Portal de Docència > Campus d'excel.lència internacional > Projectes d’enfortiment\nSou a:UdG › Portal de Docència › Campus d'excel.lència internacional › Projectes d’enfortiment\nCAMPUS INTERNACIONAL DE L'AIGUA\nAmb aquest projecte d'enfortiment, la Universitat de Girona es proposa potenciar i impulsar específicament els estudis relacionats amb l'aigua, des de les diferents perspectives que aporten les quatre actuacions en què s'ha compromès.\nIntegració de l'IES Montilivi de formació professional al campus\nEn un íntim veïnatge físic amb el campus principal de la Universitat de Girona, el campus de Montilivi, hi ha un dels instituts d'educació secundària més grans de la demarcació territorial de Girona, i un dels més importants pel que fa a la formació professional. L'objectiu principal d'aquest projecte és la seva integració al campus de la UdG, de manera que ambdues institucions puguin aprofitar-se mútuament de les sinergies que hi ha i establir nous vincles.\nEn aquest projecte, la UdG també compta amb el suport i l'acompanyament de TRANS, consultoria del coneixement, amb l'objectiu de dur a terme les tasques necessàries per establir els diferents nivells de coordinació entre ambdues institucions en el disseny d'un projecte de formació compartida en les especialitats que es convingui, amb especial èmfasi en els àmbits vinculats amb l'aigua.\nEn aquests moments ja s'han dut a terme les primeres reunions, en què s'ha decidit fer una diagnosi de la situació i s'han fet propostes a curt termini en relació amb la Borsa de Treball de la UdG, els serveis compartits, els aularis, etc.\nProjecte d'enfortiment de l'entorn UdG - Institut Montilivi en el\nmarc del Campus Internacional de l'Aigua H2G a Girona\nCurrículum vertical: singularització i millora dels estudis adaptats a l'espai europeu d'educació superior\nLa Universitat de Girona ha experimentat un increment del 16 % en el nombre d'estudiants de nou accés als estudis de grau durant el curs 2009-2010, una de les taxes de creixement més alta de les universitats públiques catalanes. L'aposta per la qualitat té com un dels seus objectius millorar la qualitat dels estudiants de nou accés i assegurar la qualitat de tots els processos involucrats en la gestió de la docència.\nEl projecte té dues línies d'actuació: la singularització dels estudis adaptats a l'EEES i un programa de suport a la qualitat docent. En concret, els objectius que es proposen són els següents:\nImplantar plans d'acció tutorial en tots els centres en la línia dels que actualment ja estan funcionant amb èxit.\nImplementar els sistemes d'assegurament de la qualitat en tots els estudis.\nUtilitzar metodologies docents innovadores i actuacions dirigides a assegurar el coneixement d'una tercera llengua.\nConstituir i gestionar una xarxa d'empreses i institucions per al desenvolupament de les pràctiques externes.\nEn les línies marcades pels objectius anteriors, el projecte se centra en els dos aspectes següents:\nPlans d'acció tutorial (PAT)\nComunicació internacional de màsters\nCreació de l'Escola de Doctorat Internacional\nLa Universitat de Girona disposa actualment de quaranta estudis de màster oficials, i cinc programes de doctorat, quatre dels quals tenen menció de qualitat. Dels programes de màster, set estan molt relacionats amb l’àmbit de l’aigua i donen accés al programa de doctorat en Ciències Experimentals i Sostenibilitat, amb menció de qualitat.\nLa futura Escola de Doctorat Internacional organitzarà, juntament amb els programes de doctorat ja ofertats, un programa especial que vincularà els màsters amb el programa de doctorat abans esmentat i amb algunes de les línies de recerca de més impacte de la Universitat relacionades amb l’aigua: aigua, territori i sostenibilitat; ecologia de sistemes aquàtics; física ambiental; química analítica ambiental i enginyeria química i ambiental.\nA més, l'Escola comptarà amb una secció transfronterera que serà la responsable de planificar i gestionar els màsters i doctorats fets en el marc del CEI transfronterer (4t projecte).\nPlanificació estratègica del CEI transfronterer\nEn l'àmbit de les actuacions preparatòries de campus transfronterers, la Universitat de Girona (UdG), la Universitat de les Illes Balears (UIB), la Universitat de Lleida (UdL) i dues universitats franceses, la Universitat de Perpinyà Via Domitia (UPVD) i la Universitat Pierre i Marie Curie (París VI) a través del seu Observatori Oceanogràfic de Banyuls de la Marenda, van signar a Girona el passat 22 de març de 2010 un conveni marc amb l'objectiu de sistematitzar, consolidar i enfortir una cooperació ja existent entre les nostres universitats a través de la creació d'un Campus d'Excel·lència Internacional Transfronterer "Pirineus-Mediterrània" en l'àmbit espanyol i un Pôle de Recherche et d'Enseignement Supérieur transfronterer en l'àmbit francès, d'acord amb les legislacions i convocatòries vigents en ambdós països.\nInclourà, com una de les seves accions inicials, l'establiment d'un corredor d'informació transpirinenc, que connecti els campus de les universitats consorciades i faciliti la comunicació transfronterera, per tal d'ajudar a coordinar les accions conjuntes i a establir polítiques conjuntes de gestió de sistemes d’informació.


el bloc d'un pobre bomber: bombers 20 30 40\nSomiar és gratis, que diuen. Avui faré de futurista, i encara que falti molt per escriure la carta als reis d'orient, intentaré posar algunes bases de com hauria d'estar el Cos de Bombers del futur.\nEvidentment, primer cal acabar allò que s'ha començat l'últim any. L'estat al 2020 serà encara el d'un Cos de Bombers mediocre, en reconstrucció i sobretot obert a tot d'oportunitats que ens brinda aquest moment dolç que, aparentment ens mostra la nova direcció de l'organització.\nDe moment el que no podem perdre de vista, ni obviar, és la il·lusió i esforç (sempre entre cometes) que des de dalt s'està afrontant aquest moment delicat. De fet, era deixar morir el Cos o revifar-lo. El 2020 veurem l'entrada dels 125 bombers que en aquest moment estan acabant l'escola, veurem l'entrada a pràctiques de la següent tongada de 250 bombers (ara en plena opo), veurem també cursos de Caporal, Sergent i Oficial, que possiblement després de l'estiu ja estiguin treballant a parc amb les seves noves funcions. També haurem de veure alguns pocs tècnics més. I amb això començaríem a respirar als parcs.\nA nivell de parcs, haurien d'estar acabades obres de parcs com Girona, Moià i Granollers. Però les obres les carrega el diable. Mai se sap què pots trobar sota un edifici mal construït de 25-30 anys. Durant l'any vinent també començarem a veure alguns camions BRPs nous, i també vehicles lleugers. Sembla com si l'any que ve entre bombers i camions poguéssim obrir una vintena de parcs nous, però la realitat és que amb això només fem que tapar forats i en prou feines tornar al punt de partida.\nI pel 2030 què? Doncs no s'ha de seguir tapant forats. Cal renovar-se, cal reinventar-se, cal adaptar tot allò obsolet a les normatives (antigues i noves), cal adoptar definitivament els mecanismes d'organització del control i prevenció de la salut laboral als parcs de bombers, als camions i també al material tant en roba com equips tècnics i mecànics. És hora de conèixer quina és la mesura mínima de les portes de les cotxeres. Quina és la instal·lació d'extracció de fums que cal posar als parcs i cotxeres. Cal establir totes les revisions tècniques i reglamentàries que s'han de realitzar a tots els equips tècnics que utilitzem. Des dels compressors, passant per les ampolles d'aire, les ampolles i equips d'acetilè, les instal·lacions elèctriques dels parcs i edificis de la DG. Dubto que complim el 100% dels requeriments en quant a llicències, permisos i controls en les instal·lacions fixes i mòbils, tant en industrial com en constructiu.\nAixò s'hauria d'aconseguir pel 2020, però amb l'alt volum de problemes estructurals del Cos, és impossible tenir suficients recursos per a realitzar aquesta tasca que no només és feixuga, sinó que des de més amunt de l'actual direcció hi han d'apostar. No pot ser que tinguem edificis i naus que si fossin privats no obtindrien llicència d'activitats per múltiples mancances, i que aquí permetem per ser nosaltres mateixos els qui regulem i inspeccionem. El mateix passa amb la llei de Riscos Laborals. La mateixa Generalitat és la que ha permès i ha promogut que no s'apliqués en l'àmbit operatiu, quant la majoria d'actuacions tipus les tenim sobre paper. Protocols d'actuació, protocols d'activació, protocols de comandament i un llarg etc de presa de decisions i controls de seguretat dels serveis que fins ara només ens han servit per salvar culs als tribunals, però no per dirimir responsabilitats ni millorar la salut de tots els que treballem en aquesta casa.\nI tot això perquè? Senzill. Per tenir tots els parcs renovats en les millors condicions d'habitabilitat i seguretat possibles. Parcs amb espai als vestidors, amb zones ben definides (i operatives, no sobre paper) d'entrada i sortida a parc (zones netes i brutes) i si cal de colors diferents. Definir la mida de cada espai (menjadors, cotxeres, dormitoris, sala de comunicacions, gimnàs, etc) en funció de com ha de ser aquest parc. Evidentment hem de definir l'estratègia de desplegament al territori. I per tant obrit i tancar parcs allí on sigui necessari. No podem tenir parcs a menys de 15 km de distància entre ells quan hi ha llocs on n'hi ha més de 80. Potser operativament hi han de ser (Tarragona, Reus i Cambrils són un exemple de tres parcs que han de ser-hi), els habitants i la indústria ho avalen perfectament. Però tots coneixem altres casos on això no és justificable. En canvi trobem zones amb volums de trànsit de mercaderies i de persones de caire estacional que amb prou feines tenen parcs de bombers voluntaris. I ja no parlo de si son operatius o no.\nI clar, després de tenir-ho tot en ordre al 2030, cal arribar al 2040. Malament aniríem si al 2030 no haguéssim començat a establir les bases pel què ha de ser un Cos de Bombers modern. Un cos de bombers en que no l'afectessin els talls de llum, les tempestes, els talls de transit, les caigudes d'internet, les mancances en el subministrament de materials i renovació d'equips. Això caldria tenir-ho per 2030, però hi ha tantes coses a fer fins llavors, que no sé si s'hi arribarà.\nAl 2040 el GROS ja serà una anècdota. Tindrem drons, càmeres als cascs que enviaran les imatges per wifi o Bluetooth als camions que reenviaran als servidors de les Sales de control i del centre operatiu desplaçat (el GROS del futur). Estarem totalment monitoritzats amb captadors de temperatura externa, condicions corporals (pressió, gasos i ritme cardíac), els camions incorporaran la càrrega hidràulica de la majoria d'equips als armaris. La organització de les diferents especialitats ja tindran un bon grau d'experiència i potser serem referents mundials en més coses que els incendis forestals. Potser serem bombers del Clima. Perquè el canvi climàtic ens ve a sobre a mig termini. per això caldrà tenir (pel 2030) totes les estructures bàsiques de Bombers adaptades (o en camí) als nous canvis i condicions climàtiques que ens esperen.\nSegurament els camions, furgons i altres ja incorporaran sistemes que permetin la conducció i control dels vehicles en condicions gairebé de ceguesa total. Una gran tempesta o una gran nevada no haurien de ser un impediment per a que un camió de bombers arribés al seu destí.\nEn 20 anys poden canviar moltes coses, però ni al 2000 els cotxes volaven (com es somiava) ni tampoc portem vestits brillants. El 2040 tampoc canviarà tot tant. El futur està lligat a les comunicacions, la monitorització i evidentment en tenir la infraestructura suficientment ben dissenyada per a evitar els errors del passat. Hem de tenir una organització capaç de renovar-se i d'incorporar tot allò nou que ens permeti millorar. Tenir el control i el domini de les diferents àrees de coneixement. No és normal que siguem uns novells en recerca de persones, uns novells en actuacions tecnològiques, uns novells en vehicles híbrids, uns novells en el maneig d'animals (cavalls, vaques i altres animals que estan lliures a via pública).\nQuan el temps s'atura...\nTenim un futur que ens espera. Avui, 2020, tenim el repte de ressuscitar, el 2030 ja ens hem de funcionar segons les bases de l'eficiència i el 2040 hem d'estar al top, hem de ser com qualsevol altra gran organització que domina el seu entorn. Els bombers hem de ser referents per a la gent. Quan algú vegi un bomber ha se saber (i ha de ser realitat) que és algú que domina, que domina molt i que darrera seu hi ha tota una estructura que li dona suport.\nUna pregunta, un cos de bombers modern inclou exercir de bomber realitzant la mateixa feina, sense com a minim estar donats d'alta a la seguretat social??, molta plantilla de bombers esta així i d'això no es parla.\n5 de novembre de 2019 a les 11:13\nDàrius Domingo ha dit...\nQuants Bombers s'han jubilat aquests any?, i quants es jubilaran el 2020?.\n6 de novembre de 2019 a les 15:32\nCreo que 2020 a 2025 entre 50 ha 70 bomberos por año osea como dice el compañero todo ha pedazos y si dicen que entrarán 1000 en 5 años pero se jubilan entre 400 a 600 más de lo mismo otra vez ha empezar\n7 de novembre de 2019 a les 20:38


“La Quina de Nadal de Roses és una tradició lúdica per passar en família o amb els amics, no pas un Bingo” ·\nInici Actualitat “La Quina de Nadal de Roses és una tradició lúdica per passar...\n“La Quina de Nadal de Roses és una tradició lúdica per passar en família o amb els amics, no pas un Bingo”\nAhir es va celebrar l'última Quina de Nadal de Roses\nEl president de l’A.E. Roses, Sergi López, critica que s’estigui perdent la tradició de la Quina de Nadal pel fet de donar més premis i regals per tal de treure més benefici\nAhir es va celebrar l’última Quina de Nadal de Roses\nAhir van finalitzar les Quines de Roses que, com cada any organitza el club de futbol A.E. Roses, i de les quals s’han celebrat un total de 12 durant aquest Nadal, quatre més que en les festes nadalenques anteriors, quan es van celebrar 8 “i per les quals estem contents en quant a l’assistència de gent, ja que nosaltres no veiem la Quina com una activitat de negoci o de lucre, sinó com una tradició lúdica, és a dir, per passar amb la família o els amics una estona dins el marc de les festes de Nadal i tenir la sort d’emportar-te un pernil i altres regals típics de Nadal”, remarcant que “crec que el caliu de la Quina s’està perdent tant a casa nostra com en d’altres poblacions de la comarca i Girona”, i per això va voler enviar un missatge en aquest sentit “a tots els que organitzen Quines a la comarca i la demarcació gironina que continuïn en la tradició de la Quina i no en donar més premis i regals, perquè al final amb la cobdícia de donar més premis per obtenir més beneficis s’acabarà destruint aquesta tradició de Nadal”.\nSegons López en les Quines organitzades durant aquestes festes “hem tingut una assistència de públic igual o superior a les de l’any passat pel que fa a la Quina Infantil i a les dels dies de Nadal i Sant Esteve, però la resta de dies no ha estat així perquè poder en altres poblacions l’han fet millor que nosaltres”.\nPel que fa a la mitjana d’assistència de gent, aquesta ha baixat respecte a les festes de Nadal anteriors. Tot i això, el president de l’A. E. Roses no considera que s’hagi de fer cap canvi, “perquè nosaltres no organitzem la Quina per treure un benefici, sinó que la fem com una tradició com poden ser la representació de Els Pastorets”.\nCal assenyalar que el passat 23 de desembre es va celebrar la cinquena edició de la Quina Infantil, que va implementar l’A.E. Roses l’any 2013, tenint una molt bona resposta per part de la mainada durant totes les edicions assistint amb els seus pares per optar a aconseguir les joguines d’última generació que hi havia de regal.\nArticle anteriorAvui comencen les rebaixes d’hivern\nArticle següentPresentació a Ca l’Anita del llibre ‘Enyorar roses: això és l’exili’


Pedra i sang - Club TR3SC\nEl muntatge nadalenc santcugatenc per excel·lència ja escalfa motors, i arriba amb set representacions. El TR3SC disposa d'entrades exclusives per només 5 € per la preestrena del proper dia 21 de desembre a les 19:30\nL'Associació Amics de Pedra i Sang organitza, un any més, i ja en van divuit, la representació de l'espectacle. Un muntatge que es pot veure a la Sala Capitular del Monestir, amb text de Josep M. Jaumà, música de Joan Alavedra i sota la direcció de Dolors Vilarasau.\nQuè és Pedra i Sang?\nEl muntatge és una tragicomèdia musical sobre l'assassinat de l'abat Biure al Monestir durant la missa del gall del 1350. Una tragicomèdia en 13 escenes, un epíleg i una coda, amb un repartiment de 12 actors i actrius, a més del Cor del Poble i el Cor de Monjos.\nLa història de l'herència dels Saltells, que el pare dóna al Monestir de Sant Cugat quan mor, actua d'eix vertebrador de l'obra i com a desencadenant del crim sacríleg que acabarà comenten el fill Saltells en la persona de l'abat Biure. Així l'obra es centra en el conflicte dels dos personatges protagonistes l'abat Biure i Berenguer de Saltells. L'autor situa aquesta part històrica "dins el Monestir" on també es mou el col·lectiu dels monjos. Aquests actuen com un grup tancat, corporativista -de funcionaris- defensant els seus interessos. Pel que fa al tractament de la història: mentre, el conflicte central és tràgic, els col·lectius dels monjos i del poble s'ho miren amb un distanciament més aviat còmic.\nL'obra presenta una alternança d'escenes dramàtiques i còmiques a la manera shakesperiana. Així, una escena de gran tensió dramàtica va precedida o seguida d'una altra de còmica o intranscendent. L'ambient popular, quotidià, es toca amb la tragèdia, la pantomima amb els insults més grollers, la discussió amb la cançó.\nCompra les teves entrades amb descompte a la web del recinte: www.pedraisang.cat


El valencià Toni Rico, resident a Girona / Catalunya, replica al nostre entranyable Sal·lus Herrero | ANNA notícies\nEl valencià Toni Rico, resident a Girona / Catalunya, replica al nostre entranyable Sal·lus Herrero\n2 de setembre de 2014 ANNA\t3 comentaris\nEl “mètode deductivo-paranòico-interpretatiu” de Sal·lus Herrero\n01/09/2014 Toni Rico , hitoriador i membre de la CUP a Girona\nFonamentalment es tracta de llegir més enllà del que està escrit per evitar parlar del que realment es proposa. Permeteu començar amb aquest “brometa” irònico-daliniana el meu escrit de resposta a l’article que em va dedicar fa uns dies Sal·lus Herrero. Haig de reconèixer que he quedat perplex (com el país que ens va descriure el bo de Josep Vicent Marquès) després de llegir “¿Els Països Catalans en la mateixa cruïlla que el 1977? (Resposta a Antoni Rico)” publicat a paisvalenciaseglexxi.org. El text d’Herrero és una resposta extensíssima a una de les meues darreres reflexions al portal Llibertat.cat. De fet, l’extensió de l’article de Sal·lus és la primera cosa que em va deixar perplex: no pensava que el meu text donara per a tant! L’amic Herrero respon moltíssimes més coses de les que jo vaig qüestionar o posar sobre la taula.\nNo entraré a valorar el llarg contingut del text de Sal·lus perquè crec que moltes de les seues afirmacions són totalment certes. És més, crec sincerament que ho són la gran majoria i per això jo en cap moment les havia qüestionades. Tot i així, em sembla insultant (i no només a mi sinó a la pròpia intel·ligència) dir coses com que un servidor ha posat al mateix nivell els que patiren la violència espanyolista dels que la provocaren. Reconec que és un recurs fàcil perquè amb afirmacions d’aquest calibre t’estalvies afrontar el fons real de l’argument que es proposa, però també em sembla de vergonya aliena. El meu article només pretenia fer un paral·lelisme àgil i sense gaires concrecions conjunturals (eren unes línies d’opinió a Llibertat.cat i no d’història acadèmica per a Afers!) entre la situació que es va viure durant la transició i l’actual pel que fa al projecte dels Països Catalans. I poca cosa més, la veritat.\nSí que voldria, però, perquè les acusacions són molt greus, matisar/explicar allò que pel que veig no s’ha entès -o no s’ha volgut entendre que és una pràctica també molt estesa. Quan afirme coses com que “tots foren culpables” només ho faig en el terreny estrictament polític i ideològic, d’anàlisi de la realitat i sense entrar a valorar l’estratègia violenta d’una dreta totalment desvergonyida (sí, Sal·lus, això ja ho sabem, ho repetim constantment i poca cosa aporta al debat que jo volia introduir perquè ja ho han escrit molts altres, moltes vegades, i molt millor de com ho fem tu o jo). Ens podem passar la vida acusant a tercers de ser els culpables únics de la nostra incapacitat política i així seguir vivint amb la consciència plenament tranquil·la, creient que el problema no és nostre sinó dels altres que o bé són uns blaveros, o bé uns espanyolistes, o bé uns tercerviistes (aquesta acusació és la que més m’agrada perquè hi pot entrar de tot), o bé uns incults, o bé uns borregos manipulats, o bé… el que siga, és igual, allò important és la nostra detergència moral i el panxacontetisme de la consciència pròpia. Perquè aquest és un dels elements que volia assenyalar amb el meu -pensava!- inofensiu escrit.\nNomés entraré a analitzar del text de Sal·lus Herrero, doncs, els dos elements que em semblen realment interessants i que tenen a veure amb el meu article inicial. El primer és el de la cronologia. Si vaig triar 1977-1982 és perquè entre aquests anys fou el moment en què el debat sobre els Països Catalans traspassà les capes estrictament intel·lectuals i fou assumit per l’àmbit polític. Abans del 1977 -posem el 1975 per exemple- el que s’havia anat fent era fixar les bases del debat: textos de Fuster, estudis universitaris sobre la història i l’economia valenciana, intercanvis culturals de petits grups dels diferents territoris, Congrés de Cultura Catalana, etc… És a dir, es posaren els ciments del que havia de ser l’edifici nacional comú de tots aquells que parlem català. Després de les eleccions del 15 de juny de 1977, però, es va passar a la següent fase de la proposta: la políticament real més enllà de la teoria. De fet, aquestes eleccions ja foren una primera prova sobre la solidesa del projecte: cap partit que apostara fermament pels Països Catalans va tenir uns resultats acceptables. Ni en el País Valencià -on el blaverisme encara no exercia la violència contra els nacionalistes de manera gaire intensa-, ni a Catalunya -on mai va haver violència contra els nacionalistes perquè representaven una mena de majoria sociològica i, tot i així, en cap cas apostaven fermament pels Països Catalans-, ni a les Illes -on la realitat es trobava a mig camí entre la valenciana i la catalana però on també guanyà la dreta espanyolista. Des del meu punt de vista, aquest fet era la primera prova que tot i que s’havia desenvolupat una bona feina a nivell teòric, la política i la societat anaven per un altre costat. I això que políticament a mi no m’agrada -ho remarquem per a què quede clar al personal: NO M’AGRADA… ara?- , com a historiador ho haig de dir així per una qüestió d’honestedat professional. Però pense que també ho hem d’assumir a nivell polític perquè si no som capaços d’analitzar la història en termes reals i allunyant-nos del que “nosaltres” voldríem que haguera passat, poca cosa entendrem del perquè del nostre “fracàs” -i pose cometes perquè a diferència dels tercerviïstes reals dels vuitanta, aquest fracàs és pot matisar en molts aspectes.\nPer tant, entre 1977 i 1982 -i em reafirme- és el moment de màxim debat, si es vol públic i polític, al voltant de la idea dels Països Catalans. El debat arriba al carrer -manipulat i distorsionat en molts casos, sí, però arriba per primera vegada d’una manera clara-, al Congrés dels Diputats espanyol -especialment durant el debat de 1978 sobre l’article 138 que prohibia la federació de comunitats autònomes-, al debat estatutari dels diferents territoris -o països perquè en el fons tant l’hi fot!-, etc… El debat, doncs, es fa públic i polític i quan això passà els que defensaven el projecte no foren capaços de fer-lo creïble per a una població que, si ens basem en les enquestes de l’època, altres problemes tenia. I tot plegat va portar a Joan Fuster a afirmar que “els nacionalistes no alcen un gat pel rabo” -i ho digué Fuster, Sal·lus, no Toni Rico.\nAquesta afirmació de Fuster ens porta al segon element -i realment el central del debat que jo volia introduir amb el meu article- respecte a la tàctica, l’estratègia i, sobretot, l’oportunitat del moment per a tornar a posar els Països Catalans sobre la taula de l’arena política. De fet, l’actitud que Sal·lus Herrero mostra en el seu text tancant-se en banda a l’autocrítica no deixa de ser una confirmació del que volia expressar en el meu text. I ja que estem citant gent, crec que Vicent Ventura -un altre dels nostres prohoms que en algun moment de l’article és nomenat per Sal·lus Herrero com un d’eixos personatges menyspreats per qui vos escriu-, lúcid i clar com ho va ser tota la seua vida, definia el 1993 l’actitud d’Herrero quan diu: “crec que hi ha hagut un fenomen que s’hauria d’haver intentat combatre. Es tracta d’una espècie d’autosatisfacció dins de la minoria. “Els nacionalistes” som pocs, però, això sí, els més lleials”. I la societat real els és igual”. Quanta raó Vicent.\nEn la situació oberta actualment a Catalunya, els partidaris dels Països Catalans tenim tres opcions: callar i veure-les passar; plorar i dir que el procés català és regionalista i oblida els Països Catalans -i què volíeu si el catalanisme majoritari mai ha cregut en els Països Catalans entesos com a projecte polític?!-; o bé analitzar on hem fallat fins ara per a què els Països Catalans no siguen encara un projecte reclamat per la majoria social de cap dels nostres territoris i posar-nos mans a l’obra per a incidir i incloure’ls en l’agenda política. La meua aposta és la tercera i en aquesta direcció intente enfocar humilment, i sense gaires pontificacions, els meus textos i anàlisis. I en aquests paràmetres s’ha d’interpretar el que escric, sense veure fantasmes i afirmacions que no apareixen per enlloc. Tot i així, segurament el problema és meu i la meua poca capacitat per a tenir “grams de raó” i dedicar-me a insultar a la memòria del personal. Demane perdó, doncs.\nPd: Benvolgut Sal·lus, un dia podem parlar sobre eixa imatge idíl·lica que tens de la “quasi independència fiscal” del País Basc i Navarra i que poc té a veure amb la realitat que els independentistes bascos expliquen al respecte. Bé, potser, com jo segons tu, els bascos crítics amb el concert econòmic també pateixen un “desconeixement històric i polític” profund. Efectivament, tot un “sarcasme”.\nEntrada anteriorMas (CDC) respon a Rovira (ERC) sobre relacions econòmiques entre valencians i catalansSegüent entradaBertrand Russell entrevistat sobre l’idea de Déu\n3 pensaments a “El valencià Toni Rico, resident a Girona / Catalunya, replica al nostre entranyable Sal·lus Herrero”\n3 de setembre de 2014 a les 23:15\nBenvolgut Toni Rico,\nm’he llegit el contingut del seu article de replica, no respòn a les objeccions fonamentals que li feia al meu article, sobretot l’eix central decidit des de Madrid de prohibir la federació i confederació dels Països Catalans i continuar amb les províncies i amb un espanyolisme anorreador; jo intentí argumentar sense arribar a insultar-lo en cap moment ni psiquiatritzar-lo, com solien fer els nacionalsocialistes i els estalinistes, com explica Hannah Arendt als Orígens de totalitarisme, sinó basant-me en algunes qüestions que no compartia i que em semblava que eren molt discutibles; quan jo deia que alguns “terceraviistes” posen el mateix nivell els catalanistes i els terroristes blavers, per desgràcia és així, no l’acusava a vosté concretament, però lamentava que sovint s’intenta embolicar la troca; igual com diu quan diu vosté que ho deia Fuster i no vosté això que els catalanistes eren quatre gats, jo no he dit si eren quatre gats, quatre mil, quatre-cents mil o quatre milions de gats; i sembla, d’una manera ben estranya, com si jo estigués en contra de les paraules assenyades de Vicent Ventura, quan em semblen molt escaients i encertades, i em semvbla que cal ser molt autocrítics i la defensa dels PP.CC. amb la complicitat de la lluita armada o la vulneració d’algun dret humà, em sembla un greu error; però al marge del contingut que manté el to del debat roman dins de les maneres discusives on tot pot ser discutible, algunes coses són acceptables i atres no tant. No obstant, no entenc la necessitat de posar un títol ofensiu, que entra en el nivell de la psiquiatrització com fan els blavers amb els ‘catalanistes’, sistemàticament amb voluntat denigradora i han fet al llarg de la història els nazis i els estalinistes, per tant em em sembla que està fora de lloc, però voste mateix.\nPer això, per les maneres insultants del títol, no mereix que li responga i ho vaig a deixar ací… ni realment tinc ganes de discutir amb vosté ni sobre l’autonomia fiscal basca, que no la catalana, valenciana o balear, ni sobre res més; potser no siga una “quasi independència econòmica” ho he llegit d’experts en economia, però jo no sóc un expert en aquests afers per tant potser estiga equivocat i, òbviament estic d’acord amb el dret a l’autodeterminació i a la independencia total d’Euskal Herria, dels Països Catalans o del Sahara o Palestina… Ho deixe així i que li vaja bé; tenia escrita alguna reflexió més que em va suscitar el seu article, on matisava algunes crítiques d’alguns amics, amigues i companys, però com és molt extensa, igual ho deixe córrer i me la guarde per la meua intimitat! No compartisc per a res, la enorme ingenuïtat de creure que a les primeres o segones eleccions generals, autonòmiques o estatals, els partits polítiques concorrien en igualtat de condicions; adés com ara, ens tenen tots els recursos econòmics, mediàtics, etc. i els altres no tenen res. Es nota que ha sigut poc activista políticament i s’ha presentat a molt poques eleccions polítques i fa fet molt poques campanyes electorals i no entén o entén molt poc l’abismal diferència entre els qui es forren amb finançaments il·legals i tenen quasi tots els mitjans de comunicació al seu abast i els qui no tenen ni per a cobrir les mínimes despeses que cal per a presentar-se a unes eleccions.\nPost escriptum: Com que sospite, segurament de manera “paranòica” i em sembla que -probablement- l’autor del títol i de la conyeta que s’afig és fruït del nostre “entranyable” i gens amic meu, Victor Baeta, perquè, en això de posar el títol afegint més zitzània per tal d’enfrontar i d’enemistar a la gent i que es barallen aquest “senyor” és un expert; com que està acostumat a insultar, burlar-se i fustigar a alguns que fem servir la denominació Països Catalans, i mantenim posicions polítiques pel dret a decidir del PV molt distintes i contràries a les seues, amb absoluta llibertat, en una societat democràtica, i com que em sent maltractat i vexat en la majoria dels seus comentaris i conyetes que no tenen cap gràcia, li demane al senyor Baeta que deixe d’enviar-me això d’Annanotícies. No m’interessa alimentar els baixos instints ni ésser còmplice dels qui es dediquen a insultar els altres em compte d’argumentar i inclús tan “valencians” com es proclama, sovint ataca els que escriuen en valencià-català, tot i que siguen valencians o catalans d’orígen andalús que fan l’esforç heròic d’escriure en la llengua del país dels valencians, com és el cas, d’Antoni Infante o de gent que hem hagut d’aprendre de manera autodidacta, com jo mateix perquè els que governaven abans del PP i la UCD, els de la dictadura franquista, no permetien que a l’escola s’aprengués el català. Ni adés ni, pràcticament, ara, sense cap mitjà de comunicació en català, després del tancament de RTVV, i la csnsura de TV3 i de Catalunya Ràdio al País Valencià.\nEn canvi amb els espanyols i “valencianos” del PP, sovint des d’Annanotícies no se’ls critica mai per escriure en espanyol, per dir “España” o “C.V.”, que sovint ells mateix fan servir, i els lloen als del PP, a la Lola Johnson, a la directora de la CAM, a l’alcaldesa d’Alacant, etc i els riuen les “gràcies peperes” i sembla que defensen les seues corruptiles perquè són “valencianes”. Em sembla un valencianisme corrupte, fraudulent i d’impostura i n’estic fart d’estupideses, d’indecències i de sarcasmes.\n4 de setembre de 2014 a les 00:04\nDes d’ANNA notícies agraïm a Sal·lus Herrero la seua aportació de requeteresposta a Toni Rico, d’atac a terceres persones i al mateix mitjà que acull el seu escrit, la qual cosa fa d’aquest mitjà el més obert i democràtic en defensa, EN LA PRÀCTICA, de la llibertat d’expressió.\nEn ANNA notícies la publicació és lliure i qui no escriu o publica és perquè no vol.\nGràcies Sal·lus per confirmar-ho.\nL’equip de redacció d’ANNA notícies.\nToni Rico ha dit:\n17 d'octubre de 2014 a les 19:59\nEn fi Sal·lus, espere que algun dia en puguem parlar amb calma perquè veig que intentes portar el tema al terreny personal i de l’ofensa quan jo simplement el que he fet ha estat defensar-me dels teus atacs i insinuacions que eren molt greus. A més m’enredes a mi amb les teus/vostres problemes personals dels quals tinc poc coneixement, ni ganes de tenir-lo perquè sincerament tinc altres menesters.


Entrevista al Remolins de Contes | Tanaka Teatre\nEntrevista al Remolins de Contes\nAquest dissabte 25 de novembre Tanaka Teatre va passar per Ràdio Molins de Rei.\nEl programa Remolins de Contes conduit per l’Eva Folgado ens va convidar a passar una estona per parlar dels nostres espectacles, de com treballem com a Companyia i de la nostra passió pels contes. Després de xerrar una bona estona vam explicar un conte per a tots els petits oients. El conte escollit va ser el de la Hing Hoeng, la petita cuca de llum.\nDescobreix més sobre els secrets de Tanaka. Aquí tens el tall de l’entrevista:


La meitat dels nens catalans de 10 anys fracassen amb l'escriptura\nLa meitat dels nens catalans de 10 anys fracassen amb l'escriptura0\n1384 28/01/2008, 12:18 | el Periódico. JORDI CASABELLA\nProp de la meitat dels alumnes catalans de quart curs de primària (10 anys) són incapaços d'elaborar un text, en català o en castellà, clar i ordenat. Un percentatge similar no utilitza un lèxic adequat, enllaça malament les frases i comet excessives faltes d'ortografia, cosa que permet concloure que no dominen les habilitats bàsiques de l'expressió escrita exigibles a l'alumnat a aquesta edat.\nAquest és un dèficit que no fa distincions entre centres públics i concertats, tot i que sí que s'observen notables diferències entre les escoles enclavades en zones on predomina la població de nivell socioeconòmic alt o mitjà i les àrees on la capacitat adquisitiva i cultural dels seus habitants és baixa. En els centres situats a les àrees més empobrides de les grans ciutats, només un de cada quatre nens de 10 anys sap escriure correctament en llengua catalana. La proporció millora lleugerament en el cas del castellà, on més d'un terç de l'alumnat es desenvolupa de forma adequada.\nLes dades formen part dels primers resultats de les proves de competències bàsiques en l'àmbit lingüístic a què van ser sotmesos 3.276 alumnes de quart curs de primària de 153 centres catalans el curs 2006-2007, any en què uns 63.000 nens estaven matriculats en aquest nivell.\nD'acord amb els resultats, el Consell Superior d'Avaluació, un organisme dirigit pel catedràtic Joaquim Prats i que depèn de la Conselleria d'Educació, pretén que tots els centres disposin d'una referència per comparar les seves qualificacions amb les de la mostra, d'acord amb les variables de les dimensions del municipi i el nivell socioeconòmic de l'alumnat, per atacar els flancs més febles.\nA diferència de l'expressió escrita, les proves de comprensió oral i lectora ofereixen uns resultats més acceptables, especialment en els exercicis de català. Quatre de cada cinc alumnes (el 80%) dominen els mínims requerits. En llengua castellana són una mica menys, però els tècnics asseguren que això obeeix al disseny de la prova, que no és equiparable pel que fa a amplitud, quan avalua aquests aspectes, a la de català.\nPerò a l'hora d'elaborar textos de forma ordenada, que comptin amb una acceptable riquesa de lèxic i una ortografia correcta, on els exercicis en una i altra llengua sí que són intercanviables, el fracàs es mou entre el 44% i el 47% dels examinats en el cas de la llengua catalana i entre el 39% i el 44% en el de la castellana.\nFonts del Consell Superior d'Avaluació expliquen que les conclusions de l'estudi no han constituït cap sorpresa, perquè els estudis realitzats fins ara indiquen, d'una manera o altra, que la capacitat d'escriure de l'alumnat d'aquesta edat deixa molt a desitjar. Tampoc és un fet exclusiu del sistema educatiu català, asseguren. "El professorat constata aquesta realitat diàriament, el que passa és que amb les proves externes al centre educatiu es fa més evident, potser perquè en la correcció dels exercicis hi ha un element de subjectivitat que quan el docent coneix l'alumne acaba per beneficiar-lo", argumenten les citades fonts.\nEl treball, que durant els pròxims mesos sortirà publicat en tota la seva extensió, avança que a les poblacions de menys de 1.000 habitants el balanç tant a nivell de comprensió lectora com d'escriptura és, en matèria de català, més satisfactori. "Una possible explicació vindria donada pel fet que la llengua de comunicació familiar i social en aquestes zones és la mateixa que la llengua de l'ensenyament, de manera que queda reforçat l'aprenentatge", apunten els responsable de l'avaluació.\nDe la mateixa manera, quan es passa a analitzar el que ha passat amb el castellà, s'observa que a les ciutats de més de 100.000 habitants "s'obtenen puntuacions més altes que en poblacions més petites", una cosa que es relaciona amb l'existència de més població castellanoparlant.\nEducació tornarà aquest curs a avaluar les competències lingüístiques de l'alumnat de quart de Primària, però aquest any, de manera excepcional, només als centres que s'hi vulguin sotmetre de manera voluntària. El president de l'organisme avaluador, Joaquim Prats, es troba ara immers en el disseny d'un nou tipus de proves, a les quals s'haurà d'enfrontar l'alumnat l'any 2009, que es vol que aportin un plus addicional de fiabilitat. El model actual data de fa una dècada i es dóna per "superat", segons indiquen els experts.


Fons documenta i col·leccions especialitzades\nEls usuaris del centre de documentació tenen accés a un ampli abast d’informació i documentació, física i digital, especialitzada en els àmbits de la pesca i el patrimoni marítims, i continguda en fonts primàries i secundàries. Actualment el seu catàleg compta amb més d’11.000 referències.\nFons bibliogràfic i hemerogràfic\nDocumare disposa d’una biblioteca especialitzada amb més de 3.000 títols especialitzats en pesca marítima i patrimoni litoral. A més disposa d’una àmplia hemeroteca amb una selecció de revistes i altres publicacions periòdiques, tant en format físic com digital.\nFons audiovisual sobre Memòria Oral\nConserva un dels fons documentals més extensos de la Mediterrània sobre memòria oral i testimonis de la gent de mar. La realització de diversos projectes de recerca i activitats de divulgació ha permés aplegar centenars d'hores d'enregistraments que contenen informació valuosa sobre nombrosos temes vinculats al mar, la pesca i els pescadors del notre litoral. Documare clasifica, difón i posa a l'abast dels investigadors aquest extens fons per a la seva aplicació a la recerca i la documentació.\nMés de 10.000 imatges sobre temàtica marítima i pesquera. Inclou el fons d'imatges històriques del Museu de la Pesca, els fons personals creats a partir de donacions particulars i el fons d'imatges institucionals que documenten l'acció del Museu de la Pesca en la tasca de difusió del patrimoni marítim.\nInformacions i dades tècniques\nEl centre de documentació aplega i gestiona un elevat volum de dades tècniques no publicades i relacionades amb el sector pesquer, tant de Palamós com de l’àmbit de la Costa Brava: dades estadístiques, informes tècnics, memòries institucionals, reports científics, TFG i TFM, etc...\nTambé gestiona la informació institucional i tècnica derivada de la missió, tasques i funcions pròpies del Museu de la Pesca i els seus equipaments connexos.\nConsultes als fons documentals\nEnviu-nos les vostres necessitats informatives i consulteu la disponibilitat i accés a la informació.


EL PUIGCERDÀ NO POT AMB EL BARÇA I ÉS SUBCAMPIÓ DE LLIGA – Pirineus TV\nEL PUIGCERDÀ NO POT AMB EL BARÇA I ÉS SUBCAMPIÓ DE LLIGA\nMalgrat les ganes i la insistència de l'equip, els sènior masculí del CG Puigcerdà no ha pogut superar aquest dissabte el Barça, en el tercer partit de la final de la lliga estatal d'hoquei gel. Els blaugranes han estat superiors i han acabat amb un marcador de 2-4. Són, per tant, els campions de la competició, dotze anys després d'aconseguir aquest títol. Així, doncs, els cerdans han quedat eliminats de la final i són subcampions.\nEls dos primers gols en contra van pesar durant tot el partit. Dues sancions deixaven l’equip groc i negre en una inferioritat de 5 contra 3 que que el Barça va aprofitar per encarrilar l'eliminatòria i anotar el tercer. En el segon període van predominar les sancions per damunt dels gols, on els dos conjunts han protagonitzat un joc molt físic i molta tensió damunt del gel. Ja en el tercer temps, un gol de Granell donava força al Puigcerdà. EL Barça però, no va afluixar i va anotar el quart. Quan ja s’havien apagat tots els ànims, Boronat va sumar el segon i darrer gol pels locals.\nEl Barça Hockey Gel ha aixecat el títol de lliga a la pista cerdana, el sisè del seu palmarès, igualant d’aquesta manera els sis títols de l’entitat ceretana.


Comentaris a ‘Robinson Crusoe’ – VIVÈNCIES A LA BIBLIOTECA PERE CASALDÀLIGA DE BALSARENY\nEtiqueta: Comentaris a ‘Robinson Crusoe’\n30 30+00:00 Novembre 30+00:00 2018 1 01+00:00 Desembre 01+00:00 2018 josepDeixa un comentari\nEn la meva manera d’entendre l’obra, hi podem trobar diferents temes: el desig d’aventures, el respecte i la devoció a Déu, l’esclavitud emmarcada en el context en què es va desenvolupar l’obra, i també diversos aspectes morals. Hem de destacar la solitud humana i els llargs moments difícils que Robinson va viure en aquella illa; per aquest motiu li va posar en nom de “l’illa de la Desesperació”.\nA més de llegir, també hem explicat moltes coses sobre què feia el nostre protagonista per sobreviure.\nLa primera va ser com va començar a fer el pa. En una bossa que tenien al vaixell hi havia una mica de blat. Era el menjar dels pollastres. Va sembrar el blat. Primer va sortir una herba verda i brillant i, al cap de sis mesos, ja tenia un petit camp de blat.\nTambé vam explicar les diverses maneres de conservar els aliments. Si no hagués estat per això, tampoc no hauria pogut sobreviure tant de temps.\nHem parlat molt de l’indígena. Expliquem que Divendres, en un moment d’agraïment, li jura, en el seu idioma, i també amb senyes, una ferma lleialtat a Robinson. Aquest, de bon principi, el veu com un criat; molt eficient, és veritat, però a la fi un criat. També és veritat que al cap d’un temps arriba a considerar-lo un amic, sense deixar de considerar-lo el seu criat.\nMireu: En Robinson el captura, el sotmet i l’evangelitza en la seva religió. El considera eficient i de nobles sentiments, però mai igual a ell. Perquè ell és blanc, i això… això li sembla una gran diferència, oi que sí?\nHo veieu? Ara ja parlem de diferències.\nDivendres, per la part que li toca, comprèn molt bé les seves funcions. Potser té una vaga idea de l’època en què viu, però això no ho creiem, oi que no? Divendres és un indígena i no sap res de la civilització.\nDivendres decideix que el millor per a la seva vida és dir-li a tot que sí a l’home blanc civilitzat, i demostrar-li un gran afecte. No us recorda això la colonització?\nI ara us toca a vosaltres explicar-nos què us ha semblat la novel·la.\nVeiem que a tots us ha agradat aquesta novel·la. Dieu que el protagonista és un aventurer molt valent, perquè ha de començar pràcticament des de zero, fent front als desafiaments de la vida salvatge i a la terrible càrrega de la soledat. Que us han agradat molt les explicacions de com ho fa per aconseguir sobreviure.\nAra ja coneixem les diverses maneres de conservar els aliments. Cadascú diu una cosa diferent. L’assecament i el fumat de la carn i del peix. Amb sitges que construïa i on emmagatzemava gra per a diversos anys. Les panses i les figues, així com les olives seques. La sardina (que un cop salada esdevé arengada), el seitó (anxova), el bacallà, o el porc (pernil). N’hi ha moltes més, no acabaríem pas…\nHem entès a quins llocs van passar totes aquestes aventures.\nTambé dieu que us ha agradat molt perquè, en més d’una ocasió, us heu trobat com si fóssiu en aquella illa deserta, vivint com si fóssiu el Robinson.\nA en Paulí li ha agradat la novel·la, sobretot quan en Robinson Crusoe i en Divendres derroten els amotinats, però els deixen triar entre tres opcions: a) ser penjatsal pal més alt del vaixell; b) tornar a Anglaterra on seran jutjats i penjats ala forca; i c) quedar-se a l’illa. Aquests accepten l’última opció. Estan molt contents i agraïts per haver-los salvat la vida.\nRecordeu que també va haver-hi una cosa important que no ens hauria de passar per alt. En Robinson va confeccionar un calendari per no perdre el compte dels dies que estaria a l’illa. També va fer un diari on descrivia detalladament el que anava vivint a l’illa.\nQuèpassaria si no hi hagués calendaris al món?\nUs vaig dirque en Divendres és un jove atlètic, actiu, vital i intel·ligent, que pertany probablement a la raça maorí. A la novel·la diu que no és comels nadius del Brasil, és a dir, indi, i que tampoc és negre. Llavors us vaig comentar que a la novel·la de Moby Dick surt un personatge com ell, que també havia sigut caníbal.\nDieu que va caçar cabres i es va alimentar de la seva carn, va utilitzar les seves pells per fer-se peces de roba, i finalment en va domesticar unes quantes per tenir llet.\nEn Robinson també tenia uns quants gats (eren al vaixell enfonsat). Els gats elvan protegir, mentre dormia, dels ferotges atacs nocturns de les rates (al llibre no en parla clarament, però ho deixa entreveure).\nDe la seva fe ja n’hem parlat; només recordar-vos que cada dia llegia la seva Bíblia en veu alta per no perdre l’ús de la paraula i per no tornar-se boig. Això també és important recordar-ho.\nAra que hi penso, recordo que una tarda, a punt d’anar-vos-en, vaig dir que l’illa va ser alhora presó i llar, que en Robinson la va fer a la seva mida mentre cultivava blat iarròs.\nBé, pensem que, per ser la primera novel·la que llegim plegats, tot ha anat prou bé. Ens ho hem passat fantàstic. Oi que sí? Doncs, si us sembla bé, ara començarem a llegir un altre tipus de lectura: les faules. Sabeu què són? Doncs ara ho veureu.


5 errors molt freqüents que malmeten els teus cabells | Adolescents.cat\n5 errors molt freqüents que malmeten els teus cabells\nHi ha hàbits que repetim una vegada i una altra sense preguntar-nos si són els adequats per tenir cura dels nostres cabells.\nUs portem alguns errors freqüents que poden malmetre la nostra melena i que hauríem d'intentar evitar.\n1. Fregar els cabells massa fort\nEls experts aconsellen que sempre que ens rentem els cabells ho fem amb aigua tèbia i que mai ens freguem el cap massa fort. De fet, recomanen moure les mans de manera suau i horitzontalment d'un cantó a l'altre del cap. Per tant, millor evitar fer cercles per estendre el xampú, ja que això pot causar que ens caiguin més cabells del compte.\n2.Fer servir aigua massa calenta\nA l'hivern a tots i a totes ens ve de gust una dutxa d'aigua calenta, però rentar-se els cabells a una temperatura massa alta no és bo. S'obren les cutícules i això pot trencar les fibres i debilitar la nostra melena. És millor fer servir aigua tèbia.\n3. No esbandir-lo correctament\nÉs important esbandir-nos bé els cabells per tal d'evitar caspes o picors. Per tant, assegurat que no surt espuma quan facis l'última esbandida.\n4. Eixugar-te'l de manera inapropiada\nQuan t'eixuguis amb una tovallola és important que ho facis de manera suau i començant per les puntes per evitar que els cabells es trenquin. A més a més, si es fa servir assecador, es recomana esperar una estona abans d'aplicar-te escalfor, ja que sotmetre els cabells a temperatures altes quan encara estan molt molls, els malmet. També és important, no apropar massa l'aparell al cuir cabellut perquè el pot irritar i fer que et piqui.\n5. Raspallar els cabells quan estan molls\nQuan els cabells estan molls són extremadament dèbils, i per tant, es poden trencar amb facilitat. Es recomana raspallar-los bé abans d'entrar a la dutxa i tornar-ho a fer, un cop rentats, quan ja estiguin força secs.


1. Mercè Ribes\n6. Laura de los Santos\n2. Mª Rosa Tamburini 7. Judit Navarro\n3. Elisenda Gassó 8. Carmina Tamburini\n4. Blanca Soldevila 9. Nuria Martinez\n5. Anna Espriu 10. Rita Farre\nEntrenador: Francesc Colomer 'Pipo'\nDelegat 1: August de los Santos 'Gus'\nDelegat 2: Guillem Tamburini\nPartits PAV2: Diumenge 13:00 - 14:30 PAV2\nEntrenaments: Dilluns 20:00 - 21:15 PAV2\nDilluns físic 21:15 - 22:30 PAV2\nDimecres 20:45 - 22:15 PAV2\nDijous 22:15 - 23:45 J.Tubau\nOK LIGA FEMENINA 2011-12\nL'equip ha quedat 12è de l'OK Liga Femenina i baixarà a la Nacional Catalana la temporada 2012-13.\nL’equip ha lluitat fins la darrera jornada, si us fixeu en els somriures de tots els components de l'equip, podreu veure en els seus ulls la felicitat i l'orgull de pertànyer a aquest EQUIP.\n1 C.P. VOLTREGA 26 19 4 3 97 38 61\n2 GIRONA C.H. 26 17 2 7 97 64 53\n3 Fontanellas I Marti IGUALADA 26 15 5 6 93 56 50\n4 Biesca GIJON H.C. 26 15 5 6 71 39 50\n5 C.P. ALCORCON Cat s Best 26 14 5 7 78 49 47\n6 REUS DEPORTIU 26 12 5 9 73 60 41\n7 C.P. VILANOVA 26 11 4 11 69 61 37\n8 C.H.P. BIGUES I RIELLS 26 11 4 11 48 52 37\n9 SFERIC TERRASSA 26 10 4 12 78 72 34\n10 H.C. PALAU PLEGAMANS 26 10 4 12 68 68 34\n11 Maheco CERDANYOLA H.C. 26 9 5 12 70 73 32\n12 P.H.C. SANT CUGAT 26 7 1 18 51 84 22\n13 C.D. ARENYS DE MUNT 26 5 6 15 54 71 21\n14 TRAVIESAS HC 26 0 0 26 14 174 0\nEl Pipo ens deixa perquè ha de cuidar de la família, del petit Auge i de la seva parella Alba a Arenys de Munt.\nSabem on tenim un gran amic i el Pipo sap que Sant Cugat és casa seva.\nEl PHC Sant Cugat Campió de les 24 hores d'hoquei patins de Cerdanyola\nCerdanyola 2 i 3 de juny de 2012\nL'equip OK Liga femení del PHC Sant Cugat s'ha proclamat campió del Torneig 24 hores d'hoquei patins de Cerdanyola en categoria OK Liga femení en vèncer a les amfitriones del Cerdanyola CH per 3-4 ahir i empatar amb la Selecció Catalana Absoluta a 3 gols diumenge, en un partit molt complert de tot l'equip, amb gols de la Judit (2) i la Núria i grans actuacions a la porteria de la Mercè i la Rita.\nL'equip ha acabat la temporada amb una victòria que deixa un bon sabor de boca, tot i el descens de categoria.\nCal destacar 2 comiats: la portera del Cerdanyola Ivet Soler i la del nostre entrenador, Francesc Colomer 'Pipo'. Les jugadores vermell-i-negres van acomiadat al Pipo fent-li un passadís amb tots els honors i mostrant-li l’agraïment i l’afecte que s’ha guanyat durant el temps que ens ha regalat.\nCerdanyola CH 3 - PHC Sant Cugat 4\nSelecció Catalana 3 - PHC Sant Cugat 3\nSelecció Catalana 4 - Cerdanyola CH 4\n1.\tPHC Sant Cugat 4 punts.\n2.\tSelecció Catalana Absoluta Femenina 2 punts.\n3.\tMaheco Cerdanyola CH 1 punt.\nJornada 26 (2-juny): Cerdanyola CH 3 - PHC Sant Cugat 4\nDarrera jornada de l'OK Liga\nEl femení del PHC Sant Cugat guanya (3-4) a la darrera jornada de l'OK Lliga a la pista del Cerdanyola CH. Les santcugatenques han fet un gran final de partit per acabar remuntant i tancar així la temporada amb un victòria. Un triomf que també suma pel triangular del Cerdanyola CH en què participen les santcugatenques, les cerdanyolenques i que finalitzarà amb l'enfrontament del PHC Sant Cugat aquest diumenge contra la selecció catalana.\nTot i no jugar-se res cap dels dos equips, cerdanyolenques i santcugatenques no han llençat el partit i ho han donat tot. En el primer temps les locals han marxat amb un avantatge d'1 gol a 0. En el segon les santcugatenques han reaccionat i malgrat empatar i tornar a estar per sota amb un altre gol del Cerdanyola, uns grans minuts finals de les santcugatenques han servit per remuntar el partit i endur-se la victòria (3-4). Maria Rosa Tamburini en dues ocasions, Judith i Elisenda han estat les golejadores vermell-i-negres, que han vist com debutava a la porteria la infantil Rita.\nEl tècnic del PHC Sant Cugat, Francesc Colomer 'Pipo' valora positivament la temporada malgrat no haver pogut conservar la categoria. 'La valoració és positiva perquè hem fet molta pinya i em fa molta llàstima deixar aquest equip sense haver mantingut la categoria tot i haver fet bons partits'.\nJornada 14 (27-maig): PHC Sant Cugat 2 - CP Alcorcón 5\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat ha presentat batalla contra un dels equips de la part alta de la classificació, el CP Alcorcón, però ha acabat sucumbint a les madrilenyes (2-5) en uns minuts finals decisiu per a les visitants. Maria Rosa Tamburini ha empatat el matx al principi de la segona meitat, però un penal inexistent en contra i posteriors decisions arbitrals han trencat el matx i han acabat decantant la balança per al CP Alcorcón.\nJornada 25 (25 maig): PHC Sant Cugat 0 - Girona CH 2\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) perd davant el Girona en l'avantpenúltima jornada de l'OK Lliga (0-2). Les santcugatenques han disputat un bon matx, però les visitants s'han mostrat més encertades de cara a porteria. Les vermell-i-negres tornen a jugar aquest diumenge contra l'Alcorcón.\nDerrota d'un PHCSC que ha plantat cara a un bon Girona. Les visitants han creat més ocasions de gol a la primera part, però les santcugatenques han aconseguit mantenir la porteria a zero fins al descans. Als dos minuts de la represa, les gironines s'han avançat per mitjà de la millor jugadora del matx, Adri. Tot seguit podrien haver sentenciat amb un xut que ha tocat el pal i s'ha passejat per la línia de gol. Aleshores han arribat els millors minuts de les vermell-i-negres, però han estat novament les visitants les que han marcat amb el segon gol. El tècnic de l'equip, Fracnesc Colomer, es mostra content del partit de les jugadores vermell-i-negres.\nJornada 24 (19-maig): CHP Bigues i Riells 5 - PHC Sant Cugat 2\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd (5-2) a la pista del Bigues i Riells en la 24a jornada de l'OK Lliga. Les vermell-i-negres s'han avançat en el marcador a l'inici del partit i han arribat al descans amb empat a dos, però a la represa les locals han estat superiors i deixen en una situació complicada per la permanència a les santcugatenques.\nEl PHC Sant Cugat sabia que tenia un partit importantíssim per la permanència a la màxima categoria estatal. Prova d'això és que el primer gol del partit ha estat vermell-i-negre gràcies a l'encert de Blanca. Amb el gol visitant, el Bigues i Riells ha reaccionat i ha aconseguit capgirar el marcador, però abans del descans Blanca ha tornat a marcar i ha posat l'empat a 2. A la represa, les locals han sortit més fortes i amb tres gols han sentenciat el partit. Amb aquesta derrota les vermell-i-negres segueixen en posicions de descens i a tres jornades per acabar la lliga necessiten sumar gairebé tots els punts que resten.\nEl tècnic del PHCSC femení, Francesc Colomer, analitza el final de temporada que li espera al seu equip... "S'ha de guanyar tot sabent que ens ho juguem tot a l'última jornada a casa del Cerdanyola".\nLa setmana vinent el PHC Sant Cugat rep la visita del Girona, quart classificat.\nJornada 23 (13-maig): PHC Sant Cugat 6 - CD Arenys de Munt 5.\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat derrota per la mínima (6-5) l'Arenys de Munt i es guanya la llicència per seguir lluitant per la salvació. Les jugadores vermell-i-negre han fet un partit molt seriós i han trobat el premi del gol de la victòria quan faltaven 16 segons per l'acabament del partit. Mª Rosa Tamburini, amb tres gols, s'ha convertit en l'heroïna santcugatenca.\nTres punts d'or del PHC Sant Cugat femení que s'assegura poder seguir lluitant per la permanència una jornada més. El partit conta l'Arenys, penúltim classificat, ha estat una metàfora del que ha estat la temporada per al conjunt santcugatenc. Intercanvis constants en el marcador, nervis i patiment fins l'últim moment. Les jugadores santcugatenques han vist com les visitants s'avançaven per primer cop en el partit, però Blanca Soldevila posava la igualada. De nou, l'Arenys es posava per davant en el marcador, però Maria Rosa Tamburini ha tornat a fer l'igualada poc després. A partir d'aquí han arribat els pitjors moments del conjunt santcugatenc que ha vist com les visitants se situaven amb un 2-4 que feia perillar molt la permanència a l'OK Lliga del PHC Sant Cugat.\nLes jugadores de Pipo Colomer han tret l'orgull i han remuntat els dos gols de desavantatge amb dianes d'Anna Espriu i Maria Rosa Tamburini. L'Arenys ha colpejat novament avançant-se de nou quan faltaven cinc minuts pel final, però les santcugatenques han sabut superar la situació adversa i han remuntat amb gols d'Elisenda Gassó i Maria Rosa Tamburini. La capitana vermell-i-negre ha culminat una excel·lent actuació amb el 6-5 de falta directe quan faltaven 16 segons per la botzina final. El tècnic del Patí Hoquei Sant Cugat, Pipo Colomer, explica el valor de la victòria... "El valor de la victòria és molt gran perquè fa que el final de temporada l'encarem de manera diferent i amb opcions de salvar-nos. El fet de tenir aspiracions fa que ens ho agafem d'una altre manera".\nLes santcugatenques se situen a només quatre punts de la salvació a falta de quatre partits per acabar la temporada. La pròxima final de les vermell-i-negres serà davant del Bigues i Riells, novè classificat.\nJornada 22 (10-maig): Igualada 6 - PHC Sant Cugat 1\nEl PHCSC perd (6-1) al pavelló de Les Comes davant l'Igualada el partit pendent, corresponent a la 22a jornada de l'OK Lliga. Amb la derrota davant les igualadines, el conjunt de Francesc Colomer té per endavant cinc finals més per intentar salvar la categoria, la primera aquest diumenge a casa davant l'Arenys de Munt.\nLa primera part ha finalitzat amb avantatge per a les locals (3-1). L'Igualada s'ha avançat i Judit Navarro s'ha encarregat de neutralitzar aquest gol per part santcugatenca. La sort ha donat l'esquena a les de Francesc Colomer, que han estavellat tres pilotes al pal. A la represa, el PHCSC ha lluitat pel partit. Ha avançat línies però la contra de les igualadines ha estat letal i ha acabat de sentenciar el matx.\nAquest diumenge a la una del migdia, el conjunt femení afronta una nova final, aquesta vegada, a casa davant l'Arenys de Munt.\nEl Biesca Gijón guanya la seva 4ª Copa d'Europa Femenina\nEl cap de setmana del 5-6 de maig ha hagut descans a l'OK Liga perquè s'ha disputat la Final Four de la Copa d'Europa d'hoquei patins Femení a Sintra (Portugal).\nSemifinal 1: GDR Os Lobinhos (Portugal) 2 - GIRONA CH 3.\nSemifinal 1: US Coutras (França) 1 - Biesca GIJON 3.\nFINAL: Biesca GIJON 3 - GIRONA CH 0.\nEnllaç: Font: FEP\nJornada 21 (28-abr): PHC Sant Cugat 0 - Biesca Gijón 5.\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd (0-5) contra el Biesca Gijón a la 21a jornada d'OK Lliga. Les santcugatenques no han pogut contra un conjunt asturià molt superior i que ha imposat el joc en tot moment.\nEl matx s'ha trencat en el primer minut quan les visitants s'han avançat en el marcador tirant per terra el plantejament de les santcugatenques. En el primer temps el conjunt asturià ha encarrilat el partit arribant al descans (0-2), deixant la remuntada molt difícil per les santcugatenques tal com estava transcorrent el matx.\nEn el segon temps, de nou al principi les visitants han marcat d'strock deixant el partit gairebé tancat. En la jugada del penal la portera santcugatenca, Mercè, s'ha lesionat i ha estat substituïda per Nuria. El domini ha continuat de banda del Biesca Gijón que ha ampliat l'avantatge amb dos gols més deixant el marcador 0 a 5.\nEl tècnic del Patí Hoquei Sant Cugat, Francesc Colomer, destaca la qualitat del rival i la dificultat de jugar contra aquest equip, "Elles s'han posat per davant el marcador i contra aquest equip és gairebé una sentència".\nEnllaç: Video PHC Sant Cugat-Biesca Gijón\nJornada 20 (22-abr): Sferic 4 - PHC Sant Cugat 3\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd (4-3) a la pista de l'Sferic Terrassa en la 20a jornada de l'Ok Lliga Femenina. Les vermell-i-negres han tingut opcions de sumar com a mínim un empat, però amb aquesta derrota s'allunyen de la salvació a la màxima categoria estatal.\nEl PHC Sant Cugat ha sortit a la pista de l'Sferic conscient que el partit era vital per la salvació. La força inicial ha dut a les vermell-i-negres a avançar-se en el marcador mitjançant Elisando Gassó. Tot i que les locals han empatat, el conjunt santcugatenc ha estat capaç de tornar a avançar-se amb un gol de Blanca Soldevila. Amb l'1 a 2 s'ha arribat al descans. La bona defensa del primer temps ha abaixat el ritme i les egarenques ho han aprofitat per tornar la remuntada i posar-se 3 a 2. Les vermell-i-negres no s'han rendit i la capitana Maria Rosa Tamburini ha igualat el marcador, però de nou han estat les locals les que han marcat per endur-se el partit.\nEl tècnic del conjunt santcugatenc, Francesc Colomer, parla dels objectius que es marca l'equip a partir d'ara.\nFrancesc Colomer: 'Som un equip molt jove i el nostre objectiu és seguir lluitant fins el final.'\nJornada 19 (14-abr): PHC Sant Cugat 3 - Traviesas HC de Vigo 1\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) supera el Traviesas HC de Vigo (3-1) en la 19a jornada d'OK Lliga femenina. Amb aquesta victòria les santcugatenques s'aproximen a les posicions de permanència.\nEl conjunt vermell-i-negre s'ha desfet còmodament del cuer de la categoria i suma la cinquena victòria de la temporada. Les autores del gols santcugatencs han estat Tamburini, Navarro i Laura. Les gallegues han aprofitat una falta directa per fer el gol de l'honor. El tècnic de l'equip, Francesc Colomer, explica el partit.\nFrancesc colomer: 'El partit ha estat controlat en tot moment. Ens hem avançat aviat i ens ha donat tranqui·litat.'\nJornada 18 (1-abr): Reus Deportiu 2 - PHC Sant Cugat 1\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd al darrer minut a la pista del Reus.\nL'equip femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat cau derrotat en el darrer minut de partit (2-1) a la pista del Reus Deportiu a la jornada 18 de l'Ok Lliga. Les santcugatenques es mostren molt desencertades de cara a porteria i es queden a quatre punts de la permanència després d'aquesta derrota.\nLes santcugatenques continuen amb la bona dinàmica de joc, però no han aconseguit sumar cap punt a la pista del Reus Deportiu. Les locals han marcat a la primera jugada del partit i han dominat el primer temps. A la represa, les santcugatenques han tingut més ocasions i han aconseguit empatar el matx gràcies al gol de Maria Rosa Tamburini. Quan semblava que l'empat seria el resultat final, les vermell-i-negres han encaixat el segon gol a falta d'un minut per acabar el partit. Tot i la desfeta, l'entrenador del PHC Sant Cugat, Francesc Colomer, content amb la dinàmica de joc del seu equip.\nF.Colomer: 'L'equip aconseguirà la permanència si juga com a les darreres jornades.'\nJornada 17 (24-mar): CP Vilanova 1 - PHC Sant Cugat 3\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení s'imposa (1-3) a la pista del CP Vilanova en la 17a jornada de l'Ok lliga. Les vermell-i-negres s'han refet del primer gol local i sumen un triomf important per acostar-se a les posicions que donen dret a la permanència a la màxima categoria estatal.\nEl PHC Sant Cugat ha sortit a la pista del CP Vilanova amb la intenció de mantenir la bona imatge de la setmana passada davant el líder, el CP Voltregà. El primer cop però, l'han donat les locals en el minut 5 amb un gol al contraatac. Les vermell-i-negres han continuat amb el bon joc i en una llarga jugada d'atac Mª Rosa Tamburini ha empatat el partit. Amb la igualtat en el marcador s'ha arribat al descans. A la represa, la capitana Mª Rosa Tamburini ha protagonitzat un contraatac amb Anna Espriu que aquesta segona ha culminat en el segon gol visitant. En els últims minuts Elisenda Gassó ha fet el tercer i ha sentenciat el partit.\nEl tècnic del PHC Sant Cugat, Francesc Colomer, es mostra satisfet amb el triomf: 'Estem molt contentes, ens ho hem currat davant un rival de mitja taula que és on hauríem d'estar.'\nJornada 16 (11-mar-12): PHC Sant Cugat 2 - CP Voltregà 3.\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) femení perd contra el CP Voltregà (2-3) en la 16a jornada de l'OK lliga. Les santcugatenques han posat les coses difícils al líder de la competició al que guanyaven per 2-1 a falta de 4 minuts pel final del partit.\nEl partit no ha començat de la millor manera per a les locals. Les santcugatenques han perdut diverses pilotes que el Voltregà no ha sabut aprofitar. El rival ha dominat la primera part amb un joc fluït i de toc, però no ha arribat a materialitzar. A la represa, el marcador seguia amb empat a zero.\nEl primer gol del Voltregà ha revifat les santcugatenques que s'han mostrat més ofensives. El canvi ha donat fruit i pocs minuts més tard les locals han sumat dos gols posant-se per davant en el marcador. Semblava que les vermell-i-negres podien emportar-se la victòria quan han encaixat un parell de gols en els últims minuts que les han sentenciat. Malgrat el resultat, el tècnic de les santcugatenques, Francesc Colomer, està molt content de l'actuació del seu equip.\nF.Colomer: 'Hem plantat cara a un equip que aspira a tot aquesta lliga. Surto molt content a decepció del resultat perquè podíem haver aconseguit un punt.'\nJornada 15 (03-mar-12): Palau 5 - PHC Sant Cugat 0\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd (5-0) a la pista del Palau de Plegamans en la 15a jornada de l'Ok Lliga femenina i continua penúltima classificada. Les noies de Francesc Colomer no han tingut cap opció.\nL'equip local ha estat molt superior a les santcugatenques que no han trobar la manera de marcar cap gol i han vist com el Palau de Plegamans ha arribat amb facilitat a la seva porteria aconseguint marcar cinc gols.\nJornada 13 (14-feb-12): PHC Sant Cugat 0 - Cerdanyola CH 2\nL'equip femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat perd (0-2) davant el Cerdanyola i tanca la primera volta de l'OK Lliga en zona de descens en matx ajornat de la jornada 13. Les cerdanyolenques es mostren molt efectives de cara a porteria davant un conjunt santcugatenc que no aprofita les ocasions de gol.\nEl matx entre el PHC Sant Cugat i el Cerdanyola s'ha decidit per petits detalls. L'encert de les visitants de cara a porteria ha estat clau pel triomf de les cerdanyolenques que han marcat al minut 10 del primer temps. Les santcugatenques ho han intentat, però sense encert de cara a porteria. A la represa, tot ha continuat igual amb l'avantatge mínim de les visitants. Quan el matx arribava a la seva fi, el Cerdanyola, a falta de 45 segons pel final, sentenciava amb el segon gol.\nLes santcugatenques tanquen la primera volta de campionat en penúltima posició amb 10 punts amb un balanç de tres victòries, un empat i nou desfetes.\nJornada 8 (12-feb-12): Biesca Gijón 5 - PHC Sant Cugat 2.\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd (5-2) a la pista del Biesca Gijón en partit corresponent a la 8a jornada de l'OK Lliga. Les locals han sortit amb molta intensitat i s'han posat molt ràpid amb un (3-0) a favor que ha estat impossible de remuntar per les santcugatenques.\nEl conjunt vermell-i-negre no ha tingut cap opció d'endur-se la victòria, ja que les asturianes han encarrilat el matx ben aviat amb tres gols en els primers minuts. Abans d'arribar al descans, Blanca Soldevila ha retallat distàncies per a les santcugatencs deixant el resultat (3-1).\nEn el segon temps, les santcugatenques han tingut de nou ocasions per retallar el resultat en contra, però ha estat primer el Biesca Gijón el que ha fet el quart. Seguidament, Elisenda Gassó ha fet el segon per a l'equip vermell-i-negre i abans del final, el conjunt asturià ha sentenciat amb el cinquè gol i la classificació matemàtica per a la Copa de la Reina.\nL'entrenador del PHC Sant Cugat, Francesc Colomer, destaca la competitivitat de les seves jugadores tot i la derrota.\nPipo: 'Tret dels primers minuts hem competit molt bé, tot i que ens falta poder definir en algunes situacions.'\nLes santcugatenques es mantenen en zona de descens amb 10 punts i la següent jornada juguen aquest dimarts a les 21:30 al pav2 de la rambla del Celler davant el Cerdanyola.\nJornada 12 (04-feb-12): Girona HC 6 - PHC Sant Cugat 3\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) femení perd (6-3) a la pista del Girona a la 12a jornada de l'OK Lliga. Després d'un primer temps en què les santcugatenques han dominat amb el joc i el marcador, en el segon, les gironines han aprofitat el desconcert santcugatenc provocat per les decisions arbitrals i han remuntat el marcador.\nEl primer temps ha estat molt clar pel conjunt vermell-i-negre que ha arribat al descans amb un marcador favorable (2-3) amb dos gols de Blanca i un Maria Rosa. Però a la represa, els conjunt local ha pressionat i ha posat en problemes al conjunt santcugatenc, que s'ha descentrat, segons el seu entrenador Francesc Colomer, amb una de les decisions arbitrals.\nFrancesc Colomer: 'Ens han pitat una falta directa en contra que ens ha descentrat i ha estat molt rigurosa. Per mi ha estat una situació extranya ja que elles es jugaven molt.'\nLes santcugatenques han tingut un penal a favor i diverses ocasions per tornar a comandar el partit però han estat les locals les que han anat ampliant el marcador fins el (6-3) final.\nLa victòria apropa a les gironines a la Copa de la Reina i deixa el Patí Hoquei Sant Cugat prop de la cua de la classificació.\nJornada 6 (29-gen-12): Traviesas Vigo 0 - PHC Sant Cugat 3\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHSC) femení guanya al el Traviesas de Vigo (0-3) en la 12ena jornada de l'OK Lliga. Les santcuganteques han assolit la victòria davant de les últimes classificades de la competició i surten de les posicions de descens.\nEl PHSC ha complert l'objectiu de la jornada. Les vermell-i-negres han superat el Traviesas de Vigo, rival directe de la classificació, i se situen en l'onzena posició de la taula malgrat haver disputat dos partits menys que les gallegues. El partit ha estat complicat per a les santcugatenques ja que el rival ha fet una gran feina defensiva. L'actuació de la portera del Traviesas també impedia la victòria del PHSC.\nEl tècnic de les santcugatenques, Francesc Colomer, ha destacat la victòria del seu equip malgrat haver patit el cansament del viatge fins a Vigo. Segons Colomer, l'arbitratge no ha afavorit a les santcugatenques que podria haver finalitzat el partit amb una golejada.\nPipo: 'Un arbitratge català hagués canviat el resultat. Dos gols no s'han validat i ens han fet entrades dures.'\nLa victòria d'aquesta jornada treu pressió a les vermell-i-negres. Segons Colomer, els dos punts sumats fan que s'ampliï el nombre d'equips que lluiten per sortir de la part baixa de la classificació.\nJornada 11 (22-gen-12): PHC Sant Cugat 3 - PHC Sant Cugat 4\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) perd (3-4) davant el CHP Bigues i Riells en l'onzena jornada de l'OK Lliga. Les santcugatenques, que s'han posat per davant en el marcador en tres ocasions, han vist com les visitants s'han endut els tres punts després d'una falta directa que ha centrat la polèmica del partit. Amb aquesta derrota les vermell-i-negres, que tenen dos partits menys, ocupen places de descens.\nDerrota polèmica del PHCSC davant un Bigues i Riells que sempre ha anat per darrera en el marcador. Quan faltaven pocs minuts per finalitzar el partit i amb empat a tres gols, l'àrbitre ha xiulat una falta directa rigorosa que ha suposat el gol de la victòria per a les visitants. A més, aquesta falta ha fet que les santcugatenques acabessin el partit jugant a la desesperada en busca de l'empat, amb tres jugadores de camp. El matx ha tingut dues parts ben diferenciades. A la primera tots dos conjunts han volgut mantenir el control del partit i a falta d'un minut pel descans les santcugatenques han inaugurat el marcador. El segon temps, en canvi, ha estat un atac i gol constant de tots dos equips. En una jugada desafortunada per a les vermell-i-negres, el Bigues i Riells ha aconseguit empatar. Acte seguit les de Francesc Colomer s'han tornat a avançar, però ràpidament les visitants han tornat a empatar. Ja a les acaballes, les santcugatenques s'han posat per davant de nou però en una jugada el Bigues i Riells ha tornat a igualar el marcador, i a falta de dos minuts ha arribat l'acció polèmica en què les visitants han aconseguit el gol del triomf.\nEl tècnic del PHC Sant Cugat, Francesc Colomer, lamenta la derrota però es mostra satisfet amb el seu equip després d'haver competit fins l'últim minut.\nFrancesc Colomer: 'Has d'estar fins l'últim moment amb opcions i ens quedem amb això. Ha estat una mica de mala sort. S'han d'aprofitar les ocasions que es tenen.'\nPel que fa al gol polèmic del Bigues i Riells, Colomer considera que arbitrar sempre és complicat, tot i que la jugada els ha perjudicat.\nFrancesc Colomer: 'Els arbitratges sempre són polèmics, però és complicat. A la jugada de l'Anna ha interpretat que ha estat voluntari. Ell és qui xiula.'\nAmb aquesta derrota, les santcugatenques, que tenen dos partits menys, es troben en la 12a posició.\nJornada 10 (14-gen-12): CE Arenys de Munt 2 - PHC Sant Cugat 3\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) guanya l'Arenys de Munt (2-3) i surt de les places de descens. Amb aquesta victòria les santcugatenques aconseguiexen la segona victòria de la temporada i sumen 7 punts a l'OK lliga femenina. Els dos gols de la local Elena Ruiz han estat neutralitzats pels de les vermell-i-negres Elisenda Gassó, Judit Navarro i Mª Rosa Tamburini que ha fet el definitiu 2-3 a falta de 30 segons pel final del matx.\nLa victòria del PHSC unida a la derrota de l'Sferic Terrassa contra el Vilanova i l'empat del Reus davant l'Igualada permet a les santcugatenques sortir de la zona de descens.\nJornada 9 (08-gen-12): PHC Sant Cugat 1 - Igualada HC 3.\nEl conjunt femení del Patí Hoquei Club Sant Cugat cau (1-3) contra el Fontanellas i Martí Igualada HC, un dels candidats a acabar la temporada a la zona alta de l'OK Lliga. Tot i que les santcugatenques han estat les que s'han avançat primer, poc abans del descans les d'Igualada han marcat dos gols i han trencat el matx.\nLa intensitat ha marcat el partit entre dos conjunts en una situació ben diferent. Mentre les igualadines miren a posicions europees, les de Francesc Colomer aspiren a sortir de la zona baixa de la taula. És per això que ha saltat la sorpresa quan les vermell-i-negres s'han avançat per mitjà d'Anna Espriu. L'alegria ha durat poc, ja que Maria Díez ha empatat per part visitant i Marta Soler, per partida doble, ha posat la distància de dos gols minuts abans del descans. Tot i que els dos conjunts han dut a terme un joc agressiu i incisiu a la segona meitat, han estat les visitants les que han arribat amb més perill estabellant fins a tres xuts al pal. El tècnic del PHC Sant Cugat, Francesc Colomer, destaca l'alt nivell de les jugadores clau del Martí Igualada.\nFrancesc Colomer: 'És un rival que té jugadores consolidades a la selecció, i són les que han marcat les diferències.'\nJornada 7 (11-des-11): PHC Sant Cugat 6 - Sferic Terrassa 4\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) femení aconsegueix la primera victòria de la temporada (6-4) contra l'Sferic Terrassa. Les santcugatenques han remuntat un 0-3 inicial amb una segona part excel·lent.\nImportant victòria del PHC Sant Cugat femení davant un dels rivals directes en la lluita per la permanència, l'Sferic Terrassa. Les santcugatenques han sortit a la pista adormides i quan no havien passat ni dos minuts de partit, s'han trobat amb el primer gol en contra. Les visitants arribaven una i altra vegada i a l'equador de la primera part el resultat ja era de 0-3.\nLluny d'abaixar els braços, el PHCSC ha començat a carburar i un gol d'Elisenda Gassó desviant un xut ha iniciat la remuntada local. Maria Rosa Tamburini posava el 2-3 abans d'arribar al descans. A la represa, les santcugatenques han dominat de principi a fi i han culminat un partit èpic per aconseguir la primera victòria de la temporada. La santcugatenca Anna Espriu, amb dos grans gols, feia l'empat a tres i posteriorment posava per davant les vermell-i-negres. Un altre gol Carmina Tamburini i un penal de la seva germana Maria Rosa arrodonien la golejada. L'entrenador santcugatenc, Francesc Colomer, explica les claus per la remuntada.\nFrancesc Colomer 'Pipo': 'Hi ha vegades que no cal fer un canvi de xip o un canvi de jugadores. Simplement confiar en el que sabem fer i llavors els resultats surten.'\nJornada 5 (4-des-11): PHC Sant Cugat 2 - Reus Deportiu 2\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení (PHCSC) empata (2-2) davant el Reus Deportiu en la cinquena jornada de l'Ok Lliga. Les santcugatenques sumen així el primer punt de la temporada davant un rival directe que fins ara també havia perdut tots els partits disputats.\nEl PHCSC i el Reus arribaven al partit necessitats de sumar els primers punts de la temporada. Les reusenques han començat més fortes que les locals i als tres minuts la visitant Berta ha estrenat el marcador. Les locals disposaven de possessiones més llargues, però el Reus, amb els seus contraatacs ha tingut ocasions per ampliar l'avantatge. La portera local, Mercè, ha estat providencial amb les seves aturades i a un minut del descans, les visitants han fallat un penal. A la represa, el PHCSC ha sortit disposat a canviar la dinàmica del partit. Als dos minuts, Anna Espriu ha empatat i gairebé a la jugada següent Elisenda Gassó ha provocat el gol en pròpia del Reus i ha certificat la remuntada local. Amb el 2 a 1, les visitants han recuperat el domini del joc i s'han anat acostant a la porteria rival. Però la portera Mercè ha demostrat la seva qüalitat rebutjant els llançaments del Reus. A tres minuts pel final, una falta directa favorable a les visitants ha estat aprofitada perquè Berta empatés.\nEl segon entrenador del PHC Sant Hoquei femení, Enric Ribas, celebra el punt aconseguit. Enric Ribas: 'És molt important perquè portàvem quatre partits sense puntuar. Molt content per l'espectacle dels dos equips.'\nJornada 4 (26-nov-11): PHC Sant Cugat 0 - CP Vilanova 2\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení suma la quarta derrota consecutiva (0-2) a l'OK lliga femenina contra el CP Vilanova. La falta de punteria ha condemnat les santcugatenques. El primer gol visitant l'ha fet l'ex jugadora vermell-i-negre, Paula Torner, que tornava a Sant Cugat després de jugar-hi dues temporades.\nQuatre partits i quatre derrotes del PHC Sant Cugat que no troba la manera de puntuar en l'OK lliga femenina. La mala situació a la taula de les vermell-i-negres però, no concorda amb el bon joc i la bona actitud de les noies del PHCSC que estan pagant cara la falta de punteria. L'entrenador santcugatenc, Francesc Colomer, creu que ha faltat creure amb el gol.\nFrancesc Colomer: 'Possiblement ha faltat la fe de cara el gol. Hem fet quatre o cinc pals i elles en un contraatc ens han fet el primer.'\nLes jugadores del PHCSC han sortit amb molt atreviment i molt agosarades en atac i en el primers minuts han estat les clares dominadores del partit. A mesura que passaven els minuts i el gol no arribava, el Vilanova ha crescut i ha començat a generar ocasions.\nJa en la segona part, la exjugadora del PHCSC, Paula Torner, que tornava després d'haver jugat dues temporades a l'entitat santcugatenca, feia el 0-1 i ja a les acaballes, Esther Nadal sentenciava fent el 0-2 definitiu. El Patí Hoquei és avantpenúltim a l'OK Lliga femenina i la setmana que ve rep al Reus Deportiu, equip que tampoc ha puntuat.\nJornada 3 (19-nov-11): CP Voltregà 4 - PHC Sant Cugat 0\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat (PHCSC) femení perd (4-0) a la pista dels campions de Copa, Lliga i Copa d'Europa, el CP Voltregà i es manté amb zero punts a la classificació de l'Ok Lliga. Les vermell-i-negres han realitzat un bon partit, però el contraatac de les locals ha estat vital per a la derrota de les santcugatenques.\nEl PHCSC ha començat el partit amb 2 ocasions de Judit Navarro, però han estat les locals les que s'han avançat mitjançant un penal dubtós marcat per Natasha Lee (min 6). El Voltregà s'ha sentit més còmode amb l'avantatge i la Cristina Barcelo ha anotat el segon amb un llançament llunyà (min 15). A la represa, la defensa vermell-i-negra s'ha imposat a les locals fins que el Voltregà ha trobat un nou forat per fer el tercer, Anna Romero (min 26). Amb el partit sentenciat, tots dos equips han deixat espais i de nou les locals han marcat, fent el definitiu quatre a zero, Cristina Barceló (min 36). Les osonenques han estat els darrers 10 minuts amb 9 faltes.\nEl tècnic del PHC Sant Cugat femení, Francesc Colomer 'Pipo', es mostra satisfet del joc de les seves jugadores, tot i la derrota, 'Hem treballat des del primer fins l'últim minut. Mereixíem alguna cosa més.'\nVideo de www.voltregafemeni.com\nJornada 2 (12-nov-11): PHC Sant Cugat 0 - HC Palau Plegamans 1\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení (PHCSC) perd (0-1) davant el Palau de Plegamans i suma la segona derrota de la temporada en la segona jornada de l'Ok Lliga. Les santcugatenques segueixen sense puntuar mentre que les visitants sumen la primera victòria.\nEl PHC Sant Cugat femení s'estrena amb derrota al pav-2 de la rambla del Celler. El partit ha estat molt igualat i un sol gol ha decantat el marcador a favor del Palau de Plegamans. D'aquesta manera, les vermell-i-negres sumen dues derrotes en les dues jornades disputades de l'Ok Lliga.\nJornada 1 (5-nov-11): CP Alcorcón 2 - PHC Sant Cugat 1\nEl Patí Hoquei Club Sant Cugat femení perd (2-1) a la pista del CP Alcorcón Cast Best en la primera jornada de l'OK Lliga femenina. Tot i la derrota, les santcugatenques han donat la cara en tot moment i fins els darrers instants han tingut ocasions per empatar el partit.\nEl partit ha estat molt igualat i el primer gol no ha arribat fins a quatre minuts pel descans. Justament, als quatre minuts de la represa les madrilenyes han ampliat l'avantatge amb el segon gol. Les vermell-i-negres però, no s'han rendit i han lluitat per retallar distàncies. El premi ha arribat a deu minuts del final amb un gol de Mª Rosa Tamburini. En els últims minuts les santcugatenques s'han llençat a l'atac a la recerca de l'empat, però han topat amb els pals de la porteria rival que els han impedit puntuar en la primera jornada. Malgrat la desfeta, l'autora del gol santcugatenc, Mª Rosa Tamburini, es mostra satisfeta per la imatge donada sobre la pista.\nMª Rosa Tamburini: 'És un equip amb jugadores molt fortes i altes i nosaltres hem aguantar físicament i mental. Estem molt contentes.'\nTorneig Data Local Visitant\n5ª Copa Monestir 9-set-2011 PHC Sant Cugat 2 3 CE Arenys de Munt\nMasies de Voltregà 10-set-2011 Masies de Voltregà 1 5 PHC Sant Cugat\nSferic Terrassa 0 2 PHC Sant Cugat\nLa Puntaire 17-set-2011 CE Arenys de Munt 3 2 PHC Sant Cugat\nAmistós 9-oct-2011 Igualada HC 3 1 PHC Sant Cugat\nAmistós 15-oct-2011 Mollet HC 4 4 PHC Sant Cugat\nAmistós 21-oct-2011 PHC Sant Cugat 2 6 CHP Bigues i Riells\nAmistós 29-oct-2011 PHC Sant Cugat 2 3 Reus Deportiu\nSom membres de l'Associació Catalana de Clubs d'Hoquei Patins Femení


Notícies - El TSJC obliga l'Ajuntament a enderrocar la casa d'Àlex Corretja\nEl TSJC obliga l'Ajuntament a enderrocar la casa d'Àlex Corretja\nel 6/oct/06 Miquel Herrada / Josep Gimeno Urbanisme PDF\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) obliga l'Ajuntament a enderrocar una casa de la urbanització Costa del Golf, propietat de l'extennista Àlex Corretja, abans del 5 de novembre. La sentència anul·la la llicència d'obres que va permetre la construcció de l'edificació perquè no es va respectar el pla parcial de la zona.\nLa Costa del Golf disposa del pla parcial que estipula que cadascuna de les parcel·les de la urbanització disposa d'una zona de verd privat. Un estudi detall de l'Ajuntament hauria canviat, abans de l'edificació de les cases, la disposició d'aquestes zones de verd privat. L'estudi s'hauria fet a petició de Corretja que, amb el trasllat de les zones de verd privat dins de les seves dues parcel·les, hauria pogut canviar la disposició del seu habitatge. La família denunciant, que viu a l'habitatge veí, s'hauria vist perjudicada per la nova disposició, diferent a la inicial.\nLa part denunciant assegura haver presentat prèviament instàncies a l'Ajuntament per recórrer l'estudi detall que els perjudicava. La part denunciant remarca que no va haver-hi un període d'al·legacions per a l'estudi detall i que no se'ls va informar particularment. Finalment, la família va presentar un recurs al tribunal del contenciós-administratiu, que va ser desestimat. Posteriorment, la família va recórrer al TSJC, que ha dictaminat l'anul·lació de la llicència d'obres de la casa d'Àlex Corretja i el seu enderroc.\nEscoltem una de les membres de la família denunciant, Lourdes Dalmau.\nLa sentència anul·la la llicència d'obres i, per tant, s'ha d'enderrocar tot el que es va construir amb aquella llicència. La sentència no es pot recórrer.\nSegons la sentència, l'Ajuntament hauria d'enderrocar la casa abans del 5 de novembre.\nUna fuita de gas a Sant Cugat obliga a tallar el servei de Ferrocarrils


Vota per ‘La corte del Faraón’ | Ateneu Igualadí\nVota per 'La corte del Faraón'\nL’Ateneu Igualadí participa de les propostes per assolir la capitalitat de la Cultura Catalana l’any 2022. Per això proposa la recuperació d’una sarsuela prohibida l’any 1910: ‘La corte del faraón’. Vota perquè es pugui fer!\nL’any 1910 la Junta de l’Ateneu va prohibir fer la Sarsuela ‘La corte del Faraón‘ per immoral, segons es recull en la premsa de l’època. L’objectiu de la proposta és realitzar l’obra més de 100 anys després i parlar de cultura i censura.\nEs representaran alguns quadres escènics de la sarsuela. Es comptarà amb Pep Farrés per l’adaptació del guió i direcció, amb Josep Maria Mindan per l’adaptació i direcció musical, la JOSA també hi participarà. Mariona Camelia dirigirà el cos de ball. Hi haurà un procés obert de selecció d’actors i actrius, cantants del cor, cos de ball i figurants. El projecte vol ser el màxim de transversal possible, posant unes 100 persones a l’escenari amb una espectacular posta en escena.\nT’animes a votar-la? A partir del 28 de juny cada persona pot votar un màxim de tres projectes. S’ha de fer a través de la web igualadaccc2022.cat, on les diferents propostes estaran agrupades en grans àmbits. També hi haurà punts de votació a la Sala d’Exposicions Municipal, al vestíbul de l’Ajuntament d’Igualada i a la Biblioteca Central d’Igualada.


Des de l’inici de la crisi humanitària, Cerdanyola s’ha sumat a les diferents propostes solidàries que han sorgit per aportar grans de sorra a una situació que sembla no acabar. El Rebost Solidari ha coordinat des de la ciutat la creació de la primera escola dins d’un camp de refugiats a Grècia\nProactiva Open Arms, ‘Cerdanyola, ciutat d’acollida’, l’adhesió a la campanya ‘Casa Nostra és Casa Vostra’ o l’enviament de contenidors -aliments, roba i material escolar- a través del Rebost Solidari són algunes propostes amb les quals la ciutadania cerdanyolenca ha mostrat la seva solidaritat en la crisi humanitària dels refugiats. Una ajuda que ha permès salvar vides al Mediterrani, oferir roba i aliments als refugiats en trànsit o millorar les condicions de vida als camps de refugiats de Grècia.\nActualment al voltant de 60.000 refugiats busquen refugi i són acollits en uns 50 camps grecs oficials. “Per aquesta raó les peticions d’emergència s’han anat transformant en sol·licitud de materials de contingència que puguin millorar la situació d’aquests camps que tot sembla indicar que seguiran força temps més”, explica el coordinador del Rebost Solidari, Daniel Banyuls. Des del setembre del 2015, l’entitat ha enviat 16 contenidors o tràilers entregats directament dins dels camps de refugiats a mans d’ONG reconegudes al territori. El 178è contenidor sortirà de Cerdanyola a finals de febrer amb 20 tones d’aliments de primera necessitat als dos camps de refugiats de Lesbos on la situació era la pitjor de tota Grècia abans de l’hivern i que ha empitjorat amb la forta onada de fred del mes passat. Però en el balanç d’aquest any i mig de solidaritat amb els refugiats, els membres del col·lectiu se senten especialment orgullós d’haver fet possible una escola muntada en un campo de refugiats gràcies a la solidaritat de milers de persones de diferents punts de l’estat espanyol. La coordinació del Rebost Solidari de Cerdanyola va permetre portar el material per a la construcció de l’Escola del camp de Diavata, “un projecte autosostenible i de continuïtat estable”.\nCOM ÉS UNA ESCOLA DINS D’UN CAMP DE REFUGIATS?\nL’escola està ubicada en un camp de refugiats als afores de Tesalònica que tenia la primavera de 2016 gairebé 1.500 refugiats, amb uns 600 nens que ja havien perdut un curs escolar per la guerra i l’exili. “El Comandant del camp, especialment sensible, ens va proposar diverses formes d’ajudar i entre elles la posada en marxa d’una escola a Diavata”, recorda Banyuls. Ell podia oferir unes dependències militars sense ús, l’Ajuntament de Tesalònica va assegurar inversions en reformes i docents i el Rebost Solidari havia d’aportar tot l’equipament. L’entitat no ho va dubtar i va entomar el repte de posar en marxa la primera escola dins d’un camp de refugiats a Grècia. “Una vegada compartida la necessitat un cop més la reacció ciutadana”, remarca un Banyuls satisfet perquè noves entitats es van sumar per ajudar. “Ciutadans de Cerdanyola i ciutats molt involucrades com Granollers, Sant Cugat o Badalona es van abocar per ajudar amb mobiliari i material escolar de primera qualitat”. En pocs dies omplien dos contenidors i el primer va marxar cap a Diavata amb una escola completa al seu interior per a 100 nens al juliol de l’any passat. Un mes després es posava en funcionament una escola per a tots els nivells i on també els adults reben classes. “La visita recent a l’escola feta aquest Nadal ens va confirmar que és especialment útil als nens per la seva educació i perquè aporta normalitat enmig del surrealisme d’un camp de refugiats que començava a produir problemes emocionals i trasbalsaments que els especialistes ja detectaven mesos enrere”, assegura Banyuls. A més, l’escola s’ha convertit en el cor cultural del camp per a totes les generacions que allà hi viuen. “Estem segurs que un cop comprovada la seva idoneïtat fora bo duplicar aquesta escola en altres camps de refugiats”, defensen des de l’entitat.\nAl setembre del 2015 “la tragèdia era cada cop més colpidora i esfereïdora” i el Rebost Solidari va decidir que havia de fer alguna cosa. Tot seguit va iniciar una recepció pública d’estris d’emergència, tendes, medicaments, calçat, mantes i roba d’hivern. “Un camió es va omplir en unes hores. Els donatius de veïns, escoles, ONG i famílies ens van desbordar”, recorden. El camió va sortir de Cerdanyola i després de tres dies arribava al camp de trànsit de refugiats de Slavonski Brod (Croàcia), on els refugiats s’estaven unes poques hores per rebre tot l’ajut material possible mentre seguien camí cap a Àustria i Alemanya. “Els nostres voluntaris van poder ser allà i participar de la distribució immediata de tot el que havíem enviat”, apunta Banyuls, que destaca que els contenidors que envien són sempre sota demanda: “No ens guia el nostre cor o la intuïció. És a dir, sempre seguim les peticions escrites de les entitats que treballen en el terreny i ens detallen les seves necessitats concretes”. El Rebost Solidari està convençut que davant aquesta paràlisi institucional “ha estat i és la societat civil qui més i millor s’ha involucrat en paŀliar aquesta crisi tot i que solucionar-la només està a les mans de governs poderosos”. Però els refugiats continuen arribant a Europa, remarquen: “Així que des de Cerdanyola mentre ens ho demanin els camps i els voluntaris i donants ens recolzin seguirem aportant el nostre gra de sorra solidari per paŀliar i denunciar aquesta tragèdia”.\nCerdanyola recull 1000 signatures reclamant polítiques d’acollida reals i efectives\nDesprés que l’últim ple municipal aprovés per unanimitat la moció ‘El món local català amb la campanya ‘Casa Nostra és Casa Vostra’ -on acordava adherir-se i sumar-se a la campanya de suport a l’acollida de la població refugiada en trànsit a Europa- Cerdanyola va tornar demostrar fa dos cap de setmana la seva solidaritat amb les persones refugiades. Un miler de ciutadans van signar el manifest de la campanya “Casa nostra és Casa Vostra”, un document que demana a les autoritats del país que actuïn perquè l’acollida de les persones refugiades sigui efectiva. Un total de 28 voluntaris coordinats per l’ANC local van atendre els punts de recollida de signatures formant equips integrats per membres de Comitè d’Acollida, representants d’entitats de la ciutat i ciutadania a títol individual. A Bellaterra, es van recollir més de 50 signatures d’adhesió al manifest. - NF\nMés en aquesta categoria: « La Xarxa de Municipis LGTBI continua creixent Un estudi analitzarà el comerç i la restauració de Cerdanyola »


octubre 2015 - Pàgina 2 de 2 - COAMB\nEncara no has presentat la teva feina als Premis de Ciències Ambientals?\nHas posat en marxa el teu propi projecte empresarial? Et dediques a la comunicació ambiental? O potser fas recerca? Si estàs en algun d’aquests casos, o ja has lliurat el teu projecte de final d’estudis, pots presentar-te als Premis de Ciències Ambientals! Està en marxa la quarta edició d’aquests guardons que tenen per objectiu donar […]\nUn projecte del PNUMA analitza el valor econòmic dels ecosistemes\nProEcoServ, el projecte insígnia de quatre anys del Programa de les Nacions Unides per al Medi ambient (PNUMA), s’ha centrat en la valoració i seguiment dels serveis d’ecosistemes en el disseny de polítiques estudiant quatre països pilot: Sud-àfrica, Trinidad i Tobago, Vietnam i Xile. El projecte va avaluar serveis com l’aigua, la retenció de terra, […]\nPortal de participació ciutadana en línia de la Generalitat\nParticipa gencat és el portal de participació ciutadana en línia de la Generalitat de Catalunya, creat per facilitar la implicació dels ciutadans en les tasques de govern del país. Amb la implicació dels ciutadans i dels diferents actors de la societat civil, el Govern pretén transformar la nostra democràcia tot enriquint les seves actuacions, d’acord […]\nEs constitueix la Xarxa Ambiental d’Empreses i Entitats del COAMB\nDurant la darrera Assemblea del COAMB (maig de 2015) es va aprovar un Reglament que permet ara a les empreses i entitats del sector ambiental adherir-se al Col·legi. Amb aquest canvi, la Xarxa d’Ambientòlegs Emprenedors del COAMB (XAEC) es converteix en la Xarxa Ambiental d’Empreses i Entitats del COAMB (XAEEC). La nova Xarxa busca enfortir […]\nNou curs en Prevenció i vigilància de la qualitat de l’aire: Estratègies i eines\nConjuntament amb el Departament de Territori i Sostenibilitat, l’Escola de Formació del COAMB us oferirà un nou curs amb l’objectiu d’orientar sobre les eines i estratègies concretes que els municipis poden posar en pràctica per incidir en la qualitat de l’aire. Les estratègies que s’exposaran actuen sobre els quatre factors concrets que tenen un efecte […]\nLa llicenciatura en Ciències Ambientals es correspon amb el nivell 7 del Marc Europeu de Qualificacions\nA dia 2 d’octubre de 2015, ha estat publicada al BOE la Resolució de 14 de setembre de 2015, de la Direcció general de Política Universitària, per la qual es publica l’Acord del Consell de Ministres de 4 de setembre de 2015, pel qual es determina el nivell de correspondència al nivell del Marc Espanyol […]\nEl Govern impulsa un estudi per mesurar per satèl·lit l’enfonsament del Delta de l’Ebre\nL’Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC) i l’Institut de Recerca i Tecnologia Agroalimentàries (IRTA), en el marc del projecte LIFE+ EBRO-ADMICLIM, cofinançat per la Unió Europea, han realitzat el primer estudi de la taxa mitjana de l’enfonsament del Delta de l’Ebre (subsidència), així com el perfil temporal de deformació. Amb aquest objectiu s’han utilitzat […]\nFormació pensada per a tu!\nUn dels serveis del Col·legi d’Ambientòlegs més ben valorat i més conegut per tots vosaltres és el de Formació. Com ja sabeu, l’Escola de Formació del COAMB organitza diferents activitats formatives destinades a impulsar certes competències o a aprofundir en determinades temàtiques. Aquest últim trimestre de l’any, el COAMB ja prepara el catàleg de cursos […]\nNova reunió de Junta, t’expliquem els darrers acords!\nNou descompte: Pack d’Eines per a la Transformació Digital\nEl COAMB col·labora de nou amb el Seminari de Preparació de la Setmana Europea de Prevenció de Residus\nEl COAMB reestructura els seus Serveis Tècnics temporalment\n14 set. 2020\nEl COAMB presenta un pla d’accions per a la Catalunya del 2022