, servirà de pretext i fil conductor. A les jornades a la biblioteca comarcal, que comencen dijous, enguany m’havia estalviat qualsevol intervenció, però al final la sol·licitud de la bibliotecària per substituir l’absent m’ha enxampat. A la majoria de recol·leccions de textos de diversos autors en el marc ebrenc els hi falta un bon aparat crític que vaja més enllà de la descripció informativa i la cordeta cronològica, i el llibre de Cid no és l’excepció, pel que fa al cas, que hauria pogut ser. Com a inventari o caixa de bombons variats fa el paper, però hagués pogut resultar més incisiu pel que fa a la varietat de pressupòsits i estètiques dels diversos autors i autores. Ignoro quin recorregut pot tenir el volum més enllà del discret circuit universitari.\nSabent que els estats d’emotivitat enrabiada em donen resultats pèssims, paga la pena l’afluixada pacient, l’acollida dels plurals tirabuixons silents, sotjar les enagües de la llum lliurada, un bon grapat d’hores.\nNo haver pogut fet res més a penes que estratègies de supervivència… Un cas com un cabàs.\nAlgun ruixat intermitent a la matinada. Alçat a les vuit. Gestions matineres. Informacions i estratègies per la supervivència a cal gestor. La fatiga de ser pobres. Les contradictòries legislacions feineres en temps on el nou no ha acabat d’ instal·lar-se i el vell no acaba de marxar.\nCafè a la zona dels instituts en enllestir. Cap a Vinaròs després. Cel encapotat amb ullades esbatanades de sol rabiós. A recollir un llibre encomanat a ca Mariola Nos. Conversa amb ella i el seu company pintor i escultor; molt agradables. Una sumària gestió bancària després. Molt animat, Vinaròs, pel que fa a botigues llampants, dinàmiques crepitants i vianants que fa l’efecte que van a algun lloc concret i positiu.\nTornats a Amposta per la carretera d’Ulldecona. Apatia somnolent a l’ànim, certa tristor als solatges interiors. El desllorigador dels absurds vitals, que cal reinventar-lo cada cert temps.\nVisita amb X. al cementeri. El nínxol familiar, amb un àngel de bronze. En els cementeris es pot comprendre prou com és una societat, sobretot les que no han crescut massa gegantinament. Fa bo d’estar en els enjardinats entre rengleres de nínxols i els panteons –alguns de sumptuosa fatxenderia. Fa bo d’estar qualsevol dia a l’any, menys pels volts de Tots Sants, on hi ha uns desficiosos tràfecs d’intendències municipals i familiars arreglant els guarniments de les làpides. Mentre passejo la mirada pels retrats i llinatges dels difunts cau una gotellada de medallons nostàlgics, sense deixar de fer sol. Es fan les bruixes crestalls exòtics? Tota pensada feta amb els peus posats en un cementeri tendeix a l’elementalitat més rasposa: el mur del misteri vital i el seu remat és impenetrable. Potser els xiprers en saben algun detall cert, però guarden un estilitzat silenci gòtic. Tant de tot per a res, com escrigué Pepe Hierro.\nMés gestions urbanes, per la cosa de les flors encomanades, i a la farmàcia. Finalment a l’escriptori. Algun tro al cel, dia de molts canvis plàstics al firmament: del dramatisme escènic a l’epifania provisional d’un ambre resistent en una fondalada de verdor atapeïda.\nEscampant davant dels ulls materials guardats per anar triant i esmenant. Dinar amb notícies. Cap gest d’afluixar tensions en el govern de Madrid, ans al contrari. Condemnats a presó, dels intocables, que no han trepitjat cap penitencieria. Sis indults, ahir mateix, a corrupcions provades i sentenciades. Ningú és per sobre de la llei canta la tornada més cínica d’alguns falcons de les altes estrades governamentals. Judicatures i fiscalies plenament polititzades que ajuden a construir els relats que li convenen a la rancior més clàssica de l’estat, alterant al gust, sense complexos, els procediments més habituals dels regiments judicials d’un vertader estat de dret.\nEl P.P. acaba apropiant-se, abrandadament i arbitrària, del que en una primera hora va combatre. El grup d’Alianza Popular de Fraga Iribarne no va votar a favor de la Constitució, opinava que els marxistes i els separatistes –segons el seu llenguatge i mentalitat- havien posat massa cullerada en l’articulat. Ara, després de demanar firmes per tot l’estat contra l’estatut que el tripartit de la Generalitat, presidit per Pasqual Maragall, en consens amb CiU, aleshores a l’oposició, que va passar per les cambres corresponents i va ser votat favorablement per la ciutadania catalana, per ser finalment desplomat fins als ossos pel Tribunal Constitucional, a petició del P.P.; ara, sí, diuen a estones que el volen rescatar –la vigent versió repelada que no va votar ningú, és clar. Des d’aquell menyspreu escarnidor va accelerar-se tot. Si l’independentisme, que a dures penes assolia un vint per cent en les eleccions, és aclaparadorament majoritari avui a Catalunya, és en molt bona part per les maneres de fer dels governs de Madrid, sobretot dels del P.P., és clar. Incapaços d’escoltar res proposat des de Barcelona, negats per adonar-se’n de la realitat rasa i no de la inflada pels seus dossiers i corifeus deformants, segueixen amb el propòsit de matxucar la colònia rebel. S’anuncia el 155. La resposta, ja decidida de fa dies, a un ficció: una proclamació d’independència que en realitat no s’ha fet, que no ha entrat en la via de posada en marxa. La cartografia aspra de la repressió potser només ha fet que començar. Fins els amplis consensos educatius i culturals volen carregar-se; no tenen límits. No són gens descartables més detencions de gruix. Però hi haurà resposta al carrer, esperem que sia tot sense haver de lamentar cap sang vesada.\nAparat elèctric i tronada de certa entitat en les vespertines. El plaer melangiós de mirar ploure de la finestra estant. Les efímeres bijuteries de les gotes en el vidre. Un gest ancestral. Plou poc, la secada és manifesta. Les grapejades en el clima van començant a passar aguts rebuts dolorosos. Els incendis gallecs i asturians els ha acabat d’apagar la pluja que potser alguna “meiga” ha encomanat a les poderoses altures.\nAvançant una mica més en els projectes engegats. Llegint tranquil fins a l’hora del partit entre el Barça i el Paratinaicos. A l’estadi, rastres evidents del moment polític a les graderies, que la retransmissió televisiva obvia, però que el comentarisme radiofònic explica. Que la realitat no espatlle el prejudici del discurs censor: curiós principi periodístic.\nLa possibilitat de la seguida s’obre a dos quarts de vuit. El cel rúfol, amb algun incipient esbós de clariana lletosa, al pam de món que ens pertoca.\nLa ràdio. El cavall desbocat polític. La llibertat és el dret a no haver de fer el que altres volen que faces, deia Manuel de Pedrolo a qui, tenint tota la raó argumental, se’l va silenciar tot el que es va poder des dels virreinats autonomistes. Hi ha qui ha viscut- i encara, encara- molt bé en la zona d’ambigüitats de l’autonomisme. Però això fa tot l’efecte que s’ha acabat. Totes les equidistàncies i ambigüitats han quedat sense parracs d’aparença i mostren l’os pelat als quatre vents.\nMànega llarga, calcetins a les sabates tapades –adéu a les sandàlies de monjo apòcrif-, rebeca flonja… pareix que les prorrogues espasmòdiques de l’estiu poden haver acabat. La primavera de l’hivern para els tovallons al sobri tauler de la persistència.\nGestions per Tortosa. Despatxos amb fluorescents amb vistes a celoberts grisos –morbideses quirúrgiques. El palau Oliver de Boteller, la serenor depurativa del gòtic, després, a la delegació de cultura per uns registres llibrescs –funcionària simpàtica i eficient; pareix que li sona la meua cara; no és la primera vegada que visito la casa, tot i guardar-li les distàncies als rejocs oficialistes culturals.\nCafè davant del mercat, a l’establiment on hi hagué la llotja del peix i ara presenta un piano en un altell amb finestró. Croissant decent, cafè aigualit. Una anciana llegeix un periòdic, amb cara de fàstic –potser no s’hi veu massa. Una parella de sèniors nòrdics discuteix civilitzadament. El riu va molt baix de cabal. Un vianant, tocat de gorra marinera, porta un lloro gran i llustrós – cridòria blava i groga- al muscle, que escarbota les ales en una gimnàstica simètrica. Una ditada de pintoresquisme entre els somnambulismes normatius dels vials. Velles pàgines apareixen on menys t’ho esperes, com un miratge repintat amb traços grossos. Els verds intensos i els ocres aquosos en els camps dels voltants de la carretera –arrossars i tarongerars, la majoria. Els senglars baixen a buscar menjar per la zona i ja han causat algun accident greu. Tornem al campament base després de comprar un llapis de memòria en un basar oriental amb una dependenta com una nina de porcellana que passa, amb insípid gest mecànic, els codis de barres per un lector.\nLes notícies. Resposta de Puigdemont al segon requeriment del gabinet Rajoy. En un paràgraf deixa ben clar que la declaració d’independència no es va votar i no entrà en vigència, però Madrid respon ràpidament i entén el que li convé entendre, perquè ja té amanida l’aplicació del 155, tan flexible que poden fer, encara més, el que els hi vinga de gust. Fa la impressió de que, indiferentment del que contestés el president de la Generalitat, l’escalada de més repressió i buidada de l’autogovern estava decidida i a punt per ser posada al microones. Més sender de pedregar a vista. Mitjans, judicatures “que ho afinen”, robocops sense miraments… l’estat té tota la musculatura per assolir el seu objectiu, que no és altre, en fa tota la sensació, que esclafar la rebel·lia de la colònia desafecta. Empreses importants encara domiciliades a Catalunya denuncien rebre pressions de tota mena –fins monàrquiques, diuen- per canviar la localització social i fiscal. El joc brut és palmari i no es molesta ni en dissimular. El statu quo es defensa amb ungles i dents, es sent amenaçat. La fal·làcia de que la burgesia ha animat el creixement del sobiranisme queda desmentida del tot, ja que han sigut els primers, de fa anys, en amenaçar l’independentisme, que presenta una transversalitat popular, interclassista, molt remarcable. I sí, l’onada amenaça en sacsejar els privilegis de les elits. També els boicots als productes catalans fa anys que rutlla. Uns boicots que es llencen pedres a la teulada pròpia, ja que moltes matèries primeres amb que es confeccionen arriben de molts punts del mateix estat. Comptat i garbellat, la tempesta perfecta es pinta al mural del curt termini.\nRevisant materials diversos, prosa i versos. La il·lusió de l’ordre sobre el gavadal que espera les cirurgies adjectivants, els ajustos o estripades de costures. Treballs diversos de Miles Davis per companyia. Desconnectant una mica de les electricitats polítiques per unes hores.\nArriba a la bústia la novel·la de Teresa Duch “El silenci de Vallbona”, que fa molt bon aspecte –l’arrancada del relat ja resulta suggestiva, l’univers dels monestirs cirtercencs fa temps que em té captivat amb les seues llums i ombres . Faré el que puga en la presentació ampostina, de finals de novembre, del nou títol de l’autora de Vimbodí, per a la què em demana còmplice padrinatge.\nLlenties per dinar. Les notícies, amb ribets sinistres. Avançant una mica més en els textos. Llegint articles enxarxats -i en paper. La tristesa amenaça en asseure’s a tocant. Li nego el pas com puc. Cal seguir resistint. De fet hi ha projectes engrescants a mitjà i llarg termini. En quines condicions sociopolítiques voran la llum? Tornem a les resistències, més catacumbals encara?\nNo hi ha pitjor tirania que l’exercida a l’ombra de les lleis i amb aparença de justícia.\nNo li demanes el teu camí a ningú, sobretot no el demanes a qui el coneix, llavors no podries perdre’t, escriu Jaume Subirana, en el seu magnífic “Cafarnaüm”, que ho va dir un rabí.\nDivendres, 20 d’octubre de 2017.\nLa superstició convenient de les vuit del matí. Les reglamentacions laxes del costum. La il·lusió de l’aprofitament de les hores. La carpeta rebregada de les disciplines. Els grans de sal de la direcció única. El blat amb dret a somni desmesurat.\nCafè i la ràdio. L’embafada política. La reinstal·lació dictatorial amb aparença d’estat de dret? S’aprofitarà el 155 per descavalcar dels comicis els adversaris polítics? De moment se’ls va demonitzant amb velles etiquetes a penes reciclades o amb una gota de perfum lleument dissimulant: “rojos, masones, separatistas”. L’esperit del 155 per a qualsevol dissidència? Avui, molta gent està retirant dipòsits de les entitats financeres que han girat l’esquena a la voluntat dels qui volen decidir el seu futur votant, que han jugat a fer pressió política des dels despatxos. Hi ha qui aprofita l’operació per passar-se a la banca ètica. La ciutadania, unida en objectius bàsics, pot tenir molta força. Potser a l’empapussada individualista del cru neoliberalisme li estan creixent dàlies en els clivells.\nAl Baix Maestrat s’articulen queixes des dels municipis pel sot sempitern en les comunicacions ferroviàries de rodalies i llarga distància. Molta gent s’ha posat finalment les ulleres de vore què ha fet l’estat retardant o sabotejant el corredor mediterrani, abandonant territoris. L’àmbit que aporta més del quaranta per cent del PIB estatal es nota les costelles calentes i l’avenir compromès. Si Catalunya assoleix la república emancipada, el País Valencià en un primer moment patirà més del que ja pateix, però potser en segona instància es plantejarà objectius més seriosos que la resignada sucursalista. També a les Balears pot haver regirada de dinàmiques. Ja s’anirà veient tot, si ens deixen vore-ho.\nNo hi ha textos definitius, només fem esbossos. Per moltes passades de correcció que fem aqueix és el resultat. Qui ho treballa conscientment ho sap. El cansament, potser la desesperació, fan donar una versió com a tancada, però no ho sol estar mai.\nMigdia d’habitud. Arreglades un parell de pàgines. Cap a la biblioteca. Compro un tall de pizza per berenar. Trobat Rafael Haro. Movem conversa sobre “el tema”. La inauguració de les jornades de les lletres ebrenques. Un acte inaugural un xic pesat, amb poca substància. Coneguts, saludats… intercanvi de paraules supèrflues, convencionals. Cada dia més crític amb el posat fava i les hipocresies flagrants. M’aparto tot el que puc de vernissatges d’aqueix caire, però entenc que encara m’allunyo poc. Serveixen un aperitiu, proposat per un establiment amb algun accent de les modernitats dels fogons, però sense abandonar la qualitat de les matèries primeres tradicionals. Hi ha gent que s’abranda amb grosseria explícita sobre els aperitius com si no hagués menjat en quinze dies. Espectacle depriment. Escapolida de la cosa a les primeres de canvi: un entrepà en un establiment simpàtic. Ja al cau, llegint fins al son.\nL’eco d’un crit ja no és ben bé el crit, tot i que en pot conservar –o redoblar- l’alarma del crit.\nLa sobreproducció de sarcasmes d’aquests dies… ¿també deu d’afectar la capa d’ozó?\nHan embogit del tot. Al club de futbol del Reus li han obert expedient per tenir desplegada una senyera de molts metres en una graderia. L’ensenya és oficial, és a dir acollida a l’estatut, és a dir encara una llei orgànica – i constitucional- de l’estat. Els autoproclamats legalistes a carta cabal tenen uns buits molts preocupants.\nResistència passiva activa. Vivim dies d’oxímorons i desconjuntades.\nNo han trobat la manera de vincular el tiroteig de fa uns dies d’un pertorbat sobre el públic d’un concert de música country, a Las Vegas, amb el “desafío catalán”. ¿Se’ls està acabant el repertori de desbarrades recreatives o s’estan tornant a prendre la medicació?\nQue Teresa d’Àvila era una patriota espanyola i que li demanen intercessió per mantenir la unitat de l’estat, diu un “pepero”. Esperem que l’Esperit Sant seguesca equidistant o estem perduts. “Muy Opus y mucho Opus” a l’ecosistema de l’executiu –de fa molt.\nConeixem la seua literatura, fins en racons on no toca el sol canònic, tan bé com ells –i a vegades millor i tot. Ells, de la nostra, a penes els quatre noms ineludibles, més citats que llegits, en la majoria dels casos. Hi ha ciutadans del món, com gosen qualificar-se sovint, que tenen molt més fortament marcades les fronteres mentals que els freqüentment menyspreats com a “paletos” o “aldeanos”.\nEs pot mesurar la intel·ligència d’un individu per la quantitat d’incerteses que és capaç de suportar.\nDissabte, 21 d’octubre de 2017.\nAixecat a tres quarts de vuit. Cafè amb llet, la toaleta i cap a la biblioteca. He de substituir Manel Ollé en una taula de presentació d’una recopilació de textos on apareix l’Ebre, editada per la Rovira i Virgili. L’autor del volum és el catedràtic Josep Sebastià Cid. La meua aportació la justifiquen per ser un dels autors antologats. Podria ser molt i molt crític amb el resultat, però per la cortesia mínima i tenir la festa en pau em tocarà fugir d’estudi i parlar del meu conte inclòs. Peatges que cada dia em van més coll amunt, fins que en diré prou, qui sap si a no tardar molt.\nCap a la biblioteca a les nou. Desdejuni de càtering. Cafè amb llet i un dolç. Obre el programa dissabter la nostra taula. Em permeto alguna broma. Tràmit complert. Un senyor sènior se m’atansa i em regala un seu llibre de poemes en prosa guardonat a Manacor, em diu que m’ha utilitzat, no l’entenc, busca la pàgina amb un del textos, resulta que ha posat uns versos de “Uomo qualque” de cita d’entrada. Aqueixa és la utilització. Està bé. Cabell canós, ullets petits emmarcats en unes ulleres de pasta de vidre gruixut. M’explica que ha treballat com a bancari. Li agraeixo el detall de pensar a regalar-me el llibre de poemes. Converses variades amb gent del gremi: Anna Monner i el seu company Sebastià Carratalà, Coia Valls, Àngels Moreno… Hi ha una parada amb llibres dels autors congregats a les jornades. Va enfilant-se la temperatura a la zona del castell, arran de riu, on hi ha l’equipament bibliotecari en el que fou un molí arrosser. Pres un refresc a la terrassa d’un establiment proper en un recés. Més taules redones: el paper de la cultura com a motor dinamitzador social. El dinar. La remor que fa complicades les converses i una calor en creixent –ben desagradable per menjar. Un abadejo “as neves” reeixit al menú. Dues taules més al vespre, amb novetats editorials, la primera, i amb autores la segona –molt destacada d’agilitat i qualitat en el programa- conduïda amb bon dinamisme periodístic per Mariola Nos. Els encara ben perceptibles sostres de vidres per a les dones escriptores. Prenc comiat a les vuit tocades. Cap al cau. Arribades les notícies de l’explicació de les mesures del 155 de gabinet Rajoy: duríssimes: un cop d’estat de manual, diuen comentaristes internacionals. Fa anys que la dreta espanyola somniava un escenari així, el suport del PSOE resulta demolidor. L’atac més greu a les institucions catalanes des de les abolicions franquistes. Manifestacions als carrers, per l’alliberament de Sànchez i Cuixart i pel 155. Panorama d’una indiscutible gravetat.\nDiumenge, 22 d’octubre de 2017.\nAlçat a les nou. Dormida potable que entona els ossos i les energies. Entra una aleta de mestral. A les noticies, que busco immediatament, l’ombra sinistra de la imminent intervenció dels mitjans públics catalans. El dret a la informació, entre altres drets ciutadans fonamentals, han sigut vulnerats flagrantment de fa setmanes –i ara més encara. La indignació i malestar és enorme. El pla d’humiliar la Catalunya insurrecta amb les moltes trampes en els regles de joc de qualsevol democràcia estandarditzada: amb judicatures decantades, coacció policial –i amenaça militar-, la majoria dels mitjans tancant files amb el discurs unionista –d’una regressió tenebrosa. El govern de la Generalitat, escollit a les urnes, cessat – i amenaçat- a la brava; el Parlament buidat d’articulació decisòria. La repressió embogida no se sap on pot tenir els límits. Al final de l’afer unes possibles eleccions on podem preveure fàcilment, vist el tarannà, que els partits d’ideari sobiranista seran il·legalitzats –ja hi ha precedents al País Basc. Les primeres mesures anunciades per Rajoy incompleixen fins les pròpies regles de joc que diuen defensar a peu i a cavall –en lectura estreta i convenient quasi sempre. Diversos experts constitucionalistes el posen fora de les fites. Si es governarà Catalunya amb mà de ferro des de Madrid és que inequívocament el tracte és colonial, entre altres amargues herbes ultratjants. Mirada premsa internacional. No se n’estan de compliments amb el mètode emprat pel P.P. Venen dies molt complicats i nerviüts en els que caldrà mantenir la serenor i el cap fred tot el que es puga. La bellesa, la paraula, com sempre, ens pot ajudar.\nNét d’exiliats republicans. Em fa saber –els serveis lleugers de les xarxes- que em llegeix, i pareix que de gust –en paper, en llibre, res de càpsules digitalitzades. Em diu que em posa tocant dels seus títols d’Anaïs Nin i Julien Gracq. Quedo perplex i agraït. Ser llegit des de París fa volar els coloms de que en un ecosistema literari com el francòfon potser portaríem menys pes de devaluacions i marginacions de les que ens pertoquen per ací (sempre amb marge d’empijorada, com anuncia l’estalzí dels darrers mesos). A vegades els daus de l’atzar ens fan arribar un gira-sol de tebior confortant.\nFideuada excelsa per dinar. Cap a Tortosa, al feu per la gent major d’una entitat bancària. El muntatge, escenari minúscul. Sala insonoritzada, so net i polit. Comencem a les sis; dues parts d’hora i quart. Rutlla tot sense inconvenients. Cigarreta i cafè a l’intermedi, assegut en un pedrís des d’on s’albira part de la muralla de la fortificació històrica de la ciutat. Al local hi ha molts prestatges amb llibres. Ullada sobrevolant, títols d’autors i autores que he pogut tractar una mica i que ja no són en aquesta riba. En plegar passem per Camp-redó per comprovar la programació de ball del casal. Tornem per la secundària camperola. Vistes uns quants conillets que travessen l’asfalt. Mos casolà i al llit. A les dotze s’acluquen positivament les parpelles. Cap de setmana intens i variat.\nPer molt bona que sigui una llei, sempre és maldestra. És per això que cal discutir-ne o qüestionar-ne l’aplicació. I la pràctica de fer-ho en corregeix les mancances i fa servei a la justícia. Hi ha lleis dolentes que legalitzen la injustícia. Aquesta mena de lleis són maldestres perquè, quan s’apliquen, fan complir exactament el que es pretenia que fessen complir. I cal oposar-s’hi, ignorar-les o desafiar-les.\nSi el pur cinisme cotitzés en borsa potser el deute de la Pell de Brau, descomptades les ineludibles mossegades pel camí, fins podria rebaixar deute.\nEls països que tenen un nivell de candor i de bona fe molt elevat van generalment al davant.\nJosep Pla. “Les illes”. O.C. Volum 15.\nLa de problemes que ha deixar de vore venir –i creat- la mentalitat a curt termini de tants polítics de les voltes.\nDilluns, 23 de octubre de 2017.\nAixecat a tres quarts de vuit. La ràdio. Tralla política salvatge: plouen altes toxicitats. Ruptures probablement irreparables. Setmana que es preveu amb convulsions i repartiment a l’engròs d’arbitrarietats injustes. Cantates de Bach després, per relativitzar i guanyar qualitat acústica i d’esperit.\nDeshumanitzar l’adversari d’idees. Potser podem descavalcar el tractament de cortesia parlamentària: deshumanitzat l’enemic que opina –i fa- distintament. Per a què deshumanitzar-lo? Per tenir més coartada a l’hora d’esclafar-lo, deu ser. Infame reportatge esbiaixat i falsificat sobre els detinguts Cuixart i Sànchez a la revista “Tiempo”. Un més. La mentida intencionada per confegir un relat determinat com a línia editorial, en compacte front comú. Hi ha prou mitjans internacionals que saben millor que la majoria d’estatals els trenats de la realitat social catalana. La pintura a l’odi fa brotxades grosses de fa temps i ara mateix són de quitrà vergonyosament bel·licista. El que està en joc ara mateix potser va més enllà de l’enquistat desnivell territorial, qui sap si estan experimentant les noves democràcies globals amb cor dictador folrat de legalitats que emmordassen les dissidències.\nAvançant més o menys amb materials per a propers projectes. M’han caigut uns quants extres incòmodes per a l’agilitat dels plans que demanen cocció lenta, és a dir, més amplis marges de temps. El mateix programa fins a poqueta nit.\nT’aculls a l’escriptura com a espai on el que mai no és, tinga el camp per alenar sense temença.\nMirar-se els aparadors de les ambicions d’uns i altres i saber-se’n alleujat en no necessitar-ne cap, en no concedir-los el menor valor.\nEts l’altre cruel emboscat, octubre?\nEl coure humit, la fulla rovellada,\nels tribunals intimidants, el brancatge\nque no assegura cap nova florida.\n¿Ets l’altre cruel de l’almanac\nque Elliot va ometre pietosament?\n¿Quanta capa d’intempèrie més\nli resta suportar al talaiot escruixit?\n¿El que cou cura, com deien\nles sàvies veïnes que paraven\nla fresca al carrer terrós\ndels dies blaus de la infància?\n¿També claves tu la llançada,\noctubre, al costellam de vidre?\nEliot et va ocultar, potser per pietat.\nPerò, a cada nou revolt, més et temo.


Educar als nens a menjar més saludable, un repte per començar el nou curs « Menuari\nEducar als nens a menjar més saludable, un repte per començar el nou curs\nL'inici d'un nou curs resulta una bona ocasió per renovar reptes. Les vacances d'estiu han quedat enrere i la tornada a la rutina ens brinda una perfecta oportunitat per complir objectius que contribueixin a desenvolupar uns hàbits de vida més saludables. L'alimentació ocupa sempre un lloc destacat en el llistat de “bons propòsits” i educar als nens perquè puguin menjar de manera saludable és un desafiament recurrent a moltes famílies.\nPer fer realitat els bons propòsits alimentaris en l’àmbit domèstic els experts recomanen la planificació dels menús. És un error deixar l’alimentació dels nens exclusivament en mans dels menjadors escolars doncs, sabies que els menjars proporcionats pel col·legi representen tan sol el 14% el que un nen menja al llarg d’una setmana?\nMenuari us ajudarà a planificar els menjars setmanals de forma fàcil i visual. Els petits de la casa aprendran la importància de menjar variat (verdura, peix, llegums…) i podran conèixer de manera didàctica els beneficis d’una alimentació sana, basada en les bondats de la dieta mediterrània.\nMenuari pot convertir-se en el millor aliat per a complir els objectius que us heu marcat en matèria d’alimentació, ja que està enfocat a facilitar la planificació dels menjars familiars. És fàcil, didàctic i divertit i consta d’una pissarra imantada per penjar en la nevera, amb espai per organitzar els menjars principals de tota la setmana, i 28 peces imantades que representen els diferents grups d’aliments que conformen la dieta mediterrània. D’aquesta manera podem involucrar als nens a participar activament en tot el procés que requereix l’alimentació a casa: des de la preparació de la llista de la compra fins a l’elaboració dels plats.\nMenuari ens ajuda a guanyar temps, al no haver de recórrer permanentment a la improvisació; suposa un notable estalvi econòmic en la cistella de la compra familiar, ja que en tenir-ho tot previst evitarem comprar productes innecessaris i, sobretot, ens permetrà seguir una alimentació molt més completa, equilibrada i saludable. A més, a través de la web o el codi QR integrat en la pissarra, podreu accedir a moltes receptes saludables, entre les quals destaquen les recomanades per la Fundació Alícia.\nEsteu preparats per assolir el repte?


El gegant Galí – Colla dels Blancs de Granollers\nEl gegant Galí\nEl gegant més gran de la Colla dels Blancs és en Galí i està portat per adults. El gegant es va construir en honor a Amador Galí, l’antic rajoler de la colla blanca de la Festa Major de Granollers. Juntament amb el gegant Biscarri, de la colla dels Blaus, representen els dos rajolers.\nEl gegant Galí vesteix com un rajoler: camisa de quadres blancs, blaus i vermells, faldilles grises i porta el mocador dels Blancs més gran de tota la ciutat de Granollers. L’any 2002, la colla va renovar el seu vestuari per fer-lo modern. Podreu veure el gegant sempre acompanyat pels gegantons i acompanya a la colla a les cercaviles i sobretot al concurs de rajolers.\nCapgròs d’en Galí


₯ 🥇 Els 10 Millors Ukeleles de 2021 🥈 ✔ ¡Al Millor Preu!\nEls Millors Ukeleles de Juliol 2021\n🔥 Els 3 Millors Ukeleles\nMartin Smith *Ukelele soprano amb bossa de *ukelele, color Negre\n*Ukelele soprano de grandària estàndard amb 4 cordes\nFabricat en fusta i amb cordes fabricades en nilons\nFàcil de sostenir i adequada per als nens i adults principiants\nTé una longitud de 53 cm\nInclou una bossa de transport amb tancament de cremallera i ansa\n*MARTISAN *21in *Ukelele soprano Hawaià *Ukulele *Aquila Entenimentades Inclou: Fongui, Afinador, Entenimentades Extra, Corretja Ajustable, Pues\nRecentment *nacidoEstrella de la música:Mai has sentit parlar de *MARTISAN abans? Després d'aquest primer toc amb el *ukelele *MARTISAN, t'impressionarà profundament. Adopta només caoba superior per al cos. El *ukelele *MARTISANO tracta de fer que el so sigui definitiu amb un cos de soprano.\nMés que un instrument musical: concentri's en qualsevol detall possible per a crear una obra d'art. Cada *ukelele *MARTISAN està meticulosament fet a mà per artesans experimentats que ressalta l'aparença única de cada *ukelele al mateix temps que garanteix la seva màxima qualitat de so amb un disseny corb de la part posterior que va ampliar la cavitat del so. La vora d'ABS evita qualsevol mal.\nDissenyat per a tu: sent la diferència amb la corda *Aquila instal·lada i gaudeix del bell so. Ve amb sintonitzador de *ukelele, corretja de *ukelele, cordes de nilons addicionals, pues de guitarra (revisi la butxaca de la bossa de concert si no pot trobar-ho) i espesseixi la bossa de concert *MARTISAN *one-stop *shopping vol que sigui més fàcil per als amants de la música. Estalvia temps per a tu\nMillori el començament: mai deixi que els *ukeleles de mala qualitat destrueixin els interessos de la música. El set d'inici de *ukelele *MARTISAN és el millor regal per als amants de la música de totes les edats que vulguin sentir música. Intenta ser el teu primer amor amb la música.\nPer què més car? *MARTISAN desitja construir una nova marca i mostrar-li l'experiència d'un *ukelele professional amb només un cos de soprano. Devolució incondicional de 30 dies garantida. Simplement senti's segur de comprar i gaudir de la música.\n*Winzz *Ukelele Soprano *Starter Kit per a Principiant. Color: Negre.\nl APTE PER A TOTS ELS NIVELLS - El *ukelele soprano de *Winzz juntament amb el kit per a principiants és la millor opció per a tots aquells que comencen a tocar aquest instrument musical, ja siguin nens o adults.\nl CONFIANÇA I QUALITAT - Pel fet que la part superior, la part posterior i els cèrcols estan fets de fusta de til·ler, el *ukelele soprano *Winzz ofereix un so brillant i distintiu, que pots gaudir tocant només o amb amics. GARANTIA 100% : DEVOLUCIÓ DELS DINERS durant el primer mes i GARANTIA ADDICIONAL d'un any per defectes de fabricació.\nl FÀCIL DE TOCAR - El diapasó i el pont de fusta seleccionada de til·ler ofereixen una construcció robusta i un tacte suau que faciliten el lliscament sobre els trasts de les cordes de nilons, tant tocant concordes com notes soltes.\nl FÀCIL D'AFINAR - Les clavilles clàssiques permeten un ajust precís mentre s'afina, i mantenen l'afinació (el to) de les cordes mentre es toca.\nl TOT EN UN - La fongui de niló impermeable ofereix una gran protecció i mobilitat; L'afinador clip amb pantalla LED l'ajudarà a afinar fàcilment; Aquest *pack conté també entenimentades de recanvi perquè pugui canviar-les en cas de trencament; La corretja ajustable li permet tocar dempeus; Els adhesius i la guia de concordes són una gran ajuda en l'inici de la pràctica; El drap l'ajudarà a mantenir el *ukelele net; I, a més, les pues són de regal.\nAqui trobarás Els Millors Ukeleles al millor preu\nSi aquestes buscant comprar Ukeleles però no tens clar quin comprar has arribat al lloc ideal!\n🤑 El Ukelele Més Barat\nTiger UKE7-*BL - *Ukelele soprano per a principiants, color blau\nTé un cos construït de fusta, clavilles de màquines destinades, diapasó de palissandre\nConté 4 cordes de nilons d'alta qualitat\nDimensions del producte 55.5 x 8 x 21.5 cm\nT'agradaria veure característiques i fotos de Ukeleles que facin més fàcil triar? Aquí trobaràs la millor selecció. T'informem del preu, opinions i caracteristicas perquè puguis comparar Els Ukeleles disponibles en Juliol del 2021 .\nBusquem totes les Gangues perquè puguis trobar el millor preu i no paguis mes del compte. Si estas interessat en una llista amb Els millors Ukeleles veu directament a elles prement aqui!\n✅ El Millor Ukelele Calitat - Preu\n*Ukelele soprano de caoba amb kit de principiant: fongui *Gig *Bag, afinador, corretja, corda i manual d'instruccions (idioma espanyol no garantit)\nSEGELLAT 18: 1 MÀQUINA DE SINTONITZACIÓ D'ENGRANATGES: En les marxes més altes, la corda del *ukelele es pot afinar amb major precisió, mantenir el *ukelele en sintonia millor que les clavilles d'afinació d'engranatges de 15: 1, assegura que no es veurà afectat per la falta de to tan ràpid . El nostre equip fet de coure pur serà més dur, menys oxidat.\nCADENES DE NILONS D'*Addario *CARBON: entenimentades D'*Addario avançades equipades, i *luthiers afinen el *ukelele en una acció inferior abans que ho enviem per a assegurar-nos que pugui tocar les cordes més fàcilment. L'acció de la cadena G en el 1r Trast és 0.019 "i en *12th El trast és de 0.11" ± 0.008 ".Oferir Reemplaçament de cadena lliure de temps de vida.\nLLIÇONS ONLINE GRATUÏTES DE *UKULELE: el *ukelele *Kmise és l'instrument triat per a les escoles: més persones aprenen a tocar en ell. Ofereixi lliçons en línia gratuïtes en el nostre lloc web oficial i Com jugar el fullet d'inici ràpid del *ukelele.\nUN GRAN REGAL PER Als AMANTS DE LA MÚSICA - Ja sigui que estigui buscant un regal d'aniversari, de Sant Valentín, de Nadal o de graduació, enviï aquest *ukelele a qualsevol persona que li agradi tocar la guitarra o algú que simplement adori la música. Això podria ser un regal increïble per a adults, nens que recentment estan començant amb *Ukulele.\nGARANTIA DE DEVOLUCIÓ DE DINERS DE 30 DIES: Si no està satisfet amb el seu *ukelele o té algun problema amb ell, comuniqui's amb nosaltres per a obtenir un reemplaçament o un reemborsament complet. Farem el nostre millor esforç per a fer les coses bé.\n📋 Les nostres llistes 2021 de Els Ukeleles\nAqui trobaras les nostres llistes amb Els Ukeleles que considerem millor en el mercat, posarem la informacio detallada per a que puguis comprar amb tota la informacio que necessites\n🎖 TOP 10 Ukeleles\n*Aklot *Ukelele Soprano de 21 Polzades Caoba Massissa *Ukeleles per a principiants professionals Amb Curs en línia gratuït i 8 Kit d'inici\nCaixa de caoba massissa.Crea un to més llarg, ric i pur. A més, aquest *Ukelele massís té un volum major, presentant la millor relació preu i so\n18:1 Engranatge de coure pur.Engranatge genuí de coure pur amb eixos d'acer inoxidable per a major estabilitat i millor afinació, així que vostè pot afinar en el to desitjat. Roman afinat amb afinacions precises.\nMasteler i caixa reforçats.Estructura robusta i duradora amb vetes paral·leles i reflexos brillants.\nCaixa instal·lada amb cordes Instal·lat amb cordes.*Aquila que són fàcils de tocar i tenen un to càlid. Molt ràpid per a configurar per la mena d'instal·lació, que no necessita ser afinat sovint.\nClasse gratuïta online.Hem preparat acuradament 9 classes GRATUÏTES en la nostra Web oficial, incloent introducció, afinació del *ukelele, tècnica de dits i de mans esquerra i dreta, concordes d'aprenentatge, esquinçat de cordes i altres continguts interessants. Creiem que vostè pot practicar amb cançons vostè només després de veure les nostres classes.\n*Ukelele Soprano Per a Principiants Nens Estudiants i Adults *Strong *Wind 21 Polzades Quadre Entenimentades De *Satín (Marró)\nMarca: Strong Wind\nCOS DE *SATÍN SUPERIOR - cos de *satín real amb alta lluentor que crea un so clar, nítid i melodiós. Les cordes són suaus que no danyen els seus dits. Aquest mini *ukelele té 12 trasts en el diapasó de fusta dura,la qual cosa permet produir diferents tons per a una cançó.\nCORDES DE *NYLÓN - Aquestes cordes de *nylón resistents i de tecnologia avançat no sols poden evitar els brunzits sinó que també fan possible crear un so molt gran quan toca cançons tradicionals amb aquest *ukulele hawaià. Favor de *ajustalas en rebre l'instrument. De tant en tant necessita fer-ho amb les clavilles al cap.\nAJUSTAR L'ENTONACIÓ - potser troba que el *ukulele nou/antic que té no està en la seva entonació correcta. Si això passa, ha d'ajustar i girar una mica les clavilles al cap. Si encara no serveix, si us plau canviï les cordes del *ukulele. Aquest instrument fet de fusta de manera tradicional crea un so molt bonic.\nGRAN OPCIÓ DE REGAL: El *ukelele per a principiants és un molt bon regal d'aniversari / festa / Nadal per a tots.\nUN INSTRUMENT VERITABLE PER A COMENÇAR A APRENDRE MÚSICA - El *ukulele soprano de 21 polzades és el millor regal per a nens, estudiants, amics , adults i qualsevol que té l'interès per aprendre música i ajuda als nens i nenes a desenvolupar les habilitats auditives i creatives. És de bo de bo un fantàstic amb què començar a aprendre música, o per a ser el teu segon *ukulele.\n*Ukelele Concert,*AoKoZo *Ukulele 23 Polzades *Hawaiian *Ukelele,Inclou Borsa de Transport i sintonitzador\n♫ NOTA - Per a principiants es recomana que s'usi la grandària de 21-23 polzades, la grandària per a concert és millor que el de grandària soprano. Té un so més alt i trasts més espaiats que són millors per a adults i nens de 9 anys d'ara endavant\n♫ Cap: fusta Nat; cos: fusta *sapeli; coll: fusta *sapeli; diapasó: fusta de rosa\n♫ Cordes: cordes de nilons\n♫ Cada conjunt de *ukelele conté: 1 x *ukulele, 1 x fongui de *ukulele d'alta qualitat, 1 x sintonitzador, 1 x drap de neteja, 1 x jugo de cordes de recanvi\n♫ Reemplaçament o devolució incondicional dins de 30 dies, 36 mesos de garantia de qualitat\n*Paisen 23 polzades *Ukelele Hawaià de fusta *palosanto professional amb afinador *cejilla Corretja *ukeleles Fongui de transport *Aquila entenimentada de *ukeleles pua enviar un conjunt complet d'accessoris\n♫. El panell de palissandre, que utilitza una tradició de 199 anys d'antiguitat en el procés de fabricació de Hawaii, amb excel·lent qualitat de so, un to alt brillant, net, tenor i baixos profunds. El panell posterior es doblega cap endarrere perquè el so sigui més clar. Tridimensional sensació tridimensional més forta.\n♫. Panells i diapasons, amb fins palissandres per a crear, textura densa i delicada de la fusta, pot reproduir una dolça veu.\n♫. L'aprenentatge és simple, l'aprenentatge basat en zero, l'aprenentatge de cançons simples de només 3 a 7 dies es pot dominar inicialment. També és un regal meravellós.\n♫. El *ukelele de 23 polzades tipus C, no sols té un so nítid de 21 polzades amb forma de S i avantatges fàcils de portar, sinó que també té un baix de 26 polzades d'alta qualitat en forma de T. No sols per a cantar, tocar, l'efecte *Fingerstyle també és molt bo.\n♫. Atenció: Hem actualitzat el nostre *ukeleles. No existeix el gravat "Guitarra *ukelele" en la superfície del *ukeleles,les cordes són entenimentades de *Aquila.\n*Donner *Ukelele Soprano *Ukulele 21 Polzades Sèrie *Arcoiris amb Bossa, Corretja, Pues,Entenimentades Extra,Afinador, Drap de Poliment per a Principiant Color Rosat *DUS-10M\n*Ukelele Soprano tradicional 21 Polzades amb cos d'auró.\nAfinador xapat amb crom manté el seu *ukulele sempre en sintonia\n12 trasts de llautó en posició marcada amb 5, 7, 10 i 12 en el coll i la part superior del diapasó\nDiverses colors per a triar.\nRegals com la bossa, la corretja, el concorde de niló,pues i l'afinador.\n*Ukelele, *Hricane *Ukelele Soprano 21 Polzades *Hawaiian *Ukulele Per a Principiants Adult,Nens, Estudiant,Dona (Inclou Borsa de Transport)\n♫ NOTA - Per a principiants es recomana l'ús d'una grandària moderada, 21-23 polzades, que se sentin còmodes i no els afecti l'altura\n♫ FÀCIL DE TOCAR - El diapasó de fusta de til·ler selecta i el pont, ofereixen tots dos una construcció robusta i un toc suau amb els quals es pot lliscar sobre els trasts en les cordes de nilons, ja sigui tocant concordes o notes individuals\n♫ CONFIANÇA I QUALITAT - Amb coberta de fusta de til·ler per la part de darrere i en el costat, el nostre *ukelele soprano ofereix un to brillant i distintiu ja sigui tocant en solitari, amb acompanyament vocal o improvisant amb amics\n♫ GRAN REGAL PER A PRINCIPIANTS - Tots els nostres *ukeleles estan fets de fusta sana. Si planeja fer un regal als seus fills o amics, el nostre *ukelele soprano juntament amb el paquet per a principiants són la seva millor opció!\n♫ 100% DE GARANTIA DE DEVOLUCIÓ DELS DINERS - Reemborsament total de 30 dies i garantia per a tota la vida. No importa quant temps ho hagi usat, li proporcionarem un reemborsament total, sempre que el nostre *ukelele tingui problemes de qualitat\n*Ukelele Soprano *CAHAYA, *Ukelele de 21 Polzades amb 4 Cordes de Nilons *AQUILA importades d'Itàlia, inclou Borsa de Transport, Afinador Digital i Corretja per a Principiants\n1.*Ukelele soprano de 21’’ amb una longitud de *53cm. Aquest *pack conté a més una fongui de transport, un afinador digital que serveix per a diversos instruments de corda i una corretja per a penjar el *ukelele\n2.El cos del *ukelele està fet de fusta amb bons acabats\n3.Les cordes estan fetes de nilons\n4.Ideal per a principiants que volen iniciar-se amb aquest instrument\n5.Les dimensions totals són de 53 x 18 x 6 cm i el pes de *580g\n*Anpro *Cejilla Guitarra,Capo Guitarra,*Cejilla Guitarra Per a *Acustica,*Clasica,*Electrica,Espanyola,*Ukelele,Folk,*Cejilla negra amb 6 Pues\nDISSENY REFINAT:La *cejilla guitarra té un disseny simple i aerodinàmic,té un coixinet de silicona suau que ajuden a protegir les cordes i el teclat sense afecta el so . Els materials metàl·lics seleccionats d'alta qualitat amb bona resistència a l'òxid.\nADEQUAT PER A MOLTS INSTRUMENTS: La *cejilla és adequada per a guitarres de diferents amples i es canvia ràpidament l'interval. És adequat per a guitarra folk, guitarra clàssica, guitarra elèctrica,guitarra espanyola,violí, *ukelele, mandolina i banjo.\nPetit I FI: El pes de *cejilla és 100 i la seva dimensions és de 12 * 11.5 * 2.5 cm. és lleuger i fàcil de portar.\nFÀCIL D'USAR: Estreny suaument el mànec amb una mà per a instal·lar-lo i llevar-lo fàcilment.\nDIFERENTS COL·LOCACIONS: El capo guitarra es combina amb 6 pues de grandàries diferents , 3 *PCS de blanc pur de 0,71 mm i 3 *PCS de negre pur de 0,46 mm per a satisfer les seves diferents necessitats.\nTiger SU8-*DW - *Ukelele Soprano per a Principiants i *Gig *Bag, Fusta Fosca\nUn *ukelele de confiança que mantindrà el seu to i que realment t'ajudarà a aprendre\nOrientació de la mà: *Right *Handed\n💯 Comparativa de Ukelele\n*Hua *Wind *Ukelele soprano per a principiants *Ukelele de quatre cordes ,21 polzades Fusta 4 cordes *Ukelele hawaià Instrument (Marró)\nFabricant Hua Wind\n*PREUP Recarregable Afinador de Guitarra Sintonitzador Per a Guitarra, Violí, *Ukelele & Cromàtic Clip en el Sintonitzador de Pantalla LED a Color Ràpid i Precís, Professional i Principiant\n*Anpro 26PCS Kit d'Eina Guitarra,Accessoris Guitarra,Eines de Neteja i Manteniment per a Guitarra, *Ukelele, Baix, Mandolina, Banjo\n*Mirrrwin Guitarra Protector dits Proteccions de Dits de Guitarra Protector dits guitarra Protecció dits de guitarra Transparent 50 peces Protecció de dits per a cordes de baix de *ukelele\n*Souidmy Afinador de Guitarra, amb Maneres d'Afinació per a Guitarra, Baix, Violí, *Ukelele i Cromàtica, Rotació de 360 Graus, Afinador d'Instruments Portàtil amb Clip (Single)\n*Asmuse *Trigger *Cejilla Guitarra *Electricas *Skeleton Capo per a Guitarra Espanyola *Acustica Folk *Ukelele Baix instrument Lleuger Sola Mà Canvi Fàcil i Ràpid Aliatge de *Aluminion d'Alumini\n*ammoon *Ukelele Soprano, Caoba Kit de *Ukelele de 21 Polzades per a Principiants amb Borsa de Corretja de Concert Entenimentades de recanvi Sintonitzador Clip-*on *Head *Cleaning *Fabric *5pcs\n*Ukelele Concert *Enya *EUC-25D *BU 23 polzades Blava la Part Superior de Caoba Sòlida amb Borsa de *Ukeleles Corretja Afinador Entenimentades *Cejilla Drap Net


Ciència – Revista Maig\nQui Dona a la ciència? Què ens Dona…\nCon-ciència amb ciència14 de febrer de 2022\nFa set anys, l’Assemblea General de les Nacions Unides va proclamar l’11 de febrer com el Dia Internacional de les Dones i les Nenes a la ciència. Això acostuma a significar que la qüestió necessita…\nQuan va perdre la ciència la puresa? La…\nCon-ciència amb ciència21 d'abril de 2021\nPodríem dir que la ciència no va perdre mai la puresa, perquè no l’ha tingut mai. Però, de facto, hi va haver una època en què sí que la tenia, en què semblava que la…\nLa ciència durant la II República: progressos i…\nCon-ciència amb ciència19 d'abril de 2021\nQuan parlem dels avanços culturals i polítics aconseguits durant la II República de l'Estat espanyol (proclamada el 14 d'abril de 1931 i aniquilada brutalment amb la Guerra Civil, que va iniciar la dictadura franquista), tendim…\nAmb l’evolució no s’hi juga. El judici de…\nDes de casa nostra sovint observem amb certa perplexitat com la teoria de l’evolució de les espècies desperta hostilitats entre molts ciutadans dels Estats Units. És fàcil trobar lligams entre aquestes actituds i el negacionisme…\nPregunta ràpida: quina és la causa de la Covid-19? En la mateixa pregunta hi ha la trampa. És difícil fer-ho més fàcil: la Covid-19 és la Coronavirus disease (no confondre amb desembre) 2019, és a…


Un atracador demana sortir d'una presó catalana després de la declaració d'independència\nL'home argumenta que la Generalitat no reconeix les lleis espanyoles\nper Redacció dijous, 12 d’octubre 2017 - 08:08h | Actualitzat a 12/10/2017 09:45h\nImatge de l'interior del CP Brians 1. | Cedida\nNingú esperava que la declaració d'independència que va pronunciar el passat 10 d'octubre Carles Puigdemont tingués cap efecte sobre les presons catalanes, però així ha estat o, almenys així ho ha interpretat l'Alibio H. Com informa 'El País', aquest pres de 42 anys que actualment resideix a Brians 1, exigia ahir, dimecres 11 d'octubre, la seva posada en llibertat immediata. Segons el raonament de l'home, la Generalitat és l'entitat responsable de les presons, però ara ja no reconeix les lleis espanyoles, per tant Alibio considera que s'ha vulnerat la seva tutela judicial.\nPer fer oficial aquest tràmit, el pres ha presentat un document al jutjat de guàrdia de Sant Feliu de Llobregat, escrit a mà i firmat per ell mateix, sol·licitant un «habeas corpus». Aquesta figura legal permet posar a un detingut a disposició immediata del jutge perquè aquest valori si ha estat arrestat de forma il·legal. Alibio explica que no hi ha hagut una tutela judicial efectiva «davant la declaració unilateral d'independència que ha proclamat el Govern de Catalunya, en independència del grau legal en què aquesta es trobi».\nAixí doncs, l'home presenta la contradicció que l'ha portat a demanar la seva llibertat: «Estic en detenció preventiva intern al CP Brians 1 sota les lleis del codi penal espanyol, però aquestes lleis no les reconeix l'òrgan competent que guarda tant la meva custodia com els meus deures i drets com a ciutadà espanyol», en referència al Departament de Justícia de la Generalitat. Per tant, el pres demana al jutjat que «es pronunciï sobre la meva situació legal».\nAlibio és un atracador reincident que va ingressar a presó per primer cop als 24 anys. Després d'una llarga condemna per robatoris amb violència i intimidació, va sortir en llibertat el febrer de 2007. Poques setmanes més tard ja era posseïdor d'una arma amb la qual va atracar una oficina bancaria a Tossa de Mar. Més endavant va cometre setze robatoris més fins que va ser detingut pels Mossos.\nEls dies festius a Catalunya el 2018


S’adreça a promoure la formació i la qualificació professionals de 20 joves de l’Hospitalet entre 16 i 29 anys, beneficiaris de Garantia Juvenil, mitjançant un projecte formatiu de 410 hores per aprendre a desenvolupar els processos propis de l’ocupació de bàrman.\n- Sensibilitzar sobre l’autocupació i l’emprenedoria als participants.\n2. Formació professionalitzadora ajustada a les necessitats de les persones participants.\n· Mòdul 1: MF1047_2 Begudes (80 h)\n· Mòdul 2: MF1048 Servei de vins (90 h)\n· Mòdul 3: HOTR01 Atenció al client en Hosteleria (60 h)\n· Mòdul 4: HOTR043PO Anglès. Restauració (110 h)\n· Mòdul 5: HOTR041PO Gestió del bar-cafeteria (60 h)\n· Mòdul 6: HOTR0508_2012_FCO Formació complementària (10h): Igualtat de gènere (8h), Sensibilització mediambiental (2h)\nAquest programa està pendent d’atorgament, es preveu inici de les actuacions a partir del mes gener 2022. Si estàs interessat/da pots fer la teva preinscripció ara.\nRESOLUCIÓ EMT/3252/2021, de 22 d'octubre, per la qual s'obre la convocatòria, per a l'any 2021, per a la concessió de subvencions públiques destinades al finançament dels projectes singulars de la Línia 1, que promou el Servei Públic d'Ocupació de Catalunya (SOC–SINGULARS 1) (ref. BDNS 592665).\nORDRE EMT/194/2021, de 15 d'octubre, de modificació de l'Ordre TSF/142/2018, de 3 d'agost, per la qual s'estableixen les bases reguladores per a la concessió de subvencions públiques destinades al finançament dels Projectes Singulars (SOC-SINGULARS).\nRESOLUCIÓ EMT/3252/2021, de 22 d'octubre, per la qual s'obre la convocatòria, per a l'any 2021, per a la concessió de subvencions públiques destinades\nORDRE EMT/194/2021, de 15 d'octubre, de modificació de l'Ordre TSF/142/2018, de 3 d'agost, per la qual s'estableixen les bases reguladores per a la co


El camí a la independència: d’abril 2017\nL’11 de desembre d’enguany ja té el format decidit\nUn + (signe més) humà, immens i multicolor, construït per milions de catalans a la cruïlla d’Aragó amb el Passeig de Gràcia, un signe positiu pel procés per intentar continuar sumant voluntats.\nLa manifestació d’aquest 11 de setembre, que pot ser la última sota la dependència de l’Estat espanyol, podria ser l’antesala d’una DUI, si el govern espanyol utilitza la força per impedir el referèndum.\nL’Assemblea Nacional Catalana, en la seva reunió a Granollers ha decidit com serà la manifestació de l’11 de setembre. L’any passat, es va optar per desconcentrar els actes de l’11 de setembre en cinc escenaris diferents: Berga, Lleida, Salt, Tarragona i Barcelona, i aquest any els organitzadors han volgut tornar a omplir de colors els carrers de Barcelona. Tothom queda convocat pel proper 11 de setembre per dibuixar un immens signe + a la cruïlla dels carrers Aragó i Passeig de Gràcia.\nL’ANC es reserva la possibilitat de canviar el format de la Diada, en funció dels esdeveniments que sens dubte es produiran durant els propers mesos. L’assemblea de l’ANC ha pres però altres determinacions importants com la realització d’una DUI en cas que l’Estat espanyol exerceixi algun impediment coercitiu per impedir votar lliurement als ciutadans catalans el dia del referèndum. Un referèndum que l’ANC vol que es formuli amb una pregunta binària, clara, afirmativa, i amb observadors internacionals tant durant la campanya com el mateix dia del referèndum. El Parlament de Catalunya haurà d’executar el mandat que resulti de la voluntat de les urnes. El full de ruta de l’Assemblea passa per aprovar la llei de transitorietat, obediència a aquesta llei del Parlament, i cloure amb la declaració d’independència.\nEl president Puigdemont ha assistit a l’Assemblea de l’ANC i ha manifestat que en les properes setmanes el govern espanyol rebrà una proposta del govern de Catalunya per negociar allò que el poble de Catalunya reclama tan majoritàriament, com és el votar en referèndum el futur del país. La proposta, que és l’últim intent que fa la Generalitat per pactar el referèndum amb el govern espanyol, està sent elaborada en el sí del Pacte Nacional pel Referèndum, i comptarà amb el suport de les moltes signatures que des de fa setmanes s’estan recollint a tots els recons de Catalunya.\nUn president Puigdemont que ha hagut de renunciar a un viatge comercial al Marroc, atès que les autoritats marroquines han informat al govern de la Generalitat que cap representat polític del govern marroquí no els rebria per pressions del govern espanyol. Aquest viatge s’havia organitzat juntament amb la regió de Flandes, i tenia com objectiu posar en contacte empreses catalanes i de Flandes amb industrials marroquins per intentar trobar punts d’interès d’uns i altres i facilitar intercanvis comercials entre els tres territoris. Així doncs la diplomàcia espanyola continua boicotejant qualsevol actuació de la Generalitat fora de les nostres fronteres, encara que es tracti de simples delegacions comercials.\nTornant a la Diada, sembla que la immensa creu que es vol construir a la cruïlla d’Aragó amb Passeig de Gràcia, es formarà segons diferents columnes de manifestants que arrencaran de diferents punts de la ciutat i confluiran en la cruïlla esmentada per poder formar la gran creu. Sembla que cada una d’aquestes diferents columnes portarà un determinat color a la samarreta (els colors de les diferents diades que ha organitzat l’ANC), i que es demanarà als veïns dels carrers per on es desplacin les diferents columnes que guarneixin balcons i finestres amb senyeres, estelades, i grans SI per constituir tot plegat una gran manifestació multicolor.\nRecordem que la Diada 2017 serà un acte multitudinari, que a l’avançada serà l’inici d’unes setmanes molt importants on Catalunya es jugarà el seu futur, i que culminarà amb el referèndum en una data encara per decidir, que no s’allunyarà massa dels 15 o 20 dies següents a l’11 de setembre. Esperem que tant la Diada, com el dia del referèndum siguin dates històriques pel futur de Catalunya.\nPublicat per Ricard Bosch a 17:09 Cap comentari:\nInversions? Diàleg? El ministre Montoro desautoritza obertament a Rajoy\nSenyors del govern espanyol, a pastar fang... mentiders! No teniu cap credibilitat.\nAvui el ministre espanyol de Hisenda Cristóbal Montoro ha presentat els pressupostos generals de l’Estat per a l’any 2017. De la lectura dels mateixos se’n deriva que amb les xifres presentades, és el propi Montoro qui desautoritza al president Rajoy, que tan sols dimarts de la setmana passada havia aterrat a Barcelona per anunciar unes inversions a Catalunya molt per sobre del que avui ha fet públic el govern espanyol al presentar els seus pressupostos per a l’any 2017.\nEn la visita Rajoy a Barcelona, aquest havia anunciat una xifra que rondava els 4.000 milions d’€ d’inversió, xifra que s’ha vist considerablement reduïda en els pressupostos presentats avui. No deu ser casualitat que Andalusia rebi més diners que Catalunya, atès que Montoro és andalús, i tampoc és anecdòtic que Catalunya rebi 30 milions menys que els previstos per a l’any passat.\nRodalies, que era la gran promesa de Rajoy junt amb el corredor mediterrani, veuen com les promesesse les endú el vent, i una vegada més Catalunya rep el càstig del govern espanyol per haver-nos atrevit a dir-li al món, que volem ser independents, i desfer-nos d’aquest país que ens asfixia i no ens deixa prosperar.\nEl greu no són només unes inversions escasses, sinó els incompliments reiterats del govern espanyol en les seves inversions a Catalunya. El drama no és tan sols una xifra vergonyosament insuficient, sinó que a més, després no només no s’executen al 100% sinó que la xifra es veu molt reduïda perquè els nivells d’execució rarament arriben al 70% de la xifra pressupostada.\nPer altre banda Catalunya rep el 13,4% del total de les inversions quan el seu PIB és del 19%, i per tant, les inversions a Catalunya haurien d’estar al voltant d’aquest tant per cent. Segons el conseller de Territori de la Generalitat, les inversions de l’Estat a Catalunya representen la tercera xifra més baixa des de l’any 2001. Rull ha afegit que el deute pendent en inversions en infraestructures de l’Estat a Catalunya supera els 10.000 milions d’€ i ha acusat al govern espanyol d'incomplir les seves promeses amb Catalunya.\nTot plegat una demostració de la consideració que Espanya té vers Catalunya. Rajoy aterra a Barcelona, sense que ningú el cridi. Es rodeja de grans empresaris (amb algunes absències notables), molts d’ells vinguts expressament des de Madrid per que no es senti sol, i anuncia una inversió per Catalunya que tot i ser important està força per sota de la que el govern espanyol ens deu, pren unes copes amb els seus convidats, agafa l’avió i torna tan satisfet cap a Madrid. Només uns dies després el seu ministre d’Hisenda presenta al Congrés de Diputats els pressupostos generals de l’Estat per a l’any 2017, i totes aquelles promeses de Rajoy, desapareixen del mapa, i Catalunya es queda amb unes inversions del tot escasses per fer avançar i progressar al país. Aquesta es doncs la credibilitat que té el govern espanyol, i aquest és el compromís del govern espanyol amb Catalunya. Està clar que no hi tenim res a fer...\nResulta curiós com l’anunci de Rajoy, d’invertir a Catalunya va ser immediatament criticat per els dirigents d’Andalusia, Extremadura, València, Cantabria, etc. I resulta també curiós com avui, després de constatar que novament el govern espanyol ha enganyat als catalans, aquests líders callen i riuen dissimuladament.\nÉs indignant que aquests coses passin, però ben pensat és el millor favor que ens poden fer per acabar de convèncer a algunes persones que dubten sobre si el millor per Catalunya seria sortir d’Espanya. Per tant, gràcies Sr. Montoro, avui els independentistes som uns quants més... “que con su pan se lo coma...”


Lloguer de cotxes Ipswich - Llogar un cotxe a Ipswich\nLloguer cotxes en Ipswich\nEl lloguer de cotxes a Ipswich és possible si heu reservat el vostre vehicle de lloguer tan aviat com sigui possible. Per descomptat, encara hi ha moltes més opcions al cotxe, de manera que podeu estalviar fins a un 15-40% del preu del lloguer del cotxe. Compareu les companyies de lloguer de cotxes amb el llogar un cotxe a Ipswich i tria el vehicle adequat per a tu i reserva’t en línia. Feu-ho còmodament des de casa.\nLa majoria de les companyies de lloguer de cotxes ofereixen serveis de lloguer de cotxes Ipswich, de manera que el lloc de recollida i lliurament de l’automòbil pot ser diferent. Òbviament, s’ha de tenir en compte, i abans de la reserva, cal indicar si volem llogar un cotxe a un altre país.\nLlogar un cotxe a Ipswich - Lloguer de cotxes Austràlia Aeroport\nA Austràlia, hi ha moltes ciutats que poden llogar un cotxe a un aeroport o fins i tot triar l’aeroport per lliurar el cotxe. Per descomptat, en el cas de llogar un cotxe a Ipswich, tenim la possibilitat de marcar un lloc de lliurament diferent des de la ubicació del cotxe. Així doncs, si el lloguer de cotxes a Ipswich, Austràlia no es troba en un aeroport, però suposem que sortir del país, anem a volar per via aèria, llavors podeu triar l’aeroport de destinació de lloguer de cotxes a Austràlia de totes maneres.\nReserveu un cotxe en línia i trieu entre moltes de les localitats de lloguer cotxes en Ipswich o si viatgeu amb avió, és possible llogar cotxes a Austràlia en aeroports com ara lloguer d’aeroports: Adelaide, Brisbane, Cairns, Darwin, Gold Coast, Hobart, Perth, Townsville.


Institut Vidal i Barraquer - Batxillerat i FP a Tarragona - FCT\nDades d'interès per l'alumnat\nSón pràctiques formatives no laborals que realitzen els alumnes d’ensenyaments secundaris en centres de treball situats a l’entorn dels centres on cursen els seus estudis, mitjançant un conveni de col·laboració que subscriuen l’escola i l’empresa.\n- El coneixement del món laboral i de l’empresa.\n- La possibilitat d’estar en contacte amb la tecnologia més avançada.\n- Completar la seva formació professional, per tal de capacitar-se per a la seva incorporació al treball.\n- L’obtenció d’una formació adaptada a llocs de treball específics.\n- L’apropament a la cultura d’empresa.\n- L’experiència en el món del treball com a pas per a la primera ocupació.\n- L’inici del seu historial professional acreditat amb el quadern de pràctiques.\n- La superació del crèdit de Formació en centres de treball per als alumnes de cicles formatius.\n- La captació de futurs operaris especialitzats.\n- Col·laborar en la formació dels joves aprenents.\n- Oferir l’accés dels joves a la seva primera ocupació.\n- Relacionar-se amb els centres educatius.\n- No implica serveis retribuïts ni vinculació laboral.\nÉs un acord, subscrit amb model oficial, entre l’escola i l’empresa, per tal que alumnes d’ensenyaments secundaris post-obligatoris puguin realitzar pràctiques formatives, no retribuïdes, que completen la seva formació teòrica.\nLa durada de la formació pràctica en centres de treball serà la que estableixi el disseny curricular del cicle formatiu, que oscil·la entre les 300 i les 700 hores aproximadament organitzades en un temps de 4 hores diàries i 20 de setmanals si es compaginen les pràctiques amb l’activitat en el centre o bé de 7 hores diàries fins a un màxim de 35 de setmanals si es fan de forma intensiva.\nHi ha la possibilitat de pròrrogues d’acord amb el que s’estableix a l’article 4.2. de l’ordre esmentada a l’apartat “Normativa legal”.\nTots els que estiguin matriculats i cursin cicles formatius de grau mitjà i superior, cicles formatius d’Arts Plàstiques i Disseny i batxillerat en qualsevol de les seves especialitats.\n- Tots els centres d’ensenyaments secundaris i escoles d’art, tant públics com privats, de Catalunya.\n- Totes les empreses, professionals i organismes que, afiliats a alguna cambra de comerç o a algun col·lectiu empresarial hagin formalitzat un conveni-marc de col·laboració amb el Departament d’Ensenyament.\nOrganització curricular dels cicles de formació professional\nF.2. Accés a la formació pràctica en centres de treball\nLa direcció del centre, d’acord amb l’’equip docent responsable de la impartició del cicle formatiu, pot establir que per iniciar la formació pràctica en centres de treball calgui l’avaluació positiva de tots els crèdits lectius cursats fins al moment d’iniciar-la, o bé, per a aquells alumnes que no els haguessin superat tots, una valoració individualitzada del grau d’assoliment dels objectius dels crèdits cursats, de les possibilitats raonables de recuperació i del previsible aprofitament que l’alumne/a pugui obtenir de l’FCT.