Cloenda de la mostra de treballs sobre deportació i exili del Teatre Principal\nLa mostra es pot visitar al tercer pis del Teatre fins dissabte\nEls autors són els alumnes de batxillerat artístic de l'Institut Dolors Mallafrè que participen en el Projecte Buchenwald de prevenció contra el feixisme\nFins aquest dissabte es pot visitar, al tercer pis del Teatre Principal, una mostra de treballs sobre deportació i exili en forma de collages fets pels alumnes d'Arts de l'Institut Dolors Mallafrè que participen en el Projecte Buchenwald.\nAquest dijous 28 d'abril a dos quarts de set de la tarda es farà una jornada de portes obertes, un acte obert a l'alumnat de tots els cursos, professorat, familiars i amics que vulguin visitar la mostra. L'acte comptarà amb la presència de la tercera tinenta d'Alcaldia i regidora de Cultura, Convivència i Equitat, Teresa Llorens; i del professor d'aquests alumnes, Carles Urgellès.\nLa mostra es va inaugurar coincidint amb la projecció de la pel·lícula “La solució final”, del cicle de cinema sobre la deportació als camps nazis del Projecte Buchenwald, i també amb la representació de l'obra “Neus Català, un cel de plom”.\nEls joves, de 1r i 2n de batxillerat artístic, han elaborat diversos collages amb el tema "Deportació i Exili: abans i ara". Persones, fronteres, ... temes que tornen en els temps presents amb el teló de fons del tracte als refugiats. Amb una recollida de sabates per part dels alumnes (en al·lusió als passos perduts, el contacte amb el terra i la Terra, el pas de frontera, la sabata com a símbol de la humilitat i el medi més elemental del moviment de les persones), es van treballar i incorporar a uns collages. Aquestes van ser sessions de treball compartit amb els alumnes francesos d'Aix en Provence, i el seu resultat va ser present a la Jornada Internacional de commemoració de les víctimes de l'Holocaust del passat 27 de Gener. També han fet interpretacions amb frases i dibuixos a tinta xina.\nD'altra banda, els alumnes de 2n de Disseny han volgut homenatjar amb una altra exposició el filòsof Walter Benjamin, com una figura del pensament del s.XX i que encarna les vicissituds de moltes persones que fugien del nazisme. Això ha motivat la iniciativa de dur l'exposició aquest estiu a Portbou, fortament impregnat per la presència de Benjamin.\nTot plegat, explica Urgellès des del centre educatiu, ha de ser un impuls i un pretext per tal d'orientar més treballs de recerca de Batxillerat sobre propostes plàstiques d'art per la pau, ja que cada vegada hi ha més artistes contemporanis compromesos en diferents llocs de conflicte d'arreu del món.


Kocca Ev Hotel Datca Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nEski Datca Mahallesi Cesme Sokak No:11 Datca, Reşadiye, Datca, Turquia, 48900 - Veure al mapa\nBarri Reşadiye Yaka Yaka Mesudiye Mesudiye İskele Yaka Reşadiye İskele Mesudiye\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Kocca Ev Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Datca. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Kocca Ev Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix express check-in/check-out, servei d'habitacions, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Kocca Ev Hotel és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Datca.\nTots els tipus de viatgers (35) Parelles (22) Viatgers en solitari (1) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (5) Grups (5)


Continuen els treballs a la piscina dels Jocs Mediterranis | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nContinuen els treballs a la piscina dels Jocs Mediterranis\nAvui els operaris han escampat prop de 400 metres cúbics de formigó\nPer Redacció NoticiesTGN. Actualitzat el 23/02/2018\nSeguint el calendari previst, durant tota la jornada d’avui els operaris escampen prop de 400 metres cúbics de formigó a la piscina de 50 metres de l’Anella Mediterrània de Campclar. Un cop assecat, a partir de la setmana vinent es procedirà a instal·lar les planxes on anirà l’aigua.\nEs tracta d’una intervenció que ha començat abans de les 8 del matí i hi han treballat una quarantena de camions.\nSegons l’Ajuntament de Tarragona, les obres segueixen el calendari previst per enllestir aquest equipament que acollirà les competicions de natació i waterpolo dels Jocs.\nEls treballs de la piscina olímpica a l’Anella Mediterrània van començar el passat novembre i el termini d’execució és de sis mesos. Van a càrrec d’Acsa Obras e Infraestructuras i tenen un pressupost d’1 milió 700 mil euros finançat pel Consejo Superior de Deportes.


Harvey (Català) - Cline Emma - Central\nVint-i-quatre hores abans que es faci pública la sentència del seu judici, en Harvey es lleva de matinada, suat i inquiet, en una casa de Connecticut que li han deixat. Se sent ple de confiança, tanmateix: això és Amèrica, i a Amèrica no es condemna la gent com ell. Han intentat ensorrar la seva reputació, però no ho han aconseguit,i avui el destí li indicarà com pot acabar de restaurar-la. Aquella cara que li sembla tan familiar, la del veí del costat, resulta ser la de l’escriptor Don DeLillo, i en Harvey ja veu els llums de neó: White Noise, la novel·la inadaptable per antonomàsia transformada finalment en pel·lícula; una aliança perfecta entre ambició i prestigi al servei del seu retorn. Però les hores van passant i en Harvey comença a percebre esquerdes cada cop més fondes en la confiança amb què s’ha llevat...\nOtros lectores que han leído Harvey (Català), han escogido


Infosalut - L’OBIA i l’Oficina de la Salut Mental de les Illes Balears formen a més de 300 professionals, que treballen amb infants i adolescents, per prevenir el suïcidi i les autolesions\nArticle anterior Seminari IdISBa a càrrec de Manuel Gómez Florit: "Engineering platelet-derived extracellular vesicles as cell-free therapies for tendon regeneration"\nL’Oficina Balear de la Infància i Adolescència (OBIA) i l’Oficina de la Salut Mental de les Illes Balears han organitzat vuit sessions de treball arreu de les Illes Balears per prevenir el suïcidi i les autolesions dels infants i adolescents. L’objectiu és detectar els possibles casos i fer un primer abordatge per prevenir-lo.\nLes jornades, que s’adrecen als professionals que treballen directament amb aquests menors, ja sigui en centres residencials, educatius, d’oci i lleure o policies tutors, es celebren durant aquest mes de maig i preveuen l’assistència de més de 300 professionals.\nEls professionals es formaran de forma teòrica i pràctica a fi de millorar les seves eines per prevenir aquesta problemàtica social. En el marc teòric, el contingut de les jornades analitza què és l’Observatori del Suïcidi, els Mites, els Factors de risc i les senyals d’alarma, els Factors protectors i com s’ha d’abordar l’entrevista als menors. En el marc pràctic s’analitza la detecció d’ideació suïcida a través de l’entrevista i s’estudia com intervenir després de detectar la ideació.\nLes jornades, que han estat organitzades per l’OBIA i l’Oficina de la Salut Mental de les Illes Balears, conten amb el suport del Consell de Mallorca a través de l'IMAS, el Consell d'Eivissa, el Consell de Menorca i el Consell de Formentera, que són els que tenen les competències en protecció de menors.


CLÀUSULA LEGAL - TALLERS GIRBAU\nDe conformitat amb el que estableix la normativa vigent en matèria de Protecció de Dades de Caràcter Personal, us informem que el correu electrònic que ens heu proporcionat serà incorporat a un fitxer sota la responsabilitat de Tallers Girbau, amb la finalitat de tramitar la vostra sol·licitud de subscripció i poder remetre-us totes les nostres ofertes i promocions. Així mateix, us informem que el tractament de les vostres dades està legitimat pel vostre consentiment i/o la relació contractual mútua que mantenim.\nPodeu exercir els drets d'accés, rectificació, limitació de tractament, supressió, portabilitat i oposició mitjançant un escrit a la nostra adreça C/ Mare de Déu del Remei, 7, Sta. Eulàlia de Ronçana 08187, Barcelona (Espanya) o per correu electrònic a través del formulari de contacte. Us podeu dirigir a l'Autoritat de Control competent per presentar la reclamació que considereu oportuna.


Un jutjat descarta que Banc Madrid tingués muntada una estructura de blanqueig de diners\nPublicat 8/1/2019 16:23:12CET\nEl Jutjat d'Instrucció número 38 de Madrid ha arxivat una querella contra el consell d'administració de Banc Madrid, en considerar que no només no es va acreditar cap delicte, sinó que des que depenia de Banca Privada d'Andorra (BPA) se'n van reforçar els controls.\nD'aquesta manera, la Justícia espanyola descarta que a Banc Madrid hi hagués muntada algun tipus d'estructura per facilitar el blanqueig de diners; al contrari, considera que, des que BPA va adquirir l'entitat espanyola, es van reforçar de manera "molt important" les mesures de control.\nEn una interlocutòria dictada recentment, el Jutjat de Plaza Castella sobreseu la querella presentada en el seu moment per les societats Marine Instrumentos i Luiniaski contra el consell d'administració de Banc Madrid perquè, segons va indicar, "el resultat de les diligències certament practicades i dels documents, nombrosos, que formen part de la causa, no revela cap indici de criminalitat suficient al nivell exigible més enllà de meres afirmacions que no han estat prou acreditades".\nEl Jutjat en qüestió ha adoptat la decisió en base, sobretot, a un informe pericial emès per un tècnic del Sepblac i en el qual, entre d'altres coses, destaca que amb l'arribada dels nous accionistes de Banc Madrid es "van incrementar exponencialment" els procediments de control i que els "elements de millora en el control normatiu i de prevenció eren clars".\nAixí, tant la interlocutòria com el perit del Sepblac, asseguren que el fet que algun client blanquegés, aspecte que tampoc no assegura, no implica ni els òrgans de direcció ni la cúpula del banc.


Piscines i platges. Canal Salut\nPlatges.cat. Tota la informació sobre les platges Vols veure com el teu fill gaudeix de l'estiu? Segueix aquests consells!\nCal que els infants i les persones adultes responsables de tenir-ne cura siguin conscients dels perills que poden trobar durant les activitats d’oci a l’aigua, i que coneguin les conductes de seguretat que han d’adoptar per evitar-les.


KÈNIA: La reserva de Samburu | Africanlanders\nSituat al nord de Kènia, entre Isiolo i Archer’s Post, trobem una de les reserves més boniques de Kènia pel que fa a paisatge. Dividida en 3 parts diferents separades per un riu, l’Ewaso Ng’iro, proporciona una línia de vida als animals i les persones de la zona. Al parc, podràs veure diferents animals seguint la riba on destaquen, si tens sort, els lleopards.\nA més a més, a part de lleons, búfals i elefants hi trobaràs animals específics d’aquesta zona com són la girafa reticulada (girafa Thornicroft), les zebres Gebry’s, l’estruç somalí i els oryx beisa. És una zona amb un clima sec on les altes temperatures i les sequeres extremes dels últims anys han provocat que alguns pastors entrin a la reserva a la recerca de pastures pels seus animals, causant diferents problemàtiques difícils de gestionar.\nEn aquesta zona on habita la tribu samburu, també podràs fer una excursió al Mount Ololokwe, una muntanya considerada sagrada per la gent d’allà, i a on podràs gaudir d’unes fantàstiques vistes de tota la regió.\nA dalt del Mount Ololokwe!\nSamburu es troba a 355 km al nord de Nairobi. L’ opció més fàcil és arribar-hi amb el teu propi cotxe o un vehicle de lloguer. També existeixen safaris que inclouen el parc dins les seves rutes. El temps de conducció és d’unes sis hores, per una bona carretera que va direcció a Etiòpia. També hi ha vols regulars diaris des de Nairobi fins a la pista d’aterratge de Samburu.\nDes de la capital de Nairobi, utilitzeu l’autopista Thika que surt de la ciutat i continueu per la carretera Nyeri Karatina i gireu a la dreta a la ciutat de Marwa, a 12 km de la ciutat de Karatina. Després, aneu cap al nord, sortint de Nanyuki, passant per Timau i cap a Isiolo, mantenint-vos bàsicament a la carretera principal. Un cop a Archer’s Post, només cal que conduïu uns quants quilòmetres fins a la porta d’Archer de la reserva de Samburu.\nArcher Gate per a entrar a la reserva de Samburu.\nNosaltres vam accedir-hi des de la carretera que passa per Embu, Chogoria i Meru i que després connecta amb Isiolo. Havíem d’anar primer al Mount Kenya però en veure les males previsions de temps, vam decidir anar primer al parc del Samburu i després tornar a Chogoria per anar al llac Ellis i al Mount Kenya (per saber-ne més sobre l’experiència al Mount Kenya, clica aquí).\nEl preu d’entrada al parc per persona és de 70$, que dura un període de 24h. El preu d’entrada del cotxe és de 400 KSH. L’horari de d’entrada va des de les sis del matí a les sis de la tarda.\nNosaltres a part, al anar amb el nostre cotxe, vam agafar un guia local, en Joseph, de la tribu Samburu, que ens va acompanyar per localitzar més fàcilment els animals. Tot i això no vam tenir la sort de veure el lleopard. El guia no paga entrada i només hauràs d’acordar amb ell, el preu que li pagaràs per les hores de safari que vols fer.\nNormes de la reserva de Samburu.\nEls animals autòctons de la reserva de Samburu\nEl Samburu destaca per ser una reserva on diuen que es pot localitzar fàcilment el lleopard. Nosaltres no vam tenir aquesta sort. A part, però, al Samburu podreu gaudir d’animals autòctons que només es poden trobar allà com:\n– La girafa reticulada o girafa somalí: L’animal més alt del món és un dels més bonics i elegants de veure. Si voleu aprendre més sobre aquest animal podeu llegir aquest article on donem informació sobre aquest fantàstic animal. Aquesta girafa es diferencia de les altres per les seves taques a la pell de forma poligonal de color marró fosc tirant a vermellós separades per unes línies blanques. La podem trobar a Kenia, Somàlia i a Etiòpia.\nGirafes reticulades a la reserva de Samburu.\n– L’Oryx beisa: També s’anomena Oryx de la costa est per diferenciar-los dels altres. Té un pelatge marró gris platejat que el diferencia dels altres. Les seves banyes són llargues, estretes i pràcticament paral·leles. Pot ser caçat per lleons, lleopards, hienes… tot i que normalment, l’hem vist tranquil·lament menjant i pasturant pel parc.\nOryx beisa a la reserva de Samburu.\n– L’estruç somalí: Aquesta estruç és una mica diferent a les que habitualment hem vist a casa nostra. Sovint se les pot veure en grups petits o en parelles. Els mascles tenen el coll i les potes de color blau-gris, però el bec i la part davantera de les potes es tornen roses quan es reprodueixen. Les femelles tenen les cames i el coll de color carn o marró apagats. És divertit veure-les córrer i en època de reproducció quan el mascle persegueix a la femella.\nEstruç somalí a la reserva de Samburu.\n– La zebra Gebry’s: La zebra de Gebry’s és una zebra especial. Té ratlles més abundants i més estretes que les de la zebra comuna. Aquesta zebra només la pots trobar a Kenya i a Etiòpia.\nZebra Gebry’s a la reserva de Samburu.\nQuè fer a la Reserva de Samburu?\nSamburu no és només una reserva. Allà podràs també fer diferents activitats com són:\n– Visitar la reserva de Samburu, Buffalo Springs i Shaba.\nFa uns quants anys, en el passat, aquestes reserves eren la mateixa. Avui en dia per raons administratives, són 3 parts diferents del mateix ecosistema àrid i desèrtic que caracteritza aquesta zona. Així doncs si vols visitar les tres reserves hauràs de pagar tres entrades diferents (70$ d’entrada cada cop) o bé, com vam fer nosaltres, triar una de les tres per veure si tens sort i pots veure tots els animals que s’hi poden observar.\nLleona a la reserva de Samburu.\nTotes les tres reserves tenen punts forts que cal tenir en compte per poder triar (si ets dels que viatja amb el pressupost ajustat). La reserva de Samburu destaca per la concentració d’animals al voltant del riu Ewaso Ng’iro, la reserva del Buffalo Springs per uns manantials d’aigua calenta que sorgeixen d’aigües subterrànies i a on els animals s’hi aproximen a beure i la reserva de Shaba per ser la més desconeguda i amb uns paisatges espectaculars.\nElefant menjant a la reserva de Samburu.\n– Fer una excursió al Mount Ololokwe\nLa muntanya Ololokwe és una muntanya especial i sagrada per la tribu Samburu. Aquesta muntanya ha estat vinculada a la vida dels seus avantpassats i és un lloc on realitzen cerimònia de transició a la vida adulta, pregàries per demanar que plogui, rituals de matances de bestiar… És un lloc especial i ho notareu des del primer moment que trepitgeu aquesta muntanya.\nSi vols fer el trekking i pujar al cim d’aquesta muntanya caldrà que et dirigeixis al Sabache Ecocamp que és la porta d’entrada d’aquests excursió i a on hauràs de pagar una taxa de 1.000 KSH per persona i 1.000 KSH per un guia que farà la ruta amb tu. La ruta per pujar és d’unes 2-3 hores depèn de quantes parades facis pel camí per respirar i veure les fantàstiques vistes.\nVistes durant l’ascens al Mount Ololokwe.\nCal dir que la primera part de la ruta discorre per uns antics camins d’elefants, per tant, prepara’t perquè el camí fa pujada. Un cop superada la primera hora, el camí ja no té tanta pendent i és més fàcil pujar fins a dalt on veuràs unes vistes espectaculars de tota la zona.\nAscensió al Mount Ololokwe.\nHi ha la possibilitat de dormir a dalt de tot, però necessitaràs portadors i també pagar una taxa de uns 100$. Pel nostre pressupost ajustat, vam optar per l’opció d’excursió de pujar i baixar el mateix dia. El Sabache Ecocamp, també disposa de càmping per si vols ja ser-hi i no matinar tant.\nÉs recomanable començar molt aviat per evitar la calor, portar bon calçat, molta aigua i alguna cosa de menjar.\nVistes des del Mount Ololokwe.\n– Fer un bany a la piscina natural de la reserva de Buffalo Springs.\nLa piscina natural de la reserva de Buffalo Springs, és una piscina d’aigua calenta que prové d’un manantial subterrani. Encerclada per un mur de pedra, la font d’aigua és cristal·lina i és possible banyar-s’hi per combatre la calor de la zona. Durant la Segona Guerra Mundial, un esquadró d’avions de combat italians volava cap a Etiòpia, quan van veure un enorme ramat de búfals bevent del manantial. Aquests, van confondre els búfals amb les tendes dels britànics, que avançaven cap a la frontera d’Etiòpia, de manera que els van llançar una bomba. Es diu que el lloc actual on hi ha aquesta piscina doncs, és el forat de la bomba que van deixar anar els italians contra els anglesos.\nSi visites aquesta part del parc, podràs banyar-t’hi gratuïtament. Si no visites la reserva de Buffalo Springs, pagant a l’entrada d’aquesta reserva el tiquet per la piscina, podràs accedir-hi igualment. El preu de l’entrada a la piscina és d’uns 15$.\n– Fer una excursió al Magado Crater\nEl cràter Magado es troba a l’extrem nord-est de la serralada de Nyambeni. És una petita regió que cal comprovar prèviament la situació del territori i si és perillós anar allà. La zona ara és més segura però cal tenir en compte quatre avisos dels locals abans d’anar-hi, per ser tant proper amb la frontera amb Somàlia. A nosaltres ens van recomanar anar-hi amb un cotxe i un guia local. No vam anar-hi per falta d’un contacte fiable a última hora.\nEl cràter tenia un petit llac però que s’ha anat evaporant per formar una escorça de sal de sosa. Els Meru, la població local de la zona, han estat recollint aquesta sosa en aquest cràter des de fa milers d’anys. Aquesta sosa forma un paisatge únic dins del cràter fent que tingui diferents colors.\nDic-dic a la reserva de Samburu.\nA prop de la porta principal del parc Samburu hi ha varis allotjaments de tot tipus i de tots els pressupostos. Nosaltres recomanem els següents:\n– Nashipa Ecocamp: És un campament portat per la comunitat de la zona. Tenen cabanyes amb tots els àpats inclosos per 13.000 KSH per persona o també es pot acampar per 1.000 KSH per persona. Realitzen activitats culturals per conèixer la tribu Samburu, tenen guies disponibles pel parc, fan danses tradicionals… No disposen de molta ombra, però si no hi ha molta gent podràs col·locar-te a sota d’un arbre. Nosaltres vam dormir-hi 3 nits i en destaquem molt la bona ubicació ( a 2 minuts de la porta) i el bon menjar. Podeu contactar amb en James a través del telèfon (WhatsApp): +254 716 955321.\nSala d’estar al Nashipa Ecocamp.\n– Camels Gate Lodge: Està situat al poble d’Archers Post, a 10/15 minuts de la porta de la reserva de Samburu. Disposen d’habitacions individuals i dobles en bandes. Tenen un tranquil restaurant molt bo i bé de preu de cuina local. Nosaltres vam anar-hi a dinar un dia i creiem que és una molt bona opció per la gent que no vol acampar i vol una experiència local. Podeu contactar amb l’Elisabeth a través del telèfon: +254 712 835211 o reservant a través d’una plataforma de reserves online.\nEntrada al Camels’ Gate Lodge.\n– Sabache Ecocamp: Situat als peus del Mount Ololokwe està gestionat també per la comunitat local. Totes les persones que hi treballen són gent de la comunitat Samburu que viu a la zona. Disposen de càmping per uns 1.500 KSH per persona i també d’unes tendes totalment equipades i moblades per uns 45$. És un bon punt per passar-hi la nit abans de fer l’excursió al cim de la muntanya. Podeu consultar la seva web aquí.\nDIA 1: Vam arribar al Nashipa Ecocamp després de fer un canvi d’última hora en el nostre recorregut. Primer, havíem d’anar al Mount Kenya i al llac Ellis però a mesura que anàvem avançant el temps anava empitjorant. Així que vam decidir seguir fins el següent punt del viatge: Samburu. A mesura que anàvem conduint cap allà el paisatge anava canviant dràsticament i la temperatura exterior anava pujant. Tot es tornava més àrid, deixàvem enrere els camps verds per extensions bastes de sorra i alguns camells. Finalment, a la tarda vam arribar al Nashipa Ecocamp, just a la porta del Samburu. Vam acampar a sota l’ombra d’un arbre mentre ens vam dedicar a fer gestions també importants del viatge com rentar plats, rentar la roba, posar ordre al cotxe… La tarda passava molt ràpid i no teníem temps d’entrar a la Reserva, així que finalment vam agafar un guia, en Joseph que també treballava al campament, per l’endemà passar tot el dia dins del parc de Samburu amb ell.\nEl nostre càmping a Nashipa Ecocamp.\nDIA 2: Ens vam llevar ben d’hora per entrar al parc amb els primeres llums del sol del matí. De fet, vam matinar tant que la porta encara estava tancada! Un cop realitzats els formalismes d’entrada, ens van rebre al cap de 5 minuts les zebres Gebry’s. Eren ben diferents de les que havíem vist! Eren una família amb cries que estava jugant al costat de la carretera.\nFamília de zebres de bon dematí a la reserva de Samburu.\nDiuen que aquest parc és un dels més fàcils per veure lleopards però nosaltres ho vam intentar durant tot el dia i no vam tenir sort! És veu que tenen un conflicte intern amb els ramaders de la zona, que entren al parc a la recerca de millors pastures, i això provoca que molts animals s’espantin i s’allunyin dels camins principals.\nEl nostre safari va continuar tot veient dic-dic, antílops diferents, més zebres, girafes reticulades… fins que en uns arbustos vam trobar un parell de lleones dormint sota l’ombra! Una estava al terra mentre que l’altre descansava sobre una petita branca de l’arbre. Vam seguir veient altres animals com elefants solitaris que menjaven i travessaven arbustos sencers, fins que vam arribar a dinar al costat de la riba del riu envoltat de monos. Havíem de vigilar per no quedar-nos sense dinar! A Botswana, ja vam tenir una experiència dolenta amb els monos i no la volíem repetir.\nParell de lleones descansant a la reserva de Samburu.\nDurant la tarda, vam seguir buscant sense sort el lleopard, fins que vam trobar una lleona amb les seves cries enmig del camí. Una imatge impactant abans de dir adeu al Samburu, una reserva on vam estar quasi bé tot el dia sols observant els animals en llibertat.\nLleona amb les seves cries a la reserva de Samburu.\nDIA 3: Avui canviàvem el safari pel senderisme. Ens vam llevar ben d’hora per conduir al voltant de 40 minuts direcció nord fins arribar al Sabache Camp, als peus del Mount Ololokwe. Allà vam deixar el cotxe i amb un guia local vam començar a pujar la muntanya. La primera hora va ser molt dura, amb un desnivell molt alt i uns camins entre roques que només feien que pujar! A més, el sol començava a apretar. Finalment, vam arribar a dalt del cim i després de caminar 30 minuts més per un camí més planer on vam trobar diferents pastors que habiten a la muntanya amb el seu ramat, vam arribar a un lloc espectacular, amb unes vistes impressionants a tota la sabana africana i la reserva de Samburu. L’esforç de la pujada havia valgut realment la pena!\nDesprés de menjar alguna cosa i veure com diferents àligues volaven per sobre nostre, vam tornar cap al Sabache Camp i, després, vam parar a dinar a Archers Post, al Camels Gate Lodge. A la tarda, volíem anar a banyar-nos a unes piscines naturals provocades per les bombes de la Guerra Mundial al Buffalo Springs. Ens havien dit que eren gratuïtes, però quan vam arribar, resulta que es consideren que estan a dins una altra reserva i que s’ha de pagar de nou l’entrada. Així que ens vam quedar amb les ganes de fer-nos un bany, i vam tornar al campament comunitari a descansar després de gaudir d’uns dies de safari i senderisme molt interessants.\nDIA 4: Ens despertàvem per últim cop al Nashipa Ecocamp abans de recollir totes les coses, acomiadar-nos de tot el personal, estirar per les agulletes del dia anterior i esmorzar. Avui tocava fer el camí de tornada per anar a visitar el Mount Kenya tot esperant que el temps fos millor que els dies anteriors. Per sort, el cel estava serè així que vam encertar amb el nostre canvi de plans d’última hora! Deixàvem la zona àrida de Samburu per endinsar-nos al paisatge verd del Mount Kenya i el llac Ellis.\nDia de carretera!\nEl Samburu és una reserva única a Kènia que, malauradament, per les grans sequeres que s’estan produint, es troba en una situació complicada. Ha d’administrar la necessitat de les pastures locals amb els animals salvatges que viuen a la Reserva, convertint en un dels principals reptes a resoldre a curt plaç. De totes maneres, la seva visita és molt interessant pel seu paisatge diferent a altres zones del país, pels animals autòctons que hi pots trobar, per la comunitat samburu i per les opcions de senderisme que pots fer al seu voltant.\nGirafes reticulades, un des animals autòctons de la reserva de Samburu.


Signatura del conveni del projecte a finançar amb la recaptació de la regularització de places turístiques de Ferreries\nLa Presidenta del Consell Insular i consellera d’Ordenació Territorial i Turística, Susana Mora, i el Batle de l’Ajuntament de Ferreries, Josep Carreras, han signat avui el conveni del projecte designat a Ferreries a finançar amb el fons de la regularització de places turístiques. Aquest fons suposarà un total de 23 actuacions a Menorca amb una inversió de 2.243.500€, dels quals 308.000€ aniran destinats a Ferreries.\nEn el cas de Ferreries, el projecte es realitzarà a la zona de Cala Galdana on es faran actuacions per millorar la protecció contra els despreniments rocosos dels 160 metres lineals del passeig marítim de Cala Galdana. També s’efectuarà la primera fase del canvi de lluminàries del passeig de la platja de Cala Galdana.\nCom ha dit la Presidenta del Consell, “es tracta d’unes actuacions que han estat tant temps reclamades per Ferreries i que ara es podran veure realitzades gràcies a n’aquest fons. Pel Consell Insular és una prioritat fomentar la qualitat de les infraestructures que brinda Menorca com a destí turístic. Creiem que és fonamental la millora d’espais i serveis, que afavoreixi els serveis als ciutadans i també a la qualitat de l’oferta i productes turístics”.\nEs preveu que la posada en marxa, les instal·lacions de seguretat, de bolons i malles, la instal·lació d’ancoratges i barreres es dugui a terme en 5 setmanes.\nEls penya-segats rocosos existents a Cala Galdana salven un desnivell variable d’entre 38 i 46 metres entre el passeig marítim que discorre pel peu del vessant muntanyós i la part posterior de les finques de l’avinguda de sa Punta existents al capdamunt del vessant.\nA causa dels despreniments que de manera ocasional s’han anat produint durant els anys, s’han fet fins a hores d’ara diferents actuacions per a millorar la seguretat de la zona, com arranjaments d’escales, instal·lació de diferents elements d’estabilització de blocs rocosos, o la barrera de protecció dels despreniments de roca de 30 m de longitud a l’àrea d’influència de l’hotel Melià Cala Galdana.\nAl mateix temps, s’ha fet un estudi de tota la superfície del penya-segat i elaboració d’un inventari dels blocs rocosos potencialment perillosos amb fitxes per cada bloc amb la proposta d’estabilització.\nMaó, 22 de febrer del 2018


Club de Lectura | Escola Sadako\nA principis d’aquest curs es va iniciar el Club de lectura. Un cop al mes es reuneix el grup de pares i mares que en forma part per comentar la lectura recomanada. L’encarregada de dirigir el Club és la Carme Prims, propietària de la Llibreria La Caixa d’eines de Barcelona. Les sessions tenen una durada d’una hora i escaig.\nComencem amb els comentaris sobre la lectura assignada en la sessió anterior i acabem amb una breu introducció de la lectura que es tractarà a la següent trobada.\nHem llegit i comentat 8 llibres, que tenen temàtiques ben diverses i que alhora han provocat sensacions també ben diferents. Us aportem una breu ressenya de cada un dels llibres per si us pot ser d’interès i voleu llegir-los:\n“El sopar” de Herman Koch. Es tracta de la sorpresa editorial de l’any 2009 a Holanda, país on està ambientada la trama tot i que està inspirada en uns fets reals que ens són propers. Els personatges d’aquesta novel·la van provocar que ens plategéssim qüestions tan controvertides com: fins on poden uns pares protegir el seu fill?; fins quin punt es pot justificar una acció abominable?; ha de prevaldre l’instint de protecció o la lleialtat a unes normes socials de convivència?\n“ La maledicció dels Palmisano” de Rafel Nadal. Ens va traslladar a Itàlia, a la costa adriàtica, a Apulia i la vall d’Itria, al taló de la bota de la península itàlica. En un poble del sud d’Itàlia, el destí de dues famílies, els Palmisano i els Convertini, quedat unit per sempre quan Donata i Francesca, dues joves vídues de guerra, es conjuren contra la maledicció que persegueix els homes del clan dels Palmisano.\n“Naufragis” d’Akira Yoshimura. Ens va descobrir una petita joia de la literatura japonesa. La novel·la està ambientada en un poble aïllat de la costa del Japó en l’època medieval. Allà els habitants no tenen cap altra raó de viure que no sigui la mera supervivència, que depèn de la pesca i de la recol·lecció, de la bonança de la natura i de la capacitat dels homes per aprofitar-la, llevat que aparegués el fenomen conegut com O-fume-sana.\n“Una revelació brutal” de Louise Penny. Ens va endinsar en el gènere negre i en la cultura canadenca, en particular del Quebec. I vam descobrir que fins i tot a les comunitats d’aparença més bucòlica, la calidesa dels seus habitants, la solidaritat entre veïns i l’ambient acollidor, poden amagar secrets inconfessables.\n“Dispara, yo ya estoy muerto”, de Julia Navarro. A la fi del SXIX, durant l’última etapa tsarista, els Zucker, perseguits per la seva condició de jueus, han d’abandonar Rússia fugint de l’horror i al desraó. A la seva arribada a la Terra Promesa, Samuel Zucker adquireix les terres dels Ziad, una família àrab encapçalada per Ahmed. Entre ells neix un fort vincle, una sòlida amistat que, per sobre de les diferències religioses i polítiques, es manté generació rere generació.\n“La mort del pare”, de Karl Ove Knausgard. L’autor, una de les veus més importants de la narrativa escandinava contemporània, durant tres ants seguits va escriure vint pàgines diàries sobre la seva pròpia existència. Pretenia així superar una llarga crisi creativa, però també la tràgica desaparició del seu pare, mort després d’ingerir quantitats ingents d’alcohol, pocs mesos abans que l’autor complís 40 anys. Knausgard va seguir escrivint fins a concloure una saga de sis volums autobiogràfics.\n“Mentira”, d’Enrique de Hèriz. En aquest cas vam tenir la sort de compartir la sessió del club de lectura amb l’autor de la novel·la, i va resultar molt gratificant.\nLa novel·la narra les vicissituds d’una família barcelonina, a partir del moment en què la mare és donada per morta mentre porta a terme una investigació antropològica a Guatemala. Una sèrie de confusions fan que els seus fills preparin fins i tot la repatriació de les seves cendres i, arran d’això, es furgui en la memòria familiar i comencin a sorgir aspectes foscos i mitificats. Es tracta d’una història molt rica que aborda des de les relacions familiars a l’art d’explicar i on són moltes les històries que s’expliquen, algunes força divertides i d’altres de dubtosa veracitat.\n“L’amiga genial” d’Elena Ferrante. Acabem la temporada amb la novel·la d’aquesta autora italiana que ningú sap qui és, i fins i tot hi ha qui sospita que és un home. La història inicial ens ubica a Nàpols als anys cinquanta i narra la història d’una amistat de dues noies en un barri de la perifèria. Estan acompanyades per una multitud de personatges menors que les acompanyen en el seu recorregut vital durant els anys de la seva adolescència. Ens endinsem en la amistat entre dues nenes, dues noies, dues dones, seguint pas a pas el seu creixement individual, la manera com s’influeixen l’una a l’altra, els sentiments bons i dolents al llarg d’una relació autèntica i forta. Donat l’èxit de la història, l’autora ha escrit 3 volums posteriors.\nEl Club de lectura continuarà l’any que ve. En rebreu notícies per si us animeu a participar-hi!


Caminada Montsant clàssic - Excursió - Activitat a Tarragona - Propostes.com\nLloc activitat: El punt de trobada és a La Morera de Montsant.\nAquesta caminada recorre alguns dels llocs més emblemàtics de la Serra de Montsant. Un Parc Natural de silenci al cor de la demarcació de Tarragona.\nLa ruta és realitza íntegrament en la comarca del Priorat. Inclou la pujada a la Roca Corbatera (punt més alt de la Serra de Montsant 1163 m.) des d’on tindrem una magnífica vista de la vessant nord del Montsant i les terres del Baix Camp.\nTambé cal destacar la visita a la Cova Santa, refugi dels primers ermitans que habitaven aquestes contrades. La part més dura de l’ascens queda compensada per l’espectacularitat de l’indret: el grau dels 3 esglaons i perquè des d’allà albirarem el poble de Siurana amb l’embassament del mateix nom a sota i el poble de Cornudella.\nDes d’aquí el camí consisteix en resseguir el gran cingle, planejant i contemplant les fabuloses vistes com la del Clot del Moloner. Així mateix, visitarem la balma del Meloner.\nL’arribada a l’encantador poblet de la Morera serà pel divertit Grau del Carabassal.\nTant l’esmorzar com el dinar els farem en uns llocs tranquils i agradables envoltats de natura.\nEl punt de trobada és a La Morera de Montsant a les 9:00h; allà deixem els cotxes i us portem al punt d’inici de l’activitat. Us lliurarem informació pràctica del Parc i començarem la caminada.\n- Dificultat tècnica: mitjana - baixa\n- Durada: Unes 5 hores comptant totes les aturades i visites.\n- Grups superiors a 10 persones: 9 euros/persona.\n* Preu mínim: 75 euros/sortida (Tot el grup)\n- La llanterna permet entrar a la Cova Santa. Entrar-hi és opcional.\n- El grau dels 3 esglaons té poca dificultat, però per a aquesta activitat és millor està acostumat a caminar\n- No s’aconsellen bastons per caminar.\nUna caminada de Cornudella a la Morera de Montsant. Aquesta caminada recorre alguns dels llocs més emblemàtics de la Serra de Montsant. Un Parc Natural de silenci al cor de la demarcació de Tarragona.\nActivitat: Caminada Montsant clàssic - Excursió\nInclou: Monitors-guies titulats en tot el recorregut. Mapa. Assegurança d’accidents. Transport en furgoneta de la Morera al punt de partida (8 min.). No inclou el dinar, l´esmorzar i el beure.\nCerques relacionades amb Caminada Montsant clàssic - Excursió\nExcursions Montsant, Montsant, Caminades Montsant, Caminada, Caminades, Excursions,


2014 0912. Bus 9. Tram 13 - Gironès per la independència\n2014 0912. Bus 9. Tram 13\nBus 9. Tram 13\nViatgem des de Girona amb un dels dos mil autocars que van dur els participants a Barcelona des d'arreu de Catalunya\nL'anècdota de la jornada la protagonitza el desbordat propietari d'un restaurant del carrer Londres sorprès per l'allau de gent provinent dels busos aparcats a l'Eixample\n12/09/14 00:00\t- GIRONA / BARCELONA - MIQUEL RIERA\nPilar dels Marrecs de Salt entre els trams 13 i 14, ahir a la Diagonal, curulls de gironins. Foto: M.R.\nLa corrua d'autocars s'estén al llarg dels principals carrers de l'Eixample\nA Girona, a tocar el riu i sota el viaducte del tren és lloc d'aparcaments dels autocars que, durant tot l'any, porten els turistes fins a la ciutat. Quan se celebra Temps de Flors o en puntes turístiques com la Setmana Santa, se n'hi veuen aparcats cap a una vintena. Des d'allà, els turistes s'escampen pel Barri Vell i fins a la catedral i la muralla. Aquest radiant matí de setembre, però, l'aparcament no és ple d'autocars turístics. Es veu a primera vista, només d'arribar-hi, poca estona abans de la una del migdia. Qui viatja en aquests vehicles van vestits majoritàriament de groc o de vermell i tenen un mateix destí i un mateix objectiu: la ciutat de Barcelona i la multitudinària V que hi han convocat l'ANC i Òmnium.\nDes de Girona surten un total de 25 autocars. L'assemblea gironina de l'ANC no en va trobar més i alguns dels vehicles van fer ahir doble viatge a Barcelona. Les dificultats per trobar autocar han fet anar de bòlit els organitzadors, que han acabat contactant amb empreses nord-catalanes i occitanes. Justament, l'autocar en què anem –assenyalat amb el número 9– és de l'empresa de Perpinyà Gep Tourisme. Viatgem, doncs, amb un autocar amb matrícula francesa cap a Barcelona. Les samarretes grogues i vermelles del passatge i una gran estelada que han col·locat al vidre del darrere delaten, però, que el vehicle va fent via cap a la Via 2014.\nLa pràctica majoria dels que hi van són membres de l'ANC, gent de classe mitjana i de mitjana edat, alguns dels quals viatgen amb nens i adolescents i que creuen fermament que el país va pel bon camí. Són, pràcticament tots, veterans de les grans mobilitzacions de l'ANC. Van ser a la manifestació del 2012 i a la Via Catalana de l'any passat, però no defalleixen. “Si cal hi tornarem els cops que faci falta, però francament ja comencem a tenir ganes d'anar plegant perquè això voldrà dir que serem independents”, ens diu Pep Bosch, dirigent de l'ANC a Girona.\nArribant a Barcelona és l'hora de cantar Els segadors. Ha estat una entusiasta viatgera qui ha engrescat tothom micròfon en mà. Una bona manera d'anar creant ambient, ara que ja som a la gran ciutat i comencem a veure que els carrers bullen d'estelades i de gent perfectament abillada per formar la monumental senyera de la V.\nBaixem per Muntaner fins a Provença. La corrua d'autocars s'estén al llarg dels principals carrers de l'Eixample. Cap a dos mil n'han arribat d'arreu del país, plens de gent amb el mateix entusiasme per la llibertat del país que els gironins amb què hem viatjat. Es veu només de posar peu a terra a Barcelona. Bars, restaurants i forns són plens de groc i vermell, de ciutadans que agafen forces poca estona abans de dirigir-se cap al seu tram a la V.\nCosta trobar un lloc on et puguin servir alguna cosa. Anem pel carrer Londres, entre Casanova i Villarroel, dos noms molts adients per la data. Entrem finalment a El Tajo, un local amb nom de riu castellà, on el personal ja en fa prou de saludar-te amb bona cara amb la feinada que se li ha girat. Accepten servir-nos el menú del dia –bon àpat, per cert–, i ens demanen disculpes per com va tot plegat. “Ningú s'ho esperava. Ningú ens havia avisat que vindria tanta gent”, ens diu el propietari en castellà davant la nostra incredulitat, i encara rebla el clau quan confessa que desconeix les dimensions de la manifestació, de la plaça Cerdà a la zona universitària passant per Glòries, quilomètrica senyera humana.\nTenim assignat el tram 13, renglera 2, amb samarreta vermella, però quan hi arribem tothom ja és gairebé a lloc. Les files grogues i vermelles estan formades i la gentada espera pacient sota el sol, que pica fort. En molts sectors no hi cap ni una agulla, però trobem un forat entre el nostre tram i el 14, justament allà on els Marrecs de Salt aixequen un castell i uns quants pilars mentre arriben les 17.14. Aquests trams de la Diagonal són plens de gironins. Més avall, un cop hem ben cridat “In-inde-independència!” i hem cantat de nou Els segadors i la gent ha començat a desmuntar la senyera gegant, trobarem un munt d'empordanesos, molts dels quals acaben de passar l'estona a l'escenari de l'ANC de la Tallada d'Empordà, on un discjòquei fa ballar la gent.\nTot passejant Diagonal avall i cap a la rambla Catalunya fem temps fins a l'hora de la tornada. Cares felices pel carrer i també a l'autocar, on el groc i el vermell s'imposen encara. Abans d'arribar a Girona comença a llampegar i a ploure fort. Una salutació dels déus als nous temps que ja s'albiren després d'una altra històrica jornada.\nsón els que van sortir ahir de Girona ciutat per anar a la gran manifestació de Barcelona. Alguns dels vehicles van fer doble viatge davant la impossibilitat de trobar més autocars i per assumir així la forta demanda que hi havia. En total, les diferents sectorials de l'ANC i delegacions d'Òmnium, així com altres entitats, van mobilitzar uns dos mil autocars.


El nou Museu de Ciències Naturals de Granollers acull dues trobades d'experts en ratpenats | Ajuntament de Granollers\nInici » El nou Museu de Ciències Naturals de Granollers acull dues trobades d'experts en ratpenats\nEl nou Museu de Ciències Naturals de Granollers acull dues trobades d'experts en ratpenats\nUn congrés internacional sobre el paper d'aquests animals com a bioindicadors i unes jornades estatals sobre la conservació dels quiròpters, l'ordre de mamífers al qual pertanyen\nDel 5 al 7 de desembre, el nou Museu de Ciències Naturals de Granollers -recordem que s'inaugurarà aquest dissabte- acollirà un congrés internacional sobre el paper dels ratpenats com a bioindicadors, és a dir, com a comunitat que permet deduir condicions ambientals. L'alcalde de Granollers, Josep Mayoral, hi participarà dimecres 5 de desembre, a partir de les 18 h.\nEls ratpenats, per les seves característiques vitals, són considerats magnífics indicadors de la qualitat de l'entorn, d'impactes causats pel canvi climàtic i d'alguns dels efectes d'aquest fenomen, com l'augment de la temperatura o la sequera. Habitualment, els estudiosos d'aquest àmbit utilitzen insectes i ocells, a més d'algunes espècies aquàtiques, com a grups bioindicadors. Però alguns experts han constatat que els ratpenats són molt sensibles als canvis de temperatura i al deteriorament del seu hàbitat i que, per tant, són excel·lents indicadors del canvi mediambiental. Així, en aquesta trobada, experts en canvi climàtic i bioindicadors de 20 països d'arreu del món i diversos col·laboradors del Museu de Granollers intercanviaran coneixements amb estudiosos dels ratpenats d'indrets tan diferents i allunyats com Austràlia, els Estats Units, Costa Rica i l'Índia. A més, treballaran en l'elaboració d'una publicació sobre ratpenats i bioindicadors i en possibles programes d'actuació futura en aquest àmbit.\nA continuació d'aquest congrés, els dies 8 i 9 de desembre, el nou Museu també acollirà les IV Jornadas de la Asociación Española para la Conservación y el Estudio de los Murciélagos. En aquesta trobada, es presentaran els projectes estatals relacionats amb la conservació dels quiròpters, l'ordre de mamífers al qual pertanyen els ratpenats. L'alcalde de Granollers, Josep Mayoral, també participarà a la primera d'aquestes jornades, en aquest cas, dissabte 8 de desembre a partir de les 9 h.


La nostra literatura està en Frankfurt de la mà d'Isabel Clara-Simó i Jordi Peidro | ARA Multimèdia\nLa nostra literatura està en Frankfurt de la mà d'Isabel Clara-Simó i Jordi Peidro\nL'escriptor alcoià Jordi Peidro, en la taula redona sobre 'Altres literatures valencianes'\n10 editorials valencianes i 16 escriptors en la nostra llengua han promocionat la nostra literatura a la 70a edició de la Fira internacional de Frankfurt\nEls dos escriptors alcoians formen part de la comitiva de 16 escriptors valencians que participen en la 70a Fira Internacional del llibre de Frankfurt. Allí estan en un estand propi de la Generalitat Valenciana, on també tenen representació 10 editorials valencianes. A més a més, cadascun dels escriptors alcoians ha participat en una de les més de 3.000 activitats culturals de la Fira. En el cas de Jordi Peidro ha sigut a la taula redona 'Altres literatures valencianes'. Cal recordar que el llibre de Jordi Peidro, 'Esperaré siempre tu regreso', s'ha traduït aquest mateix mes a l'alemany. Pel que fa a Isabel Clara-Simó, ha participat en la taula redona 'La literatura valenciana en temps d'emergència', celebrada a l'Institut Cervantes i presentada pel conseller de cultura Vicent Marzà. El conseller diu que "la participació de la Generalitat a la Fira de Frankfurt 2018 és molt convenient per a complir un dels objectius principals de la política cultural valenciana: donar més visibilitat als nostres creadors literaris i artístics i afavorir la internacionalització del sector del llibre valencià en aquest aparador editorial europeu".\nLes activitats relacionades amb la literatura valenciana a la fira alemanya han tingut lloc els dies 10 i 11 d'octubre, però la fira s'allarga fins al dia 14 d'octubre. Des de la Generalitat expliquen que és "la major plataforma comercial per a tots els sectors que componen el sector del llibre. S'hi citen editors, llibreters, distribuïdors, gràfics, agents literaris, il·lustradors, autors, traductors, impremtes i intermediaris del món editorial". El principal objectiu a aquesta fira és la compravenda de drets editorials, "ja que el 80 per cent dels contractes anuals dels drets d'autor del món es tanquen en aquesta cita". La Fira de Frankfurt també suposa "un observatori de les tendències editorials del mercat internacional, de nous models de negoci, així com del fet d'estar al dia dels últims avanços en el comerç electrònic i en el llibre electrònic".


HE TINGUT UN SOMNI - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\njoan soler i golobart 04.11.2009 | 09:08\nmulant el gran Martin Luther King i fent ús de les seves famoses paraules, jo també avui, ahir, suposo que demà i sempre, tindré l'utòpic somni d'una justícia econòmica i social, només de caire municipal, no demano impossibles, tan difícil d'assolir com fer recuperar la memòria al nostre regidor d'Hisenda o el sentit comú al nostre batlle, o, simplement, demanar-los un exercici d'autoinculpació amb el ferm propòsit de reconèixer els errors i intentar no recaure en l'autocomplaença que els dóna una teòrica superioritat moralment discutible.\nUn dels últims estirabots, i no ho dic en absolut amb l'ànim de treure ferro perquè és impossible si no vols caure en la idiotesa més profunda, és el sainet que porten entre mans amb el tema de les revisions cadastrals desfasades (a l'alça, naturalment) i els estira-i-arronsa, més aviat el segon, que volen fer creure que mantenen amb el centre de gestió cadastral del ministeri d'Hisenda.\nEl 2007 van portar la contrària a tota l'oposició i van sol·licitar la revisió cadastral per tal de poder embutxacar-se un IBI a l'alçada dels bons moments que econòmicament passava el món de la construcció. Com que ara no hi ha un duro al calaix i tothom se'ls ha tirat al damunt, munten el numeret de sol·licitar al ministeri d'Hisenda una revisió a la baixa. M'imagino el tip de riure del funcionari de torn quan ha vist la disbauxa que viu el cor d'una Catalunya més propera a la ridiculesa que no pas al seny habitual, i anomeno tot el país perquè quan passes de l'Ebre ens fiquen a tots al mateix cabàs.\nHe tingut un somni. Vivia en una ciutat mereixedora de l'orgull de tots els seus conciutadans, on l'administració sabia el que feia i on anava. Una ciutat neta, amb uns parcs i jardins que vestien de qualitat el fet de tenir una història, uns monuments i un tarannà dignes de sentir l'enveja d'altres poblacions tant o més importants. Una ciutat on l'ordre i l'educació s'imposaven amb els criteris de la col·laboració. On els encarregats de mantenir aquest ordre estaven al servei de la gent del carrer i només es penalitzava els infractors de l'harmonia i la convivència. Una ciutat plural però acollidora. Amb uns agents de l'autoritat que l'exercien correctament des de la prevenció i no des de la sanció, en definitiva, una ciutat normal, sense pretensions partidistes ni ànsies de perfil dubtós. He tingut un somni, efectivament, però només era un somni, perquè en despertar m'he trobat a Manresa i, sincerament, està molt allunyada de l'ideal que tothom podria somniar. Una mica culpa de tots, efectivament, però amb més pes específic per als que, suposadament, treballen per aconseguir-ho i no pas per distanciar-se'n, com estan fent.


L’Iraq reclama una solució política a Síria\nBagdad demana als seus aliats un esforç més gran per frenar l’arribada de nous combatents a les files de l’EI\nENRIC REVUELTA París 03/06/2015 00:00\n260x366 ESTRATÈGIA COMUNA Els ministres d’Exteriors i les seves delegacions a la taula de diàleg, ahir. / STEPHANE DE SAKUTIN / AFP ESTRATÈGIA COMUNA Els ministres d’Exteriors i les seves delegacions a la taula de diàleg, ahir. / STEPHANE DE SAKUTIN / AFP\nFrenar l’arribada de nous combatents a Síria i trobar una solució política al conflicte bèl·lic que assola el país. Aquestes van ser les peticions que va fer ahir el primer ministre de l’Iraq, Haidar al-Abadi, als seus socis de la coalició internacional contra l’Estat Islàmic (EI), reunits a París. “El naixement de l’EI no té res a veure amb l’Iraq perquè han entrat a través de Síria. Necessitem més suport per tallar l’arribada de nous combatents que entren a través de Síria”, va remarcar Al-Abadi en roda de premsa després de la trobada a la capital francesa.\nAl-Abadi va assegurar que havia rebut “garanties” dels membres de la coalició que s’aturaria el flux de combatents cap a Síria. També els va demanar més suport per evitar que l’EI pugui vendre petroli i objectes de patrimoni històric de les ciutats conquerides, les seves principals vies de finançament.\nLa trobada es va produir quan la coalició no passa precisament pel seu millor moment, després de la pèrdua de la ciutat iraquiana de Ramadi a mans de l’EI, un cop dur per a les forces aliades, ja que la ciutat és a només 90 quilòmetres de la capital iraquiana, Bagdad. A tot això s’hi afegeix també que a Síria els jihadistes fa uns dies van conquerir la ciutat històrica de Palmira.\nLa reunió la van liderar Al-Abadi, el ministre d’Exteriors francès, Laurent Fabius, i el subsecretari d’Estat nord-americà, Antony Blinken. L’opinió d’Al-Abadi quan va sortir de la trobada era més conciliadora que la que va expressar al matí, poc abans d’entrar a la reunió. Llavors va assegurar que els estats de la coalició no estaven fent “prou” per evitar la progressió de l’EI a Síria i a l’Iraq.\nEls titulars d’Exteriors de 25 dels 60 països que formen la coalició, els que van assistir a la trobada, van donar “suport ferm” al pla que Al-Abadi els va presentar per frenar l’avenç dels jihadistes a l’Iraq. Al-Abadi va assegurar que, tal com li demanen els aliats, els seus plans preveuen un acostament entre la comunitat xiïta, que ocupa el poder al país, i la sunnita, majoritària a l’Iraq però menystinguda des de la caiguda de Saddam Hussein.\nPer aconseguir aquest acostament, Al-Abadi, que és un xiïta moderat, ha proposat la creació d’una policia nacional que inclogui tant xiïtes com sunnites, l’amnistia de presos polítics i la reconsideració de la situació dels militars que van treballar per a l’exèrcit de Hussein. Les diferències entre aquestes comunitats s’han fet evidents a l’hora d’alliberar Ramadi, on la població de majoria sunnita recela de les milícies xiïtes iranianes que volen alliberar la ciutat ocupada pels jihadistes.\nFabius i la coalició van manifestar el seu suport a l’ofensiva que prepara el govern iraquià amb l’ajuda internacional per recuperar la ciutat de Ramadi. El titular d’Exteriors francès va coincidir amb Al-Abadi i va dir que “l’Iraq no serà estable fins que no se solucioni la crisi siriana”, i va advertir que la guerra contra els jihadistes serà “molt llarga”. Tot i les derrotes a Ramadi i a Palmira, la coalició va assegurar que la situació ha millorat tant a l’Iraq com a Síria.\nEls EUA: cap canvi d’estratègia\n“La coalició segueix sent el millor vector per arribar a la victòria contra l’EI”, va indicar Blinken, que considera que el suport dels EUA als atacs aeris és la millor manera de combatre l’amenaça jihadista. La Casa Blanca continua descartant, però, qualsevol canvi d’estratègia, com l’enviament de tropes a la zona. El que sí que veurien amb bons ulls alguns responsables nord-americans seria el desplegament terrestre de militars experimentats per dirigir millor els atacs aeris des de punts estratègics. Washington segueix facilitant material militar i, des de fa poc, envia uns nous models de míssils per fer front a l’amenaça dels cotxes i els camions bomba que utilitzen els jihadistes.


feUSOC LLEURE: Què estem fent?\nS'acosta el final de curs, un bon moment per fer un repàs de tot el que s'ha estat fent fins al moment.\nHem crescut en número de delegats i delegades!\nSom més de quaranta representants sindicals que estem treballant pels nostres companys i companyes, des dels comitès d'empresa presents a entitats amb gran nombre de treballadors/es fins a d'altres més petites i no per això menys importants.\nTreballem des dels comitès!\n- Portem la secretaria del comitè de grans entitats com Fundesplai i Pere Tarrés. A més de secretaries a empreses més petites.\n- Hem aprovat l'article 41, a aquelles empreses que gestionen el servei de suport a NEE, del curs 2017-18, i hem fet propostes per ampliar-lo i millorar-lo de cara al curs 2018-19.\n- Apostem per la contractació fixa: promovent canvis de contractes d'obra i servei per fixos-discontinus a les nostres entitats.\n- Participem activament en el Comitè de Prevenció i Salut, assolint, fins i tot, la secretaria a Pere Tarrés.\n- Participem activament en l'elaboració del Pla d'Igualtat i portem la seva secretaria a Fundesplai; alhora que es reclama la seva implantació a altres empreses i la pluralitat en l'elaboració d'aquests tipus de plans.\n- Apostem per Plans de Formació útils, interessants... per a tot el personal, independentment de la seva jornada i funcions.\n- Recollim dubtes i assessorem els companys i companyes que es posen en contacte amb els seus representants al comitè.\nSom presents al nou conveni del lleure!\nGràcies a la confiança dipositada en nosaltres podem formar part de les negociacions del conveni de lleure. Si vols saber-ne més, dona un cop d'ull a aquests posts:\nCreixem en nombre d'afiliats i afiliades!\nFormar part del sindicat ajuda a un àmbit tan dispers com el nostre a estar unit i ser més fort. A més, a nivell individual, els afiliats i afiliades tenen accés a assessorament laboral i jurídic, formació, promocions... Si no coneixes les avantatges de formar part de la USOC pots consultar els següents links:\nRecollim i difonem la veu del lleure!\nA l'octubre vam iniciar aquest blog on fem difusió de la nostra realitat com a professionals del lleure. Donem informacions importants i resolem dubtes.\nTambé hem mantingut contacte a través de les nostres vies de comunicació habituals, on ens heu fet arribar preguntes, comentaris o observacions molt interessants:\nA més hem visitat centenars de centres educatius i empreses de lleure d'arreu de Catalunya. Si encara no hem coincidit i vols que ens apropem al teu centre, només ens ho has de demanar!\nNo ens aturem. Volem seguir treballant per arribar al màxim de persones possible, per dignificar el nostre sector i fer-lo fort! I perquè la confiança que heu posat en nosaltres ens dona força per a no deixar mai de lluitar pels drets de les treballadores i els treballadors del lleure!\na de juny 20, 2018\nEtiquetes de comentaris: comitè, conveni, eleccions, lleure, sindicat\nPermisos i parentesc


Què pots exigir-li i què no al teu inquilí - api.cat\nHome Api\tQuè pots exigir-li i què no al teu inquilí\nby Anna Gaya November 13, 2015 0 comment\nUn dels principals focus de conflictes entre inquilins i propietaris és saber distingir fins a on arriben els drets i obligacions de cada part, ja que hi ha alguns punts de la Llei d’Arrendaments Urbans (LAU) que es recullen d’una manera general, com per exemple, el pagament de petites reparacions, podent interpretar quant és de petita una reparació segons els interessos de cada part.\nPer aclarir una mica més la qüestió, fa uns dies et vàrem explicar en un article què pot exigir-li i què no l’inquilí al propietari. Doncs bé, avui anem cap a l’altra part per explicar-te què pot i què no pot exigir-li el propietari a l’inquilí.\n.- Pot exigir-li…\n1. Que pagui la renda del lloguer puntualment\nPer evitar ser massa rígids en aquest aspecte i estalviar-se disgustos, molts propietaris opten per posar un període de pagament de diversos dies, com per exemple: del dia 1 al 10 de cada mes. Un acord que a més hauria de figurar al contracte, convertint-se en una obligació per a l’arrendatari. En cas d’incompliment, el propietari podria rescindir el contracte i reclamar els pagaments pendents per via judicial.\n2. Pagar els subministraments\nDe la mateixa manera que l’inquilí ha de pagar puntualment la renda, també ha d’assumir amb rigor el pagament dels subministraments d’aigua, llum i/o gas que rep al pis de lloguer a Barcelona. L’òptim per estalviar-se un disgust és posar aquests subministraments a nom de l’inquilí, d’aquesta manera serà ell qui es responsabilitzi de possibles impagaments.\n3. Que cuidi i conservi l’habitatge\nL’inquilí té l’obligació de conservar l’habitatge en el mateix estat en el qual se li va lliurar, incloent-hi no solament el continent sinó també el contingut. En aquest sentit és recomanable que l’inquilí contracti una assegurança de la llar que cobreixi el continent, que encara que no és obligatori, pot ser de gran utilitat.\n4. Que introdueixi mascotes a l’habitatge\nCom a propietari, pots imposar per contracte la prohibició de tenir mascotes a l’habitatge arrendat, sent un motiu per rescindir-lo en cas d’incompliment.\n.- No pot exigir-li…\n1. Que el deixi entrar a l’habitatge per comprovar el seu estat de conservació\nLa propietat de l’habitatge correspon al propietari però el dret de viure-hi i entrar lliurement és exclusiu de l’inquilí. Si un propietari entra en l’habitatge sense la prèvia autorització de l’inquilí, podria ser acusat d’una violació de domicili, un delicte molt greu recollit al Codi Penal.\n2. Que abandoni l’habitatge abans de la finalització del contracte. Per a això, els terminis i condicions de la durada d’un contracte d’arrendament estan degudament recollits a la LAU.\n3. Que pagui la renda per endavant\n4. Que pagui qualsevol reparació, sigui el que sigui\nSegons la LAU, i encara que existeixen punts que donen marge al dubte, l’inquilí ha de fer-se càrrec de les petites reparacions fruit del desgast o del mal ús i el propietari, de les avaries que afectin l’habitabilitat de l’habitatge.\nEls bancs presten cada vegada més, saps quant?\nAugmenta un 24,7% la compra d’habitatges per part...


Laura Borràs: "Que Valls digui que el castellà està pressionat a Barcelona només pot ser mala fe" Laura Borràs: “Que Valls digui que el castellà està pressionat a Barcelona només pot ser mala fe” – Tot Barcelona | Notícies i Informació d'actualitat a Barcelona\nSílvia Barroso 07/04/2019 11:46 am\n[Dies després d’aquesta conversa, Borràs es va convertir en protagonista d’un episodi vinculat a la defensa de la llengua, perquè va ser l’única candidata del debat electoral organitzat per ‘La Vanguardia’ amb candidats per Barcelona que va intervenir en català: tots els altres ho van fer en castellà.]\nLaura Borràs: “En l’afer de la capella de la Misericòrdia s’han volgut encendre les vísceres de la gent, obrir un debat entre cultura i salut en el qual mai entraré”\nL’àmbit de la literatura és molt refractari a les noves tecnologies perquè n’ha tingut una d’imbatible, la impremta. Vaig començar a intentar eliminar els prejudicis que hi ha respecte als canvis de suport. No has de canviar de suport perquè sí, has d’utilitzar el valor afegit de cadascun d’aquests suports. Per això he continuat fent de docent presencial tota la meva vida, però incorporant el bonus track digital. Perquè, com ho fas per interpel·lar els joves quan has de llegir Sòfocles o Esquil, o Shakespeare?\nSí, però ara tenim a mestres que estan fent una feina ingent en aquests àmbits per fer més accessible la literatura als joves. Que estan gamificant l’ensenyament.\nLaura Borràs: “Que nosaltres parlem en català avui és un miracle en termes sociolingüístics”\nLaura Borràs: “Jo parlo català, castellà, francès, anglès i italià. Però les classes a Catalunya les faig sempre en català”\nMentre paguem impostos hem de reclamar que s’inverteixin en el que correspon. Per això li vaig presentar un memorial de greuges al ministre i li vaig dir que la independència cultural ja ens l’han donat, perquè s’han retirat i han deixat que aquestes institucions de les quals formen part en risc. Nosaltres no estem en disposició de construir museus i tenim poques possibilitats de fer adquisicions. Els experts diuen que el mercat està en un bon moment per comprar perquè han abaixat els preus. Però nosaltres estem en una situació financera que és més complicada que mai. Quan detectem segons quines peces que ens permeten completar discursos museogràfics a vegades demanem ajut per comprar-les. A la Diputació a particulars, que després les cedeixen. Però quan ho podem fer nosaltres, ve l’estat espanyol, que té una llei patrimonial de rang superior a la nostra i que té dret de tempteig i retracte, i compra allò per al Reina Sofia.\nLaura Borràs: “L’àmbit de la literatura és molt refractari a les noves tecnologies perquè n’ha tingut una d’imbatible, la impremta”\nLaura Borràs: “Un dia vaig començar a demanar als alumnes que piulessin la classe. Es van posar molt contents, però van acabar esgotats”


VI Fira de l'oli vera i mercat del pa artesà de Bigues i Riells\nEl proper dissabte, 27 de gener, es celebra a Bigues i Riells la VI Fira de l’Oli Vera i altres varietats tradicionals i el 4rt Mercat del pa, que podreu visitar de les 10 a les 15 hores a la Plaça del Trull de Can Sapera i aquest any incorpora, com a novetat, l’organització del primer concurs d’allioli.\nLa fira té com a objectiu enfortir la tradició oleícola de la comarca i contribuir a una possible i ferma recuperació de la varietat Vera fina i al seu reconeixement al territori.\nA la fira, que organitza l’Ajuntament de Bigues i Riells amb la col•laboració del Consell Comarcal del Vallès Oriental, l’Slow Food Vallès Oriental i amb el suport de la Diputació de Barcelona, Xarxa Productes de la Terra, es podrà, entre altres coses, comprar oli de productors de la comarca, fer tastos d’olis de productors amb una producció només per autoconsum.\nEls visitants que vingui a la fira, també podran fer una visita guiada al Trull de Can Sapera, veure la molta d’oliva per fer oli de raig i fer la degustació d’aquest, participar al taller de com elaborar sabó amb oli reciclat, també es podrà gaudir amb el show cooking que realitzarà l’Associació Gastronòmica CuinaVO on ens proposaran diferents receptes que es poden elaborar amb aquesta varietat d’oli.\nDurant tot el matí els visitants també podran fer un bon esmorzar casolà i els més petits podran gaudir amb el taller de JumpingGay, una argila molt fàcil de modelar, on faran figures que un cop seques, se les podran empotar.\nTambé es podrà recollir el díptic de difusió de la fira on hi haurà informació sobre els productors que participen, així com també informació sobre quines són farines de varietats més antigues, de proximitat i respectuoses amb el medi ambient i que ajuden a millorar la nostra salud.


"És un engany dir que els aliments ecològics són millors per a la salut o el medi ambient" | Revista\n“És un engany dir que els aliments ecològics són millors per a la salut o el medi ambient”\nJosé Miguel Mulet, Professor de la Universitat Politècnica de València : "És un engany dir que els aliments ecològics són millors per a la salut o el medi ambient"\n/imgs/20120101/entrevista1.jpgNi són més sans, ni tenen més sabor, també danyen el medi ambient i són més cars. Així són els productes de l'agricultura i ramaderia ecològica segons José Miguel Mulet. Aquest doctor en Química i professor de la Universitat Politècnica de València es basa en estudis científics per a afirmar-ho. Mulet recorda que aquests productes tenen en proporció més alertes sanitàries que els convencionals, encara que reconeix que el risc és baix. I assegura que si substituïssin la producció industrial, solament podrien alimentar un de cada set habitants del planeta.


La invasió dels robots i altres relats d'Economia en colors: Segona temporada - LlibresDigitals.cat\nInici > Botiga > Ebooks > La invasió dels robots i altres relats d'Economia en colors: Segona temporada\nAmpliar Títol: La invasió dels robots i altres relats d'Economia en colors: Segona temporada\nAmazon 1.89 € 7.59 € Kindle Comprar\nFont: wikimedia.orgAmpliar Nom: Xavier Sala i Martín\nXavier Sala i Martín és Catedràtic J. M. Grossman d'Economía de la Columbia University a New York i l'Assessor Econòmic Principal del Center for Global Competitiveness and Performance del Fòrum Econòmic Mundial de Davos, Suïssa. També és investigador associat del National Bureau of Economic Research i membre del consell de Catalunya de Telefónica.\nAbans d'arribar a Columbia, Sala-i-Martin va ser professor a les Universitats de Yale, Harvard i Pompeu Fabra de Barcelona i va ser investigador associat en el Centre for European Policy Research de Londres. Després de completar els seus estudis de pregrau a Barcelona, se'n va anar a Harvard University on va completar el seu Màster en Finances Internacionals i el seu doctorat en Economia.\nEl professor Sala i Martin és l'autor del prestigiós Índex de Competitivitat Global (GCI), publicat anualment pel Fòrum Econòmic Mundial en el seu Global Competitiveness Report.\nTambé ha rebut nombrosos premis incloent el Premi Joan Carles I (concedit bianualmente pel Banc d'Espanya al millor economista d'Espanya i Amèrica Llatina), el Premi Arrow concedit per l'International Health Economics Association al millor economista del món en el camp de l'economia de la salut, el premi Conde de Godó de Periodisme (concedit al millor article d'opinió publicat a Espanya) i els premis Lee Hixson i Lenfest, concedits pels estudiants de les universitats de Yale i Columbia respectivament, als millors professors de tota la universitat.\nÉs autor dels llibres com Apuntes de crecimiento económico, Economia liberal per a no economistes i no liberals, Doncs jo ho veig així (Rosa dels Vents, 2010), Economic Growth (con Robert Barro) y És l'hora dels adéus? (Rosa dels Vents, 2014), i heu publicat més de cinquanta articles acadèmics i més de trescents artícles de divulgació. És col·laborador habitual del diari Ara, de les emissores de ràdio RAC1 i Catalunya Ràdio, i de Televisió de Catalunya. També és el fundador de la Fundació Umbele, una ONG dedicada a la promoció de l'educació a Àfrica.\nDoncs jo ho veig així: Sobre la crisi econòmica i mésXavier Sala i Martín\nEconomia en colorsXavier Sala i Martín\nÉs l'hora dels adéus?Xavier Sala i Martín


Tot llest per al 25 aniversari de les Mestresses de casa de *Sta. Magdalena — Santa Magdalena de Polpis\nInici » Notícies » Tot llest per al 25 aniversari de les Mestresses de casa de *Sta. Magdalena\nSin categoría — 01/03/2018\nTot llest per al 25 aniversari de les Mestresses de casa de *Sta. Magdalena\nDesprés de l’exposició, a les 12 hores està prevista una visita a Vivers Alcossebre i a les 14 hores, celebraran un dinar de germanor al Mesón Ximo d´Alcossebre, el preu del dinar és de 20 euros per persona.\nDes de la Junta Directiva s’informa a totes aquelles persones, que desitgen assistir al dinar, que el termini per a inscriure’s finalitza demà i que poden fer-ho en l’Estanc de Sta. Magdalena. El menú s’escollirà en el mateix restaurant on se celebrarà el menjar.


Divendres Pego acull la I Jornada d’Urbanisme i Gènere – Ràdio Pego\nEsta es desenvoluparà de 10 a 14.30 hores, principalment a la Casa de Cultura de Pego. La inscripció a la Jornada d’Urbanisme i Gènere és gratuïta. Es pot fer amb un registre d’entrada a l’Ajuntament de Pego de 9 a 14h. El màxim de places disponibles és de 35. Estes jornades estan organitzades per Dones Cabal i la Mancomunitat de Serveis Socials de Pego, l’Atzúbia i les Valls.\nUna de les àrees més febles que va detectar el diagnòstic del I Pla d’Igualtat de l’Ajuntament de Pego va ser l’urbanisme. D’ahí que divendres, 23 de març, Pego aculla la primera Jornada d’Urbanisme i Gènere. Esta es desenvoluparà de 10 a 14.30 hores, principalment a la Casa de Cultura de Pego.\nL’encarregada de fer reflexionar sobre esta qüestió és Marta Fonseca Salinas, una de les arquitectes que forma part de l’equip de treball del Col·lectiu Punt 6. Assegura esta colombiana que porta més de mitja vida a Barcelona que són diversos els camins pels que ha «transcorregut per a aconseguir mantindre els ulls ben oberts davant les finalitats que l’arquitectura pot aportar a la societat. Un d’aquests camins és el que realitzem des del Col·lectiu Punt 6 per promoure la incorporació de la perspectiva de gènere en l’arquitectura i l’urbanisme». Assegura Marta Fonseca Salinas que «cada dia aprenc de la diversitat i el bagatge de les meues companyes i em submergisc en cada experiència per comprendre el que el feminisme reclama de les professions ‘tècniques’».\nMarta Fonseca, arquitecta del col·lectiu Punt 6 de Barcelona que porta més d’una dècada repensant els espais des de l’experiència quotidiana i per una transformació feminista, impartirà la conferència ‘Urbanisme i gènere: conceptes clau i inclusió en la pràctica urbanística’ en la I Jornada d’Urbanisme i Gènere de Pego.\nEl Col·lectiu Punt 6 és una cooperativa d’arquitectes, sociòlogues i urbanistes de procedències diverses, amb més de 10 anys d’experiència local, estatal i internacional que van nàixer després de l’aprovació, l’any 2014, de l’anomenada Llei de Barris. Una normativa pionera que posava en marxa mesures socials i urbanes, i que constava de 8 puntes bàsics a desenvolupar, sent el sisè l’equitat, el que incloïa la perspectiva de gènere en tots els àmbits. D’ahí agafa el nom el col·lectiu.\nDesprés de la conferència es procedirà a realitzar una marxa exploratòria pel municipi per a posar en pràctica els conceptes exposats durant la conferència. Les “marxes exploratòries” són una metodologia molt concreta desenvolupada per la teoria i la pràctica feminista que es centra en identificar aspectes urbans relacionats amb la percepció de seguretat a l’espai públic des d’una perspectiva de gènere.\nLes marxes exploratòries van començar a Canadà, a les ciutats de Montreal i Toronto a principis dels anys 90. Van aparèixer després que a finals dels anys 80, en resposta a l’increment d’agressions sexuals contra dones en la ciutat de Montreal, grups feministes s’organitzaren per tal de pressionar el govern de la ciutat a respondre a esta problemàtica. Fruit d’aquelles demandes, i d’altres no només relacionades amb la seguretat sinó també amb la vida quotidiana de les dones, l’ajuntament de Montreal va crear el Consell de Dones Montrealeses. I una de les demandes i accions que van eixir d’aquell consell va ser la realització d’auditories de seguretat de les dones, i en particular, a través de l’organització de marxes exploratòries pels diferents barris de la ciutat. Després aquest treball es va internacionalitzar amb la creació de l’organització no governamental Women in Cities International.\nPer tant, les marxes exploratòries consisteixen en recórrer un barri, un entorn concret o un municipi, amb un grup reduït de dones, per tal de detectar i analitzar quins elements físics i socials condicionen la percepció de seguretat de les dones que viuen i utilitzen un determinat entorn. A part de ser una eina de diagnosi per obtenir informació de com respondre a esta problemàtica des de l’urbanisme, també és una eina d’empoderament de les dones, ja que permet visibilitzar el coneixement que tenen les dones veïnes de l’entorn per on viuen i es mouen, alhora que valora la seua participació activa en el disseny i la transformació dels seus entorns urbans.\nLa inscripció a la Jornada d’Urbanisme i Gènere és gratuïta. Es pot fer amb un registre d’entrada a l’Ajuntament de Pego en horari de dimarts a dijous de 9 a 14h. El màxim de places disponibles és de 35.\nEstes jornades estan organitzades per Dones Cabal i la Mancomunitat de Serveis Socials de Pego, l’Atzúbia i les Valls.\n← La Font i Plaça i Natzarè es repartixen els premis de Falles de Pego 2018\nPego organitza el I Cicle al voltant de la Memòria Històrica →


Holiday home Skonnertvej Ebeltoft Denm Ebeltoft Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Skonnertvej Ebeltoft Denm\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ebeltoft, no busqui més enllà de Holiday home Skonnertvej Ebeltoft Denm. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Holiday home Skonnertvej Ebeltoft Denm, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera a cada habitació. Sauna de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Holiday home Skonnertvej Ebeltoft Denm.


Sección: Camp de Túria, En Valencià, Opinión\nElia Verdevío i Escribà, Alcaldessa de Bétera\nDesafortunadament vivim en una societat on la violència de gènere és una xacra que està molt present, en la qual el nombre de víctimes, de dones assassinades, és insuportable. La situació de pandèmia ens ha mostrat la gran vulnerabilitat dels qui conviuen cara a cara amb els seus maltractadors i la trista realitat: a major temps amb ells, majors danys.\nÉs urgent i necessari revisar i canviar tantes vegades com siga menester les polítiques públiques dirigides a salvaguardar a les víctimes, perquè de veritat s’atenguen totes i cadascuna de les situacions de violència que pateixen, perquè mai de la vida es tornen a repetir.\nAfortunadament a Bétera comptem amb un equip humà, dins i fora de l’àrea de Dona i Igualtat, professional, capacitat i per damunt de tot, molt humà. Disposat sempre a tendir la mà, a escoltar, a secundar i a acompanyar. Que dia rere dia i any rere any, treballa en el municipi la conscienciació i sensibilització d’aquesta xacra, especialment, amb els centres escolars perquè és des de ben xicotets des d’on s’ha d’educar en igualtat, en el si educatiu però sobretot, en l’àmbit familiar. Treballem units perquè les actituds, les conductes i el tracte siga l’adequat, el correcte, el bo per a aconseguir el nostre objectiu: violència zero.\nA Bétera, a més, tenim un equip especialitzat en Violència de Gènere entre la nostra Policia Local, que exerceix una labor encomiable, perquè a Bétera estem al costat dels qui més ens necessiten i tots els nostres esforços, recursos i treball van encaminats a salvaguardar als nostres veïns i veïnes.\nEn aquesta Setmana Contra la Violència de Gènere des de l’Ajuntament hem preparat multitud d’activitats reivindicatives al costat de les nostres Associacions de Dones: Associació de Mestresses de Casa i Consumidors Tyrius, Associació Dones Progressistes de la Vila de Bétera, Associació Cultural de Dones Amanecer i Associació Pro Casa de la Dona de Bétera, amb les quals treballem diàriament perquè unides som més fortes.\nHui a Bétera diem, Ja n’hi ha prou! amb una manifestació contra la violència de gènere a la qual estan convidats tots els veïns i veïnes. Una caminada que, al ritme d’una batucada, pretén fer soroll, deixar-se veure i deixar-se sentir perquè els qui estiguen vivint una situació de violència sàpien que no estan soles, que el poble de Bétera està amb elles.


L’estiu està en el seu punt àlgid, el rostoll està farcit de cigales que fan vibrar l’aire espès per l’assolellada. L’aire de les ciutats bull entre bafarades d’asfalt i d’escombraries, els nens corren pels carrers sense destí concret i les platges, curulles de gent, es desborden a causa del principi que descobrí Arquimedes. A mitjan juliol les fulles del calendari cremen per combustió espontània.\nEn el record d’una generació que ara ja s’extingit gairebé completament –la generació dels meus avis–, el record del 18 de juliol, d’aquell 18 de juliol de 1936, havia quedat gravat amb precisió fotogràfica en la seva memòria. Tots els que van viure aquell dia, i el següent, eren capaços de descriure minut a minut els esdeveniments que visqueren, de por, de neguit, de frustració, però també d’esperança.\nDurant més de 40 anys, el règim franquista va celebrar amb orgull aquest dia, com l’inici que va ser d’una llarga època de foscor i de desgràcia. Però aquell dia la història encara no estava del tot escrita i molts intentaren encara escriure-la a favor de les classes populars, defensant amb coratge tot allò que més els importava: les reformes econòmiques, educatives, culturals, socials i polítiques que la República havia iniciat.\nL’Antònia Adroher, que després va ser la primera dona regidora a l’ajuntament de Girona, sempre ens explicava que aquell 18 de juliol era dia de ball a la piscina de la Devesa, un ball que va quedar estroncat a causa de les notícies que anaven arribant. Un ball que ja mai més es tornaria a reprendre. Ara, 76 anys després, en aquest juliol de 2012, hem tornat a sentir l’esgarip d’una història que es vol tornar a escriure en contra del poble. Alguna cosa haurem de fer si no volem que les properes generacions ens acusin de covardia.


blog d'en Pep » 2013 » març » 14\nCerta aureola envolta aquest grup, i sembla com si les línies del cel conflueixen sobre la gent que setmana darrera setmana fa gran el projecte. No tindria més mèrit, si no fos que cadascú de vosaltres escampa les virtuts d’anar millorant envoltats de persones tots els dissabtes a les 08:00 del matí\nEl circuït és d’aquells agradables, que van per llocs força plans, amb lleugera baixada fins a Sant Vicenç de Verders a Sabadell i el retorn fàcil fins al camp base, a l’era de la Masia de Torre Mossèn Homs.\nRafa i Paco encarant la darrera recta abans d’arribar al punt de trobada\nMoments de saludar-se amb l’Eva i en Lluís\nI el dia “D” a la hora “H”, comença el grup a rodar plegats, en el que seria un entrenament exitós més\nVictor, Wester. de vermell i al costat d’en Casi el nostre “Mossenaire d’honor” de la setmana, en José Luís Alonso\nI els nostres mossenaires que tanquen el grup, Pedro, de lila. l’ANtonio de blau\nAmb un gest molt educat, els que anem fent amistat ens saludem, com en Alberto i l’Enrique Nilo, encara que sense deixar de mirar el terra per no ensopegar\nI avui i sortint del centre de Terrassa, ha vingut l’Ignasi Freixa, que ha fet tot l’entrenament perfectament, encara que ha acabat amb una estrevada en algun muscle que l’ha fet tornar caminant. Esperem i desitgem ràpida recuperació\n“jo no he sigut !!!” sembla que digui en Lluís, per què no crec que ningú l’apuntés a no ser per una càmera\nCarme Ballesteros que tot i ser una gran competidora que, encara que els diumenges sempre competeix i “guanya”, venir a fer aquest rodatge li agrada i s’ha convertit en habitual tots els dissabtes al costat d’en Javi Colado un mossenarie dels més antics\nl’Alberto, que ja ha superat un mal de coll per un mal gest a les cervicals i que feia quatre setmanes que no podia venir i per sort tornem a tenir al nostre costat\nI ara toca travessar la carretera de Matadepera a Sabadell i s’ha de fer el bloc, per no patir cap accident i per això esperem a ser-hi tots\nL’Antonio i en Manel\nEn José Expósito que aquests dies va atrafegat amb tota la seva família organitzant una cursa a la nostra ciutat que desitgem sigui un èxit: en primícia la podeu veure i apuntar-vos-hi els primers per no perdre una de les mil places a http://www.californiasports5k.com una pàgina web que a més m’ha encarregat a mi i a la que us conviden a apuntar-vos-hi\nCarles Salmeron al costat d’en Rafael Atienza, amb ulleres i que ha fet moltes de les fotografies que esteu gaudint\nCarles Salmerón i Carme Ballesteros, envoltats d’aquesta aureola de bones vibracions que te aquest grup que es tan vostre\nAvui ens ha quedat una fotogafia que no m’esperava, envoltada per unes línies nuvolars al cel\nel nostre pas pel quilòmetre cinc, que coincideix amb l’ermita de Sant Vicenç de Verders\nEn Juan i Pedro, que sempre acaben petant la xerrada com bons amics que son. Encara no han estat mossenaires d’honor i en tenim ganes.\nEn Hassan fent un bon estirament i molt content d’haver trobat un grup s’ho passa molt bé entrenant amb bona gent\nJa fa tres vegades que bé i sempre em sentireu a dir que hi ha qui prova d’entrenar en grup i torna, vol dir que li agrada i ens omple de satisfacció. Entrenar en grup no és fàcil, quan hi ha tanta varietat de ritmes i amb el seu “currículum esportiu” de nou tenim la sorpresa de tenir entre nosaltres un gran atleta i ens omple de satisfacció que així sigui i el felicitem per tot.\nComentaris tancats a Habemus Mossenaires


Localitzen i sancionen a Cullera una persona que abandonà trastos en un parc infantil | RiberaBaixa.info\nAra, la infractora s’enfronta a una sanció de fins a 450 euros per incompliment de l’Ordenança de Policia i Bon Govern. No serà l’última. Tortajada ha denunciat que són molts els veïns que «per simple peresa, preferixen abandonar els trastos en la via pública quan saben que no és el lloc per a això». Per eixe motiu, ha advertit que les actuacions policials d’esta índole «continuaran repetint-se».\nPublicació següentLa Guàrdia Civil investiga a tres persones per la pesca il·legal de tonyina roja al Perelló\nPublicació anteriorL’Ajuntament de Sueca reserva entrades per a residents que vulguen assistir al Piromusical


Valls aplaudeix l'èxit de la prova pilot de Sant Joan: "Els castells són segurs"\nImatge dels presidents de les dues colles castelleres de Valls, Albert Pedret (Vella) i Montse Solé (Joves) conversant amb el director de l'ABS Valls-Urbà, Josep M. Magrinyà, a l'Ajuntament de Valls NÚRIA TORRES / ACN\nDimarts, 20 Juliol 2021 15:28\nLa ciutat de Valls fa balanç positiu de la prova pilot castellera que va permetre la represa dels castells per Sant Joan. L'Ajuntament ha presentat aquest dimarts els resultats dels cribratges continuats abans, durant i després de la diada. Del total de 635 tests d'antígens, només es van registrar dos positius que es van produir fora de l'entorn casteller, el que representa un índex de positivitat del 0,3% -molt per sota del que hi havia al país. Les dues colles locals han valorat l'èxit de la iniciativa, avalada des de Salut. Encara tenen la pell de gallina, afirmen les colles, que ja tenen en ment la diada de Santa Úrsula, a l'octubre. Malgrat els bons resultats el calendari casteller es manté incert depenent de l'evolució de la pandèmia.\nL'Ajuntament de Valls volgut "passar comptes" d'una prova pilot amb gran ressò i no exempta de polèmica -va desencadenar la renúncia del director mèdic de la Coordinadora de Colles Castellers de Catalunya- i que ha resultat "exitosa" i "del tot segura". Així ho ha reiterat el regidor de Cultura, Marc Ayala, en roda de premsa aquest dimarts, on s'han fet públics els resultats d'aquest protocol enginyat per possibilitar la represa dels castells que les colles van viure amb molta emoció. Asseguren que encara els dura la pell de gallina. Del total de 635 tests d'antígens fets en sis diferents dies -en assajos, abans de la diada i post-diada- al centenar de castellers participants, només es van registrar dos positius -de castellers de la Joves-, un índex molt per sota del que hi havia l'última setmana de juny a Catalunya -13,22%-, a la regió sanitària de Tarragona -11,34%- i també a la mateixa ciutat de Valls -5,45%.\nAixí, tot i l'èxit d'aquesta prova pilot, d'entrada no hi ha intenció de repetir-la i s'afronta el calendari casteller sobre la marxa, "pas a pas, dia a dia", diu la presidenta de la Colla Joves Xiquets de Valls, Montse Solé. Els castellers busquen l'equilibri entre dues aigües: les ganes de fer castells, però des de la responsabilitat, dues premisses que han imperar en l'estudi clínic. "Els pilars van reactivar els castells, que estàvem oblidats; ara ja sabem el camí", afegeix el president de la Colla Vella, Albert Pedret. "Aleshores el context ens va ser favorable, ara no podem aventurar-nos, estem en plena cinquena onada i haurem de seguir treballant sobre quins passos fem", afirma Ayala. Si bé els castells queden definitivament anul·lats per la Firagost, la porta es manté oberta de cara a la Fira de Santa Úrsula i les Festes Decennals del 2022. "Els castells hi seran presents, però no sabem en quin format exacte", ha conclòs.


La producció del país cobrirà el 26% del consum elèctric el 2023\nEl Govern agilitza l’atorgament de concessions per als promotors del sector\nCalvó, ahir en roda de premsa.\nEl Govern es mostra convençut que la producció nacional d’energia elèctrica mitjançant fonts renovables assolirà el 26% del consum abans del final de la legislatura. Segons la ministra de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat, Sílvia Calvó, el reglament del règim de concessió administrativa en la producció d’energia elèctrica, publicat dimecres al BOPA, és “l’últim pas” per fer possible el desplegament de tot el potencial productiu del Principat.\nEl nou reglament del Govern facilita els tràmits per obtenir una concessió per produir energia elèctrica. Segons el text, quan es liciti un projecte els promotors disposaran de tres mesos per presentar les propostes. Si són admeses per l’Oficina de l’Energia i del Canvi climàtic del ministeri de Medi Ambient, s’inscriuran al registre energètic nacional. Aleshores els promotors disposaran de sis mesos per iniciar les obres i d’un any i mig per posar en marxa les instal·lacions. Les concessions de centrals hidroelèctriques tindran una durada de trenta anys i les de fotovoltaiques, de vint, i podran prorrogar-se fins que acabi la vida útil de les instal·lacions o bé fins a un termini màxim de cinquanta anys.\nCalvó va recordar en roda de premsa que el Govern va fixar-se l’objectiu, en la Llei 21/2018 d’impuls de la transició energètica i del canvi climàtic, que la producció nacional cobreixi com a mínim\nEL SERRAT TINDRÀ UNA CENTRAL HIDROELÈCTRICA\nEl Govern va aprovar dimecres al BOPA la primera convocatòria per a la concessió d’una instal·lació hidroelèctrica al Serrat. Tal com va explicar el director de l’Oficina de l’Energia i del Canvi Climàtic (OECC), Carles Miquel, la infraestructura té dues captacions d’aigua –una al riu de Tristaina i l’altra al riu de Rialb, i una previsió de producció de 3,9 GWh anuals, xifra que equival a un abastiment de 1.100 llars. Miquel també va informar que entre el punt de captació i les instal·lacions hi ha un salt de 180,90 metres. El projecte està inclòs al pla sectorial d’infraestructures energètiques del Govern.\n#2 Serrat no\nDeixeu estar el riu del Serrat tranquil, no necessitem que us el carregueu amb obres\n#1 Go home...\nCap credibilitat a medi ambient, ningu us vol, marxa amb el teu amiguet secetari i no torneu, ja ho varen dir les urnes!!


Les ONGD oferixen un centenar de recursos per a treballar en valors - Levante-EMV\nLa plataforma en línia 'Operació Rubik' fomenta la no violència a les aules\nTransmetre valors de tolerància, convivència, diàleg i no violència és un dels reptes més importants amb els quals es troba el professorat dins de l'aula, i també un dels eixos principals de treball de les ONGD de la Comunitat Valenciana. Per això, per a facilitar les activitats que cada any es realitzen en els centres educatius amb motiu del Dia Escolar de la No Violència i la Pau, que se celebra demà dijous dia 30 de gener, les ONGD valencianes posen a l'abast de les comunitats educatives desenes de recursos a través de la plataforma en línia gratuïta «Operació Rubik».\nEls recursos disponibles per a tots els nivells formatius inclouen guies didàctiques, quaderns amb propostes metodològiques i altres materials per a organitzar tot tipus d'activitats amb la temàtica de la pau. També poden trobar-se recursos per a altres temes com els de convivència, interculturalitat, persones refugiades i migracions.\nEn el web es poden trobar des de propostes de metodologies teatrals elaborades per l'ONGD Entreculturas -amb itineraris adaptats a alumnat de quatre a 18 anys-, fins a materials sobre pel·lícules que ajuden a transmetre valors de diàleg, vinculades a entitats amb les quals treballa l'ONGD Moviment per la Pau en països d'Àfrica i Amèrica Llatina.\nTambé poden trobar-se recursos com «Aulas en Acción», que inclou metodologies d'innovació educativa i un pla d'acció tutorial per a Primària entorn de la cultura de la pau a partir de contes interculturals, i altres recursos elaborats per l'ONG Itaka Escolapis, que inclouen jocs, tallers i reflexions.\nA més d'estes opcions, el web d'«Operació Rubik» facilita l'accés a espais de col·laboració entre docents i comunitats educatives de tots els cicles formatius, com la Xarxa d'Escoles per la Pau, que impulsa UNRWA Comunitat Valenciana, que treballa a les aules el foment de la pau i els ODS, entre altres.\nUn centenar de recursos\nLa plataforma «Operació Rubik» impulsada per la Coordinadora Valenciana d'ONGD, oferix quasi un centenar de recursos educatius gratuïts i accessibles per a qualsevol persona o institució interessada, no sols matèries com la pau, sinó també per al treball des de les aules sobre l'alimentació, el consum, la salut, l'educació, la pobresa, el canvi climàtic i la igualtat entre dones i homes.


Fenêtres sur Aywaille Aywaille Bèlgica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRue Jean Wilmotte, 3 , Aywaille, Aywaille, Bèlgica, 4920 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Fenêtres sur Aywaille\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Aywaille, Fenêtres sur Aywaille és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Aywaille. Express check-in/check-out, habitació familiar són només algunes de les comoditats que fan que Fenêtres sur Aywaille sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, insonorització, estació d'Ipod, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Fenêtres sur Aywaille és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Aywaille.


La bruixa de l'hivern | Secuencia didáctica 519780 - Tiching\n3596 lo han visto\nLa bruixa de l'hivern Ara llegiràs un conte argentí. Passa als Andes, una serralada molt alta que recorre tota la costa oest de l'Amèrica del Sud, passant per Xile, Argentina, Perú, Bolívia, Equador, Colòmbia i Veneçuela. [...]\nIndica quins d'aquests problemes té el noi quan vol ajudar la seva germana:\nOn podria situar-se un conte que tingués per títol La bruixa del sol...\nRelaciona el principi i el final d'aquestes comparacions. [...]\nMolts poemes i endevinalles tenen comparacions i metàfores. [...]\nLlegeix aquest conte i ordena les vinyetes:\nEl conte de l'activitat anterior és originari de Cambodja. [...]\nFes que el subjecte i el predicat concordin:\nEn aquest dibuix hi ha com a mínim set elements que s'escriuen amb\nBusca a la lectura tres paraules agudes, dues paraules planes i una para...\nFes una frase amb tres d'aquestes paraules:\nCreus que el seu nom porta h?\nLlegeix aquests cartells i completa les paraules a sota. [...]\nEscriu la paraula referent a cada definició. [...]\nMira aquest mapa del temps de Catalunya i després contesta les preguntes:


Consulta tots els comentaris autèntics (966)\nBrautarholti 29, 105 Reykjavík, Islàndia\nAssegura't un bon preu al Hotel Orkin - els clients que s'hi han allotjat fa poc li han posat un 8.\nUn dels best-sellers a Reykjavík! Aquest hotel està situat a poca distància a peu del centre de Reykjavík i del principal carrer comercial de la ciutat, el Laugavegur. L'establiment ofereix Wi-Fi gratuïta i te i cafè gratuïts les 24 hores del dia.\nLes habitacions de l'Hotel Orkin inclouen TV i bany amb dutxa. Al passadís hi ha estris per planxar.\nA més, l'Orkin té una sala de TV, 2 zones d'estar comunes, una sala de jocs infantil i taula de tennis de taula.\nL'Hotel Orkin disposa d'ordinador amb internet gratuïta i de Wi-Fi gratuïta a tot arreu. L'esmorzar se serveix cada matí al saló.\nL'Orkin disposa d'un servei de registre d'entrada i de sortida exprés, molt útil per a aquells que hagin de sortir d'hora cap a l'aeroport internacional de Keflavik, situat a 45 minuts en cotxe.\nHotel Orkin rep clients des del 6 de ag. de 2007\nQuan vols allotjar-te al Hotel Orkin?\nLa reserva més recent en aquest hotel és del 25 de maig a les 21:14 des dels Estats Units.\nS'acaben de reservar a Reykjavík: 8 hotels com el Hotel Orkin s'acaben de reservar al nostre web.\n6 raons per triar el Hotel Orkin\n281 establiments a Reykjavík\nInstal·lacions del Hotel Orkin\nLa situació del Storm Hotel by Keahotels té una puntuació de 8,5\nMira els 30 millors hotels de Reykjavík, segons 27.212 opinions d'hotels autèntiques a Booking.com.\nMostra els comentaris de: Tots els enquestats (957)\nGrups d'amics (258)\nEls clients que han consultat el Hotel Orkin també han consultat: Hotel Ódinsvé\nL'Hotel Odinsve és a 400 m de la plaça de Laekjartorg, al centre de Reykjavík. Ofereix internet Wi-Fi gratuïta i habitacions amb TV per satèl·lit, parquet i tetera/cafetera. 3 s'ho estan mirant ara mateix\nReykjavík Hotel Center is set in the Reykjavík East district in Reykjavík, 1.4 km from Hallgrímskirkja Church. The main shopping part of Laugavegur is about 900 metres away. 4 s'ho estan mirant ara mateix\nThis eco-friendly hotel is next to Öskjuhlíd Hill’s quiet woods and 1 km from Nauthólsvík geothermal beach. WiFi and gym access are free. 4 s'ho estan mirant ara mateix\nMostra més hotels a Reykjavík\nMostra més hotels familiars a Reykjavík


Posada Ribera del Pas Corvera Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Corvera.\nBarrio La Iglesia 12, Corvera, Corvera, Espanya, 39691 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Posada Ribera del Pas\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Corvera, no busqui més enllà de Posada Ribera del Pas. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Posada Ribera del Pas asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa.\nL'ambient de Posada Ribera del Pas es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, escriptori, insonorització, accés a la sala executiva són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Corvera, faci de Posada Ribera del Pas la vostra llar.\nAllotjaments a Corvera