Vent d Cabylia: Por a la democratització?\nResultats electorals per col·legis electorals\nAhir va tindre lloc la primera volta de les eleccions a rector de la Universitat de València. Ja ho sabeu, Esteban Morcillo-36,5%, María Antonia García Benau-23,5%, Antoni Furió-21,6% i Vicent Soler-18,4%. El Pica'm fa una valoració des de la decepció electoral dels valencianistes, que pel que es veu no guanyem ni al parxís. Tanmateix, no volia parlar ara d'això sinó del debat sobre la democràcia del sistema de vot que vaig encetar de gaidó en la columna del dilluns de l'Informatiu. Hi deia:\nDemà són les eleccions a la Universitat de València, exemple de progressisme i democràcia aparent. Dic “democràcia aparent” perquè hi ha uns 50.000 electors convocats, la immensa majoria, el vot dels quals no serveix absolutament per a res, com si els tiraren al femer, ja que gràcies a la darrera reforma de la LOU el que importa és el que diguen els professors doctors (el seu vot val el 51% del resultat total, una proporció inapel·lable). Dels quatre candidats que es presenten, Morcillo, Soler, García Benau i Furió, només el darrer esmenta en el seu programa la necessitat de fer més democràtic el sistema.\nA la qual cosa, Jaume Ortolà va comentar ací mateix:\nEn relació amb això voldria aportar unes dades elaborades a corre-cuita sobre les eleccions d'ahir. Això és, que sense la ponderació de vots, comptant com a iguals les 10.015 paperetes dipositades (un 17,45% de participació), els resultats haurien estat els següents:\nE. Morcillo - 31,4%\nM.A. García Benau - 29,1%\nA. Furió - 23,4%\nV. Soler - 16,1%\nÉs a dir, que tot plegat continuaria guanyant el mateix candidat, però l'opció a la qual s'ha donat majoritàriament suport com a opció del canvi, la de García Benau, pujaria fins a situar-se a només 2 punts de l'opció continuista, la de Morcillo. De fet, la gran victòria electoral d'este darrer mitjançant el sistema ponderat (trau 13 punts a la seua perseguidora, 36 a 23) correspon prioritàriament al vot dels professors doctors, un 3,65% del cens que decideix el 51% del resultat. En eixe sentit, només cal que en la segona volta Morcillo mantinga els mateixos suports i aconseguisca la meitat dels vots dels professors doctors que ara havien anat a parar a Furió i a Soler per tal d'assolir la victòria electoral (pot haver miracles, però).\nAixí les coses, tot i que puc entendre les reticències dels qui gestionen la Universitat, els mateixos professors, a obrir el ventall democràtic, també assenyale molt clarament que amb este sistema, que fou implantat per imposició de la LOU, és molt difícil que triomfen les opcions renovadores, siguen en el sentit que siguen. Els professorat té massa projectes en marxa que depenen del treball realitzat amb el darrer equip rectoral com per a fer excessives provatures en la nova elecció. Els recordaré, però, què és el que deien quan van haver d'aprovar per obligació el nou sistema en l'any 2002:\nLa publicació el 24 de desembre de la Llei Orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d'Universitats i la seua entrada en vigor el dia 13 de gener de 2002, ha interromput el procés normatiu de renovació de govern de la Universitat. L'encalçament sofert per les universitats que es troben en ple procés electoral, obliga a que l'adaptació a la nova normativa es faça amb precipitació, i no permet que es cree el marc assossegat de discussió que la pràctica democràtica exigeix. Manifestem, de nou, la nostra repulsa al procés d'elaboració de la LOU, a l'esperit que l'anima i a la lletra en la qual es concreta.\nPareix que huit anys després encara no s'ha trobat el marc assossegat de discussió. Els resultats sense ponderar, però, indiquen que no hi hauria cap catàstrofe per democratitzar el sistema. Al cap i a la fi, els candidats només poden ser catedràtics, que amb el seu profund coneixement de la gestió universitària són ja un perfecte antídot contra tot "excés populista" que es vulga evitar mitjançant el sistema ponderat. Per què, doncs, la por a democratitzar el sistema d'elecció rectoral?\nAixò té collons: que l'alumnat, qu'és l'únic que paga, li valga el vot una merda i, en canvi, als que cobren, els valga tot i més. Això i que la participació d'aquell estament haja sigut la més baixa de totes, fot...\nPot ser que Furió haja tret més vots de la joventut que cap altre? Perquè la seua campanya ha sigut minina...\n03 de març, 2010 11:51\nNo. Hi afig un gràfic amb els resultats per sectors. En el dels estudiants, el groc, es pot vore que la que més vots ha obtingut ha estat García Benau, qui també ha guanyat entre el PAS. En canvi, és la que pitjors resultats ha obtingut entre els professors i, de fet, el gran suport que ha rebut d'estudiants i PAS li ha permés pujar a la segona posició. Jo pensava, per l'explicació donada en este text publicat al blog de l'STEPV, que el vot dels professors doctors equivalia automàticament a la majoria absoluta (per això vaig dir que la resta era com si tiraren el seu vot al femer). Tanmateix, no és ben bé així, en això he de rectificar. Els vots dels altres compten, però poc: els estudiants i el PAS sumen el 92,2% dels votants i decideixen el 35% dels resultats; la resta conformen un 7,8% i decideixen el 65% dels vots.\n03 de març, 2010 12:07\nQâsi res! Això, quina democràcia és? Qu'el tambor no és tropa!?\n03 de març, 2010 12:11\nNo puc negar que la discussió em pareix ociosa. Les coses pel món van per un altre cantó molt diferent (vegeu aquest article d'Andreu Mas-Colell. La tendència és a triar els rectors d'universitats com es trien els directors de les grans institucions culturals: concurs de mèrits obert i internacional. Es dóna prioritat a la professionalitat i la independència del poder polític. Els esforços de democratització s'han de dedicar en els llocs adequats.\n03 de març, 2010 12:45\nL'enllaç correcte a l'article de Mas-Colell.\n03 de març, 2010 12:48\nBé, només vull recordar que Mas-Colell va perdre les eleccions a rector de la UPF en 2005, quan era el favorit, per trajectòria i experiència internacional. No m'estranya en absolut el seu posicionament a favor de la tria "professional", sense la intervenció dels electors interessats...\n03 de març, 2010 13:00\nCom a (etern) estudiant vaig votar i ho vaig fer sense convenciment. Ara, en segona ronda tornaré a la càrrega, segurament, damunt, amb el sobre buit.\n03 de març, 2010 13:56\nA mi m'agradaria dir que no estic d'acordamb Fontdelhort, jo pense que la democracia s'ha d'estendre a tots els ambits de la vida publica, no entenc perque les universitats haurien de ser una excepcio. Si la democracia es bona perque no aplicar-la a tots els ambits?\nTal vegada n'hi ha alguna rao que se m'escapa, pero no se', jo ho veig clarisim, els que s'oposen a la democracia son els que volen mantindre el seu status que han heretat o que tenen per tradicio'. Aixo tambe' passa a la justicia que molts jutges s'oposen a democratitzar les institucions que controlen la justicia per por a perdre els seus privilegis i posicio de poder i control.\n(perdoneu per l'ortografia, pero estic escrivint amb un teclat angles que no te' accents ni @c trencada@)\n03 de març, 2010 15:14\nDavid, el que jo vull dir es pot resumir esquemàticament de la següent manera. No n'hi ha prou amb una "democràcia electoral". Cal una "democràcia liberal", cosa que implica una sèrie de funcionaments institucionals que garanteixen que les coses es fan ben fetes, que es respecten determinats drets, que es donen certes garanties, etc. ¿Més democràcia és la resposta a tot? Més democràcia liberal, potser sí; però més democràcia electoral, segur que no. ¿Què vols que votem, els directors d'escola, els bidells d'institut? ¿Quines notes t'ha de posar el professor a final de curs? ¿Quins temes són dignes o no d'una tesi doctoral? ¿Tot això no són àmbits de la vida pública? Doncs, votem-los.\nSovint hi ha resultats no desitjats en coses fetes amb la més bona voluntat. Per exemple, la participació i la transparència en determinats nivells de decisió governamental poden acabar afavorint les empreses que tenen els recursos per a fer de lobby i influir en el procés, en perjudici de la majoria de la població, que no té temps de seguir una comissió parlamentària. És paradoxal, però és així.\nHi ha també el cas de Califòrnia, on el govern estatal i tot el sector públic està en una crisi gravíssima, en bona part per les decisions preses en referèndums constants, que fan impossible governar l'estat i quadrar els pressuposts. El lloc on es practica la democràcia més "avançada" del món (on hi ha professionals que cobren per arreplegar firmes per a iniciatives legislatives populars) envia el seu sector públic a fer punyetes. ¿És això el que volem?\nEn fi, és un tema llarg i apassionant.\nVull remarcar que no estic en contra que es vote un rector. És una manera de fer-ho. La preocupació per si el vot dels estudiants compta més o menys em resulta irrellevant. No tinc dades, però diria que en la majoria d'universitats del món, els estudiants ni tan sols voten, i no passa res. I encara menys la qualitat d'una universitat o altra depèn de si el rector es vota o no. Un rector no és un càrrec essencialment tan diferent d'un director d'un centre de recerca, un director de museu o d'un teatre d'òpera. (Si no és que considerem que la Universitat de València és l'única institució que fa oposició al PP, etc., i totes les coses aquestes que s'han dit, i que també podríem debatre.)\n03 de març, 2010 16:13\nMoltes gràcies per la teua resposta, molt aclaridora, però encara continue sense tindre clar perquè una institució tan important com la universitat no deuria de ser més democràtica.\nDe totes maneres, com tu dius es tracta d'un tema apassionant i molt interessant, crec que ara entenc una miqueta millor la teua postura. Continuaré informant-me sobre el tema perque em queda una miqueta lluny (ja fa molt de temps que estic desconnectat de la vida universitària).\nSense dubte es tracta d'un tema molt seriós i transcendent per a tota la societat perque a la universitat es formen els professionals que després desenvoluparan les seua tasca en la societat i poden influenciar en molta més gent.\n03 de març, 2010 22:31\nDavid, potser és simplement que democràcia s'ha convertit en una paraula fetitxe: "¿No és bona la democràcia? Doncs va, democratitzem-ho tot." Jo no diré mai que la democràcia és roïna, però mirem què hi ha darrere les paraules, i desmitifiquem-les un poc. Crec que era Karl Popper qui deia que la democràcia no és res més que una manera de canviar de governants sense haver de traure les pistoles.\n03 de març, 2010 23:02\nEstic d'acord en què la simple democràcia electoral no és equivalent a més democràcia en el sentit ampli del terme. Que l'esperit i el pensament democràtic i progressista dominen el discurs d'una classe política és fonamental, així la Universitat o una empresa poden ser en efecte de caire "democràtic" sense necessitat de votar el director, de la mateixa manera que hi ha sistemes polítics que són exactament iguals, però uns són més democràtics que altres pel tarannà que impregna el discurs dominant i l'observància de les institucions que hi formen part.\nAra bé, això no lleva que la democràcia electoral siga un factor molt positiu. El que he volgut recordar ara és que fa 8 anys els mateixos professors de la Universitat es queixaren de la imposició d'un sistema per manca de democràcia que ara han acceptat de grat perquè els beneficia clarament. Simplement es podrien modificar les ponderacions. La Universitat podria funcionar com una institució més, sense eleccions pròpies al director, però precisament esta sempre s'ha caracteritzat per voler ser un espill de progressisme i elements de confiança en el treball col·lectiu i racional. Si renunciem a la democratització en la Universitat, amb tots els mitjans que té per a fer-la possible, ja podem plegar. En canvi, si pot donar un exemple de democràcia, participació política responsable i bona gestió, millor que millor.\nAixò és el que m'agradaria i per això ho dic, encara que està clar que estem lluny d'això: fins i tot guanyen electoralment les opcions que són a priori més conservadores i que, per tant, no faran cap canvi en eixe sentit.\n04 de març, 2010 07:44\n¿De veritat cregueu que el vot d'un estudiant ha de contar igual que el d'un professor? ¿Però què digueu?\nEls estudiants passen per la universitat durant cinc anys i s'esfumen de la institució ... ni tenen perspectiva històrica anterior ni posterior. D'ahí també que estiguen menys implicats que la resta d'estaments -si en aquestes eleccions tan renyides i amb tanta paticipació només han votat el 10 %- a la majoria els la "repampinfla", i em sembla normal.\nEl personal d'administració i serveis (el PAS) són uns treballadors normals i corrents, que fan una feina exactament igual que podrien fer en qualsevol altra empresa o institució. En cap altre lloc podrien triar el director de l'empresa o el cap de la institució, i ho vegem tan normal!\nEm sembla lògic que aquesta democràcia siga "relativa" (ponderada o indirecta) ... En el CSIC, per posar un exemple, es vota?\nPotser hi ha massa diferència de representació entre els doctors/titulars i la resta del PDI. Però que siga el PDI qui decidisca em sembla normal ... al cap i a la fi ells i la seua activitat docent i investigadora són la raó de ser de la universitat.\nAixina i tot, ha sigut el vot dels estudiants i del PAS qui ha donat la ventaja que té la Garcia Benau respecte a Furió. Ella ha fet una campanya més populista: molt de coloret, molta paraula buida, però de forment ni un gra (ella és la que representa millor la societat de fora).\nQue es repetisca la sorpresa el proper dimarts, és difícil però no impossible. Si hi ha absentisme entre els docents que l'altre dia van votar a Soler i a Furió, i ella replega els vots del PAS i dels estudiants, podria passar, pels pèls com ara, però podria passar ... sembla que els de Morsillo estan cagats -amb perdó-.\nSeria la primera dona rectora de la UV, i també la primera que parlaria castellà en públic i sense cap complexe. Això sí, molt guai, molt moderna, molt xiripitiflàutica.\n(confesse que jo també estic un poc cagada)\n05 de març, 2010 05:40\nKirikú, ja he dit que "es podria canviar la ponderació". O fins i tot es podria tornar al sistema claustral. Com enllaçava ahir Xavi Aliaga també Vicent Álvarez pensa que l'actual model, tan protestat en el seu moment, afavoreix als sectors més moderats, deixant-ne obertes moltes portes per a que el professorat investigador trobés compensacions, millorant el seu estatus.\nI, sobretot, el que fa por és la retòrica de "els estudiants passen", "els estudiants només estan 5 anys" o "els estudiants són uns irresponsables" aplicades a una elecció per tal de fer que el seu vot tinga un valor irrisori. Si ens posem així trobaríem moltes raons per tornar al sufragi censitari en les eleccions dels representants polítics...\n05 de març, 2010 07:24\nés normal que entre els estudiants haja guanyat la mªantònia, havia promés 2 microones per a les cafeteries.\n05 de març, 2010 11:49\n... i al PAS una sessió de ioga abans de començar a treballar cada matí!\n(la majoria de les meues companyes són garciabenaueres, estan encantades amb ella)\n05 de març, 2010 12:16\nLlegisc l'escrit de Vicent Àlvarez. I la veritat és que no conec bé tot aquest tema de la LOU i els debats que ha generat.\nNo sé les diferències entre el sistema ponderat i la tria des del claustre ... Només volia dir que em sembla prou normal que els docents i investigadors tinguen més pes alhora de triar el rector ... potser no ho he explicat bé.\nPense que està bé que la veu dels estudiants i del PAS conte. I que es participe en tots els òrgans i comissions. Clar que sí.\nPerò aquests dies no pare d'escoltar opinions de companyes meues del PAS, rebotades davant la injustícia que el nostre vot no valga tant com el dels profes ... i pense que no tenen raó.\n05 de març, 2010 12:37\nAlboraya ampliará su parque de vivienda pública gracias a un convenio con la Generalitat\nLa santantonà de Forcall es viu des de les xarxes\nLa foto del sàbat / 25\nQuan les coses arriben massa lluny\nTenen barba tots els "Sants Barbuts"? I la tenen blanca?\nHe vendido la plata


Tu voltes s'illa\nInici > Tu voltes s'illa\nDv, 14/09/2012 - 09:02\nEls problemes de la massificació que es pateix cada estiu, enguany han estat notícia també pel que fa al Camí de Cavalls. Una polèmica que ajuda a reflexionar sobre virtuts i perills d'aquesta senda. Es tracta d'un debat que val la pena afrontar i, per això, res millor que recordar d'on venen les coses.\nEl Camí de Cavalls està recollit a documents històrics de fa segles. En aquests centenars d'anys de presència, ha estat una via amb usos militars i civils. Els pagesos més grans recorden encara com s'emblanquinaven les pedres per senyalitzar el seu pas.\nSegurament que alguna picabaralla històrica es devia produir, però la problemàtica moderna va començar a Menorca en els anys noranta, lligat a les perspectives d'urbanització d'algunes zones del litoral de l'illa. En concret, el tema esclata amb la Llei d'Espais Naturals de 1991, segons la qual una gran part del litoral de totes les illes, passà a ser sòl no urbanitzable.\nAlguns propietaris (pocs, però amb capacitat de pressió política) van decidir batallar davant aquesta pèrdua de perspectives especulatives. La primera mesura que van aplicar va ser fer pagar per anar a la platja, atès que en alguns casos s'hi accedia per camins privats. Per cert, que aquesta reacció va provocar la desmotivació de diversos col·lectius (escoles, empreses, famílies, grups d'amics...) que netejaven voluntàriament el litoral en el marc de la campanya “Adopta una platja” que dinamitzava el GOB en aquells anys.\nPoc després, organitzats bàsicament a través de l'associació Meloussa, els esmentats propietaris van decidir augmentar la pressió sobre els estaments públics i van acordar prohibir el pas pel Camí de Cavalls, fet que acabaria provocant la creació de la coneguda Coordinadora en defensa del camí l'any 1996.\nDesprés de més de 50 excursions reivindicatives molt concorregudes, de citacions als jutjats i d'informes que es guardaven als calaixos oficials, es publicaria a la fi la Llei del Camí de Cavalls l'any 2000 i l'expropiació en 2008. Un enfrontament de més de 10 anys, que va acabar amb la recuperació del pas públic pel camí.\nLa definició del seu traçat era -i segueix essent- una aposta per ordenar bona part del senderisme a Menorca, que llavors s'endevinava com una activitat incipient a l'illa. En 2012, el Camí de Cavalls s'ha convertit en la principal ruta dels que caminen, van en bicicleta de muntanya o passegen a cavall. Han sorgit diverses empreses que ofereixen activitats basades en les possibilitats que aquesta via ofereix. I també una gran quantitat de menorquins estan descobrint zones de la seva illa que no coneixien.\nMalgrat les enormes virtuts que presenta un recurs com aquest per intentar desestacionalitzar el turisme (es camina millor en primavera i tardor que no en juliol o agost), no és fàcil fugir de la pressió del turisme massiu estiuenc. El cas recorda el què va passar amb l'Albufera des Grau quan es va declarar Parc Natural en 1995. En el moment que va començar a aparèixer a la propaganda turística, s'organitzaren visites diàries amb autobús i altaveu, pels vials de primera línia de l'antiga urbanització de Shan-gri-la. Va ser necessari reordenar aquests usos.\nEl Camí de Cavalls està ara en aquesta fase. El turisme massiu, que és el que comanda encara a Menorca, es mou amb xifres de milers de persones (de fet, centenars de milers). Per tant, a la vora de les grans urbanitzacions, la massificació del camí està garantida. És el cas dels trams pròxims a Cala Galdana, a Son Bou, a l'Arenal d'en Castell, etc. Però hauríem de procurar que això no passi en els altres trams més allunyats.\nLa idea del Camí de Cavalls és el d'un camí natural on es duen a terme activitats compatibles amb la seva conservació i integritat (així ho diu la Llei). Per tant, s'ha de demanar seny perquè les intervencions que es facin sobre la via es limitin només a eliminar els punts de perill important (això ja s'ha fet en les primeres fases).\nUn camí natural no és un passeig marítim. Cal mantenir un cert grau de dificultat per dos motius. Primer perquè això és l'única defensa davant la massificació exagerada. I en segon lloc, perquè això és el que requereix el turisme de natura que comença a despuntar a la nostra illa. No calen xiringuitos, ni bancs per seure, ni papereres que acaben sent un munt de fems, ni faroles per anar-hi el vespre.\nCalen cartells a la vora de les urbanitzacions advertint que no es trobaran serveis en els pròxims quilòmetres, i que és especialment prohibit -i sancionat- el deixar fems. Calen ciutadans que es facin corresponsables del bon ús del camí (potser adoptant-ne algun tram).\nI cal plantejar serenament el debat dels allotjaments. Perquè hi ha gent que vol fer vàries etapes seguides i (quan no és ple estiu) no té opcions de poder muntar una tenda ni llogar una habitació enlloc. És una oportunitat per fer entrar el sector agrari en el turisme de natura.\n(Article publicat per Miquel Camps al Diari Menorca dia 13/09/12)\nURL d'origen: https://www.gobmenorca.com/tu-voltes-silla


El PSOE presentarà una contraproposta de finançament que recolliria la cessió del 80% de l'IRPF\nSetmana decisiva en la tramitació del nou Estatut de Catalunya al Congrés. Un dia abans que s'acabi el termini perquè els partits presentin les seves esmenes al text, no s'ha arribat a acords en alguns dels temes clau, com el finançament. Segons avança el diari "El País", el govern del PSOE té previst presentar una contraproposta de finançament després del rebuig unànime aixecat per la primera oferta presentada pel ministre d'Economia, Pedro Solbes. Segons aquest diari, el govern espanyol estudia cedir entre el 70 i el 80% de l'IRPF.\n26/12/2005 - 00.00 Actualitzat 01/06/2006 - 13.59\nEl govern espanyol prepara una contraproposta en matèria de finançament per intentar convèncer els partits catalans. Els quatre partits catalans que donen suport a l'Estatut van rebutjar la proposta inicial de finançament del ministre d'Economia, Pedro Solbes, perquè, segons mantenen, només suposa una millora de l'actual sistema i no un canvi de model. Davant d'això, l'executiu de José Luis Rodríguez Zapatero està ultimant una contraproposta, segons va anunciar el portaveu del PSOE al Congrés, Alfredo Pérez Rubalcaba, als dirigents de CiU i ERC, amb els quals es va reunir divendres a la tarda i dissabte al matí, respectivament.\nSegons avança "El País", serà una oferta genèrica, que incidirà en els criteris de solidaritat interterritorial perquè Catalunya no perdi posicions en el rànquing per càpita un cop fetes les seves aportacions.\n80% de l'IRPF\nAixí mateix, atorgarà a la Generalitat major capacitat normativa en l'IRPF i en els impostos especials (hidrocarburs, alcohol i tabac), la recaptació dels quals se cedirà en part a l'administració catalana i acceptarà mecanismes de consorci entre les agències tributàries estatal i catalana.\nEl Ministeri d'Economia estudia la cessió d'entre el 75 i el 80% de l'IRPF a les autonomies, després que en la fase inicial oferís el 50%.\nEl govern central es resisteix a cedir l'impost de societats i l'IVA i, sobretot, que l'Estatut prevalgui per sobre de la llei orgànica de finançament de les comunitats autònomes, ja que totes dues lleis estan recollides en la Constitució.\nEl PSOE insisteix que el nou sistema de finançament ha de ser generalitzable a la resta de comunitats, menys el País Basc i Navarra.\nOptimisme de PSC i ERC en les negociacions de l'Estatut que CiU no comparteix\nEls partits polítics se sumen a la crida del rei a la moderació en la recta final de l'Estatut\nEl rei defensa la Constitució i apel·la al consens i la moderació per superar les tensions


El nostre servei d’inserció laboral segueix al peu del canó malgrat la pandèmia\nMalgrat les restriccions vinculades a la pandèmia de Covid-19, a Andi Sabadell continuem fent formació laboral per a tots els joves que es troben en procés de recerca de feina. Aquesta formació es va reprendre al setembre i es fa tres dies al matí (dilluns, dimarts i dijous). Els participants estan dividits en dos grups, i des de finals d’octubre, amb l’objectiu de reduir la mobilitat, els dijous es realitza la formació online.\nD'altra banda, per a totes les persones que estan treballant, hi ha dos dies a la tarda que fem formació contínua, però també en versió online mitjançant la plataforma virtual ZOOM.\nUn altre tipus de formació que fem és la que adrecem a les persones que estan treballant en una empresa però que per culpa de la pandèmia estan afectats per ERTOS. Aquesta situació provoca que es trobin a casa sense res a fer, i per a ells fem una formació presencial els dimecres al matí (a més, ja participen de la formació contínua) .\nEn l'àmbit de les pràctiques a l’empresa ordinària, moltes tenen la voluntat de reincorporar gent, però hi ha una dificultat important: algunes empreses es troben que no poden agafar persones en pràctiques perquè tenen treballadors de la plantilla en ERTOS. Altres empreses que no tenen ERTOS, com que s'han de mantenir les distàncies, no poden incorporar més gent en els espais físics de què disposen. També ens trobem amb empreses amb les que acordem una incorporació i al cap d'una setmana canvien les mesures de prevenció de la pandèmia, per la qual cosa s'atura l’acord. Per exemple, teníem una noia que havia de començar en un bar-restaurant just abans que es decretés el tancament temporal al sector de la restauració, quan ja ho teníem tot preparat i signat.\nPel que fa a noves contractacions, no se n'han cancel·lat, però la majoria s'han ajornat. La sensació és semblant a haver de començar de zero, com si fóssim al gener de l'any passat.\nTot i així, a Andi intentem aprofitar totes les opcions que tenim. El nostre servei d’inserció laboral atén, tant els que estan en procés de recerca de feina com els que ja estan treballant, i sumen en total, 42 persones.\nNo cal dir que en les formacions presencials es prenen totes les precaucions per evitar contagis: se'ls pren la temperatura, es renten les mans amb aigua i sabó diverses vegades i accedeixen a les aules mantenint les distàncies establertes; un cop a les aules de formació totes les taules estan separades, seguint les distàncies de seguretat, i al terra hi ha un suport visual per tal d'evitar que es desplacin. Tots duen la mascareta posada en tot moment i s’apliquen gel hidroalcohòlic de forma continuada.


Medi Ambient amplia la programació d’educació ambiental per al curs 2017/2018 amb la implicació de la comunitat educativa – Compromís per Dénia\nMedi Ambient amplia la programació d’educació ambiental per al curs 2017/2018 amb la implicació de la comunitat educativa\nEl regidor de Medi Ambient i Canvi Climàtic, Josep Crespo, ha presentat la renovada programació d’educació ambiental per al curs 2017/2018, composada per un total de 41 activitats sobre àrees corresponents als recursos hídrics, el canvi climàtic o la gestió de residus. La oferta està destinada als centres d’educació Infantil, Primària, Secundària, cicles formatius i Batxillerat de la ciutat, amb l’objectiu de crear consciència del que és el nostre territori”.\nFruit de la participació amb la comunitat educativa, enguany s’ofereix una oferta clara i unificada que inclou àrees molt importants que bé no es tractaven fins ara o tenien poca presència. Per exemple, s’incorpora al programa un taller de contaminació acústica dirigit a l’alumnat de Secundària que va ser sol·licitat per un dels centres.\nS’introdueixen i reforcen noves activitats, com una visita guiada amb catamarà per la reserva marina del cap de Sant Antoni, així com altres en el parc natural del Montgó. Un exemple és en l’àrea temàtica de “Biodiversitat i patrimoni natural”, amb celebració de xarrades sobre espècies invasores acompanyades d’una visita a l’espai envaït, dirigides a l’alumnat d’ESO i Batxillerat, una excursió a la marjal Pego-Oliva, la xarrada-taller sobre la importància dels sòls, o el taller de construcció de caixes niu que després s’instal·laran en els col·legis.\nEn el marc del projecte “Dénia&Marina Alta Tastinglife” de Ciutat Creativa de la Gastronomia, s’han programat deu activitats relacionades amb l’agricultura ecològica i l’alimentació saludable. S’inclouen el projecte HortaEscola, la promoció del consum de fruita i verdura ecològica i local amb la visita a un hort de cítrics i la degustació de suc natural o una aproximació als riuraus amb l’activitat “Qui té pansa, té dansa”.\nPel que fa a l’àrea dels recursos hídrics, enguany s’han organitzat xarrades de sensibilització i estalvi d’aigua i visites a l’estació depuradora d’aigües residuals, i a l’estació d’aigües potables de Beniadlà.\nTé un gran protagonisme el canvi climàtic, amb activitats de conscienciació i eixides pel casc urbà, xarrades i tallers. I per últim, quant a la gestió de residus, s’ha reforçat el programa amb visites a l’ecoparc i l’ecoparc mòbil, a la planta de compostatge i tallers sobre reciclatge.\nEn total, 41 activitats més, “quasi el doble del que es feia fins ara”, ha postil·lat Crespo.\n← Medi Ambient projecta la instal•lació de nous contenidors de recollida selectiva i del conegut com 5é contenidor\nLa Festa Estellés reuneix a un centenar de persones en la vuitena edició de la trobada →


Causes, símptomes, tractament de la discrepància dels músculs del\nCauses, símptomes, tractament de la discrepància dels músculs del recte abdominal\nLa divergència dels músculs del recte abdominal en medicina es denomina diàstasi. Aquesta patologia es produeix en un 1% de la població. Es diagnostica amb més freqüència en dones, tot i que tampoc és estrany en homes.\nEl trastorn és una expansió de la línia blanca de l’abdomen i té diverses etapes. Els músculs del recte divergen, allunyant-se els uns dels altres a distàncies diferents. A més, la part superior de la línia blanca es veu afectada més sovint.\nL'amplada de la desviació pot arribar als 10 cm, mentre que l'estat normal és de fins a 2 cm. En els nadons, es diagnostica immediatament.\nLa gravetat de la patologia es determina al centre de la línia que connecta el melic i el procés xifoide de l’estèrnum.\nClassifica tres fases d'infracció:\nLa primera és una extensió de 5-7 cm;\nEl segon fa més de 7 cm;\nEl tercer és una diàstasi pronunciada amb un ventre flaccid.\nÉs molt important determinar el grau de curs de la malaltia, ja que es pot utilitzar per predir el futur i escollir una teràpia adequada.\nCal tenir en compte que, malgrat la forta divergència dels músculs, la integritat de la línia blanca mai no es vulnera. S'estira i es fa més prim, sota la influència de la pressió abdominal, surt un tendó prim, però dens i elàstic.\nPer què es produeix una divergència muscular abdominal\nExercicis per restaurar la divergència abdominal\nEs produeixen protuberàncies en forma de corró de diferents mides quan es cola, augmenta el cap i el tors, tos i tensió del peritoneu. La dificultat per fer un diagnòstic sovint es produeix en pacients obesos.\nSovint aquesta patologia sorgeix com a resultat de la debilitat congènita dels teixits connectius, que, al seu torn, es produeix a causa d’una predisposició hereditària. La diàstasi es combina sovint amb hèrnies de la paret abdominal anterior, peus plans, hemorroides, venes varicoses.\nLa patologia es diagnostica amb més freqüència en dones, ja que la divergència dels músculs abdominals es produeix necessàriament durant l'embaràs. Des de la meitat del segon trimestre, els músculs divergen perquè l’abdomen s’amplia a causa del fetus que creix.\nLa línia blanca es tensa i s'estén juntament amb l'úter. El grau d’estirament depèn del curs de l’embaràs, de la mida del fetus, del procés de part i de les característiques individuals.\nEls factors provocadors també són afeccions acompanyades d’un augment de la pressió intraabdominal: violació i dificultat d’orinar, restrenyiment, esforç físic, augment ràpid de pes, tos forta i llarga,entrenament intens, obesitat, pèrdua ràpida de pes, treball relacionat amb l’aixecament de peses. Situacions com aquesta fan que la línia blanca s'estengui, es dilueixi i s'eixampli.\nLa divergència dels músculs abdominals en un nadó, per regla general, es produeix a causa del seu subdesenvolupament. Molt sovint, aquesta desviació es diagnostica en bebès prematurs.\nAl mateix temps, es conserva el relleu de la paret abdominal anterior, de manera que els òrgans no són lesionats per l'orifici hernial. A més, la diàstasi no s’acompanya d’un sac hernial amb contingut. En conseqüència, s’exclouen les complicacions en forma d’infracció, trauma, inflamació, adherències, irreductibilitat, etc.\nLa divergència dels músculs abdominals que es troben en els nounats s’elimina amb l’ajut del massatge i altres procediments. En cada cas individual, el metge selecciona tàctiques de tractament en funció del grau de la malaltia, la causa de la seva aparició i una sèrie de factors associats.\nTot i això, es pot dir el mateix sobre pacients més madurs. Mai no hauríeu d’exercitar-vos sense consultar amb un metge, en cas contrari només podreu fer mal al cos.\nEl quadre clínic pot ser molt divers. Per exemple, algunes persones ni tan sols són conscients de la presència de patologies, es dediquen al treball físic, a l’educació física i a l’esport. En aquestes situacions, la malaltia es desenvolupa molt lentament, no hi ha dolor. Però moltes dones joves que presten atenció a la seva figura noten immediatament un defecte estètic menor en forma de protuberància.\nA més, el pacient es pot queixar de molèsties, sensació de pesadesa, restrenyiment, eructes, dificultat per caminar. Les sensacions doloroses es poden produir no només durant el treball físic, sinó també en repòs.\nLa síndrome del dolor també pot diferir en la força, la durada i la naturalesa de l'atac. Es produeix principalment després d’un intens esforç físic, per exemple, per motius laborals o esportius, en aixecar peses. En alguns pacients, el malestar apareix després d'una llarga caminada.\nL'última etapa de la malaltia es caracteritza per trastorns greus: prolapse d'òrgans, atròfia dels músculs del peritoneu, aprimament i estirament de les aponeurosis.\nLa diàstasi no desapareix mai sola. Tot i que la divergència dels músculs abdominals es fa menys notable després del part, no desapareix enlloc i pot progressar amb l’aparició de factors desfavorables. Tot i això, té la capacitat de progressar. Molta gent fa servir vendes elàstiques, però no ajudarà en aquesta situació.\nEl mètode òptim de tractament és la cirurgia. Tot i això, no tothom pot realitzar operacions. S'assenyala que en les fases inicials de la malaltia, s'observa un bon efecte en realitzar un conjunt especial d'exercicis.\nSi no es pot evitar la intervenció quirúrgica, es realitza una plastia tensible amb teixits locals o una plastia lliure de tensions amb endopròtesi de malla sintètica.\nExercicis per recuperar-se de la divergència muscular vivaOta\nPodeu desfer-vos de la patologia mitjançant diverses tècniques. Abans de començar les classes, heu de consultar un metge perquè exclogui la presència de contraindicacions.\nNormalment, l'entrenament comença un mes després del part o immediatament després del diagnòstic d'un trastorn.\nLes mares lactants haurien de fer exercici una hora abans o immediatament després de la lactància materna:\nLa posició inicial és estirar-se d’esquena, doblegar les cames als genolls i col·locar els braços al llarg del cos. La pelvis comença a aixecar-se lentament, començant pel còccix. Els moviments haurien de ser suaus, sense presses. En aquest cas, cal tirar la corona cap endavant i el còccix cap amunt. Respira només amb el pit. S’aturen només quan els genolls, la pelvis i l’espatlla estan a la mateixa línia diagonal. En arribar a aquesta posició, inspiren i comencen a baixar la columna vertebral cap avall. Aquests exercicis enforteixen eficaçment els músculs de les cuixes i els abdominals i estiren la columna vertebral. Cal repetir-los 4 vegades;\nPosició inicial: com a l’anterior. Mentre exhala, la cama dreta es doblega en un angle de 90 °. Mentre inspireu, aixequeu les mans, dirigides amb els palmells cap al terra, i feu-los moviments (5 vegades), imitant els impactes sobre l’aigua. Mentre exhaleu, les mans es giren amb els palmells cap amunt i repeteixen els cops. Repetiu 10 vegades amb cada cama. Aquest entrenament té un efecte escalfador, tonifica els braços i l'estómac i enforteix el peritoneu. En el futur, l’exercici es pot fer més difícil alçant les dues extremitats alhora. Després es mantenen rectes, es pot prémer una pilota regular amb elles;\nPI: com en les versions anteriors. La part inferior de l’esquena s’ha de prémer fermament al terra. Si sentiu molèsties, poseu-hi una tovallola o un coixí petit plegat diverses vegades a sota. En primer lloc, aixequeu la cama doblegada al genoll. En exhalar, es redreça, estirant fortament l'estómac. La pelvis ha d’estar anivellada i la corona s’ha d’estirar. Prengui PI amb la inhalació. Realitza moviments per a cada extremitat 10 vegades. Us recordem que tot ha de ser suau i lent. Cal controlar constantment el treball dels músculs i la respiració. Aquest exercici funciona millor en el múscul abdominal transvers profund. Es pot complicar aixecant les dues extremitats alhora. Mentre exhaleu, estireu-ne un i, a continuació, porteu l’altre amb el genoll cap a vosaltres per equilibrar la pelvis;\nEn posició de peu a quatre potes, els palmells es troben sota les espatlles, l'estómac es tensa i no es relaxa, el tors es manté recte. La cama esquerra es redreça en exhalar fins que puja paral·lela al terra. Amb una inhalació, tornen al PI. Val la pena parar atenció a la part baixa de l’esquena, ja que no es pot doblar. La corona del cap, com de costum, s’estira cap endavant, la punta de la cama que treballa es tira cap enrere. Feu 10 repeticions per cada membre. Per complicar aquest exercici, podeu aixecar simultàniament la cama i el braç oposat.\nNormalment, després de néixer el nadó, els músculs es queden al seu lloc. Això no passa en estiraments forts, debilitati teixits, parts repetits i difícils. En certa mesura, el desenvolupament de la diàstasi depèn del nombre d’embarassos i parts.\numh1747 2013-14 Lec002 Tratamiento dolor isquiotibiales\nPublicació anterior Gust familiar des de la infància: aprendre a cuinar llet d’ocell\nPropera publicació Blefaroplàstia\nDecoració de cuina DIY: decoració de parets, sostres i finestres\nCada mestressa de casa vol la cuina on passa tant de temps no només funcional, sinó també acollidora, moderna i bella. Si no teniu l'oportunitat...\nAprèn a fer maquillatge japonès\nLa misteriosa imatge d'una dona oriental sempre s'ha considerat la més atractiva per als homes. Les dones orientals són famoses per la seva natu...\nProductes de fusta: manualitats per a tota la família\nDiverses manualitats de fusta no només són boniques, sinó que també són respectuoses amb el medi ambient. Per això, els pediatres recomanen sovi...\nHormones durant l’embaràs: diagnòstic mitjançant anàlisi hormonalSóc mare!\nAnestèsia espinal: l'essència del mètode, per què, a qui i quan s'utilitzaSalut de les dones\nTres tipus de relacions poc esperançadoresPsicologia\nLa xicoira és una planta amb molts beneficis per a la salutCuinar deliciós\nMètodes de tractament de l’ARVI i la grip en adults i nensSalut de les dones\nQuan es substitueixen les dents de llet per molars?Sóc mare!\nCom creixen els músculs i què es necessita per al seu creixement?esports i salut


Des dels vuitanta fins a la mort\nBrossa iniciava el seixantè aniversari amb un ambient propici per a la creació alhora que augmentaven els projectes i li plovien els encàrrecs. Pel que fa a la poesia visual, l’any 1982 s’editaven 32 litografies. Els impulsors en foren la mateixa Pepa Llopis, l’amic Lluís M. Riera, el galerista Carles Taché, el també amic Antoni Tàpies i Manuel Viñas.\nParal·lelament els mateixos editors de poesia visual també impulsaren una edició d’objectes que permeté a Lluís M. Riera fer la primera exposició d’objectes i poemes visuals de Brossa a la Galeria Prats des del desembre del 1982 fins al gener del 1983 i que després fou presentada a Nova York. Fou la base per a l’exposició organitzada pel Servei d’Arts Plàstiques del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, que viatjà per diverses localitats de la geografia catalana entre maig i desembre del 1983. Aquest coneixement propicià un augment de l’encàrrec de cartells i l’inici d’un nou tipus de producte creatiu, el de poemes urbans. El primer fou per al projecte d’urbanització del parc del velòdrom d’Horta.\nA partir del 1984, en què començà aquest tipus d’obra no deixà d’idear poemes d’aquest tipus, fins al punt que alguns d’aquests s’inauguraren bastant després de la seva mort. El total de la producció de poemes urbans sobrepassa la vintena d’obres.\nEntre els llibres de bibliòfil que presenten un tipus de projecte molt particular podríem esmentar El camí de l’oca (1981, amb José Niebla), Tal i tant (1983, amb Frederic Amat), Carrer de Wagner (1988, amb Antoni Tàpies), El bosc a casa (1986-1989, amb Perejaume), Cinamom (1991, amb Rafa Forteza) o Trasllat (1993, amb Alfons Borrell). I per la rellevància dels col·laboradors assenyalaríem Brossa i Chillida a peu pel llibre (1995, amb Eduardo Chillida) i el pòstum Fotopoemario (2003, amb Chema Madoz).\nPoemes visuals, objectes, cartells, llibres de bibliòfil i, si més no, les fotos dels primers poemes corporis foren els protagonistes de la primera antològica de la Fundació Joan Miró de Barcelona entre l’octubre i el novembre del 1986: Joan Brossa o les paraules són les coses. Com el mateix Brossa reconeixia, l’exposició de la Miró li donà projecció internacional. Començaren les exposicions, no només en l’àmbit català sinó a l’espanyol i a l’estranger: el 1988 en feia una a la Galeria Mosel und Tschechow de Munic, exposava poemes visuals a la Unesco i al Centre d’Études Catalanes a París i també a la Galería La Máquina Española de Madrid. Gràcies a la Galeria Prats aniria a ARCO 89, o a ART 20 a Basilea. El 1989 intervenia a l’exposició Po(e/li)tical object a l’Spanish Institute de Nova York i a la mostra RAI d’Amsterdam. I el 1990 els Museus d’Art Modern de Ceret i de Cotlliure organitzaven una exposició i uns «emplaçaments» i li retien homenatge amb un recital (el primer de Núria Candela) i la representació d’unes accions espectacle. Finalment, el 1991 es produïa una gran retrospectiva al Museo de Arte Reina Sofía de Madrid, Joan Brossa 1941-1991. Brossa ja havia fet setanta anys, però, com ell comentava, s’havia «desjubilat».\nL’obra plàstica havia crescut considerablement, ja que l’any 1988 i 1989, la Polígrafa havia editat 25 i 33 litografies, respectivament. També s’havien fet noves seriades d’objectes els mateixos anys, a càrrec de la Galeria Prats. La facilitat per a la producció n’augmentà progressivament la mida. El poeta ja no depenia dels petits estris que tenia a casa i podia, fins i tot, disposar de tota una sala. Havia entrat en les instal·lacions. Aquestes començaren tímidament el 1990 i el 1991, però es multiplicaren amb la realització el 1994 de l’exposició Joan Brossa, entre les coses i la lectura, coorganitzada per l’Ajuntament de Barcelona i el Ministeri d’Afers Socials i Cultura del Govern d’Andorra.\nL’augment de la dedicació plàstica o de les sol·licituds i els homenatges no l’allunyaren de la producció literària. No únicament intentà que els llibres pendents de publicar anessin sortint al carrer sinó que no parà d’escriure. Així s’intensificaren les edicions de tot tipus de poesia, com ara les sextines (Viatge a la sextina, publicada per Quaderns Crema, aplega les sextines escrites entre 1976 i 1986), els poemes curts barrejats amb els poemes visuals (el recull de set poemaris Els entra-i-surts del poeta. Roda de llibre (1969-1975), editat per Alta Fulla entre l’any 1983 i el 1989), llibres de la primera època que encara restaven per publicar (Ball de sang, com ja hem comentat abans, no aparegué fins al 1982), o llibres singulars que no havien estat publicats en el seu moment com ara Pas d’amors (escrit el 1959 i publicat el 1983) o Sonets de Gofredina (escrit el 1967 i publicat el 1986). Fins a finals dels vuitanta, podríem dir que el públic no pogué llegir d’una manera regular l’obra literària de Brossa. Amb Furgó de cua (escrit entre 1989 i 1991 i publicat el 1993) s’inicia una nova etapa més reflexiva que continuarà amb Suite tràmpol o el compte enrera (1994), Passat festes (1993-1995, publicat el 1995), La clau a la boca (escrit el 1996 i publicat el 1997) i Sumari astral (1997), publicat pòstumament. Tot i així quedaren alguns inèdits.\nAmb tota aquesta ingent producció ningú no dubtava ja de la qualitat de l’obra literària de Brossa. El 1981 li donaren el Premi Lletra d’Or per Rua de llibres; el 1982 l’Ajuntament de Barcelona li demanà de presidir els Jocs Florals de la ciutat i el 1985 en feia també el discurs; el 1987 rebé el premi de poesia catalana Ciutat de Barcelona; el 1989 l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana i l’Institut del Teatre l’homenatjaren amb motiu dels seus setanta anys; l’any 1989 viatjava a Irlanda com a representant català en la trobada internacional d’escriptors de Carrickmacross; el 1991 era nomenat escriptor del mes per la Institució de les Lletres Catalanes; el 1993 a València rebé l’homenatge de La Forest d’Arana i de l’Associació d’Escriptors en Llengua Catalana; el 1996 rebé el Premi de la Crítica Serra d’Or de Poesia i el Premi de la Crítica Nacional de Poesia Catalana per Passat festes; i, per acabar, pòstumament, el 1999 rebé el doctorat honoris causa per la Universitat Autònoma de Barcelona. A més, rebé la medalla Picasso de la UNESCO, 1988; el Premi Nacional d’Arts Plàstiques de la Generalitat de Catalunya el 1992 o la Medalla d’Or al Mèrit en les Belles Arts del Ministerio de Cultura el 1996.\nTambé la seva obra fou traduïda a diverses llengües però de manera tardana i parcialment, a causa de la quantitat d’obra literària publicada. Els amics de parla espanyola es mostraren molt actius en aquestes dècades finals, especialment Andrés Sánchez Robayna, José Batlló, Carlos Vitale, Alfonso Alegre o Salvador López Becerra. A això caldria sumar-hi l’activitat de l’italià Sarenco amb tres llibres; la de Montserrat Prudon i Pierre Lartigue amb una antologia en francès el 1991; l’inici de les tasques traductores del portuguès de Roland Polito i Sergio Alcides l’any 1998 al Brasil; o la mostra alemanya amb So entstand Joan Brossa el 1998. Però en llengües majoritàries com l’anglès Brossa ha estat poc present, almenys pel que fa a llibres sencers, malgrat els bons amics que hi tingué, com ara els estudiosos i traductors Arthur Terry o John London.\nLa sortida a l’exterior es completà amb la presència de la seva obra plàstica a l’estranger. Abans ja hem parlat de les exposicions a Munic, París o Ceret, a les quals caldria afegir-hi la participació en la Biennal de São Paulo del 1993 i en la de Venècia del 1997, i les exposicions en els Riverside Studios de Londres el 1992 o al Museo de Arte Carrillo Gil i al Museo de Arte Contemporáneo de Monterrey, Mèxic, el 1998.\nEl reconeixement arribà, doncs, una mica tard. Però Brossa continuava essent tan radical com sempre, encara que es deixés estimar per un cercle d’amics cada vegada més ampli i per unes institucions democràtiques que l’homenatjaven i l’ajudaven. En aquest sentit, cal esmentar el vitalici que l’Ajuntament de Barcelona aprovà d’atorgar al poeta a partir del 1987, amb la finalitat d’agafar un nou estudi en el mateix edifici del carrer de Gènova on vivia amb Pepa Llopis.\nPel que fa al teatre, l’any 1983 s’acabava l’edició del Teatre Complet. Al llarg dels 80 i els 90, hi hagué algunes representacions importants, com la de Cavall al fons i El sabater, el 1982 al Teatro Prado de Sitges i després a la Sala Villarroel de Barcelona. L’any 1985 hi hagué una altra estrena de teatre de text, La pregunta perduda o el corral del lleó, de la mà de Hermann Bonnín; el 1991, Calç i rajoles dirigit per Francesc Rovira; i el 1992, El sarau, dirigit també per Bonnín. Al final de la seva vida, l’obertura del nou Espai escènic Joan Brossa permeté la representació de dues petites obres, Olga sola dirigida per Rosa Novell i El bell lloc per part de Carles Pazos. En general, Brossa estava insatisfet amb les representacions que s’havien fet de les seves obres, amb molt poques excepcions.\nMalgrat aquests desenganys, la part més «accional» de la seva producció li produí moltes compensacions. Les representacions dels seus strip-teases, tant per part de Christa Leem, com posteriorment de companyies com Teatre de Nit, despertaren sempre el seu entusiasme. També ho feren els espectacles que havia escrit per al mag Hausson com ara Gran sessió de màgia en dues parts de 1981 o Poemància del 1996. O les accions musicals elaborades amb el seu amic Mestres Quadreny o amb Carles Santos.\nA part de la seva obra, en general donà suport a tot tipus d’espectacle dels anomenats parateatrals. Participà molt directament en la Fira de teatre de carrer de Tàrrega des de la seva creació l’any 1980; fou un fidel seguidor dels Comediants, dels quals presentà el seu espectacle de Commedia dell’Arte per al Carnaval de Barcelona l’any 1980; durant els noranta fou un admirador dels espectacles de la Belle Époque: i fins i tot ideà un vídeo per a un music-hall molt especial que es gravà al Teatre Arnau i que finalment no veié la llum. Participà en el jurat de diferents premis, els més destacables dels quals foren els Premis FAD Sebastià Gasch de les arts escèniques, per als quals dissenyaria el trofeu. I, en un altre ordre de coses, també participà de manera assídua en el Festival de Cinema de Sitges.\nLa vida de Brossa havia sortit, doncs, dels cercles tancats per passar a ser un ciutadà conegut i reconegut, que era reclamat arreu. El cercle d’amics era, d’una banda, el mateix, i de l’altra, s’havia eixamplat amb noves incorporacions com la de Lluís Permanyer, Jaume Josa, Isidre Vallès, Pep Manyà, etc. Pel que fa a la vida privada, la dels darrers anys era, d’alguna manera, molt més pública i, quan es tractava d’assistir a esdeveniments, exposicions, etc. sempre anava acompanyat de la Pepa. En els últims temps estava molt desenganyat de la vida política i, en general, de la humanitat. D’altra banda, com ell deia, havia tingut les primeres «avaries» i no tenia ganes de continuar. La qüestió és que caminava molt a poc a poc i no era lleuger. Pocs dies abans d’acabar l’any 1998, un migdia, en sortir de l’estudi, caigué per aquelles escales i quedà estès al terra del replà principal. Entrà a l’Hospital de la Vall d’Hebron en coma i moria l'endemà. Era el 30 de desembre de 1998.


25/09/2020 - 12.58\nEl llargmetratge "Las niñas" ha guanyat el premi del jurat al 3è BRIFF (Brussels International Film Festival). La pel·lícula de Pilar Palomero explica la història de moltes de les dones d'avui dia, dibuixada a través de l'educació que van rebre a principis dels 90.\nRecentment, l'òpera prima d'aquest directora, que ha tingut tan bona acollida entre la crítica, va rebre la Bisnaga d'Or a la millor pel·lícula espanyola al Festival de Màlaga.\nL'actriu Andrea Fandos interpreta la Celia, una nena d'11 anys, estudia en un col·legi de monges a Saragossa i viu amb la seva mare. La Brisa, una nova companya acabada d'arribar de Barcelona, l'empeny cap a una nova etapa en la seva vida: l'adolescència. En aquest viatge, a l'Espanya de l'Expo i de les Olimpíades de l'any 92, la Celia descobreix que la vida està feta de moltes veritats i algunes mentides.


Canvien la normativa per evitar irregularitats laborals d'algunes càrnies - Diari de Girona\nCanvien la normativa per evitar irregularitats laborals d'algunes càrnies\nUn nombre indeterminat d'empreses aprofitava un buit legal per mantenir la relació amb els falsos cooperativistes\nacn 03.08.2018 | 17:07\nEl Consell de Ministres d'aquest divendres ha aprovat un Reial Decret que modifica la normativa de la Seguretat Social per garantir la inscripció dels falsos autònoms al règim general. Aquesta iniciativa ve a resoldre el buit legal que hi havia fins ara a través del qual algunes empreses utilitzaven el seu accés al Sistema Red (Sistema de remisión electrónica de datos) de la Seguretat Social per donar de baixa als treballadors que anteriorment havien estat inscrits d'ofici per ordre d'Inspecció de Treball com a treballadors per compte aliè.\nD'aquesta manera, a partir de la publicació al BOE, aquelles empreses que actuaven beneficiant-se del buit legal ja no podran tornar a anular les altes realitzades d'ofici. El canvi legal és per a tots els sectors, però s'havia detectat que qui més se'n beneficiava eren les indústries càrnies que actuaven fraudulentament per evitar les altes d'ofici de la Inspecció de Treball.\nEls treballadors afectats tramitaven la baixa per anular l'alta que se'ls havia practicat d'ofici per la Tresoreria General de la Seguretat Social, a instàncies d'Inspecció de Treball, que és qui havia obert el procediment d'infracció després de detectar una irregularitat. Segons s'explica en la resolució del Consell de Ministres, amb aquestes pràctiques fora de la llei les empreses distorsionaven la situació.\nSegons dades ministerials, s'han donat 14.500 moviments fora de la llei (altes, baixes o canvi de dades) que han afectat almenys 5.500 treballadors de 21 direccions provincials d'arreu de l'Estat espanyol.\nAra, amb el canvi de normativa, també s'assegura que els informes d'Inspecció de Treball i Seguretat Social seran preceptius per resoldre les sol·licituds de baixa que es formulin un cop s'hagin practicat altes d'ofici.\nUn projecte social millora l'ocupabilitat de 36 gironins en risc d'exclusió


Andrés Iniesta signa la renovació fins al 2018\nEl contracte del jugador es pot ampliar en funció del nombre de partits que disputi\n1 min. Barcelona 23/12/2013 13:29\n651x366 Iniesta, després de renovar amb el Barça / MIGUEL RUIZ / FC BARCELONA Iniesta, després de renovar amb el Barça / MIGUEL RUIZ / FC BARCELONA\nAndrés Iniesta ha signat ja la seva renovació amb el Barça fins a la temporada 2018. El migcampista de Fuentealbilla, que tenia contracte fins al juny del 2015, ha estampat la seva signatura que el vincula al club català fins als 34 anys, acompanyat del president blaugrana, Sandro Rosell; el vicepresident esportiu, Josep Maria Bartomeu, i el director esportiu, Andoni Zubizarreta.\nEn l'acte també hi ha estat present l'agent del jugador i la família del manxec. Després de la renovació de Sergio Busquets, la d'Iniesta és la segona important que tanca el Barça en aquesta temporada. Els següents casos són Gerard Piqué i Marc Bartra.\nIniesta va arribar al Barça l'any 1996, i si compleix el seu contracte fins al 2018, haurà estat 22 anys a can Barça. A més a més, el contracte inclou que pugui renovar temporada a temporada, en funció dels partits que disputi.


El tamborino de la Senyoreta Pepis – Ball de Diables d'Esplugues de Llobregat\nEl tamborino de la Senyoreta Pepis\nRemenant pel blog del nostre Marcel Casellas hem trobat aquesta entrada. El Marcel ens parla de diferents intruments musical i de la formació tradicional de “Tres Quartans” i de l’origen d’aquest mot… i oh sorpresa! Altre cop tot lliga malgrat que els nostre tabals siguin més grans… us adjuntem un fragment del text i us convidem a visitar el Bloc d’en Casellas.\nQue la cobla d’onze músics, tal i com la coneixem avui, la va crear en Pep Ventura a meitats del XIX i que l’antecedent d’aquesta formació va ser la cobla de tres quartants que està constituïda per: flabiol i tamborino, sac de gemecs i tarota, és cosa sabuda i força exposada en els diversos treballs publicats sobre el naixement i l’evolució de la cobla.\nLes explicacions que se solen donar al curiós nom que pren aquest trio “cobla de tres quartans” són, bàsicament dues:\nSe’n diu Tres Quartants per que són tres músics que toquen quatre instruments (ja que el flabiolaire toca, a més del flabiol, el tamborino).\nAl duet, format per flabiolaire i sacaire, se l’anomena mitja cobla (encara que a Mallorca, on aquesta formació sempre ha estat vigent, en diuen “xeremiers”) i, al quartet que en resulta a l’afegir-hi dues tarotes, cobla entera.\nPer això a la formació intermèdia “trio” se l’anomena Tres Quartans. L’amic Jaume Ayats, però, que és un qualificat savi en aquestes matèries defensa que, ja que tres quartans era un mesura de capacitat aplicada al gra, equivalent aproximadament al gra que hi cabria en un tambor de mides considerablement més grans que el tamborino (quasi com els que usen les colles dels balls de diables), es pot creure que el nom de la formació podria provenir de la mida de l’instrument de percussió que feia la funció rítmica en aquelles velles cobles.\nLa vella expressió “tenir el cap com uns tres quartans” equival a la que solem usar actualment quan estem fins al capdamunt d’alguna cosa: tenir el cap com un bombo.\nDe fet, quarteres, quartants i picotins són mesures de capacitat legalment establertes a Catalunya a finals del segle XVI per al comerç del gra, com ho foren el porró i el petricó per al comerç del vi. La irrupció, dos-cents anys més tard, del sistema decimal mai va acabar d’esborrar del magí popular la metrologia nacional.\nSembla, doncs, que en les antigues cobles, la percussió hauria estat encomanada a un tambor de la mida d’un bidonet de vint litres.\nPublicat el 22/01/2010 08/01/2010 Autor Ball de DIables d'Esplugues de Llobregat\nAnterior Entrada anterior: Espolla: 8a trobada de cant improvisat\nSegüent Entrada següent: Apagallums de Camablanca


Multes solidàries | Bloc de la Biblioteca del Campus Bellvitge\n« El Repositori cooperatiu MDX: Materials Docents en Xarxa\nRetrats de metges i infermeres a la National Portrait Gallery »\nPublished 28 Octubre 2009\tÈtica , Investigació 2 Comments\nJa fa temps que vam parlar-vos del llibre Criatures d’un altre planeta de la periodista de Catalunya Ràdio, Elisabet Pedrosa. L’obra, de la qual ja se n’han venut 10.000 exemplars, narra en primera persona l’experiència amb la seva filla Gina, afectada per la síndrome de Rett. De la venda de cada llibre es destinen 1.5 euros a la investigació sobre aquesta síndrome que porta a terme la Fundació Sant Joan de Déu.\nAvui volem tornar a parlar de la síndrome de Rett i de la incansable lluita de l’Elisabet per celebrar que el primer equip del Barça ha donat tot el que va recaptar en multes durant el curs 2008/2009 a la Fundació Sant Joan de Déu que porta a terme un projecte d’investigació sobre aquesta síndrome.\nL’Elisabet Pedrosa va poder explicar a la plantilla que la síndrome de Rett és una greu malaltia neurològica que afecta sobretot a les nenes. Malgrat no ser massa coneguda, és la segona causa més freqüent de retard mental en nenes després de la Síndrome de Down. Concretament, afecta a 1 de cada 10.000 nenes nascudes vives. Es calcula que a Espanya n’hi ha 2.100 d’afectades i, a Catalunya, 350. A nivell mundial es calcula que n’hi pot haver 300.000.\n2 Responses to “Multes solidàries”\n1 md corner 23 Abril 2010 a les 4:15 am\nthanks. i found your blog when i find about “Rett syndrome”.\n2 pep 31 Octubre 2009 a les 12:13 pm\nVisca el Barça!!!!!


Ciència fricció al CCCB - petricor\nL’exposició “Ciència fricció. Vida entre espècies companyes” parteix de l’evidència científica que totes les espècies terrestres estan unides per relacions simbiòtiques i interdependents. A la natura no hi ha organismes autònoms o independents; tots formem part d’ecosistemes integrats els uns en els altres. Les espècies configurem una xarxa de col·laboracions, mutacions i intercanvis en la qual convivim com a companyes.\nTens temps fins al 28 novembre 2021.


Parròquia de Sant Miquel Arcàngel - CANET LO ROIG (COMUNITAT VALENCIANA)\nJunt a l'absis del temple i sobre la sagristia es va alçar a la segona meitat del segle XVI la torre campanar. Aquesta compta amb un cos alçat amb maçoneria i sillars als angles i arcs de les campanes, amb una balustrada que sembla afegida amb posterioritat. Els elements més destacats del seu interior es la magnífica escala de caragol, que compta amb portes per accedir a les diverses estances interiors de la torre, i la volta de creueria de la sala de les campanes.\nEl campanar es trova en un estat complet de abandonament, la magnífica escala de caragol està plena de colomina i coloms morts, amb algún que altre niu. A la caseta del rellotge i sala de les campanes habiten una nombrosa colònia d'aquestes aus que han embrutat tant la sala com les campanes. Per un altra banda la volta de creueria de la sala de campanes presenta clevills i fragments caiguts, que faciliten el accés dels coloms al seu interior. De res serveixen les xarxes que tapen els arcs de les campanes i que impedeixen el seu toc manual.\nEl joc conserva les truges de fusta originals, en un estat dolent de conservació. La mecanització es limita a dos martells per les campanes grans que segurament tan sols toquen les hores.\nMARTÍN NOGUERA, Francesc Xavier (18-05-2000)\nALEPUZ CHELET, Joan (23-11-2012)\nCANAL56 Canet lo Roig, l’Ajuntament respon a APNAL certificant que les obres al campanar compten amb l’aprovació de la Generalitat 2018\nVINARÒS NEWS El campanar de l’Església de San Miguel de Canet serà rehabilitat en breu 2018\nPresentació dels treballs de restauració del Campanar de l’Església-Fortalesa de Sant Miquel Arcàngel de Canet lo Roig 08-02-2019 38:08\ncampanar Sant Vicent (1) 1842 39 34\ncampanar Sant Jeroni i Sant Calixte (2) 1842 45 53\ncampanar Sant Miquel i Santa Bàrbera (3) ROSES, HIJOS DE VICENTE 1907 87 381\ncampanar Nostra Sª del Carmen i Sant Josep (4) ROSES, HIJOS DE VICENTE 1907 106 690\nCANET LO ROIG: Campanes, campaners i tocs


Inici > Govern de les Illes Balears > Es presenta el Pla Balears Natura 2015 per dinamitzar i donar m�s qualitat a l’oferta dels espais naturals i finques p�bliques de les illes\nLa Conselleria gestiona 10 espais naturals i 24 finques públiques, un patrimoni d’un valor incalculable La Conselleria d’Agricultura Medi Ambient i Territori ha presentat el Pla Balears Natura 2015, que es posarà en marxa des de l’empresa pública Espais de Natura Balear amb els objectius de crear un model sostenible que permeti millorar constantment el manteniment i la conservació dels espais naturals; dinamitzar-ne l’oferta i donar-li més qualitat; augmentar el nombre de visitants; posicionar aquest producte dins l’estratègia de promoció turística del Govern; ajudar al desenvolupament socioeconòmic dels municipis de l’entorn, i fomentar que hi participi el sector privat. Les Illes Balears disposen de deu espais naturals (entre parcs, paratges, reserves, monuments naturals i el Parc Nacional de Cabrera), que ocupen una superfície terrestre i marina de 98.091 hectàrees, i de vint-i-quatre finques públiques, amb 8.000 ha, que suposen un patrimoni d’un valor incalculable que la immensa majoria de residents i turistes no coneix, i que té uns costos de manteniment i conservació superiors als deu milions d’euros anuals. Actuacions previstes - Elaboració d’una pàgina web moderna, dinàmica i adaptada als usos actuals de navegació, amb tota la informació necessària d’acord amb els desitjos dels visitants. - Foment de la presència dels espais i finques públiques a les xarxes socials amb la creació de perfils orientats a crear una comunitat de persones interessades en els espais naturals i finques públiques i les activitats que s’hi duen a terme.- Aplicació per a telèfons mòbils amb tota la informació de cada parc natural. La primera és la del Parc Natural de s’Albufera que es posarà en marxa a partir de juny.- Foment de les activitats d’ús públic i educació ambiental organitzades directament per Espais de Natura amb recursos propis. De fet, estan previstes 186 activitats entre març i juliol d’enguany.- Utilització de la marca comuna creada el 2005 en totes les actuacions, informacions, senyalística i en la resta d’iniciatives plantejades.- Foment de les actuacions d’eliminació de barreres arquitectòniques i millora de l’accessibilitat per a persones amb mobilitat reduïda. En aquest sentit, en breu es presentarà un servei especial de cadires de rodes de muntanya.\nA mitjà i llarg termini, el Pla preveu la possibilitat de crear nous establiments i augmentar l’oferta de productes que es puguin posar a la venda als parcs naturals, augmentar la presència de marques en les botigues dels nuclis propers a cada espai natural, crear productes especials perquè els visitants puguin gaudir d’experiències singulars, obrir els espais naturals i les instal•lacions per a altres activitats amb l’objectiu d’integrar-ne l’ús amb diversos àmbits de la vida social (presentacions i activitats d’àmbit cultural, activitats d’entrenament i formació, filmacions de pel·lícules o anuncis, activitats esportives, etc.).\nTambé s’iniciaran els tràmits per plantejar l’adhesió a la Carta Europea de Turisme Sostenible (CETS), ja que l’objectiu principal és promoure el desenvolupament del turisme sostenible en els espais naturals protegits del territori europeu, que suposa un reconeixement de la qualitat d’aquests espais. Documents\nDades de superf�cies dels espais naturals i finques p�bliques de les Illes Balears


1. ACCEPTACIÓ: La realització de qualsevol reserva suposa l’acceptació d’aquestes condicions generals.\n2. USUARI: La persona que fa la reserva cal que sigui major d’edat i es responsabilitza de la veracitat de les dades introduïdes.(Totes les dades introduïdes per l’usuari es graven en un servidor segur i garantim que l’accés a aquesta informació es exclusiu per part del personal de reserves i únicament es farà a efectes de la pròpia reserva i per a comunicar al client futures promocions i ofertes).\n3. PREPAGAMENT: El sistema demanarà un pagament del 50% per targeta de crèdit o transferència bancària, estant la reserva condicionada a l’acceptació del pagament per part de l’entitat bancària. Per a les reserves no reemborsables, el pagament serà del 100%.\n4. RESERVA: La reserva quedarà completada quan l’usuari rebi per correu electrònic la confirmació de la reserva amb el seu número de localitzador. Cool Apartments es reserva el dret de rectificar les tarifes errònies cobrades al client ocasionades per alguna errada del sistema de reserves online. En aquest cas, Cool Apartments notificarà en un plaç màxim de 48 hores l'error, donant una alternativa al client d'acollir-se als ajustaments correctes o d'anul.lar la reserva efectuada sense cap tipus de penalització.\n5. CHECK-IN/OUT: Per Cadaqués, l'horari d'entrada als apartaments és de 16h a 20h. Entre les 22h i les 22h hi ha un cost adicional de 25€. No es realitzen entrades després de les 22h. Per Figueres, l'horari de check-in és de 15h30 a 19h. Per Girona, l'horari d'entrada és de 15h a 24h. Haurà d'informar a l'establiment amb antelació de l'hora d'arribada prevista. Podrà fer-ho a l'apartat de comentaris en fer la reserva o posant-se en contacte amb l'establiment. La sortida és a les 10h del matí.\n6. PAGAMENT: Es realitzarà el pagament de la seva estada a l'arribada en efectiu o mitjançant targeta de crèdit (VISA o MASTERCARD), l'import no és reemborsable. No s'accepten xecs personals\n7. TAXA TURÍSTICA: L’import de la reserva es veurà incrementat per una Taxa turística durant les primeres 7 nits i per un import de 0.90€ + IVA per persona major de 16 anys.\n8. OCUPANTS: El client només podrà allotjar el número màxim de persones definits en les característiques de l’apartament i de la tarifa contractada.\n9. NETEJA: L’apartament es posarà a disposició del client en les degudes condicions de neteja. El client es compromet a deixar l’apartament en unes condicions de neteja raonables sense escombraries ni restes d’aliments.\n10. EQUIPAMENT: La roba de llit i tovalloles corresponents al número de persones que s'allotjaran estan inclosos a l'inventari inicial. El client es compromet a deixar l’apartament amb les mateixes condicions de conservació del mobiliari i equipament que ha trobat a l’entrada.\n11. MODIFICACIONS: Ens reservem el dret a canviar l’apartament contractat per un de similars característiques o superiors en casos de força major com ocupacions o desperfectes sobrevinguts després de la data de la reserva. Aquests canvis no tindran cap cost pel client.\n12. GARANTIA: El client deixarà a l’entrada un dipòsit en garantia en efectiu per un import que consta especificat a la reserva. Aquest dipòsit és tornarà a la sortida íntegrament excepte en el cas que es detectessin desperfectes a l’apartament, al mobiliari o a l’equipament o situacions d’extrema brutícia i deixalles. El cost que comporti el restabliment de les condicions que tenia l’apartament a l’entrada seran descomptats de l’import del dipòsit.\n13. RESPONSABILITATS: Cool Apartments no es fa responsable dels danys i perjudicis que es puguin produir al client durant com a conseqüència de la seva estada a l'apartament, inclosos robatoris o incendis. Tampoc es fa responsable de les averies produides, per circumstàncies alienes com talls de llum, a l'ascensor, aire condicionat, etc.. o per mal ús del client en els electrodomèstics.\nEn qualsevol dels casos, Cool Apartments, es compromet a intentar solventar aquestes averies l'abans possible.\nEl client serà responsable del seu propi comportament i el d'aquells que l'acompanyin. Si el seu comportament no estés d'acord amb uns estandars mínims de convivència que s'estableixin en el contracte, Cool Apartments podrà exigir l'abandonament de l'apartament sense dret a devolució total o parcial dels dies restants, ni a cap indemnització.\n15. POLITICA ANULACIÓ: Per les cancel·lacions amb més de 15 dies d’antelació es retornarà el 100% dels diners pagats. Per les cancel·lacions o no presentació amb menys de 15 dies d’antelació no es retornarà la paga i senyal. Per a les reserves no reemborsables, no es retornen els diners.\n*A Cadaqués i Figueres, entre el 15 de juny i el 15 de setembre, fins a 60 dies abans de la data d'entrada l'establiment no efectuarà cap càrrec. El client pagarà el 50% de l'import total si cancel·la durant els 60 dies abans de l'arribada.\nCoolapartments 2018. Tots els drets reservats - POWERED BY ICNEA.COM


[VÍDEO] La llibreria Niudelletres de Barberà celebrarà un “Sant Jordi on-line” – L'independent\n16 d'abril de 2020 Redacció\t1 Comment\nLa llibreria Niudelletres de Barberà del Vallès ha fet un vídeo on anima a celebrar el Sant Jordi, encara que sigui de forma virtual. L’establiment barberenc ha engegat una campanya per mantenir l’accés a la cultura i la celebració de la diada de les lletres catalanes, on indica que es podran fer comandes a domicili per tal que tothom pugui disposar dels seus llibres a casa.\nDes del comerç lamenten que, enguany, durant el dia de Sant Jordi no hi haurà “ni parades als carrers, ni signatures d’autores i autors, ni marató de contes, ni el tradicional concert Quelcom“. Tot i això, diu que “no podem permetre que el coronavirus ens ho tregui tot”, i per això, mitjançant el seu sistema de venda on-line, distribuirà a domicili els llibres a les persones que els encarreguin.\nAixí, podreu demanar els vostres exemplars per a regalar “a aquelles persones que estimeu” i seguir així amb la tradició del Sant Jordi. La tenda de llibres indica que tractaran els encàrrecs “amb el mateix carinyo de sempre”, i que al llarg dels dies de confinament aniran publicant recomanacions i llegiran fragments de llibres a les seves xarxes socials.\nUs deixem el vídeo sobre el Sant Jordi “on-line” de Niudelletres a continuació:\n← Més de 200 casos positius per coronavirus a Barberà del Vallès\nL’Independent de Barberà engega la campanya ‘Units contra el Virus’ pel comerç de Barberà →\n1 d'octubre de 2020 Redacció\t0\nOne thought on “[VÍDEO] La llibreria Niudelletres de Barberà celebrarà un “Sant Jordi on-line””\nPingback:\tLa Coop Barberà i Niudelletres s’uneixen per celebrar el millor Sant Jordi des de casa – L'independent


Política de cookies – QuoArtis\nAquesta web, igual que la majoria dels altres llocs web, utilitza Cookies per millorar i optimitzar l'experiència de l'usuari. A continuació trobaràs informació sobre què són les "Cookies", quina tipologia utilitza aquest lloc web i com pots desactivar-les en el teu navegador.\nUna cookie és un fitxer que es descarrega en l'ordinador, smartphone o tablet de l'usuari en accedir a determinades pàgines web per emmagatzemar i recuperar informació sobre la navegació que s'efectua des d'aquest equip.\nPoden ser cookies pròpies: enviades al teu ordinador i gestionades exclusivament per nosaltres per al millor funcionament de la web. La informació que recaptem s'empra per millorar la qualitat del nostre servei i la teva experiència com a usuari.\nO poden ser cookies de tercers: aquelles establertes per un domini diferent del nostre Lloc web (per exemple en prémer botons de xarxes socials o visionar vídeos allotjats en un altre lloc web). No podem accedir a les dades emmagatzemades en les cookies d'altres llocs web en navegar en els citats llocs web.\nEn concret, el Lloc web utilitza Cookies analítiques que recopilen informació anònima de manera estàndard sobre la navegació de l'usuari i els seus patrons de comportament. En concret, les cookies d'analítiques utilitzades en el Lloc web són la que es detallen a continuació: Google Analytics, necessària per al funcionament de Google Analytics. La majoria de navegadors web permeten gestionar les preferències de cookies, per tenir un control més precís sobre la privadesa.\nLi informem que en el cas de bloquejar o no acceptar la instal·lació de cookies, és possible que certs serveis no estiguin disponibles sense la utilització d'aquestes o que no pugui accedir a determinats serveis ni tampoc aprofitar per complet tot el que aquest Lloc web li ofereix.\nPer a més informació, pot consultar la guia sobre l'ús de les cookies de l'Agència Espanyola de Protecció de Dades.\nEn utilitzar aquesta web l'usuari accepta aquestes Condicions Generals d'Ús de manera que qualsevol tipus de disputa que s'origini per la seva utilització o contractació de serveis, seran resoltes conformement a la legislació i fur del titular de la mateixa, sent els tribunals de Barcelona (Espanya). Als anteriors efectes i per a casos de notificacions escrites, pot contactar amb nosaltres en l'adreça indicada més a baix.\nComplint amb l'article 10 de la Llei de Serveis de la Societat de la Informació, se'ls informa de les següents dades identificatives:\nLa present plataforma web, així com totes les pàgines incloses sota aquest nom de domini són propietat de Quo Artis Fundació Privada, amb CIF G66606039 i domicili en Rambla Catalunya 115 Bis, 6º B i C de Barcelona. Inscrita en data 3 setembre 2015 amb el número 2949 en el Registre de Fundacions Privades del Ministeri d'Educació.\nCookies pròpies (obligatories)\ncookielawinfo-checkbox-necessary Aquesta galeta s'usa per guardar la configuració de galetes l'usuari Sessió\n_gat Google Tag Manager Utilitzem aquesta galeta per a distingir als usuarios.Google fa servir aquesta galeta per a distingir als usuaris 24 hores\n_ga Google Tag Manager Aquesta galeta és instal·lada per Google Analytics. La galeta s'utilitza per calcular les dades de visitants, sessions, campanyes i fer un seguiment de l'ús de el lloc per a l'informe analític de el lloc. Les cookies emmagatzemen informació de forma anònima i assignen un nombre generat aleatòriament per identificar visitants únics. 2 anys\n_gid Google Tag Manager Aquesta galeta és instal·lada per Google Analytics. La galeta s'utilitza per emmagatzemar informació sobre com els visitants fan servir un lloc web i ajuda a crear un informe analític de com funciona el lloc web. Les dades recopilades, inclosos el nombre de visitants, la font d'on provenen i les pàgines, van aparèixer de forma anònima. 24 hores


PAe - Publicada la Guia CCN-STIC 802 d'auditoria de l'Esquema Nacional de Seguretat\nPublicada la Guia CCN-STIC 802 d'auditoria de l'Esquema Nacional de Seguretat\nLa Guia CCN-STIC recull tots els aspectes a tenir en compte a l'hora de desenvolupar i executar una auditoria de l'ENS, inclosa la definició de l'abast, objecte, requisits per a l'equip auditor i el model d'acord de confidencialitat.\nEl CCN-CERT ha publicat a el seu portal web la Guia CCN-STIC 802 d'Auditoria de l'Esquema Nacional de Seguretat (ENS) que el seu objectiu és canalitzar d'una forma homogènia la realització de les auditories, ordinàries o extraordinàries, establint unes premisses mínimes en la seva execució, tal com marca l'article 34 de el Reial decret 3/2010 de 8 de gener , pel qual es regula l'ENS.\nEl CCN recorda que el citat article 34 assenyala que els sistemes d'informació als quals es refereix el reial decret seran objecte d'una auditoria regular ordinària, almenys cada dos anys, que verifiqui el compliment dels requeriments del present Esquema Nacional de Seguretat.\nEls sistemes d'informació de categoria Alta o Mitjana, inclosos aquells d'empreses del sector privat que prestin serveis a les entitats públiques, estan obligats a la realització d'una auditoria regular, almenys cada dos anys i una de caràcter extraordinari sempre que es produeixin modificacions substancials en el sistema d'informació.\nAmb caràcter extraordinari, haurà de realitzar-se aquesta auditoria sempre que es produeixin modificacions substancials en el sistema d'informació, que puguin repercutir en les mesures de seguretat requerides.\nLa Guia CCN-STIC 802 recull entre altres apartats, un dedicat al marc de referència i a fi de l'auditoria que, tal com assenyala el document, ha de ser “l'emetre una opinió independent i objectiva, basada en els principis d'integritat, presentació imparcial, hagut de cuidat professional, confidencialitat, independència i enfocament basat en l'evidència, sobre aquest compliment de tal forma que permeti als responsables corresponents, prendre les mesures oportunes per esmenar les deficiències identificades, si les hi hagués”.\nLa definició de l'abast, de l'equipo auditor, la planificació de l'auditoria i les seves evidències, l'elaboració i presentació de les troballes, així com la presentació de l'informe i el dictamen final són uns altres dels punts del document. Al costat d'ells, sis annexos amb els requisits per a l'auditor, la incorporació d'experts tècnics, el model d'acord de confidencialitat, un glossari i bibliografia de referència.


fa temps que fa fred? - Refredat I Grip, Agost 2021\nL'estudi suggereix que pot ser més propens a fer fred en temps fred\nLa ciència suggereix que quan fa fred fora de les possibilitats de patir un refredat pot augmentar.\nFa anys que la mare va pensar en la importància de l’agrupament quan fa fred fora. Ella us va donar aquest consell perquè sentia que us protegiria dels malalts. Encara que es creu generalment una història antiga de les dones, un estudi realitzat en cèl·lules del ratolí del 2015 suggereix que és possible que tingueu més probabilitats de patir un virus fred quan fa fred fora. Les troballes es van publicar a la web Actes de l'Acadèmia Nacional de Ciències .\nEls investigadors van descobrir que el virus del fred es pot reproduir de manera més eficient a la temperatura més fresca de les vies nasals que a la temperatura del nucli més càlida del cos. Sembla ser que aquest podria ser el veritable motiu pel qual la gent es posa malalt quan la temperatura es capbussa. Abans d’aquest estudi, molts experts havien acusat les incidències més elevades de refredat sobre el fet que les persones solen reunir-se a l’interior a casa amb més freqüència quan fa més calor que no pas quan fa calor. La teoria: que un major contacte amb altres persones malaltes comportaria un intercanvi més fàcil de gèrmens.\nEls investigadors havien conclòs durant molt temps que el rinovirus, que és el virus més comú per provocar el que es coneix com a refredat comú, va sobreviure i va prosperar millor en els nassos frescos en lloc dels pulmons humits càlids. Segons Akiko Iwasaki, doctora, autora de l'estudi i professora d'immunobiologia de la universitat Yale, s'havien concentrat en estudis previs sobre com la temperatura corporal influïa el virus en contraposició al sistema immune.\nPer a aquest estudi, els investigadors van comparar la resposta immune al rinovirus quan es van incubar les cèl·lules a 37 graus centígrads (98,6 graus Fahrenheit) versus 33 graus centígrads (96,8 Fahrenheit). Hem trobat que la resposta immune innata al rinovirus està deteriorada a la temperatura corporal més baixa en comparació amb la temperatura corporal central, va dir Iwasaki. Traducció: el vostre cos pot tenir més problemes per combatre el virus a temperatures més fresques.\nTot i que l’estudi va analitzar les cèl·lules del ratolí, les seves implicacions poden traduir i oferir pistes sobre la forma en què l’ésser humà maneja el virus (ja que el 20 per cent de les persones el tenen en les seves vies nasals en un moment determinat). Per tant, prengueu els consells de la vostra mare: estigueu calents, vestiu-vos en capes i cobriu-vos el nas quan aneu a peu a les meravelles d’hivern o mireu aquestes 10 estratègies que fan els metges per evitar refredats i grip.\naprimes quan fas relacions sexuals?\nles pastilles d’aigua et fan perdre pes


La Joventut Valenciana a favor d’un #FinançamentJust | CJCV\nLa Joventut Valenciana a favor d’un #FinançamentJust\nEl Consell de la Joventut de la Comunitat promou la participació en la manifestació del dissabte 18 de novembre de 2017 per demanar un #FinançamentJust per a la la Comunitat Valenciana.\nFins avui, cap dels sistemes de finançament ha tractat amb justícia la nostra Comunitat. Enguany, cada valenciana i valencià rebem 237€ menys que la mitja de l’Estat, o 839€ menys que l’autonomia millor finançada, la qual cosa equival entre un 10% i un 29% menys de recursos, respectivament.\nSi sumem infrafinançament i infrainversió, enguany, la nostra discriminació arribarà als 1.600 milions d’euros, si sols ens comparem amb la mitjana. Estem en una situació insòlita, sobretot perquè tenim una renda per càpita inferior en 12 punts a la mitjana. I, no obstant això, som l’autonomia que menys recursos per habitant rep; l’única que, tot i ser pobra, aporta al conjunt de l’Estat. El resultat és insuportable per a la ciutadania valenciana. Davant d’aquesta prolongada discriminació, ja en l’any 2013 la Comissió de persones expertes per al disseny d’un nou model va assenyalar que el problema es remunta a l’inici dels sistemes de finançament autonòmic.\nPer tot això exigim\nUna reforma immediata del sistema de finançament que establisca un nou model amb recursos suficients i repartits equitativament entre totes les autonomies, que possibilite als valencians i a les valencianes tenir uns serveis públics fonamentals dignes i exercir les nostres competències pròpies.\nUn repartiment de les inversions i una execució que acabe amb el dèficit inversor al nostre territori, que compense en tot cas la insuficiència inversora en els últims anys i dedique una quantitat de recursos ajutada al nostre pes poblacional.\nEl reconeixement dels dèficits de finançament acumulats directament pel mal funcionament dels diferents sistemes de finançament, i l’establiment de mecanismes de compensació perquè el nou model no nasca llastrat per la injustícia diferida dels anteriors.\nEl poble valencià ha de reivindicar més unit que mai, que puguem aconseguir plenament els drets reconeguts en la nostra Constitució. Vivim un moment històric en el qual podem acabar definitivament amb la discriminació, per avançar cap a una societat més prospera, més social i més justa.\nEl CJCV ens vam posicionar en la passada Reunió Plenària celebrada el 13 de maig en València, a favor d’un Finançament Just al nostre territori. Per tant, anem a involucrar-nos a l’organització de la manifestació encapçalant una de les tres pancartes principals seguida de tot un bloc juvenil format per totes les persones joves de les entitats convocants, joves de les entitats membre del CJCV i dels consells locals, i qualsevol personal jove que es vulga unir a aquesta reivindicació.\nConvidem a organitzacions, entitats juvenils, consells locals de joventut i joventut en general a vindre i acompanyar-nos en aquest BLOC JUVENIL per un #FINANÇAMENTJUST.\nEsperem la vostra participació amb nosaltres a la manifestació!\nConsulta el manifest i suma’t en la web sobre la mobilització per un #FinançamentJust\nLlig el posicionament del Consell de la Joventut de la Comunitat Valenciana reclamant un #FinançamentJust\nT’esperem en el bloc juvenil de la manifestació del 18 de novembre per demanar un #FinançamentJust\n18 raons per vindre al 18N\nSobren les raons per vindre el 18 de novembre a la Manifestació per un Finançament Just en València. Des del Consell de la Joventut de la Comunitat valenciana exposem algunes d’aquestes raons per les quals els i les joves valencianes hem d’estar presents.\nUn finançament just pot ajudar a millorar molts dels reptes en matèria d’infraestructures, mobilitat, educació, accés a l’ocupació i a l’habitatge, entre altres.\nÉs necessari que la joventut tinguem una veu pròpia en aquesta reivindicació, per això us convidem a participar al bloc juvenil de la manifestació junt amb nosaltres.\n2015 Ajudes Alacant Assemblea associacionisme associacions CJCV CJE CJIB CNJC consell consells Consells de la Joventut corts David Latorre Educació emancipacio Entitats Erasmus+ Formació generalitat integrals IVAJ jove joventut JOVES juvenil juvenils llei locals Ocupació participació pla Pla formació Plenària polítiques Sandra Gómez Subvencions Territorial triangle Trobada valenciana valencianes València xarxa\nReunió Plenària Entitats Membre 16/12/2017 16 noviembre, 2017\nQue opina Vicent Marzà 3 noviembre, 2017\nPER UN FINANÇAMENT I UNES INVERSIONS JUSTES PER A LA COMUNITAT VALENCIANA 27 octubre, 2017\nEl CJCV: ‘Aquesta és la Llei de Joventut que més s’assembla a la que volem’ 25 octubre, 2017\nLA LLEI DE JOVENTUT QUE MÉS S’ASSEMBLA A LA QUE VOLEM 25 octubre, 2017


Ampliació Headquarter - Agència Boxcom\nTimelapse, Gravació, Postproducció\nBuff realitzà una ampliació de l'empresa i volia destacar el procés de construcció, ja que suposava una millora molt important.\nEs vol mostrar el procés de construcció de manera original i ràpida. Per això es proposa la realització d'un time lapse, per mostrar en 90 segons tot el procés per acabar mostrant l'obra final tant interior com exterior.\nSe situen dues càmeres de timelapse en dos espais estratègics durant els sis mesos que va durar l'obra. Es va gravar amb operador de càmera diverses accions i moments concrets d'interès durant el procés. Finalment, es va realitzar el muntatge de tot el material i incorporant grafisme amb les dades més destacables.


L'home serp de Nizhny Novgorod: un fenomen o un resultat de\nAlex Kalashnikov : intèrpret de trucs de cinema, coreògraf, instructor de fitness en plàstics corporals i creador del programa de l'autor Alex`stretch body. A més, té una flexibilitat fenomenal, per això va ser sobrenomenat l’Home de la Serp. No és tan fàcil trobar persones amb tanta plasticitat al món.\nBen aviat qualsevol podrà veure l’actuació d’Alex en directe i fer-li totes les preguntes que li interessin. The Snake Man té previst assistir a un festival de música i tecnologia a gran escala Alfa Future People que tindrà lloc del 10 al 12 d’agost.\nFoto: de l'arxiu personal de l'atleta\n- Alex, quant de temps portes esport?\n- Ho faig des de petit. Tot va començar a la llar d’infants: allà, als sis anys, em vaig asseure primer a la corda. Els antecedents eren els següents: un noi dedicat a algun tipus d’arts marcials anava al mateix grup amb mi. Periòdicament ens mostrava als nois diferents trucs. Un cop es va asseure en una divisió i ens va convidar a provar-ho també. Vaig estar d’acord. Després hi va haver l’època de les pel·lícules amb Sylvester Stallone, Arnold Schwarzenegger i Jean-Claude van Damme. M’ha influït molt, sobretot van Damme, ell és el meu ídol més gran i m’inspira fins avui. Gràcies a les pel·lícules amb Van Damme, vaig començar a fer karate als set anys i em vaig convertir en candidat a mestre d’esports. També al mateix temps, als vuit anys, em vaig inscriure a la secció de capoeira. El vaig descobrir per mi mateix després de la pel·lícula Only the Strongest amb Mark Dacascos en el paper principal i hi vaig aconseguir un èxit significatiu. El 2005, va aprovar la certificació d’un mestre del Brasil i va rebre un cinturó groc.\n- Vostè també és un truc. Com vas començar a fer això?\n- Un dels meus ídols és Jackie Chan. És conegut a tot el món no només com a actor, sinó també com a cascador. Quan era un nen, vaig saber que hi ha associacions de trucs a Moscou, fins i tot tenia previst unir-m'hi. Més tard em vaig assabentar que també tenim la nostra pròpia empresa local a Nizhny Novgorod, que fabrica pel·lícules de trucs regionals, pel·lícules amb escenes d'acció. Un dels nois amb qui vaig fer capoeira m'hi va convidar. I així, des del 2003, en paral·lel, va començar a actuar en pel·lícules. Estic especialitzat en escenes de combat: belles lluites cos a cos, caigudes diverses, acrobàcies.\n- Continueu actuant en pel·lícules?\n- Sí, puc participeu en el rodatge si us agrada la trama i el paper.\n- També sou metge, expliqueu-nos-en més informació.\n- Sóc artista, però no artista circ. El gènere en què treballo es diu clínica del circ; els artistes d’aquest gènere s’anomenen clíniques. Els klishniki són principalment homes que demostren la flexibilitat i la plasticitat del cos masculí. El terme va aparèixer als anys 30-40. Aquest és un dels gèneres més rars, avui pràcticament no queden clíniques ni tan sols als circs.\nHi ha un altre gènere de circ rar: el cautxú. La diferència entre els dos gèneres (goma i tòpic) és que al primer es construeixen tots els trucs a la part posterior:esplèndides esquenes, dobles i triples plecs. A les clíniques hi ha un treball articular molt complex, s’inclouen les articulacions del maluc i les espatlles. Per entendre millor de què estic parlant, mireu el vídeo del meu discurs.\n- Com va aparèixer la idea de representar?\n- Hi ha una persona així: Mukhtar Gusengadzhiev, l'home més flexible del planeta, el Guinness Book of Records. Una vegada vaig veure accidentalment un vídeo de la seva actuació a Internet. A sota d’un dels vídeos hi havia un enllaç al seu lloc web. Allà vaig saber que tindria un seminari a Moscou i vaig decidir anar-hi. Em va sorprendre la propietat del cos. Quan vaig tornar del seminari, vaig començar a treballar la flexibilitat.\n- Quant entrenaves i com vas aconseguir aconseguir aquests resultats?\n- Tot el que he aconseguit, va passar a causa d’un entrenament molt llarg i dur. Entreno una mitjana de 2-3 hores cada dia. Durant l'entrenament, treballo tot el cos: del cap als peus.\n- Per què és important fer exercicis d'estirament?\n- Si una persona farà estiraments , doncs, sens dubte, se sentirà millor, es tornarà més mòbil. A més, ajuda a mantenir la figura en bona forma. Fins i tot si no aprimeu, podeu apretar tot el cos.\n- A quina edat podeu començar a fer exercicis d’estirament?\n- Podeu fer exercicis senzills amb un nen des de la infància. L’edat òptima per començar les classes és de 3-4 anys.\n- Vostè va dir que de petit veieu moltes pel·lícules sobre esports. Indiqueu tres pel·lícules que us han inspirat.\nBloodsport (1986) amb Jean-Claude van Damme;\nKickboxer (1989) amb Jean-Claude van Damme;\nPolice Story (1985) amb Jackie Chan.\n- Quan va aparèixer el vostre sobrenom - L'home serp?\n- El sobrenom va aparèixer després que vaig començar a actuar. Després del programa, alguns espectadors van començar a trucar-me Snake Man. Després es va quedar atrapat.\n- Quan vau venir a la indústria del fitness?\n- Vaig arribar a la indústria del fitness el 2015. Imparteixo tallers d’estirament i flexibilitat i tallers a l’estudi de mig ball i al gimnàs Etant en tete. També realitzo entrenaments personals. Tinc el meu propi programa d’entrenament corporal Alex`stretch. Està dirigit a desenvolupar les característiques físiques d’una persona.\n- Els homes vénen a les classes?\n- Més, per descomptat, les noies s’inscriuen a les classes. Els homes només es van formar algunes vegades. Ara treballen sobretot en meces mecàniques.\n- Seguiu la dieta?\n- Des del juny del 2013 he canviat la dieta i no faig servir massa. Per exemple, no menjo carn ni productes lactis. Segons les sensacions del meu cos, diré que a partir de la carn els lligaments s’estrenyen i això afecta la flexibilitat i l’elasticitat dels lligaments, músculs i tendons. Els productes lactis causen inflor del cos, i aixòafecta la flexibilitat. Per descomptat, no insto ningú a renunciar a aquests i a molts altres productes, però m’afecten personalment. Menjo principalment aliments vegetals: mel, fruits secs i fruits secs. El meu plat preferit és el blat sarraí, sempre el puc menjar, per esmorzar, dinar i sopar. També menjo cereals (blat sarraí, ordi, mill, civada), cereals cuinats exclusivament en aigua, arròs, verdures i fruites, herbes i aliments bullits. No faig servir fregits, salses (maionesa, salsa de tomàquet), productes semielaborats diversos, refrescos, tot tipus de llimonades, pa blanc, pastissos i bunyols, pa de pessic, pastissos i pastissos, dolços, xocolata, melmelada i altres dolços. És extremadament rar que em pugui permetre el luxe de menjar alguna cosa nociu.\n- Com comencen a fer exercicis d’estirament els principiants?\n- Cal començar amb exercicis senzills i continuar a d'altres més complexes. El meu principi de simple a complex: menys paraules, més acció. Els principiants haurien d’entrenar-se 2-3 vegades a la setmana durant 1 hora, és clar, si teniu temps, podeu fer més. Si voleu resultats excel·lents, no n'hi ha prou amb 1 hora. Cal escoltar el teu cos, el teu cos. El més important és no fer mandra! També és important tenir paciència. Al principi, és possible que no noteu progressos, però amb el pas del temps segur que ho serà. I, per descomptat, és important trobar un bon entrenador que vegi el seu potencial. La flexibilitat no és només genètica, és un treball molt dur.\nPublicació anterior Guia dietètica: què és la dieta del Kremlin i amb què es menja?\nPropera publicació Descansa: 7 dels llocs esportius més increïbles\nAvui, 2 de juliol , el món celebra el Dia del periodista esportiu. En aquesta ocasió, hem recopilat 15 dels periodistes esportius estrangers més ...