Música, activitats taurines i concursos gastronòmics este cap de setmana en les Festes Patronals del Port de Sagunt\nLa població podrà donar sang en la carpa de la Comissió el dilluns 5 a partir de les 17 h.\nEl recinte firal de les Festes Patronals del Port de Sagunt va a ser inaugurat ahir per l'alcalde de Sagunt Dario Moreno juntament amb la regidora de Festes Asun Moll, membres de la Federació de Penyes Port Sagunt i altres regidors de la corporació municipal. L’obertura del recinte firal va córrer a càrrec de la penya Pelito Acaracolao.\nDemà dissabte, destaca el concurs de petanca obert a tota la población, el concurs d’allioli i una activitat d’animació infantil. El dia acabarà amb música Queen (Aescena) i l’espectacle taurí en el recinte festiu.\nEl diumenge 4 d'agost a les 8 h es dessemvoluparà un concurs de pesca organitzat pel Club de Pesca AHM. A les 10 h, tendrá lloc l’onzena Matinada motera organitzada per Ruta Custom 66 Komando Saguntum, amb premis, esmorzar, jocs i trofeu per als participants. A les 18 h 1a Exposició de cotxes modificats. A les 23.30 podran gaudir de música remenber, Tribut a Queen, en el recinte festiu.\nEl dilluns 5 d'agost a les 17 h la població podrà donar sang en la carpa de la comissió. A les 19.45 classes de ball de saló per a tot el públic a càrrec dels Campions d'Espanya Sènior. I a les 21 h concurs de 'pinchos' de truita de creïlla. La nit acabará amb bous i vaques.


L'Hospital d'Igualada recupera personal i posa en funcionament totes les UCI - Regió7\nL'Hospital d'Igualada recupera personal i posa en funcionament totes les UCI\n02·04·20 | 23:51\nL'Hospital d'Igualada ha arribat a tenir el 40% del personal infectat o confinat a casa durant aquesta pandèmia, però gradualment s'hi han anat incorporant professionals assistencials. Ara l'activitat a les plantes d'hospitalització i UCI estan a ple rendiment.\nEls 8 llits d'UCI estan a disposició i se n'han habilitat 8 més, 6 d'ells a quiròfans, segons han explicat fonts del mateix centre sanitari. Ahir al matí es van habilitar 45 llits a les unitats d'hospital de dia mèdic i quirúrgic, i 25 llits a les sales d'espera de consultes externes. Aquests llits, donatiu d'alguns fabricants, han estat descarregats i muntats gràcies al Parc de Bombers d'Igualada.\nFonts de l'entitat assistencial, que ha viscut una gran pressió les darreres setmanes, quan han tingut entre 25 i 30 ingressos diaris, destacaven ahir «la bona gestió i coordinació entre els dispositius assistencials, ICS i Consorci Sanitari de l'Anoia, d'acord amb la Regió Sanitària (Servei Català de la Salut), així com la disposició de l'Ajuntament d'Igualada i de la resta de municipis de la Conca d'Òdena».


3 detinguts a Palafrugell en un nou cap de setmana de positius per consum d'alcohol i drogues - Ràdio Palafrugell\nNou operatiu conjunt de la Policia Local de Palafrugell i els Mossos d’Esquadra en el que es van aturar un centenar de vehicles.\n16 positius per consum d’alcohol i 6 per consum de drogues. A més de dos comisos per tinença d’arma blanca.\nLa Policia Local de Palafrugell conjuntament amb Mossos d’Esquadra, el passat cap de setmana, van tornar a prendre el control dels accessos a un espai destinat a l’oci nocturn. De nou, l’objectiu era fer d’efecte dissuasori de conductes incíviques i, així mantenir la màxima seguretat a la zona i al municipi. L’operatiu va acabar amb 3 detinguts a Palafrugell en els diversos controls situats en llocs propers a la coneguda discoteca.\nPer segon cap de setmana consecutiu la Policia de Palafrugell i els Mossos van desplegar un operatiu contra les conductes incíviques relacionades amb l’oci nocturn. El resultat final d’aquest desplegament va finalitzar amb el balanç de 3 detinguts. Un dels detinguts per un delicte contra la salut pública i els altres 2 perquè tenien una ordre de recerca judicial.\nD’altra banda, es van detectar 3 infraccions per tinença de substàncies estupefaents i 2 comisos contra la protecció de seguretat ciutadana per tinença d’arma blanca.\nUna vintena de positius en consum d’alcohol i drogues\nD’altra banda, l’operatiu va acabar amb diversos positius per consum d’alcohol i drogues. Al llarg dels controls, pel que fa als test d’alcoholèmia, el balanç va ser de 10 alcoholèmies administratives detectades i 6 més que aniran per via penal. A més, es van també hi va haver 6 drogotest que van donar positiu.\nNovament, amb aquesta actuació es considera que es va poder mantenir un alt nivell de seguretat al municipi. Al mateix temps, es recorda que cada vegada que sigui necessari se seguiran programant dispositius d’aquestes característiques per tal d’evitar que els esdeveniments vinculats a l’oci nocturn provoquin problemàtiques de civisme, així com que puguin comportar un risc per la seguretat o la convivència entre la ciutadania. Aquest és el segon control conjunt de Policia Local i Mossos. La setmana passada es van detectar una quarantena de positius. Aquest, malgrat que es van detectar menys positius, va acabar amb 3 detinguts a Palafrugell.\nImma On 4 de Febrer de 2020 at 22:15\nLa meva modesta reflexio referent aquest desplegament policial i mossos és….i perque no es fa tambe durant els mesos d’estiu?? Tambe farien un bon feix de detinguts i sencions!….


Guàrdia Civil i Policia Local reforcen els controls als peatges i supermercats per limitar la mobilitat durant la Setmana Santa en l’estat d’alarma en Altea\nLa ciutadania d’Altea roman a casa, realitza les eixides estrictament necessàries i col·labora amb els Cossos i Forces de Seguretat denunciant conductes que vulneren o no compleixen amb les restriccions de l’estat d’alarma\nL’Ajuntament d’Altea ha celebrat este matí, com tots els dimarts des que es decretara l’estat d’alarma, una nova reunió de seguretat presidida per l’alcalde d’Altea, Jaume Llinares, i que completen els Cossos i Forces de Seguretat i representants municipals. L’encontre s’ha realitzat per videoconferència i hi han participat el tinent de la Guàrdia Civil, Borja Fernández; el cap de la Policia Local, Miguel Pérez; el cap de Protecció Civil local, Vicent Devesa; i els regidors de Seguretat Ciutadana, Miguel De la Hoz; Comunicació i Noves Tecnologies, Pere Barber; i Benestar Social, José Luis León Gascón.\nGuàrdia Civil i Policia Local han coincidit en que la ciutadania d’Altea està col·laborant amb l’estat d’alarma i la gran majoria roman a casa i realitza les eixides estrictament necessàries. Així mateix, estan rebent telefonades de veïns que denuncien conductes d’altres que vulneren o no compleixen amb les restriccions fixades pel Govern en aplicació de l’estat d’alarma decretat per fer front a la pandèmia pel coronavirus.\nLa Guàrdia Civil ha informat que des del dijous passat, 2 d’abril, coincidint amb l’inici de la Setmana Santa, s’ha detectat un repunt en l’afluència de persones en supermercats i un major nombre de vehicles en carretera i circulant per la localitat. En este sentit, han interposat denúncies i han fet tornar a diversos vehicles a la seua residència habitual. Per este motiu, s’ha reforçat la vigilància als peatges de l’AP-7 i també han incrementat la seua presència en els supermercats d’Altea i la resta de la comarca, per tal de controlar la mobilitat en plena crisi pel coronavirus.\nPer part de la Policia Local, s’han redoblat les identificacions que venien fent fins ara, tant en persones com en vehicles. I informen que ha baixat el nombre de denúncies, i des del passat dimarts s’han interposat només 13. Així mateix, també han intensificat els controls a supermercats i farmàcies.\nNo obstant això, els Cossos i Forces de Seguretat indiquen que també hi va haver una menor afluència de vehicles i transeünts des del passat 29 de març, quan el Govern va anunciar que enduria el confinament i la limitació total de moviments excepte dels treballadors d’activitats essencials.\nFinalment, des de la regidoria de Benestar Social, el seu regidor ha informat que l’alberg temporal instal·lat al CEAM, des del passat 2 d’abril, per acollir a persones sense sostre durant esta crisi sanitària, està funcionant amb normalitat i en estos moments acull a 3 persones. Este alberg tindrà, de moment, un aforament per a 10 persones.


El Món | Les dues estratègies de l’independentisme, en guerra a l’ANC | Política\nLes dues estratègies de l’independentisme, en guerra a l’ANC\nEls "Minovistes" acusen a Alsina de “búnker” i els "Octubristes" recorden a Minoves l'esbroncada de la Sindicatura de Comptes quan gestionava Cooperació\nperQuico Sallés (Barcelona) 13/03/2018 15:46 | Actualitzat a 13/03/2018 18:09\nManifestació de l'ANC per exigir la implementació de la República | 20\nDeia el divulgador científic recentment traspassat, Jorge Wasenberg, que un organisme viu ha d’estar permanentment en crisi. Una divisa que acredita la vitalitat de l’ANC. Sobretot demostrada en les eleccions al secretariat on es disputen la batalla les dues estratègies de l’independentisme arran del 21D.\nPer una banda, els “octubristes”, representats per Adrià Alsina que defensa la legitimitat del mandat de l’1-O i la seva implementació, en tant que l’ANC és una entitat creada expressament per assolir la independència. I per l’altra els “minovistes” -que aglutina la candidatura de David Minoves- que volen buscar més “tranversabilitat” i teixir relacions amb els CDR per “ampliar la base social”.\nLes dues posicions, diametralment oposades, també reprodueixen la divisió interna entre els partits polítics independentistes. De fet, els “octubristes” defensen que ja existeix un mandat per implementar i que tornar incorporar el concepte “ampliar la base social” és més “processisme”. “Volen convertir l’independentisme en el comunisme del segle XXI, que mai s’implemenat o es tracta de sectaritzat”, apunten candidats al secretariat nacional. “L’1-O no va ser un error, com alguns volen fer creure”, apunten.\nEn canvi, els "minovistes" reclamen més temps, col·laborar amb els Comitès de Defensa de la República intentant buscar “convergències per incrementar el suport social a la independència”. “S’ha de replantejar l’estratègia”, remarquen els candidats a secretari nacional que proposen aquesta via que atempera els ritmes i el concepte d’implementació.\nLa batalla entre entre les dues estratègies també s’ha nominitzat. Part dels candidats al secretariat nacional retreuen a Minoves la seva relació militant amb ERC i la seva gestió al front de l’Agència Catalana de Cooperació per la que va ser amonestat per la Sindicatura de Comptes per contractacions irregulars, l’ús de les targetes de crèdit, mala praxis amb en el registre i el lliurament de subvencions o irregularitats en el pagament de dietes, entre d’altres coses.\nAltres associats també carreguen els neulers contra un dels altres noms que han sonat com a presidenciable, Adrià Alsina. Consideren que Alsina és “búnker” de l’actual secretariat de l’ANC i blindat als canvis. També li recorden la seva militància a ERC, un carnet que va estripar després de l’acord de finançament entre el segon tripartit i el govern de l’Estat. Un fet que consideren que no permet restablir ponts amb altres actors sobiranistes.\nDoncs jo no trobo encertades cap de les dues línies. Totes dues deriven del relat dels que ens han dut a l'actual catàstrofe.\nNo són octubristes. són els que purguen a Baños i defensen una Catalunya pura. Els seguidors de Marfany i Pugés. El pitjor enemic de la Catalunya lliure és la Catalunya pura. Prou Adrià Alsina i prou Mark Serra.\nD´aquest merder, en diuen "estratègia" ?\nDoncs ni David Minoves, que vol controlar l'ANC per fer-la dòcil als actuals postulats autonomistes d'ERC (a banda de no saber què es cou als CDR, amb qui caldrà treballar plegats), ni Adrià Alsina, perquè forma part de forma significativa d'un secretariat paralitzat en els miments que més necessitavem l'ANC. Hi ha perfils millors, al meu entendre, per presidir l'ANC. Elisenda Paluzié seria una magnífica candidata, encara que de moment no s'hi postula. O el candidat David Fernàndez, del CCN.\nNETEGEM ERC de corruptes i indignes mamellonistes\nMinoves la indecencia de la corrupció, fora de l'ANC corrupte!! a ERC si no fan neteja, sera pitjor que CDC i tothom ho sap, pero el Junqueras calla\nCap politiquillo a ANC\nCAP POLITIC A ANC. forcadell la traidora d'erc, has fet molt mal\nEs el "búnker " qui ha purgat a Baños. Dimissió immediata de la dita Comissió Electoral, colla de talibans fonamentalistes.\nGuerra civil entre nosaltres.\nCada cop més anem cap a una Guerra Civil entre nosaltres, els hooligans que acusen de tot a ERC , els que es pensen que viuen en una República i els que no tenen cap pressa de res i donen per fet que saben el que passarà en un futur, ara no saben res de res.\nLa base s'aixampla amb punts de ruptura que facin posicionar necessàriament els mitges tintes. No amb pedagogia i pactisme de coloraines i poltronetes.\nvaya lío no entiendo nada. La que habeis armado


El riu és viu!: de juny 2011\nEl riu és viu!\nEl riu porta aigua, és l’origen de la vida, ha estat el centre dels assentaments humans... L'aigua ens dona energia, ens neteja, ens hidrata, i ha inspirat en la literatura, l'art o la fotografia fantàstiques composicions. El nostre Treball de Síntesi tractarà de l'aigua i seguirà les passes del riu... Endavant!\nQuè hem de fer al Treball de Síntesi?\nAquest any el Treball de Síntesi serà una mica diferent. El tema és l'AIGUA, sobre tot amb relació amb el RIU, que coneixerem en profunditat en diverses sortides que farem els dies 14 i 15 de juny. Què heu de fer exactament?\nPrimer, fer grups treball de 5 persones, de qualsevol classe. Heu de busca un pseudònim pel grup que estigui relacionat amb l'aigua i el riu (per exemple, "Equip Ebre" o "Equip Aigua Clara") i inscriure aquest pseudònim i els integrants del grup a l'entrada "Els grups de El riu és viu".\nEn segon lloc, distribuir les tasques que fareu durant les sortides dels dies 14 i 15 entre els membres del grup. Heu de pendre notes de les explicacions, fer fotografies del recorregut i escriure un diari de tots els fets que farem durant tots dos dies. A més, llegiu en aquest "blog" les activitats que haureu de fer per poder recollir les dades que us interessin.\nSeguidament, el dia 16 de juny heu de fer les activitats.\nPer últim, el dia 17 haureu de presentar els resultats de les vostres recerques.\nBé, esperem que aprengueu molt i que, a més, sigui divertit. Molta sort... i ànim!\nCalificacions GENERALS del Treball de Síntesi\nAquí teniu les notes del TdS. Penseu que és la nota del Treball, no de cada alumne en particular, ja que hi ha variacions segons ho vau fer i presentar. Las notes en general no són tot el bones que podrien ser, penso que tots ho podien fer millor. Preneu nota per la següent.\nAULA 2n A = TRIBUNAL 1: Albert García, José Luis Cantón, Alicia Rodríguez\nGrup 5: El Llobregat NOTA: 8\nGrup 6: Los Amazonas NOTA: 6\nGrup 7: Los Sapotes Marinos NOTA: 6\nGrup 8: Bob Esponja NOTA: 7\nGrup 14: Equip Corrent NOTA: 5\nAULA 2n B = TRIBUNAL 2: Jesús Díaz, Jesús Gil, Arturo\nGrupo 1: Los Machupichu NOTA: 8\nGrup 2: Popeye y las marineras NOTA: 5\nGrup 3: The Water Friends NOTA: 7\nGrup 4: Guadalquivir NOTA: 6\nGrup 13: Equip Font NOTA: 4\nAULA 2n C = TRIBUNAL 3: Hèctor Moret, Esther Cendra, Miquel de Paz\nGrup 9: Los acuáticos NOTA: 6\nGrup 10: Los Teletubies molones NOTA: 5\nGrup 11: Equip Delta NOTA: 9\nIsmail El Founti\nAmin El Masoudi\nGrup 12: Equip Menadre NOTA: 6\nPublicado por José Luis Cantón Paterna en 4:20 Cap comentari:\nEtiquetas: calificacions, notes\nTribunals Presentació Treball de Síntesi\nAquesta es la distribució i els horaris dels tribunals de Projecte de Recerca. Recordeu ser a l'institut un quart d'hora abans per organitzar-lo tot. Tindreu en aquest temps l'aula de 2n D per acabar de preparar el que necessiteu aquest 15 minuts. Les calificacions sortiran a l'última hora del matí.\nGrup 5: El Llobregat 9:15\nGrup 6: Los Amazonas 10:00\nGrup 7: Los Sapotes Marinos 10:45\nGrup 8: Bob Esponja 12:00\nGrup 14: Equip Corrent 12:45\nGrupo 1: Los Machupichu 9:15\nGrup 2: Popeye y las marineras 10:00\nGrup 3: The Water Friends 10:45\nGrup 4: Guadalquivir 12:00\nGrup 13: Equip Font 12:45\nGrup 9: Los acuáticos 9:15\nGrup 10: Los Teletubies molones 10:00\nGrup 11: Equip Delta 10:45\nGrup 12: Equip Menadre 12:00\nPublicado por José Luis Cantón Paterna en 2:07 Cap comentari:\nEtiquetas: horari, tribunal\nSegueix el blog per correo-e!\nCorre, riu, corre! (o com fer les activitats)\nImagina que agafem un caiac i baixem el riu... Som-hi! A partir d'aquest punt us toca fer les activitats del Treball de Síntesi... Aneu baixant parada a parada llegint el que heu de fer i tingueu cura, no us deixeu cap ni una pel camí!\nOn posa "Arxiu del blog" podeu cercar les activitats que heu de fer per acabar el crèdit.\nRecordeu que teniu el dia de dijous, i que han de quedar totes fetes per presentar-les divendres. Endavant!\nCalculem les rutes del riu!\nEl murmullo del río: poesía y arte\nEl control de l'aigua del riu\nEl recorregut del riu: pobles en ruta\nLes propietats de l'aigua\nLa mitologia de l'aigua\nL'aigua que consumim\nRío abajo - Pocahontas\nJosé Luis Cantón Paterna (coordinador 2n ESO INS Estela Ibèrica, Sta. Perpètua de Mogoda). Tema Marca d'aigua. Amb la tecnologia de Blogger.


L'institut Sant Quirze engega la campanya 'Adopta una planta' per conscienciar els alumnes | Nova Ràdio Lloret\nEl pati del centre, amb alumnes, en una foto d'arxiu.\nL’Institut Sant Quirze ha posat en marxa la campanya “Adopta una planta”, amb l’objectiu de fer més agradable el pati del centre. Es tracta d’una activitat de tutoria, que, a més, vol conscienciar els alumnes de la cura de les plantes, per aconseguir que siguin més autònoms i responsables.\nCom que el protocol de seguretat de la Covid-19 demana que el pati estigui delimitat per tal de no barrejar els grups, des del centre han pensat que una bona manera és separar els espais amb plantes. Així, l’institut convida tothom que tingui testos o plantes a casa que no faci servir, a donar-les al centre.\nEl director de l’Institut Sant Quirze, Carles Grabuleda, assenyala que la idea prové del professorat del centre.\nDes de l’institut destaquen que els alumnes es faran responsables de les plantes, per veure a quines cal regar més o posar en un espai de més llum. En aquest sentit, el Sant Quirze fa una crida als veïns perquè els portin plantes que siguin especialment d’exterior.\nCarles Grabuleda recorda que són un institut nou, de només dos cursos de vida, amb Primer i Segon de la ESO en funcionament. Com que disposen d’espai, en el lloc provisional on estan, han dividit cada curs en tres grups bombolla de 20 alumnes, els quals compten en el pati amb la seva zona d’esbarjo.\ncampanya Adopta una planta\nzonificar el pati\nArticle anteriorEs convoca la primera edició del premi Aurora\nArticle següentSense Pressa – Albert Robert\nEls alumnes del Coll i Rodés pinten un grafit a la façana de l’institut\nLa lloretenca Clara Tomaszek, 1a de Girona i 7a d’Espanya, a The Big Challenge


BellaterraDiari.cat | Preocupació veïnal per múltiples robatoris en cases de Bellaterra | Al Dia\nPreocupació veïnal per múltiples robatoris en cases de Bellaterra\nEls veïns s'han organitzat a través d'un grup de Whatsapp i s'han reunit dues vegades\nperLaia Tardós Roda 10/11/2017 17:50 | Actualitzat a 14/11/2017 12:10\nVeïns reunits per qüestions de seguretat el 9 de novembre | J. Tardós\nUna trentena de bellaterrencs es van reunir al Centre Cívic de Bellaterra, el 8 de novembre. Fa gairebé un any, al voltant de 10 bellaterrencs van crear un grup de Whatsapp per tal de prevenir-se i avisar-se de qualsevol robatori comès, vehicle o actitud sospitosa al barri.\nL'objectiu era compartir el màxim d'informació possible i intentar evitar, així, nous robatoris en cases. Aquest mes, el nombre de veïns que utilitzen la plataforma mòbil ja supera els 100 i la preocupació és patent.\nLa primera reunió va tenir lloc el 2 de novembre, amb l'absència del president de l'EMD de Bellaterra, Ramon Andreu. La cita es va repetir el 8 de novembre, aquesta vegada sí, amb presència d'alguns veïns, el president de l'EMD, el vocal d'ERC, Quim Oltra, i la bellaterrenca i regidora a govern a l'Ajuntament de Cerdanyola, Laura Benseny.\nDiferents cases assaltades en l'últim mes\nMalgrat no tenir dades oficials, diferents cases han patit robatoris durant l'últim mes a Bellaterra i la preocupació veïnal ha anat en augment. Durant la reunió, el president de l'EMD no va exposar el nombre de robatoris comesos, fet que va ser retret pels assistents. Andreu va proposar crear una associació per reclamar més seguretat i patrulles a l'Ajuntament de Cerdanyola. La regidora Laura Benseny, en canvi, va opinar que calia disposar de dades exactes i reunir-se amb la regidora de Seguretat, Contxi Haro, i els caps de la Policia Local i Mossos d'Esquadra, per tal de buscar alternatives que puguin sufocar els robatoris.\nBenseny va retreure a Andreu que hagués rebutjat la seva proposta de convidar a la regidora de Seguretat, Contxi Haro, i al cap de la Policia Local de Cerdanyola, a la reunió celebrada amb els veïns. El president de l'EMD, Ramon Andreu, va rebutjar la proposta al·legant que es tractava "d'una reunió de veïns".\nPer contra, els veïns van proposar diferents iniciatives per potenciar la seguretat, com la contractació de seguretat privada. També es va tractar l'estat de les pilones - que barren o permeten el pas pel Camí Antic de Sant Cugat i a la rotonda Verge de Montserrat - o les càmeres de videovigilància instal·lades en diferents punts de la població.\nCàmeres en funcionament, pilones abaixades\nAmbdós mètodes han estat motiu de polèmica entre l'EMD de Bellaterra i l'Ajuntament de Cerdanyola, qui consideren que no estan ben tramitades ni instal·lades. Pel que fa a les pilones, es troben pendents de resolució judicial i abaixades cautelarment per sentència judicial.\nLes càmeres funcionen, tot i que amb dificultats pel que fa a les targetes de gravació, que són limitades, i la dependència de personal, entre altres, segons va afirmar Andreu.\nLa tercera preocupació va ser l'estat d'abandonament en què es troben alguns terrenys adjacents a certes cases, pels quals els veïns volen demanar la seva neteja a l'Ajuntament de Cerdanyola.\nLes conclusions de la trobada van ser que un grup més reduït de veïns s'encarregarà d'estudiar la viabilitat econòmica de propostes concretes com la seguretat privada. D'altra banda, també incentivaran mesures particulars de vigilància, com càmeres privades perquè, segons van afirmar, "captin zones del carrer, a la vegada que zones de fàcil entrada als domicilis". Aquesta comissió treballaria en col·laboració amb l'EMD i la seva presidència. La reunió va acabar sense fixar cap data per una possible reunió amb la regidora de Seguretat a l'Ajuntament de Cerdanyola ni els responsables de la Policia.\n#robatoris #seguretat #veïns #moviment veïnal


Itàlia deté centenars de "sense papers" i n'ordena l'expulsió en una operació contra la immigració il·legal\nOperació de gran abast contra la immigració il·legal a Itàlia. La policia ha detingut 380 persones, la majoria estrangeres, originàries sobretot de Romania i dels països del Magreb. Se'ls acusa de tràfic de droga, explotació de la immigració clandestina i proxenetisme, entre altres. Ja s'ha cursat l'ordre d'expulsió per a una cinquantena dels detinguts. El nou govern de Berlusconi, format per la Lliga Nord i la postfeixista Aliança Nacional, va prometre durant la campanya electoral ma durà contra el crim i la immigració clandestina. Dos conceptes que el govern italià associa.\n16/05/2008 - 00.44 Actualitzat 16/05/2008 - 14.26\nItàlia es posa a treballar en el nou programa governamental contra la immigració il·legal. El mateix dia que el Senat donava el seu vot de confiança al nou govern de Sílvio Berlusconi s'ha donat a conèixer una operació de la policia italiana contra els "sense papers".\nEl Ministeri de l'Interior ha detingut, en una operació de gran abast, centenars de persones i s'ha expulsat del país dotzenes d'estrangers que no tenien els papers en regla. En l'operació, que s'ha fet en nou regions d'Itàlia, també hi ha implicats ciutadans italians, però la majoria són estrangers.\nAbans que s'acabi el mes, el govern de Berlusconi té previst aprovar un polèmic decret llei amb mesures antiimmigració il·legal. Es preveu la creació del delicte d'immigració clandestina, castigat amb penes de fins a quatre anys de presó, proves d'ADN per limitar els reagrupaments familiars i altres mesures com provar un mínim d'ingressos legals i tenir un habitatge decent. La flamant administració de Berlusconi no s'amaga i diu directament que tots els crims complexos estan relacionats d'alguna manera amb el fenomen extens de la immigració il·legal.\nProblemes amb els gitanos\nTot plegat, coincideix en ple clima d'alarma social contra el col·lectiu dels gitanos procedents de Romania. De fet, els immigrants no es troben només sota el punt de mira dels polítics, sinó també dels ciutadans. A Nàpols, els veïns de Ponticelli, l'anomenat "Bronx de Nàpols", van cremar dimarts fins a cinc campaments de gitanos romanesos, que van haver de fugir escortats per la policia. El detonant d'aquests assalts va ser la notícia que una noia romanesa de 16 anys havia estat sorpresa intentant segrestar un nadó.\nEn total, a Itàlia es calcula que hi viuen uns 160.000 gitanos, la majoria italians i romanesos, i la resta iugoslaus. Aquest col·lectiu es queixa que la policia els ajunta tots sota una mateixa etiqueta i considera culpables centenars de persones, tot i que, asseguren, hi ha gent innocent que estan vivint a Roma des de fa molts anys.


Norberts Kaiserhostel Going am wilden kaiser Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nInnsbrucker Strasse 26, Going am Wilden Kaiser, Going am wilden kaiser, Àustria, 6353 - Veure al mapa\nMés informació sobre Norberts Kaiserhostel\nConvenientment situat a Going am wilden kaiser, Norberts Kaiserhostel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Norberts Kaiserhostel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Norberts Kaiserhostel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, plat de dutxa, sala d'estar, bany compartit a cada habitació. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com esquí, ping pong, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Norberts Kaiserhostel.


Premis Extraordinaris | Liceu Opera Barcelona\nPremi extraordinari convocat per la Fundació de Música Ferrer-Salat dedicat a l’estudi de la tècnica del cant i destinat a sis cantants espanyols inscrits que hauran participat a qualsevol de les proves del Concurs. El premi consistirà en l’assistència gratuïta i hotel en dos períodes d’una setmana cada un (del 16 al 22 d’Abril de 2018 i del 8 al 14 d’octubre de 2018) a les classes de técnica vocal que impartirà en el Gran Teatre del Liceu la mezzosoprà Dolora Zajick i serà considerat com un inici del futur programa de joves cantants del Liceu.\nPremi especial "Mercedes Viñas" de 5.000€, ofert per la Sra. Teresa Vilardell, a manera de borsa d’estudis a un jove cantant.\nPremi extraordinari de 2.000 € e inclusió en el circuit de concerts de la Xarxa de Músiques de Catalunya, ofert respectivament per l’Ajuntament de Moià (lloc de naixement del tenor Viñas) i joventuts Musicals de Catalunya, al millor cantant català. Els recitals a la Xarxa de Músiques seran amb acompanyament de piano, es realitzaran durant la temporada 19-20 i l'acceptació de les bases d'aquest premi implica el compromís de realització de les gires pactades amb Joventuts Musicals de Catalunya.\nPremi extraordinari, ofert pel Teatro Real de Madrid, consistent en un contracte per a un concert dels quatre primers guardonats a la 56 edició del Concurs Francesc Viñas (Veg. Art. 15 del Reglament).\nPremi extraordinari, ofert pel Festival Castell de Peralada, a dos guanyadors d’un Premi Oficial, a manera d’un contracte a l’edició 2019 del Festival.\nPremi extraordinari, ofert per la Sra. Leonor Gago, directora de LG Artist Management, a manera de contracte per a actuar amb la seva companyia en la propera temporada. Premi reservat a un finalista.\nPremi extraordinari, ofert per l'Accademia Musicale Chigiana de Siena, a manera de borsa d'estudis, per als Cursos Internacionals d'Estiu, a un jove cantant.\nPremi extraordinari, ofert per l’European Opera Centre a un cantant europeu, a manera de borsa per un valor de fins a 3000 € per a participar als projectes del centre. Premi reservat a un finalista.\nPremi extraordinari, ofer per Internationale OpernWerkstatt, a manera de 5 borses d'estudi (volorades en 5.000€ cada una) per a la participació de 5 cantants en el Festival of young voices / Internationale OpernWerkstatt. Es realitzaran 4 representacions a Sigriswil, Bern, Basel and Zürich,Switzerland.\nPremi extraordinari, ofert per l’Acadèmia Internacional de Música Elena Obraztsova (Sant Petersburg) a manera de borsa d’estudis d’un any de duració. (Inclou despeses acadèmiques i viatge anada i tornada al país de residència)\nPremi extraordinari al millor intèrpret d'Oratori-Lied format per 3 premis especials. Premi reservat a un finalista: (Veg. Art. 15 del Reglament)\nPremi especial de 5.000€ ofert per Fundació Bancària “la Caixa”.\nPremi especial "Victoria de los Ángeles" de 3.000€ y participació al Festival de Lied "Life Victoria Barcelona 2019", ofert per la Fundació Victoria de los Ángeles amb el patrocini de OnaHotels.\nPremi especial, ofert per l'Associació Franz-Schubert, consistent en un concert a la propera edició de la Schubertíada a Vilabertran (Girona), al millor intèrpret de Schubert.


Servidor públic Manuel Mas - maresme360 - Portal de notícies del Maresme\nInicioServidor públic Manuel Mas\nDeuria ser l’any 2000. Entrava per\nprimera vegada al despatx de l’alcalde de Mataró com a nou director\nd’El Punt del Maresme. Ocupava el lloc d’en Manuel Cuyàs, i m’havia\nde presentar als alcaldes de la comarca. Manuel Mas i Estela era\nalcalde des del 1983 i quan jo entrava per la porta del seu despatx\nell ja tenia preparada una bona arenga per a mi. Es veu que uns dies\nabans d’accedir jo al càrrec, un col·laborador del diari,\nl’historiador Jordi Bilbeny, va publicar un article d’opinió dur\ncontra el govern socialista de Mataró per alguna decisió que no\nrecordo. Aquell article va sentar malament a la Riera 48, i va ser\nl’excusa perfecta per començar les relacions entre el diari i\nl’alcaldia marcant distàncies per part de Manuel Mas.\nL’alcalde em va fer seure en un sofà\nde pell molt gastada i d’una incomoditat que em fa sospitar que\nestava dissenyat a tal efecte. El cap quedava per sota dels genolls,\nde manera que l’interlocutor de l’alcalde quedava encarxofat en\naquell sofà, amb el cos enfonsat i les cames que gairebé tapaven la\nvisibilitat amb l’autoritat. Manuel Mas, en canvi, ocupava una butaca\nque li permetia estar uns quants centímetres per sobre del seu\nvisitant. L’alcalde altiu, dominant l’escena, i la visita humiliada\nen un sofà que servia per delimitar qui manava i qui hi estava en\nsituació de clara inferioritat, també física.\nLa primera reunió amb Manuel Mas com a\ndirector d’El Punt va ser desagradable. El ruixat de l’alcalde,\ndesproporcionat, sense cap fonament. Si llegíssim avui l’article de\nBilbeny el trobaríem normal. Però deu o onze anys enrere, alguns\ncàrrecs socialistes tenien al·lèrgia a qüestions nacionals i\nidentitàries. Totes les seves fòbies van ser concentrades en la\nmeva persona, i quan vaig sortir d’aquell despatx vaig haver d’anar\nal primer bar que vam trobar -m’acompanyava Joan Ventura, aleshores\ndirector d’edicions del grup- per prendre’m un Gelocatil.\nAquesta anècdota retrata l’estil\nd’aquell alcalde poderossíssim que era Manuel Mas i Estela. Es podia\npermetre governar amb majoria absoluta al consistori, però sense cap\ncomplicitat mediàtica. Ni ràdio ni televisió pública, ni butlletí\nmunicipal, ni setmanaris afins, ni diaris proclius a les seves tesis.\nSol contra els mitjans, en una època en què els mitjans encara\nostentaven el monopoli de la informació. De fet, el seu contrincant\naquells anys, Ramon Camp, va arribar a finançar diaris a favor de la\nseva candidatura a l’alcaldia, i el fracàs va ser estrepitós. A les\nfe d’errades em remeto.\nLa soledat de Mas també era dins del\nseu partit, el PSC. L’alcalde era una rara avis, un outsider que feia\npoca vida a la plaça de les Tereses i que malparlava de l’aparell\ndel carrer Nicaragua tot i que ell ocupava la presidència de la\nFederació de Municipis de Catalunya. En Mas anava a la seva, i els\nresultats a les urnes li permetien això i altres personalismes.\nL’únic contacte entre ell i determinada realitat, la del partit i la\ndels barris, era el seu escuder Remigi Herrero. Feien una parella a\nl’estil de Quixot i Sancho Panza. I en aquella època El Punt era un\nmolí de vent en l’imaginari de l’alcalde quixotesc.\nManuel Mas, però, formava part d’una\ngeneració d’alcaldes amb carisma, d’una fornada de polítics\nmunicipalistes que anys després donarien consistència als primers\ngoverns d’esquerres de la Generalitat. Mas sempre es va quedar a les\nportes de ser conseller, ja sigui pels equilibris home-dona en la\nformació d’executius, com pel repartimet de càrrecs en funció dels\npartits o de les famílies de cada partit, i anar per lliure com ell\nfeia té aquest risc. Ningú no et considera seu, i Manuel Mas prou\nbé que ho sap.\nL’alcalde va transformar Mataró, va\nrelligar els barris del franquisme amb urbanisme democràtic i\ndesprés va expandir la nova ciutat, de la mà del regidor\necosocialista Salvador Milà. Mas i Milà van liderar el creixement\nurbà, amb la Via Europa i el nou Parc Central com a cireretes d’un\npastís per a la història. Mas també va defensar la prolongació de\nl’autopista de pagament en època de revolta convergent contra el\npeatge, així com la conversió en illa de vianants d’un centre que\nposava els botiguers en peu de guerra. I què els responia ell, als\nbotiguers? “Me la bufen.” La frase va quedar enregistrada\nen la gravadora del periodista d’El Punt Xevi Galceran. “Els\nbotiguers me la bufen.” Té gardela!\nCapaç del millor, però esquerp i\nindividualista, Mas va haver d’abandonar el càrrec per afavorir la\nrenovació. Com que el Govern no era destí possible, el partit,\naquesta vegada sí, el va enviar a la carrera de San Jerónimo amb la\nvictòria de Rodríguez Zapatero i va repetir amb els vint-i-cinc\ndiputats socialistes catalans invisibles encapçalats per Carme\nChacón. Des d’aquella invisibilitat a l’escó i des d’una distància\nque genera síndrome d’Estocolm, Mas va passar de certs plantejaments\ncatalanistes a un posicionament que no era federalista ni\nespanyolista, una cosa que mai no vaig saber interpretar.\nMas va descobrir els blocs, i el seu\ns’ha convertit en un autèntic calvari per al PSC. Periodistes i\nmitjans el tenien en la seva llista de favorits, perquè cíclicament\nl’exalcalde i aleshores diputat al Congrés s’anava despenjant amb\nescrits cridaners, tant com algunes il·lustracions de senyores que\namenitzaven la seva pàgina a internet. El bloc era la vàlvula\nd’escapament d’un diputat que se sentia desaprofitat i cridat a\nmillors encàrrecs, sobretot amb la mirada posada en el govern de\nl’Estat. L’edat, segurament d’una manera injusta, hi jugava en\ncontra, però cada apunt seu crític al bloc l’allunyava més de\nqualsevol possibilitat de ser a l’executiu de Zapatero. Tancades\naquestes portes, i amb la irritació amb ell dels de Nicaragua, només\nli quedava la disciplina i la feina a l’escó i fer territori,\nsobretot al Maresme. En aquesta última faceta, Mas ha estat\nAquest dilluns el\npresident espanyol ha dissolt el Congrés per la convocatòria\nd’eleccions el 20N. Punt i final a vuit anys de Manuel Mas com a\ndiputat al Congrés. I punt i final també a la primera línia\npolítica, que en el seu cas coincideix pràcticament amb l’edat de\njubilació. De la lluita antifranquista, del sindicalisme, el\ncooperativisme i els primers ajuntaments democràtics, al Congrés\ndels Diputats en les dues legislatures del PSOE que havien de fer\nl’Espanya plural que, al meu entendre, és impossible. Malgrat les\nnostres discrepàncies ideològiques i les topades al diari o als\nblocs, vull aprofitar aquest comiat del Mas diputat per reconèixer\nque ha estat un servidor públic solvent i professional,\nintel·lectualment preparat i honest des dels seus i amb els seus\nprincipis. No és poc en els temps que corren. Em quedo, però, amb\nl’etapa de 21 anys d’alcalde de Mataró (1983-2004). La ciutat del\nverd i el blau, de la façana marítima, de Laia l’Arquera, la\nincineradora i l’hospital, de la plaça Itàlia i Granollers com a\nnodes, de les Cinc Sènies amenaçades però conservades, de les\nrondes i la connexió amb Granollers evitant Parpers, no s’entendria\nsense el llegat de Mas. Cal generositat a l’hora de fer balanç. Que\nels genolls d’aquell sofà incòmode no ens impedeixin de veure el\nbosc, o sigui el servei públic i l’honestedat de Manuel Mas. Aquesta\nés l’estela que deixa.\nAquest dimecres continuarem tenint temps estable i assolellat


Els 40 joves que van inaugurar la primera edició del Campus de Periodisme de l’ARA i Fundesplai tornen un any després en una edició especial sobre l’humor\nL’estiu en què vam aprendre a fer humor C. CALDERER / P. VIRGILI\nHavia passat tot un any, però el dilluns 2 de setembre semblava que res no hagués canviat entre els primers participants del Campus de Periodisme de l’ARA i Fundesplai, que es retrobaven a l’Alberg Centre Esplai (Prat de Llobregat) per participar en una nova edició especial del Campus centrada en l’humor. Són una mica més alts, sí, i alguns porten els cabells més llargs o més curts, o tenen la veu una mica més greu, però si tancaven els ulls era com si el temps no hagués passat: la complicitat seguia allà, i també les rialles i les ganes d’aprendre i d’estar amb els amics. “Durant aquests catorze mesos que no ens hem vist hem estat parlant per WhatsApp cada dia. Cada dia. I mínim hi havia 80 missatges”, explicava Guillem Torres, de 15 anys i d’Igualada. Jan Monné, de 13 anys, hi afegia: “Nosaltres som els fundadors d’aquest Campus. Som conillets d’índies, però conillets feliços”, bromejava.\nEn aquesta edició especial de periodisme i humor, del 2 al 7 de setembre, s’hi van apuntar 40 dels 44 nois i noies que van participar en el Campus del 2018 -sorgit de l’equip d’innovació de l’ARA- i que van demanar repetir. “Feia mesos que esperàvem aquest dia”, assegurava la Pau Ribes, d’Almussafes, un poblet de València. El motiu? Estar amb els amics, però també seguir descobrint el món del periodisme de la mà dels professionals de l’ARA i de Catalunya Ràdio, que aquest any també participava en el Campus.\nDurant aquests dies han passat pel Campus Toni Soler, Mònica Planas, Juanjo Sáez i Empar Moliner, entre d'altres\nDurant aquests dies han passat per l’Alberg Centre Esplai de Fundesplai els periodistes Toni Soler, Mònica Planas i Empar Moliner; els vinyetaires Juanjo Sáez i Manel Fontdevila; el fotògraf Pere Virgili, i el guionista de l’APM? radiofònic Xavi Cazorla. “Aprendre de persones que són professionals és molt més emocionant que aprendre de persones que només han après el que saben d’un llibre”, opinava la Txell Seró, de Tarragona.\nQUI DECIDEIX QUÈ FA GRÀCIA?\nToni Soler va ser l’encarregat d’inaugurar el Campus, i amb ell els nois i noies van descobrir el valor de l’humor com a senyal d’intel·ligència: “Som els únics animals que riem. Les hienes també, però elles no saben per què i nosaltres sí”. El director de l’ 'Està passant' de TV3 també va reivindicar l’humor com a eina de protesta: “Hem de poder fer humor de tot el que és pretesament sagrat, intocable i important, perquè així ens adonem que no tot és ni tan sagrat, ni tan intocable ni tan important”.\nToni Soler va ser l’encarregat d’inaugurar el Campus, i amb ell els nois i noies van descobrir el valor de l’humor com a senyal d’intel·ligència\nAmb Mònica Planas, els participants del Campus van debatre sobre conceptes com la llibertat d’expressió o l’escarni de certes minories a partir de vídeos d’actualitat de programes com 'Polònia' i 'El intermedio' i humoristes com Louis C.K. o Rober Bodegas. Per sobre de tot, Planas va voler que els nois i noies reflexionessin, que es fessin les preguntes més que no pas donar-los les respostes: “¿L’humor només ha de fer riure? ¿O pot ser reivindicatiu? ¿I pot ser polític? Sempre que algú s’ofengui, ¿la persona ha de demanar disculpes? ¿Es pot fer humor de tot? ¿Dels grassos, dels gitanos? ¿D’Anna Frank? ¿De l’independentisme i l’unionisme?” “Si feu humor, és important que reflexioneu sobre com el feu i a qui esteu posant a la diana. Feu humor -els va dir Planas-, però penseu sempre com i per què”.\nTALLER D’IMITACIONS I DE FOTOGRAFIA CÒMICA\nEl segon dia del Campus va arribar de la mà de Mariano Rajoy, però no de l’expresident espanyol, evidentment, sinó d’un dels seus imitadors: Xavi Cazorla, guionista de l’ 'APM?' a Catalunya Ràdio, que va explicar als nois i noies la seva experiència amb els programes d’humor. “Jo sempre dic que tothom pot fer gràcia. Hi ha gent que en fa sense ser-ne conscient, però a fer gràcia també se’n pot aprendre”, va reivindicar, abans que alguns dels nois s’animessin a fer imitacions: els hits van ser la duquessa d’Alba, Josep Lluís Núñez, Tomàs Molina i José María Aznar.\nA la tarda, els participants del Campus van agafar l’autobús i es van traslladar fins a la platja del Prat per fer un taller de fotografia. L’encàrrec consistia en emular el fotògraf britànic Martin Parr, que sovint recorre les platges del món i hi retrata personatges pintorescos amb un estil transgressor i irònic. Pere Virgili, fotògraf de l’ARA i responsable del taller, els va donar alguns consells abans d’emprendre la seva missió: “En una fotografia sempre hi ha d’haver alguna cosa que cridi l’atenció, així que no dispareu per disparar, totes les fotografies han de tenir una intenció”, els va remarcar. Així, la quarantena de joves aprenents de periodistes es van prendre el repte amb moltes ganes i, al final del dia, algunes de les seves fotografies es van recollir en una de les fotogaleries que cada dia es publiquen a la web del diari.\nAmb aquests primers coneixements adquirits a la motxilla, els joves van fer la tradicional visita als mitjans.\nVISITA A L’ARA I A CATALUNYA RÀDIO\nTot i que no estava previst al programa, per petició popular els 40 nois i noies van tornar a la redacció de l’ARA, que ja havien visitat l’any passat. “Ja és com casa nostra”, bromejava Biel Prado, de 15 anys i de l’Hospitalet de Llobregat. Després de la visita, on van retrobar-se amb els periodistes Toni Padilla i Xavier Bertral (caps d’Esports i Fotografia, respectivament) i amb la directora, Esther Vera, els nois i noies van caminar fins a Catalunya Ràdio per assistir en directe a l’emissió de l’ 'APM?'. Allà, fins i tot Bruno Domingo, participant del Masnou, es va animar a fer una imitació de Mariano Rajoy en directe.\nEls nois i noies van anar a Catalunya Ràdio per assistir en directe a l’emissió de l’'APM?'\nAl quart dia de Campus els nois i noies hi van arribar gairebé afònics, però afortunadament tocava deixar els micròfons i agafar llapis i paper, ja que els dibuixants Manel Fontdevila i Juanjo Sáez venien a ensenyar-los a fer vinyetes. Abans de posar-se a dibuixar els van donar una sèrie de consells perquè no tinguessin por de posar res en negre sobre blanc. “Trobar la idea potser és el més difícil -els va avisar Sáez-, però el cervell és capriciós i sempre busca connexions. Alguna vegada m’ha passat de picar-me un mosquit i que el mosquit acabi donant-me la idea per a la vinyeta”, va assegurar.\nUn dels trucs que tots dos diuen utilitzar a l’hora de plasmar les seves idees en dibuixos és, per exemple, imaginar una escena vista per un extraterrestre. “Què diria un marcià de la situació política actual?”, els va preguntar Sáez. “També podeu tocar temes universals i provar de canviar el punt de vista. Nosaltres abandonem els gossos, però… què passaria si els gossos ens abandonessin a nosaltres?”\nUN INFORMATIU ESPECIAL PER ACOMIADAR EL CAMPUS\n“Cinquè dia… No m’agrada veure com l’armari de la roba neta es va buidant”, escrivia Guillem Torres durant el penúltim dia del Campus, mentre els nois i noies preparaven el xou final per a les famílies, amb la periodista i escriptora Empar Moliner com a convidada especial. “Sou afortunats, perquè teniu una passió, i si teniu una passió mai no estareu sols, sempre tindreu una cosa que us agrada”, els va dir Moliner durant un magazín ple de bon humor i de bons desitjos.\nEmpar Moliner va ser la convidada a la festa final per a les famílies\nEl moment més emotiu de la setmana va ser l’última nit al Campus: van preparar el sopar al jardí, van cantar i ballar a la piscina i, finalment, van pujar al terrat per acomiadar-se sota les estrelles. “Ens hem abraçat molt i em fa molta pena marxar, perquè els trobaré molt a faltar”, explicava Mariona Bajona, de Sant Llorenç de Morunys, abans de demanar si hi hauria una nova edició. “Jo em considero bastant insentimental, però pensar en passar un any sense la meva nova família m’ha fet plorar com mai”, afegia Biel Prado, que concloïa: “En aquest Campus he trobat un lloc on tinc gent a qui estimar i que m’estimen. He plorat, plorat i plorat, així és la vida”.


Quinze dies de quarantena i tres PCR a la Xina\nEl col·laborador d'EL PERIÓDICO a Pequín detalla les dues setmanes que ha passat tancat en un hotel com a prevenció obligada per evitar contagis de Covid-19\nPekín - Dissabte, 26/09/2020 - 20:16\nAl cap de pocs dies desenvolupes un reflex pavlovià. En vista de l’estímul de les petjades sordes sobre la moqueta del passadís, fas lloc a taula. És l’esmorzar, el dinar o el sopar, anunciats finalment, amb dos cops a la porta. Aquests éssers vestits de blanc, amb els ulls amb prou feines intuïts rere la visera i de moviments alentits, són el més humà que veuràs en dues setmanes. Potser, durant el tràmit, també coincideixis amb el veí de l’habitació del costat per intercanviar una breu salutació abans que l’alarma et recordi que la teva porta fa massa temps que és oberta.\nLa rigorosa quarantena en un hotel és obligatòria per als que tornen després d’uns quants mesos encallats pel tancament del cel. Anticipa un problema a què hauran de fer front els governs que embridin el coronavirus i s’hagin de blindar de l’amenaça externa. A la Xina ja se li va presentar al març, amb el virus en retrocés a casa i els rebrots globals en auge, i va passar de veure com el món prohibia els seus vols a prohibir els dels altres. Alguns avions havien aterrat a la Xina amb desenes d’infectats i un grapat d’escapades dels confinats de domicilis havien inquietat la població. La quarantena controlada semblava la solució idònia per seguir amb la repatriació sense posar en risc la salut pública. Ha funcionat: la Xina fa més d’un mes que no té contagis locals i la immediata detecció i aïllament dels importats els converteix en innocus.\nFalta de visats\nLa tornada a la Xina encara és complexa. Els vols quadrupliquen el seu preu habitual i són escassos, per la qual cosa s’aterra on es pot i no on es vol. La quarantena hotelera, de tota manera, resta rellevància a la destinació. Només els xinesos i els estrangers que comptaven amb un permís de residència abans de la pandèmia poden volar perquè de moment no s’expedeixen visats d’estudiants ni de negocis. El procés exigeix una prova PCR tres dies abans del vol que haurà de ser validada per l’ambaixada xinesa, una altra després d’aterrar a l’aeroport i prèvia a l’immediat trasllat amb autocar a l’hotel, i l’última la vigília del final del confinament. Amb tres proves negatives en poc més de dues setmanes arriba l’anhelat codi verd que, mostrat al mòbil, acredita que s’està sa i permet la lliure circulació pel país.\nAquesta no és la crònica d’un turment. A aquest corresponsal, mediterrani i amb dificultats serioses per fer front als espais tancats, la quarantena se li va fer agradable i fins i tot breu. Els deures acaben amb la comunicació dues vegades al dia de la temperatura corporal a través d’una aplicació del telèfon. La resta és l’íntima gestió d’un oceà d’hores després d’assimilar que aquesta habitació pensada com un lloc de trànsit o per pernoctar serà el teu univers. L’hotel és més que digne, equilibrat i suficient el menjar, un generós finestral impedeix la claustrofòbia i el personal ajuda en la mesura possible amb amabilitat. Permeten comprar menjar a domicili i només restringeixen l’alcohol. Les incomoditats es redueixen als àpats servits a les 7 am, 12 pm i 5 pm, que costa acomodar als ritmes vitals si s’acaben de travessar set fusos horaris. També convé cuidar els llençols i les tovalloles perquè no hi ha servei de neteja. Altres han tingut menys sort i han acabat en hotels de cadenes barates, amb habitacions estretes, d’higiene millorable i menjar picant.\nPreservar la salut\nLa Xina va ser pionera però no l’única a Àsia. Altres països imposen quarantenes fiscalitzades amb mitjans tecnològics. Fins i tot Tailàndia, amb un PIB més dependent del turisme que Espanya, ha preservat la salut pública amb tancades devastadores per a l’economia. L’adopció de les quarantenes forçoses a la resta del món exigirà un canvi de paradigma menys relacionat amb la dualitat democràcia-dictadura que amb la responsabilitat social: entendre que dues setmanes de tancada no són una violació dels drets humans o les llibertats individuals sinó un preu assumible per recuperar el lloc de treball, retrobar-se amb la família o compartir una vida sense coronavirus amb qui el va erradicar després de molts esforços.


PORTAFOLI 21A (15-16): PORTAFOLI DE NAIMA FONS\nPORTAFOLI DE NAIMA FONS\nM'alegra fer aquesta ùltima entrada, ja que això significa que he arribat al final, amb molt esforç, però ho he aconseguit. Este curs ha sigut prou dur, perquè la diferència entre l'ESO i Batxiller és notable, i m'he hagut de posar les piles molt, però gràcies a això, i la meua força de voluntat, he aconseguit traure'm el curs com m'ho esperava. La veritat és que enguany ha estat ple d'alts i baixos, de bons moments i de roïns, de rialles i nervis, de roïns i bons rotllos, però em quede amb la gent meravellosa que he conegut i allò que s'ha aprés per a anar amb bona base a segon de batxiller.. que eixe si que és el mateix infern de Dant.\nLes entrades que he triat, han sigut:\nAl llarg d'aquestes setmanes, Ferran ens ha fet com una petita introducció del curs, hem parlat de la matèria que anem a donar durant l'any, d'allò que cal aprendre, de les activitats que anem a realitzar i el que més em preocupa, personalment, el nou mètode d'aprenentatge, l'estudi de la matèria sense llibre.\nLes últimes classes s'han basat en llegir en veu alta uns poemes, de escriptors arabigovalencians, en veu alta, i fer activitats entre tots (en grups) amb el fi de comprendre el text, les expressions, les metàfores, etc. que comprenen aquestes obres. Ja que no tenim llibre de text, com he dit abans, pense que caldrà estar molt atents en els xicotets comentaris perquè tot allò que es diga serà important. Sobre aquest últim tema que he nomenat vàries vegades estic un poc espantada... acostumada a tindre tot per escrit en un llibre de text, aquest anynotarem molt la diferència, a prendre apunts de tot el que considerem necessari.\nEn l'última classe Ferran va dir que per a la següent, portàrem el llibre de lectura 'Les veus del temps', asoles espere que siga entretingut, interessant i millore la nostra comprensió literària, perquè ara la majoria no sabem ni el significat de moltes paraules.\nHe inclòs la meva opinió personal en tot allò que he dit, aleshores a soles he d'afegir que espere que no ens coste tant aquest curs com diuen, i que avancem correctament dia a dia.\nAquest l'he triat perque va ser el primer post que vaig pujar al blog i em recorde de que estava súper nerviosa i preocupada perquè esta assignatura no tènia llibre, i com no estava acostumada a això no sàvia que m'esperava, em fa gràcia recordar els primers dies de classe, els nervis per la novetat de batxiller i pensar en com seriosa de dur. Veient ara que ja hem quasi acabat, estic molt més tranquil·la de veure que no ha sigut per a tant i que sobretot això de no tindre un llibre no era per a tant.\nExposicions de 'Les veus del temps'\nAquestes últimes classes, els meus companys i jo, per grups, hem fet exposicions, sobre temes -i subtemes d'aquests- apareguts al llibre de 'Les veus del temps' i amb lírica, poetes, etc. de fa moltíssims anys.\nJo, personalment, pense que és una molt bona forma d'aprendre, ja que ho expliquem amb les nostres paraules i ho entenem perfectament, encara que hi hagueren algunes exposicions amb punts desordenats, o amb falta d'informació.\nUnes companyes, Paula i Maria, i jo, vam tractar la poesia satírica i comentar dos poemes amb aquestes característiques del tema; Losomni de Joan Joan, i Lo procés de les olives. Em va agradar molt el tema, ja que no estava molt informada d'allò, i com diuen 'el saber no ocupa lugar', i pense que ens va eixir molt bé, perquè la informació estava completa i ordenada.\nEspere que a l'examen posem en pràctica tot el que vam aprendre.\nEsta entrada l'he triat perquè recorde que en l'exposició del treball (el meu va ser la poesia satírica) , estava molt nerviosa i pensava que els nervis em traicionarien i se m'oblidaria tot, però no va ser així, i vaig recordar tota la informació.\nRamón Llull va nàixer el 1232 i va morir el 1315, és un autor que personalment m'agrada molt per les seues obres; sobretot el Llibre de les bèsties, ja que amb un registre estàndard; és a dir que no consta gens d'entendre, i amb un final didàctic són obres curtes que entretenen molt i no avorreixen en absolut. Una d'aquestes faules que m'agrada molt és una que he trobat en Internet; s'anomena La rata i l'ermità.\nÉs la història d'un ermità que, en veure la rata que portava el milà, resa sense parar que li caiguera una rata a la falda. Quan ho aconseguix, prega de nou però aquesta vegada, demana que la rata es convertira en una bellissima donzella i després, tot i oferint-li el Sol, la lluna, el núvol, el vent, les muntanyes, etc, la bellademà només volia tornar a ser rata i tenir al seu costat a un bell ratolí.\nPense que amb aquesta faula podem aprendre a conformar-nos amb el que cadascun de nosaltres tenim per naturalesa i no desitjar altres coses que sabem que no aconseguirem, i amb positivitat;és a dir, no ser pessimista i viure trist o amargat només per no tindre tot el que volem i no tenim,sinó viure feliços amb tot el que ens envolta.\nAquesta ultima l'he triat perquè el dia que la vaig fer em recorde que em vaig posar a buscar faules del 'Llibre de les bèsties' i a llegir-li-les al meu germà, dient-li que trobara la moralitat. Després li vaig preguntar que quina li havia agradat més i em va contestar que la de 'La rata i l'ermità' perquè era la que millor havia entés.\nPublicat per naima fons a 18:15\nEtiquetes de comentaris: FONS N\n▼ de maig (67)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCLIII)\nPortafol·li de Adrian Fito\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCLII)\nPortafoli de Patricia Gómez\nPortafoli de Raúl Micó\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCLI)\nPORTAFOLI DE S.MOLTÓ\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCL)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLIX)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLVIII)\nPortafoli de M.Sánchez.\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLVII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLVI)\nPortafoli D. FALLA-CISNEROS\nPortafoli de S. Herrando\nPORTAFOLI DE LAURA FERNÁNDEZ\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLV)\nPortafoli d'Stefan Sarrapio\nPortafoli de J.Monleón\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLIV)\nPortafoli Deva Ochando\nPortafoli L. Jaen\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLIII)\nPortfoli Khadija Nair\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXLI)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXL)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXIX)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXVIII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXVII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXVI)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXV)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXIV)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXIII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXXI)\nPor al present junt amb el futur\nGrau mitjà com a segona opció?\nMent en blanc.\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXX)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXIX)\nHi haurà llum al final del túnel?\nDiferències. ALEMANIA VS JOANOT MARTORELL.\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXVIII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXVII)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXVI)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXV)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXIV)\nRAMON LLULL, 700 ANYS (CCXXIII)


MIRSA a la presentació DEDON de Barcelona | MIRSA interiorisme & mobiliari\nEl passat 16 de febrer la reconeguda firma de mobiliari d’exterior DEDON, va presentar les seves noves col·leccions a Barcelona.\nL’equip de MIRSA, que va ser convidat a l’esdeveniment, no va desaprofitar l’oportunitat i es va desplaçar fins a la ciutat comtal per a reconèixer de primera mà totes les novetats que DEDON té preparades per aquest 2017.\nLa presentació va tenir lloc al taller de Flowers by Bornay, situat en un dels espais més emblemàtics de Barcelona, al cèntric barri de Sants.\nEl recinte, que consta de més de 400m2, és un antic magatzem remodelat i adaptat per a realitzar tot tipus d’esdeveniments i presentacions.\nSi per alguna cosa destaca el taller de Flowers by Bornay, és per la seva espectacular decoració i escenografia.\nDurant la presentació, DEDON va donar a conèixer les noves col·leccions Tibbo, Dean i Brinxx, de les quals vam parlar amb més profunditat al post anterior, i que de ben segur irrompran amb força durant aquesta temporada.


© La Catedral Nova\nQuan vaig iniciar el meu servei episcopal a Lleida a finals de l’any 2015, vaig quedar impressionat per les dos catedrals que conserva la nostra diòcesi. La més antiga, la Seu Vella, pel seu emplaçament, la seua espectacularitat i l’afecte que senten tots els diocesans: només vaig escoltar un lament, la finalitat assignada a aquest grandiós monument a començaments del segle XVIII i el progressiu deteriorament de l’edifici pel tracte poc adequat dels seus habitants. La més recent, l’anomenada Seu Nova, per la seua harmonia constructiva, per la magnificència ornamental i per l’encert de les successives restauracions. El meu comentari se centra en la Seu Nova.\nÉs la seu del bisbe de Lleida i en la qual se celebren totes les funcions litúrgiques i lloc de les reunions més importants de la nostra diòcesi. El Capítol s’encarrega, com en totes les catedrals, del servei i la conservació. Em consta el gran interès que mostren els canonges per mantenir-la amb dignitat a disposició de tothom, els que hi van regularment i els visitants que queden gratament sorpresos i admirats davant de la visió de l’edifici més emblemàtic del centre de la nostra ciutat. El bisbe, nomenat pel Papa, pertany normalment a una altra diòcesi i, quan arriba a la nova destinació, té l’obligació de voler i orientar la seua comunitat des del primer moment com un encàrrec del Senyor.\nEn el meu cas em vaig sentir impel·lit a respondre a aquesta crida coneixent i estimant cada dia més els cristians i tota la gent d’aquest territori. També a valorar, a respectar i a cuidar el seu patrimoni religiós, elaborat per l’acumulació dels ilerdencs al llarg de la seua història. És, d’altra banda, la meua responsabilitat i per la qual se m’exigirà comptes. Qualsevol pot trobar la importància i les característiques de la catedral en una publicació, exquisidament presentada, realitzada per prestigiosos tècnics de la nostra Universitat fa ara un any.\nEls comentaris generals són molt elogiosos i responen a una realitat molt més significativa i enlluernadora com és l’edifici en qüestió. Agraeixo des d’aquí l’ajuda de la Diputació Provincial i de l’IEI per aquesta publicació i per l’interès mostrat, al costat de la resta d’autoritats, per col·laborar en la conservació del nostre patrimoni. Des de fa uns anys la catedral pateix un evident deteriorament a les parets i cobertes. Segons els tècnics, s’hi ha d’intervenir amb celeritat.\nHan preparat diversos informes que han presentat a diferents instàncies que alerten del seu estat i demanen ajuda per a la restauració. Una de les causes evidents d’aquest deteriorament rau en la presència d’aus, de cigonyes en concret, a les parts més elevades de l’edifici. Ja fa diversos anys que s’actua per disminuir l’efecte corrosiu dels excrements i el pes dels nius. I això és, a més, molt costós econòmicament. No es tracta en aquests moments de plantejar una espècie de combat entre animals i pedres. La nostra intenció és articular una fórmula perquè ambdós elements siguin ben tractats sense causar perjudicis a ningú. Ni a l’obra dels vostres avantpassats de la qual us sentiu molt orgullosos ni a les criatures de Déu que ens acompanyen i ens serveixen de múltiples maneres.\nEn aquesta ciutat i el seu entorn caben alhora les aus i la protecció del llegat arquitectònic. Tampoc no volem entrar en una polèmica amb ningú. Algun comentarista em recordava en aquest sentit, ho guardo com una gran lliçó, la carta encíclica del papa Francesc, Laudato Si’, per fer-me adonar de la importància que l’Església ha concedit sempre a la creació de Déu. Com no podia ser de cap altra manera, accepto totes les línies d’aquesta carta i el sentir alegre, confiat i amorós amb tota la creació que manifesta el Papa.\nComprenc les crítiques davant d’alguna decisió nostra, sempre raonada i amb arguments. Em disgusten igualment les recriminacions que voregen la coacció amb temptatives d’insult o pintades a les parets. Tots pretenem el mateix: harmonitzar dos aspectes d’una mateixa realitat que se’ns ha tornat problemàtica.\nTreballem per a una mateixa finalitat, el respecte a allò creat i a allò fet per la mà humana sense sospites que els altres actuen només amb maldat o per defensa d’interessos espuris. Demano a tothom comprensió per les decisions que prenen per preservar aquest monument tan estimat per tothom. Mai no actuarem sense els estudis i informes dels tècnics ni tampoc sense els preceptius permisos de les autoritats competents.\nValorem, sobretot, la seguretat dels veïns i vianants tan nombrosos a l’entorn de la catedral. És una responsabilitat immensa que afecta, en cas d’accidents, especialment el Capítol i el bisbe. Un breu i últim apunt. Els que utilitzem de certa jactància davant de les obres d’art i la seua conservació, no podem abandonar a la seua sort la Catedral. Les generacions venidores lamentarien, si fos aquest el cas, la nostra deixadesa i continuaria la queixa i el lament que he sentit tantes vegades quan ens referim a la Seu Vella.


Author: Nirr Gole\nWinfield Scott – Viquipèdia, l’enciclopèdia lliure\nVistes Mostra Modifica Mostra l’historial. En total es van fer La casa va ser acabada en per Guefra LeClaire. Al voltant del vaixell, els tripulants que havien abandonat el Viribus Unitis remaven en els bots salvavides, amb el dubte de si fugir a un lloc segur o de tornar a la nau.\nMao va exagerar, i potser fins i tot va doblar, la llargada de la anomrnat, segons ells. Aquestes usaven altres vaixells de cabotatge per ser empeses o retirades des de les platges. En aquest sentit, la Llarga Marxa va durar des del 16 d’octubre de fins al 19 d’octubre de Warhol li va dir: Llevat que ells ho vulguin. Del desembre de al juliol de El comandant Goor va capitanejar el Baron Dhanisque encara no estaba muntat.\nFrom West Point to Appomattox: Algunes estaven equipades amb motors mentre que unes altres van ser remolcades fins a les platges.\nPartit Whig dels Estats Units. El major general Geroge B. Grant i executat pel general William Tecumseh Sherman en la campanya d’Atlanta cap al mar.\nElles van deacargar usades per primera vegada en el desembarcament de Dieppe a principis de l’any The Encyclopedia of World War I: El soldat John G. La campagne aomenat Tanganika. The Long and Winding Road. Les converses amb en Pep Cruz em recordaven molt les converses amb en Valentinas . Durava nou hores, oi? Vistes Mostra Modifica Mostra l’historial.\nLes LCG van jugar un molt important paper en les operacions de Walcheren a l’octubre de Aquests esdeveniments encara no eren coneguts pels italians. Aquestes van transportar homes en el primer desembarcament i van rebre homes addicionals en menys de dues hores per al segon desembarcament. Durant la retirada, el nombre de membres del partit va baixar de Hidroavions al llac Tanganyika, Va morir en West Point, Nova York i va ser sepultat en el seu cementiri.\nEn altres projectes Commons. Sovint s’ha dit que va anar peu durant tots els Nordic Institute of Asian Studies,p. Guerra de Black Hawk. I en el cas de Poczekalnia. Les ferides de Scott en aquesta batalla desdargar ser tan severes que no va estar en actiu per la resta de la guerra.\nEls cheroquis van hn reunits i mantinguts en estacades infestades de rates amb poc menjar, d’acord a alguns informes. Per causa del gran nombre de morts per calor entre els primers grups obligats a marxar a l’oest, els cheroquis van pregar a Scott a posposar la segona fase del trasllat fins al cap de l’estiu, a la qual cosa va accedir.\nLa gent perdia el cap per aquest consumisme. Then it examines how these measurements elucidate structural and morphological characteristics of the materials.\nJotxi – Viquipèdia, l’enciclopèdia lliure\nEn altres projectes Commons. Armada de l’Estat dels Eslovens, Croats i Serbis. Hi ha dos graons importants per a mi. La feina sempre ens ha crescut.\nFamily members descxrgar multiple expectations to provide care but felt Adsorption and Diffusion in Nanoporous Materials their expectations of services were unmet. El va rebre el Premi Europeu de Teatre.\nAsia Times Online 24 oct De la mateixa manera que les llanxes de desembarcament, les barcasses estaven equipades amb canons antiaeris: Va haver d’utilitzar a 4. College of William and Mary. Tal va ser la seva popularitat que el seu partit, el Whig, va decidir nominar-ho en lloc de Millard Fillmore per a les eleccions presidencials de Vukovic va dir que si. Els italians han posat bombes a la nau!


Fotografia a la fresca – Barcelona Photobloggers\nL’associació fotogràfica TERRA de NINGÚ organitza durant aquest mes de juliol una sèrie d’activitats sota el títol «Fotografia a la fresca» al centre cívic Can Basté. Entre les activitats que es realitzaran trobem el fòrum i les projeccions, les quals es duran a terme al pati del centre cívic, mentre se sopa i es pren alguna cosa.\nEn el fòrum cada assistent pot participar portant una fotografia seva per a comentar amb tothom durant la projecció. L’objectiu d’aquesta activitat és opinar de forma constructiva i escoltar el que la resta d’assistents opina d’una mateixa imatge. És una forma divertida i diferent d’aprendre a veure les fotografies, mentre es pren la fresca de la nit envoltats de gent amb qui es comparteix l’afició o la professió de la fotografia.\nEn les projeccions es podran veure treballs fotogràfics, ja siguin individuals o col·lectius. L’objectiu d’aquesta activitat és xerrar sobre fotografia, intercanviar opinions, i descobrir com s’ha dut a terme un projecte, quines han estat les idees prèvies, les modificacions sobre el terreny i finalment la presa de decisions durant la post producció.\nPublicado el 14 de julio de 2009 20 de noviembre de 2012 Autor Oscar Categorías Noticias\nUn comentario en “Fotografia a la fresca”\nPingback: Salt & Pepper Photographic Sessions\nAnteriorEntrada anterior:«Arquitecturas» de Nicolas Krabal\nSiguienteEntrada siguiente:«Habaneros» de Sergi Locatelli


Plataforma pels pobles de la Safor: "BASES PER A UNA NOVA POLÍTICA TERRITORIAL"\n"BASES PER A UNA NOVA POLÍTICA TERRITORIAL"\n1 -“Delimitar les línies mestres d’UN NOU MODEL TERRITORIAL, SOCIAL, ECONÒMIC I ENERGÈTIC, mitjançant l’obertura d’un ampli debat social. Un model que responga a les necessitats reals de la població, racionalitze els sectors productius, fomente una nova “cultura del sòl” com a recurs natural limitat i com a patrimoni comú de difícil recuperació una vegada s’ha destruït, al temps que rebutge l’ús del sòl com una mercaderia i un medi de fer negocis especulatius i per tant es limite l’activitat urbanística, impedesca l’especulació, protegesca i respecte de forma efectiva el medi natural i el patrimoni cultural, fomente l’ús racional dels recursos naturals i energètics i aposte de manera clara pel model de ciutat mediterrània: compacta, multifuncional, amb creixements integrats, harmònics i sostenibles, front a les “ciutats temàtiques” i les aglomeracions extensives.\n- En el marc d’una moratòria urbanística i de grans infraestructures així com en el desenvolupament d’una nova legislació en matèria mediambiental, urbanística, d’infraestructures i transport es promourà un debat social amb l’objectiu de delimitar les línies mestres d’un nou model territorial, social, econòmic i energètic. Es crearan els mecanismes de participació necessaris per tal d’articular aquest debat que haurà de fer-se amb criteris de pluralitat, transparència, publicitat i difusió. Les conclusions i propostes finals es plasmaran en un Pla d’Ordenació del Territori i en una Plans d’Ordenació Comarcals que tinguen en compte la capacitat d’acollida per a complir els objectius ací enunciats.\n- Participació en dit debat dels distints sectors i agents socials que composen la societat valenciana: partits polítics, sindicats i organitzacions empresarials, grups ecologistes, moviments socials, professionals i tècnics, universitat...\n2- UNA NOVA LEGISLACIÓ, elaborada amb la participació ciutadana, que tinga com a objectius clars frenar l’especulació i primar la protecció del medi, del paisatge i del patrimoni cultural sobre els objectius concrets dels projectes, i que, a més, procure vies efectives de participació ciutadana. Fins l’aprovació d’eixa legislació ha de quedar en suspens la tramitació, aprovació o execució de qualsevol projecte que afecte de forma important el territori.\n- Revisió de la legislació valenciana en matèria mediambiental, urbanística, de transport i infraestructures. Aquesta revisió afectarà a les següents lleis i projectes, així com als reglaments i normatives que les desenvolupen: Llei Urbanística Valenciana, Llei de Qualitat Ambiental, Pla d’Infraestructures Estratègiques, Llei de Residus...\n- Elaboració d’un Pla d’Ordenació del Territori Valencià i dels Plans d’Ordenació Territorials, amb criteris de participació, transparència, publicitat i difusió.\n- Elaboració d’una Llei de Participació Ciutadana que articule i normativitze la participació ciutadana en els distints projectes d’àmbit local, comarcal o de País. Dita participació, que ha de ser preceptiva, haurà de fer-se amb criteris de transparència, publicitat i difusió, i haurà de contemplar-se en les diferents fases del projecte, en especial en l’elaboració, aprovació i seguiment posterior. Haurà d’acreditar-se aquesta participació per a la validesa dels projectes. Hauran d’establir-se mecanismes de participació real i dotació pressupostària suficient per a dotar de mitjans personals i materials dita participació. Els informes elaborats pels distints òrgans de participació tindran un pes fonamental a l’hora de prendre les decisions definitives respecte als projectes estudiats.\n- Fer vinculants per llei els informes sobre disponibilitat de recursos hídrics que en aquest moment són preceptius però no vinculants. Igualment es protegiran de manera efectiva els recursos hídrics superficials i subterranis.\n- D’acord amb els sentit fonamentalment social de l’urbanisme la iniciativa per a desenvolupar projectes urbanístics ha de ser pública, pel que sols les adminstracions públiques podran plantejar, dins dels límits supramunicipals del Plans d’Ordenació Territorial, aquests projectes, desapareixent la figura de l’agent urbanitzador. Les empreses promotores i constructores hauran de supeditar-se per tant a les línies marcades per l’administració.\n- Promulgació d’una llei antiespeculació amb l’objectiu de que la titularitat d'una vivenda no siga objecte de negoci, dirigida a garantir que la major part de les plusvàlues generades en els processos d'urbanització passen al sector públic que haurà de invertir-les en reducció del preu de la vivenda, en la reducció dels impostos als compradors de la 1ª vivenda, en la reducció de l'Impost de Bens Inmoblesper als propietaris d'una única vivenda que siga la vivenda habitual, per a la construcció de VPO o vivendes socials, adquisició de patrimoni públic o altres finalitats de caràcter social. S’aplicaran mesures fiscals (gravant especialment les segones residències, els habitatges buits, les transmissions successives...), del control oficial dels preus, etc. de forma que el titular d'una vivenda desocupada tinga un cost que anul·le o reduisca significativament el benefici de la simple possessió del bé inmoble. El càlcul d'aquest impost haurà de tindre en compte el nombre de propietats desocupades en mans un mateix titular de forma que l'import de l'impost cresca de forma proporcional al nombre de propietats desocupades en propietat.\n3- En el procés d’establiment d’un nou model urbanístic i territorial amb l’avaluació i revisió del present es decretarà una MORATÒRIA que comporte la no aprovació, la suspensió o la paralització de projectes, urbanístics o de grans infrastructures, que no acrediten o no hagen acreditat la seua sostenibilitat i la suficient transparència informativa, així com el requisit d’acord previ amb els ciutadans afectats, entenent com a afectats el conjunt de la ciutadania, a l’igual que una àmplia acceptació social, tant en els objectius concrets del projecte com en el seu impacte ambiental i cultural.\n-Moratòria: És un instrument conjuntural davant l’actual situació de desordre i destrucció del territori. Ssignifica un compàs d'espera en la realització de projectes que afecten al territori, de tal manera que la ciutadania, i els seus representants amb ella, puguen disposar d'un temps per pensar el País que volem, i elaborar durant eixe temps un model territorial i urbanístic, i una legislació que responguen a les necessitats reals de la població. Les característiques concretes d'aquesta moratòria serien les següents:\n- Moratòria dels projectes urbanístics que estiguen fora d’ordenació fins la seua tramitació d’acord amb la nova legislació. La moratòria urbanística tindrà una duració màxima de 2 anys, el temps necessari per a elaborar una nova legislació (punt 3) després de l’obertura d’un ample debat sobre el model territorial amb participació dels diversos sectors que composen la societat valenciana (punt 2)\n- Revisió dels projectes que dins d’ordenació tinguen característiques d’insostenibilitat similars als que s’efectuen fora d’ordenació. A títol orientatiu podria afectar a aquells projectes que suposen l’increment de més del 10% de la població total del municipi o del número total de vivendes censades, o estant contemplats dins d’ordenació suposen increments absoluts de més de 2.000 persones o 800 vivendes. Igualment a aquells projectes que suposen un impacte ambiental important.\n- Revisió generalitzada de tots els PGOU per una comissió especial que haurà de finalitzar en un termini de 2 anys els seus treballs i recomanacions de modificacions.\n- Revisió de les grans infraestructures projectades per al País Valencià per tal de adequar-les a una nova situació on primen els objectius de resposta a les necessitats reals, moderació, racionalitat, principi de precaució, protecció i respecte al medi natural, al paisatge i al patrimoni cultural, ús racional dels recursos naturals i energètics i participació ciutadana. En aquest sentit es decretarà una moratòria màxima de dos anys respecte a línies exclusives d’alta velocitat, aeroports, ports i carreteres d’alta capacitat com autovies i autopistes. Els criteris respecte a noves vies de comunicació estaran continguts en un Pla Integral d’Infraestructures i en un Pla Director de Ferrocarrils. Es prioritzaran els desplaçaments en transport públic, potenciant especialment el ferrocarril i els desplaçaments a peu i en bicicleta. Els Plans d’Ordenació Comarcals determinaran els paràmetres de transport de cada territori.\n- No aprovació de cap projecte que no haja acreditat la realització d'Estudi Arqueològic previ del Béns Culturals (BIC i altres) que estiguen afectats per eixe projecte o que afecte Bens Culturals que hagen de tindre obligatòriament Pla Especial de Protecció i aquest no estiga aprovat. Tot això, d'acord a la vigent Llei de Patrimoni Valenciana. Catalogació i declaració com a BIC o com a Béns de Rellevància Local dels diversos elements del patrimoni cultural de cada municipi, si s'escau. Elaboració i aprovació dels corresponents Plans Especials de Protecció entre cada Ajuntament i Conselleries implicades.\nPARÀMETRES PER A UNA NOVA POLÍTICA TERRITORIAL I URBANÍSTICA\nLa futura Política Territorial al País Valencià parteix del seu caràcter eminentment social, la qual cosa implica impedir efectivament l'especulació, revertir les plusvàlues en benefici social, protegir realment el medi i el patrimoni cultural, i garantir la promoció i el control efectiu dels projectes des de les Administracions locals coordinades a nivell supramunicipal, i des de l'Administració autonòmica, així com amb la participació ciutadana present en el procés de tal manera que tot projecte compte amb el màxim consens com a requisit per a poder ser aprovat.\n- No aprovar cap projecte que no compte amb consens social o tinga un fort impacte ambiental o cultural. Especial atenció es prestarà a l’Estudi d’Impacte Ambiental. Tot això, d'acord amb la legislació urbanística, ambiental i territorial. El mateix criteri s’aplicarà en les modificacions que es realitzen als Plans Generals aprovats.\n- Diferenciació entre els projectes urbanístics que tinguen com a finalitat la residència estable i permanent com a habitatge principal dels projectes destinats a l’oci, segones residències, turisme..., amb la finalitat d’establir un àmbit de protecció i recolzament als primers, mentre sobre els segons hauria de repercutir els costos no sols d’urbanització i construcció, sinó dels posteriors serveis necessaris per al seu manteniment.\n- Donat que l’habitatge protegit hauria de ser l’ordinari en el nostre model social, la majoria de les residències haurien de tindre aquesta consideració, pel que el 50 % com a mínim de les noves vivendes, de cada municipi contemplades en el PGOU es dedicaran a V.P.O o vivendes socials. Aquest número de vivendes es distribuirà de manera homogènia entre els diversos sectors del Pla General.\n- Aposta clara pel model de ciutat mediterrània: compacta, multifuncional, amb creixements integrats, harmònics i sostenibles – també en quant l’escala edificatòria-, dotada dels serveis, espais de sociabilitat, infraestructures i transport públic necessaris, front a les “ciutats temàtiques” i les aglomeracions extensives.\n- A través del Pla d’Ordenació del Territori Valencià i dels Plans d’Ordenació Territorials es determinaran els paràmetres màxims, de zones urbanes, industrials o comercials, que les distintes zones, comarques i poblacions han d’assumir en el seu desenvolupament per a que prime els objectius de resposta a les necessitats reals, moderació, racionalitat, principi de precaució, protecció i respecte al medi natural i als espais agraris, al paisatge i al patrimoni cultural, ús racional dels recursos naturals (com l’aigua i el sòl fertil) i energètics i participació ciutadana. No es podrà urbanitzar en zones que gaudeixen de protecció natural com els Llocs d'Interés Comunitari ni en les zones d'amortiment d'impactes dels espais naturals protegits, igualment s'hauran d'establir mesures efectives per a evitar l'aïllament dels espais protegits i garantir la seua connectivitat ecològica.\n- Realització d’estudis comarcals respecte a les zones industrials i comercials, dins els Plans d’Ordenació Territorials, per a determinar el grau d’oferta o de demanda de cada zona i comarca amb la intenció d’arribar a models homogenis racionals i no a una competició entre les poblacions que suposen un increment irracional i innecessari.\n- Aquelles poblacions, zones o comarques on s’hagen realitzat projectes insostenibles que superen els límits anteriors hauran de realitzar propostes de reversió i recuperació del territori afectat bé de manera directa per mig de reclassificacions o indirecta (en cas de que no puga realitzar-se de manera directa).\n- S’hauran de preservar els espais agraris atès les seues funcions mediambientals , socials i econòmiques. En particular s’establiran plans específics de protecció i viabilitat de l’agricultura periurbana per constituir un element fonamental d’ordenació territorial que impedeixen el creixement il·limitat del les ciutats, generen paisatge i humanitzen els entorns urbans.\n- Prioritzar la consolidació i ocupació dels centre urbans.\n- Pla de rehabilitació de vivendes antigues i dels centres urbans. Promoció de vivendes de lloguer. Pla d’ocupació de vivendes buides.\nFont: Compromís pel territori.\nPublicat per adm a les 13:33


Gastronomia de Mallorca | Tradicions de Balears | Informació FEHM\nTradicions Festes Tradicionals\ninici > Descobreix Tradicions > Gastronomia\nGastronomia La gastronomia de Mallorca ha estat tradicional i estretament lligada a la seva història. És herència directa de les cultures romana, hebrea, musulmana, catalana i ara mateix de les gastronomies anglosaxona, alemanya, i fins i tot asiàtica.\nEls principals plats de la cuina mallorquina estan arrelats en les tradicions i en la cultura popular.\nLes verdures són ingredients que no falten en els plats locals. A més de les sopes mallorquines, un altre plat molt característic és el tumbet, fritada d'albergínies, patates i pebrots amb tomàquet. I el fregit mallorquí, amb verdures i menudillos. Comprar verdura i fruita fresca al mercat del Olivar de Palma, o als mercats dels pobles de la illa resulta sempre una interessant excursió.\nUn dels plats més populars és el frit mallorquin amb patates i pebrots; pot ser de sang i/o asadura de be, porc o també mariner. Referent a carns, cal citar la popular porcella rostida i els escaldums, guisats d'ànec o de gall dindi amb patates i ametlles. El llom amb col és una altra especialitat.\nTambé és famosa la sobrassada mallorquina, feta de carn de porc picada, barrejada amb espècies i *pimentón vermell. Diuen que o veritablement exquisit de la gastronomia insular, són els peixos i mariscs. La caldereta de llagosta és excel·lent tant a Mallorca com a Menorca on es pesquen les llagostes més saboroses. El cap roig, el gall, la gamba de Sóller, els escamarlans, els rogers, el llobarro, i els serrans d'aquestes aigües, simplement a la planxa, són deliciosos.\nRecomanació a part mereixen les croquetes de jonquillo un chanquete, sense arenillas, exquisit.\nEn el que refereix a la rebosteria, és molt popular l'ensaïmada, una pasta exquisida de farina i llard. Les més petites es prenen en el desdejuni, i les grans o molt grans, farcides de cabell d'àngel o de crema torrada, es degusten com a postres. Una altra especialitat en la respostería local són els robiols, farciments de mató o melmelada. I la coca d'albercocs o de orejones, que s'acompanya amb gelat. El gelat d'ametlles és també especialitat mallorquina. No s'oblidin de provar les coques dolces de patata típiques de Valldemossa però que també poden adquirir-se en altres pobles i ciutats de Mallorca. Tampoc deixin de provar elgató, un deliciós pastís d'ametlles amb moltes calories que sol acompanyar-se d'un bon gelat d'ametlla crua. “Ca Joan de S’Aigo” mereix en aquest sentit tots els elogis.\nPel que fa als nostres vins cal destacar el gran treball que s'ha fet en els últims vint anys en la recuperació de les vinyes i en la creació de nombrosos cellers que elaboren brous d'excel·lent qualitat. Ferrer, Pere Calma, Mesquida, Macià Batle, Ribas, Santa Catarina, Anima Negra, Són Bordils, són només dels noms dels nostres millors vins.


Reunió del Grup local de Mediterrània i refugiades - Servei Civil Internacional de Catalunya\nReunió del Grup local de Mediterrània i refugiades\ndesembre 9, 2015novembre 23, 2018\nLa reunió es farà el dia 17 de Desembrem a les 19h, a la Vaqueria de l'SCI (c/del carme, 95, baixos 2a)\nAquest curs l'encetem amb un nou grup de voluntariat local: Mediterrània i refugiades!\nAquest grup sorgeix de l'anterior grup de Mediterrània, el qual tenia per objectiu donar suport a les lluites per la Justícia Global que es produïssin en aquesta part del planeta, i de la necessitat de treballar la temàtica de les refugiades, arrel de la crisi que s'està vivint a Europa. El fent d'ajuntar les dues àrees respon a la voluntat de no afrontar el treball amb persones refugiades des d'un punt de vista bàsicament assistencialista, sinó a partir d'entendre les causes que les porten a emprendre aquest viatge. Per tant, creiem que cal entendre què passa a les zones on s'originen els conflictes, quin paper juguem nosaltres en aquests conflictes, i finalment veure quin paper podem jugar al nostre territori.\nEl grup tot just arrecarà el dia 17, així que podem crear entre tots i totes les línies de treball!\nSeminari a Lisboa per a ex-EVS!Dijous 17 de Desembre: Sopar d’Hivern de l’SCI!


▷ ⭐Definició de irrefutablement⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de irrefutablement\nDefinició de irrefutablement\nara pots descobrir La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula irrefutablement, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un context real aquesta paraula i fer servir un dels sinònims que et proposem de la llista completa que pots trobar aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui moltíssim més simple entendre què significa irrefutablement.\nD’una manera irrefutable.\n¿Cóm es diu irrefutablement en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice irrefutablement en catalán?\nSi tens ganes de saber com es diu en castellà irrefutablement has de entendre que la seva traducció és irrefutablement pots veure en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més fàcil contextualitzar-la en castellà.\nExemples de com utilitzar irrefutablement\nÉs una àrea irrefutablement bella, i en […] certes èpoques de l’any el paisatge és atordidor.\nPer més sentit que tingui teòricament aquesta màxima, les […] conclusions d’aquesta Comissió de […] Investigació demostren irrefutablement que no hi ha esperances […] d’una pau duradora a Darfur […] sense un accés immediat a la justícia.\nAquesta és irrefutablement certa, encara que […] només en determinats casos i sota determinades circumstàncies.\nItàlia és fins i tot més dependent en l’àmbit de l’energia, com les dades de […] Enea i Istat confirmen irrefutablement.\nMalgrat que la Canarinha va perdre a la final contra la defensora del títol, la seva potència ofensiva va quedar irrefutablement demostrada en les estadístiques del partit: 57% de possessió de la pilota, 14 xuts a porta […] i 5 córners.\nArgumenten que s’aplica el principi de cautela basant-se més en motius […] emocionals que científics, que no es […] ha establert irrefutablement que hi hagi una […] relació perjudicial i que és una base inadequada per legislar .\nÀustria va assenyalar que aquesta província no era autosuficient en […] productes derivats de la cabra, el […] que demostrava irrefutablement que tot just havia […] entre els estats membres comerç d’aquests productes.\nL’Equip recomana que el Comitè consideri aquesta tasca com una cosa prioritària donats els efectes adversos que les entrades amb insuficients dades identificatives tenen per a la credibilitat general de la Llista i, el que és més important, per a les persones que es veuen afectades per sancions perquè el seu nom és similar al que figura en alguna entrada de la Llista, però, donat el […] caràcter incomplet de l’entrada, […] no poden demostrar irrefutablement que no són els destinataris […] de les mesures en qüestió.\nSimplement estiguin atents als senyals que l’Esperit els enviarà: seran irrefutablement senyals de canvi.\nDocuments notarials proven encara […] després de dècades irrefutablement els convenis […] concertats.\nAlfabetització sobre la salut – En el seu informe de març de 2006, la Comissió conjunta per acreditació de les organitza cions de cura de la salut (Joint Commission on Accreditation of Health Care Organizations) i dels Recursos de la Comissió conjunta (Joint Commission Resources) [ …] van declarar que «la baixa alfabetització […] sobre salut està irrefutablement lligada a cura […] insegur i inepte, èxits limitats i augment en els costos».\nPotser no odiem a […] Islam, però la història irrefutablement estableix que l’Islam […] ens ha detestat des del seu origen mateix.\nMalgrat les bones intencions de molts musulmans la […] Bíblia identifica irrefutablement als estats islàmics […] de Medi Orient i als seus associats […] com a enemics finals de l’església i Israel.\nTot i que es […] ha demostrat irrefutablement que els objectius […] ambiciosos en matèria mediambiental contribueixen a la […] salut ia la seguretat dels ciutadans, s’ha defensat l’establiment de valors objectiu més baixos argumentant que un aire més net resulta massa car per a la indústria i per a la societat.\nIrrefutablement, aquestes excarceracions han d’estar acompanyades del reconeixement del dret dels opositors polítics a viure al seu propi país i a defensar les seves opinions obertament […] sense por de represàlies.\n(156) Que som Esperit i el […] Esperit és Déu, és irrefutablement cert, i en jutjar […] pels seus fruits (la regla que ens […] va donar el Mestre) direm que no només això és ciència, sinó cristianisme; però l’escandalosa audàcia que es diu així mateixa Déu i que no obstant això només demostra mortalitat errada, ens sorprèn!\nL’origen és el […] no-espai-conscient que final i irrefutablement contesta la pregunta, […] Qui sóc jo?\nI qualsevol via és vàlida, des de l’excés a la mínima expressió, mentre el […] producte final sigui irrefutablement impecable, extreme […] high-end.\nEn el cas que discutim avui, no hi ha una condemna a […] cadena perpètua, però sí una condemna a la pena de mort que se sustenta en fets que no han […] estat provats irrefutablement.\nAixí que ara ens sentim encara més consternats pel fet que hagin arrestat simultàniament a dos individus, Tenzin Delek i Lobsang Dhondup – un lama i un dels seus seguidors – i els hagin mantingut aïllats durant sis o vuit mesos, […] encara que fins al moment no hagi […] pogut demostrar irrefutablement que cometessin […] de veritat el delicte del que se’ls acusa.\nAquesta veritat l’ha demostrat la història irrefutablement.\nTots ells confirmen irrefutablement l’afirmació […] de Vita Consecrata «el lliurament fins a l’heroisme pertany a l’índole […] profètica de la vida consagrada» (n. 83).\nL’embriologia moderna prova irrefutablement que la vida humana comença […] en el moment de la concepció, la qual cosa vol dir […] que el nen, durant el seu desenvolupament prenatal, mereix tota la protecció i defensa de què gaudeix qualsevol altre ésser humà.\nUna aplicació correcta de l’acord sobre els ADPIC per part de […] Canadà redunda irrefutablement en interès de […] la Comunitat.\nEnfront de la globalització capitalista que s’ha convertit irrefutablement en el sistema dominant, hem assistit al sorgiment d’una nova societat civil a escala mundial, que s’ha diferenciat dels antics models ideològics i dels antics mètodes de […] [. ..] organització social i política.\nDit això, acceptant i subratllant la importància del principi de subsidiarietat, en transferir segons aquest principi totes les competències als cossos sobirans federats, és veritat que cal reconèixer realment que a la […] etapa de la història europea que estem [ …] vivint que irrefutablement es caracteritza […] pel procés d’ampliació, la Unió […] que estem construint és una unió d’Estats.\nNo obstant això, entre més […] temps passi més ràpid els fets relacionats amb el 9/11 estaran sortint a la llum irrefutablement.\nDiversos estudis han demostrat que la fam i la salut deficient es cobren […] un preu molt alt en l’economia i […] que les dues estan irrefutablement relacionades […] amb la productivitat i el rendiment [.. .] econòmic (Hall i Jones, 1998; Behrman et al.


Boletaires | Enderrock.cat\nJordi Novell | 12/07/2017 a les 17:15h\nArxivat a: Enderrock, Anuari de la Música 2017, Anuari de la Música\nUn dels temes centrals de l'Anuari de la Música 2017 ha estat l'anàlisi de la inversió pública en cultura –i particularment en música– durant el període 2008-2015. Una de les dades més alarmants és la constatació que la Generalitat de Catalunya va reduir en un 39% els recursos destinats a política cultural, i en un 60,5% els destinats a la música.\nPer analitzar aquestes dades en un context més global vam voler buscar estudis similars en l'àmbit internacional, i en vam trobar un de realitzat per la Fundació Catalunya Europa i elaborat per Pere Almeda sobre la despesa cultural als estats membres durant la crisi econòmica (2007-2014). El primer que ens ve al cap és que, en èpoques de conjuntures complicades, el món de l'art i la cultura han de ser els primers afectats per les retallades pressupostàries i que, abans de res, cal garantir un estat del benestar que preservi la sanitat, l'educació… allò que es coneix com 'despesa social'. Ja ho deia en Quico: "Ningú s'ha ferit per no llegir".\nEn aquesta clau errònia han actuat durant la darrera crisi econòmica els països del sud d'Europa, els famosos 'PIGS' (Portugal, Itàlia, Grècia i Espanya). Ah! També Catalunya. Els graus de priorització pressupostària –i de demagògia política– han reduït el pressupost general de cultura d'un 1,5% el 2008 a un 0,9% el 2015 (i un 0,8% el 2017, malgrat l'increment efectiu de recursos). Alhora, la resta de països europeus van fer tot el contrari, optant per augmentar percentualment la seva inversió en cultura en el mateix període (França un 13,4%, Alemanya un 16,1%, Hongria un 32,4%, Eslovàquia un 25,6%, Dinamarca un 7,4%, Finlàndia un 6,5%, etc.).\nMentrestant, el vicepresident Junqueras defensava el desembre passat la 'justícia social' dels pressupostos de la Generalitat. Conseller: no hi ha pressupostos socials que siguin regressius en cultura; no hi ha estat del benestar sense un dels seus pilars essencials. La nostra primera emergència nacional és la cultura; apostem-hi fort dotant-la pressupostàriament i creant polítiques articuladores del sector.\nSortirem d'aquesta maleïda crisi més forts que abans; n'hem fiat la sortida als creadors, al talent i al públic, que ha seguit consumint productes culturals en la mesura de la seva magre cistella pressupostària. Som un país boletaire; no per la peculiaritat dels seus artistes, sinó per l'arbitrarietat de la seva existència. Terra fèrtil, pluja viva i un esclat.


Política Autonòmica | Exigents.cat\nEls partits polítics són la baula feble del procés d’independència. Potser és la frase que més sovint s’ha repetit en el diferents Fulls de Ruta del procés, en diversos articles periodístics i en veu de diferents comentaristes, però ens equivocaríem molt si considerem que aquest procés es pot culminar amb èxit sense la intervenció continuada dels partits polítics.\nSom clarament partidaris d’una estratègia única i compartida de tots els partits polítics favorables a la instauració de la República i també d’una unitat electoral a les eleccions “exteriors” (espanyoles i europees) per mostrar la ferma voluntat de la majoria política de Catalunya de constituir un Estat propi. Les eleccions catalanes, per a nosaltres, han de convocar-se quan es donin les condicions necessàries per a instaurar la República i, per tant, han de tenir caràcter plebiscitari i constituent. Lògicament, doncs, les forces republicanes han de constituir un front únic, una candidatura unitària, per garantir la lectura inequívoca dels resultats. Mentre això no sigui possible per l’actuació partidista d’uns o altres, almenys cal garantir l’actuació conjunta, amb una estratègia compartida, tant al Congrés i al Senat espanyol com al Parlament europeu.\nEns sentim responsables intel·lectuals de la Crida. Perquè en vam ser inspiradors i creiem en la necessitat de la unitat electoral de les forces independentistes, perquè creiem que la suma multiplica. Perquè creiem que aquest és el clam clarament majoritari dels votants independentistes. Perquè creiem que la unitat és la millor eina davant els adversaris externs i els “dimonis” interns. Perquè creiem que només cal fins el moment en que instaurem la República definitivament. Perquè creiem que la política ha de ser molt diferent en la nova República. Per aquestes i moltes altres raons, vam ajudar a configurar la Crida que es dibuixava en el Manifest presentat el dia 16 de juliol de 2018 a l’Ateneu Barcelonès i, per les mateixes raons, no ens sentim igualment partíceps de la Crida sorgida de la seva Assemblea Constituent, celebrada el 26 de gener de 2019. Però seguirem treballant per convertir la Crida, mentre sigui possible, en l’eina electoral que necessitem i per convertir-la en la mostra de la nova política que voldríem en la República.\nLa prioritat a les institucions polítiques catalanes -Generalitat i ajuntaments- és mantenir-hi la majoria independentista i buscar aliances estratègiques amb altres forces almenys favorables a l’exercici del dret d’autodeterminació. Per mantenir-hi aquesta majoria cal que l’acció dels partits republicans se centri en gestionar eficaçment les institucions, fent una acció de govern exemplar malgrat els entrebancs de tot tipus que posarà l’Estat Espanyol, denunciant contínuament les ingerències d’aquest Estat, impulsant l’acció legislativa que més convingui al benestar de la ciutadania, independentment de la presumible acció del Govern espanyol i del seu Tribunal Constitucional, i d’accions de resistència i denúncia en relació a les actuacions antidemocràtiques dels aparells d’aquest Estat.\nEl règim del 78 està en franca descomposició, pel pas del temps, pel seu immobilisme i l’evolució de la societat, però encara compta amb molts elements que el poden mantenir viu durant un cert temps. La revolta catalana ha ajudat a posar al descobert les mancances del règim, però també ha servit per tancar files entorn dels principals temes sobre els que s’ha sustentat l’Estat Espanyol modern des de la seva creació. Els partits republicans catalans tenen una feina enorme per accelerar la descomposició d’aquest règim, establint aliances estratègiques amb altres formacions polítiques amb els mateixos interessos i aprofundint les contradiccions entre les forces que sustenten el règim.\nLa feina d’aquest grup de treball només és a l’abast de les persones que es donin d’alta com a socis o adherits de la nostra associació.