El secretari general adjunt de CDC, Felip Puig, ha dit a "El matí de Catalunya Ràdio" que el partit només es replantejarà la situació sobre Àngel Colom si no pot aclarir per què els diners que va rebre l'any 2000 de Fèlix Millet són menys dels que consten a la comptabilitat del Palau de la Música. Puig, però, manté que ara per ara la confiança en el que va declarar Colom la setmana passada és total. Colom va assegurar que Millet li va donar 72.000 euros, però als comptes del Palau hi consten 150.000 euros.\n05/10/2009 - 09.00 Actualitzat 05/10/2009 - 18.20\nLa direcció de Convergència podria emprendre accions contra el dirigent del partit i exlíder d'ERC i del PI Àngel Colom si no pot aclarir un dels punts foscos dels seus tractes amb Fèlix Millet: Colom diu que va cobrar 12 milions i el Palau de la Música té un rebut amb la seva firma conforme li van donar 25 milions de pessetes.\nEn declaracions a "El matí de Catalunya Ràdio", el secretari general adjunt de Convergència, Felip Puig, ha dit que confien en Colom, però admeten que li poden sorgir complicacions judicials quan s'aixequi el secret de sumari: "És un tema que nosaltres no li donem més rellevància de la que genera aquesta discordància entre el que un rep i el que l'altre dóna. Si d'aquí en endavant apareixen noves informacions que distorsionin aquesta informació, evidentment ho pensarem. Però ara com ara, l'Àngel ens ho ha explicat i ens en donem per assabentats", ha conclòs Puig.\nFelip Puig ha reiterat que els 630.000 euros que va rebre la Fundació Trias Fargas, vinculada a Convergència, del Palau són escrupolosament legals. Puig diu que no hi veu res de moralment reprovable. El dirigent nacionalista subratlla que no pot saber si els diners que va donar el Palau a la Trias Fargas eren d'origen públic o privat, les dues vies de finançament que té l'entitat musical.\nCiU manté la confiança amb Àngel Colom


Com vestir uns texans prims per a homes - el millor estil de carrerLlegir Més\nPrincipal el millor estil de carrer Com vestir uns texans prims per a homes\nConegueu les vostres proporcions\nTot és sobre Fit\nEl vaixell prim raspat funciona bé\nCom combinar-se uns pantalons texans\nEls texans flacs ja fa temps que passen la seva etiqueta de "tendència" i són coneguts per a homes i dones. Però, malgrat la seva popularitat, molts homes encara consideren un repte aquest estil modern de denim. Des d’escollir la parella perfecta fins a associar-la amb els articles adequats, la forma de pells sens dubte pot causar confusió i estrès. Per sort, estem aquí per ajudar-vos. A continuació, es mostra el nostre consell expert sobre com dur uns texans de pell masculina per un aspecte de moda.\n1 Conegueu les vostres proporcions\n2 Tot és sobre Fit\n4 Com combinar uns texans prims\nNo hi ha dos homes iguals, i les proporcions del cos són importants a l’hora d’escollir quins texans prims et complementaran. Per a senyors més esvelts, opteu per versions més suaus i més estàndard de la flac jean. Això garantirà que la vostra forma no sigui excessivament exagerada. Per a aquells amb aportacions més proporcionades, tingueu en compte que es poden portar estils més ajustats, però considereu un desplegament dels talons per tal d’equilibrar la vostra forma.\nNo podem subratllar que heu de provar els texans abans de comprometre-vos a incorporar-los al vostre look. L’adequació és tot, així que us animem a provar el màxim de parells possibles. Tothom té proporcions diferents. Tingueu en compte que els texans prims no han de ser necessàriament "spray on"; de fet, un tall de pota recta de tall esvelt pot ser perfecte per donar una estètica ajustada sense que la cama es molesti de les dificultats de denim ajustat.\nEls texans arrencats aportaran una dimensió a l’austeritat dels texans prims, incorporant més textura i en alguns casos, més versatilitat. Els texans prims que compten amb forats i talls equilibraran les vostres proporcions quan es posen aquest tipus de denim, al·ludint irònicament un aspecte menys sever quan escau. La nostra recomanació ">\nPer a aspectes quotidians casuals, opteu per samarretes soltes i senzills entrenadors. Tingueu en compte la conicitat dels texans i la forma en què es veu al cos en general. Confieu en el vostre instint i trieu estils que apliquen les vostres proporcions i funcions. Els texans prims de tall recte aportaran un toc refinat i es poden vestir per a les aparences del vespre. Tingueu en compte també el clima i el tipus de texans prims que voleu portar. Per a l’estiu, aneu a buscar denim més lleuger i rentat i estils més pesats i foscos a l’hivern.


Una posició de classe davant el referèndum de Catalunya\nPrevious Article Balears: Canvi de la convocatòria extraordinària de Setembre a Juliol a la UIB, Per què?\nNext Article Illes Balears: Manifestacions històriques davant la tercera setmana de vaga indefinida de docents amenacen d'esquerdar el Govern\nLes burgesies espanyola i catalana mai resoldran el problema nacional\nDesprés de mesos de debats, polèmiques i controvèrsies, els grups polítics Convergència i Unió (CiU), Esquerra Republicana de Catalunya (ERC), Iniciativa per Catalunya – Esquerra Unida i Alternativa (ICV-EUiA) i la Candidatura d'Unitat Popular (CUP) – que tenen majoria decisiva al Parlament – han subscrit un acord per convocar un referèndum el 9 de novembre de 2014 i consultar al poble català si vol que Catalunya formi un Estat propi i que aquest sigui independent.\nLa resposta de la dreta espanyolista del PP i dels demagogs reaccionaris d'UPyD no s'ha fet esperar, rebutjant de ple la legalitat del referèndum. Rajoy ha declarat que garanteix que “el referèndum no se celebrarà”, ja que “xoca amb els fonaments de la Constitució, que és la indissoluble unitat d'Espanya”. Alguns dirigents del PP i d'UPyD exigiren, fins i tot, la inhabilitació del President de la Generalitat, Artur Mas, i l'anul·lació de l'autonomia catalana, si la consulta fos convocada.\nEls dirigents del PSOE no s'han quedat enrere, temerosos de ser assenyalats amb el dit, i que s'han sumat a aquest cor ensordidor, dient que mai donaran suport al dret d'autodeterminació per a Catalunya “per ser anticonstitucional”.\nSí al dreta l'autodeterminació\nEl corrent marxista Lluita de Classes defensa la potestat inalienable de qualsevol organisme elegit pel vot popular, en aquest cas un parlament autonòmic, de proposar i celebrar qualsevol referèndum o consulta sobre els temes que consideri pertinents en el seu àmbit d'actuació.\nPor això rebutgem, com un atac elemental als drets democràtics, les amenaces de la dreta reaccionària contra la celebració d'aquest referèndum i contra l'autonomia catalana. Aquesta reacció, de la que no se'n podia esperar una altra, demostra el caràcter profundament antidemocràtic de la burgesia espanyola, en aquest i en altres temes.\nEl corrent marxista Lluita de Classessempre ha defensat el dret a l'autodeterminació per a Catalunya, així com per al País Basc i Galícia. Considerem un dret democràtic bàsic que els pobles català, basc i gallec puguin decidir en un referèndum democràtic el tipus de relació que vulguin mantenir amb la resta de l'Estat espanyol, inclosa l'opció de la independència.\nNo és per casualitat que el PP empri un llenguatge pudent franquista per oposar-se a aquest dret democràtic, apel·lant a la “unitat indissoluble” d'Espanya. La unitat d'un territori o d'un estat sols es pot donar de forma voluntària, no imposada. I ha sigut justament la negació i l'atropellament dels drets democràtics bàsics de les nacionalitats històriques que formen part de l'Estat espanyol, com el dret a l'autodeterminació, l'explicació de la pervivència del conflicte nacional i dels seus episodis períodes d'agreujament, com l'actual.\nNo a la unitat forçada, sí a la unitat voluntària\nLa política reaccionària del PP i de l'aparell de l'Estat (especialment, la judicatura), amb la seva ideologia nacionalista espanyola opressora i de caràcter feixista, ha emmetzinat encara més la situació. Porten una dècada de provocacions, insults i atropellaments al sentiment nacional català. La crisi actual ha accentuat els problemes, pels intents del govern espanyol de soscavar les competències autonòmiques amb l'excusa de reduir dràsticament la despesa pública per privilegiar el pagament del deute.\nPrecisament, perquè defensem la unitat de la classe treballadora de l'Estat espanyol en la lluita comú contra la burgesia espanyola i les burgesies nacionalistes catalana i basca, única manera de garantir el triomf de la revolució socialista a l'Estat espanyol, com una primera etapa de la revolució socialista europea, és que devem eliminar qualsevol element de desconfiança mútua, i qualsevol indici o sentiment d'opressió nacional entre els obrers catalans, bascs o gallecs.\nAixò només pot aconseguir-se deixant palès que rebutgem qualsevol pretensió d'unió forçada, que només estem interessats en la unió i col·laboració voluntària i fraternal, en peu d'igualtat, sens cap statu privilegiat per cap nacionalitat o idioma en el conjunt de l'Estat, com ha sigut el cas de la nacionalitat espanyola i del castellà.\nPSOE i PCE varen defensar el dret a l'autodeterminació en el passat\nÉs una desgràcia que, ja en els anys 70, els partits tradicionals de la classe obrera espanyola; el PSOE i el PCE, amb Felipe González i Santiago Carrillo al capdavant, abandonessin després de la mort del dictador la defensa de l'autodeterminació per Catalunya, Euskadi i Galícia, que figurava en els seus programes. En aquell moment els partits de l'esquerra tenien una àmplia majoria a Catalunya. El PSC i el PSUC van treure prop del 50% dels vots a les eleccions generals de 1977, mentre que el que posteriorment esdevingué com a CiU amb prou feines superava el 20%. Va ser el gir a la dreta dels dirigents dels partits obrers en aquest i en altres temes, el que va permetre als partits nacionalistes burgesos i petitburgesos d'aquestes nacionalitats enarborar en solitari la defensa d'aquestes consignes, permetent-los agrupar una base social significativa.\nLa direcció socialdemòcrata del PSOE ha aprofundit tots aquests anys la seva adaptació i integració al sistema capitalista, abraçant el reaccionari nacionalisme burgès espanyol i la monarquia decrèpita de Joan Carles. Afortunadament, el PCE i EU han reprès activament i valentament la consigna del dret d'autodeterminació per a aquestes nacionalitats i la defensa d'una República Federal. Això li obri a EU la possibilitat d'una audiència amplíssima a Catalunya, Euskadi i Galícia si treu totes les conclusions que es deriven de la defensa de la consigna.\nEl fracàs de la Constitució del 78 i del règim polític que resultà de la Transició\nLa dreta espanyola i la direcció del PSOE diuen que el dret d'autodeterminació és “anticonstitucional”. Però això només demostra que la Constitució de 1978 va ser un engany, un acord espuri entre els representants del vell règim franquista i les direccions obreres. Se'ns va imposar la monarquia i el Rei que havia nomenat Franco com el seu successor, la bandera monàrquica-franquista, la gran propietat privada, el ranci concepte de la “unitat d'Espanya”, garantida per les Forces Armades, i la impunitat dels crims del franquisme. Les promeses del dret d'autodeterminació van ser abandonades. I tot sota l'amenaça d'un inexistent “perill d'involució”, després que durant els dos anys precedents, des de 1976 a 1978, els dirigents del PSOE i del PCE frustressin les aspiracions revolucionàries de milions de treballadors per un canvi radical i socialista de la societat.\nAra, sota el pes de la crisi econòmica i social més greu en dècades del sistema capitalista espanyol i internacional, l'engany i la mesquinesa de la Constitució del 78 surten al descobert, així com el descrèdit de les principals institucions de l'Estat, començant per la monarquia. El que tenim davant dels nostres ulls és una crisi de règim, de tot el sistema polític i econòmic que regeix a l'Estat espanyol, i que requereix ser substituït.\nEls mateixos (PP i PSOE) que reclamen la sagrada intangibilitat de la Constitució per no donar cabuda al dret a l'autodeterminació, no van tenir objeccions a pactar una reforma constitucional el setembre del 2011, a esquena del poble, que dóna prioritat al pagament del deute al capital financer, sobre les despeses socials, l'ocupació, l'educació, la sanitat i les pensions.\nÉs més, no només exigim el dret democràtic a l'autodeterminació. Hi ha un descrèdit creixent de l'anacrònic sistema monàrquic, element clau en la crisi de règim actual que intenten tapar amb cura tant el PP com el PSOE. Per això exigim també el dret democràtic del poble espanyol, com molt bé defensa Esquerra Unida, a decidir en un referèndum democràtic la continuïtat de la monarquia i la proclamació de la República. Si aquesta Constitució no dóna cabuda a reclams democràtics i polítics que compten amb un suport i una audiència de masses cada vegada més gran, és una confirmació de quant lluny està de representar i defensar els interessos populars.\nCap confiança ni suport al nacionalisme burgès de CiU\nDit això, no podem deixar d'assenyalar amb menys insistència la hipocresia en tot aquest assumpte de la coalició política de la burgesia nacionalista catalana, CiU.\nCom és possible que el partit que diu liderar els drets democràtics del poble català doni suport a la “Llei Mordassa” del PP, que imposa més repressió a la protesta social i atorga als guàrdies jurats privats funcions de policia? Doncs això és el que CiU vol també pel poble català quan es mobilitzi per exigir els seus drets.\nCiU ens parla de democràcia? Ara ha sortit a la llum que el Centre de Seguretat de la Informació de Catalunya (Cesicat), una mena de servei secret català dependent de la Generalitat (Sí, la Generalitat també compta amb el seu propi servei secret d'espionatge, similar al CNI espanyol!) vigila i espia il·legalment activistes populars i d'esquerra catalans. (veure El hundimiento del ‘CNI catalán’, El País)\nCiU i ERC han defensat l'actuació de la policia autonòmica, els Mossos d’Esquadra, en tots els casos de repressió contra els treballadors i la població catalana de l'últim any: repressió de la manifestació de la Vaga General del 14-N, on una manifestant va perdre un ull, pellissa mortal dels Mossos a un empresari restaurador del Raval, repressió dels treballadors de Panrico a Santa Perpètua de Mogoda, etc.\nEns parlen de defensa dels drets socials? CiU va donar suport completament, i continua defensant, la contrareforma laboral del PP de 2012, i la va votar al Parlament espanyol. La seva entrada en vigor ha significat un atac salvatge als salaris i a les condicions laborals dels treballadors, en primer lloc als catalans.\nCiU ha aplicat diligentment totes les retallades i ajustos socials haguts i per haver-hi en educació, sanitat, etc., essent en alguns casos la Generalitat "pionera" en l'afany retallador i privatitzador. Si del que es tracta és de desconèixer la “legalitat” espanyola amb la convocatòria d'aquest referèndum, encara que sigui simbòlicament, per què el govern de CiU i ERC no plantegen en cap moment, encara que sigui simbòlicament, negar-se a aplicar les retallades a la despesa pública catalana? Per què recolzen els desnonaments de les famílies catalanes sense recursos, com el del Bloc de Salt, a Girona, la setmana passada?\nPer no parlar del suport de CiU a les principals mesures reaccionàries del PP, tant en els anteriors governs d'Aznar com en l'actual de Mariano Rajoy.\nNo és casual que cada proposta sobiranista de CiU es solgui plantejar després de cada mobilització de masses dels treballadors i del jovent catalans contra la seva política econòmica i social. Només aquesta tardor hi ha hagut dues manifestacions de masses amb 200.000 persones per protestar contra aquesta política: els passats 24 d'octubre, a la manifestació de la comunitat educativa, i el 24 de novembre a la manifestació de la Cimera Social que incloïa el rebuig als pressuposts antisocials del 2014 proposats per la Generalitat, i aprovats la setmana passada amb el suport d'ERC.\nJustament, ERC, que es fa dir progressista, donà suport complet a aquests pressuposts del govern de CiU que consagren més retallades socials, tot en nom de salvaguardar la “sagrada unió nacional” catalana, malgrat que sigui a costa de fer més pobres a les famílies obreres catalanes.\nL'endemà de l'anunci de la data i les preguntes del referèndum per part de Mas (acompanyat per ERC, ICV-EUiA i la CUP), els Mossos d'Esquadra desallotjaven les famílies del Bloc de Salt, a Girona, el bloc d'habitatges del SAREB ocupat per la Plataforma d'Afectats per les Hipoteques per allotjar famílies desnonades pels bancs. El mateix dia, es reincorporaven els Mossos d'Esquadra imputats per la mort de l'empresari Benítez al Raval. Per Mas i CiU, el referèndum d'autodeterminació és una convenient cortina de fum per desviar l'atenció de la seva política reaccionària, privatitzadora i repressiva.\nEl mateix es pot dir de la burgesia espanyola i del govern de Rajoy, a qui sacsejar l'espantall de la independència de Catalunya li serveix per a desviar l'atenció de la seva política de retallades i atacs als treballadors, jubilats, estudiants, aturats, etc. Així com els seus propis escàndols de corrupció i intentar recompondre la seva base social sobre les bases del reaccionari nacionalisme espanyol.\nEn realitat, no hi ha cap diferència substancial en tots els aspectes decisius entre la política del PP i la de CiU. Els pressupostos de la Generalitat vigents fins ara (prorrogats amb el vot d'ERC) són els que CiU i PP van pactar al febrer del 2012. Quan es va produir l'espectacle vergonyós de la beatificació massiva de "màrtirs" franquistes a Tarragona el 13 d'octubre, el president Mas no va fer fàstics en compartir primera fila al costat de la plana major del PP: el ministre de justícia Gallardón, el d'Interior Fernández Díaz, i el president del Congrés, Posada.\nA l'invers, els interessos de la classe treballadora són els mateixos a Barcelona, Sevilla, Madrid o Bilbao, i els seus enemics també són comuns. Els aliats naturals del poble català en la defensa dels seus drets democràtics i contra el govern del PP són els que pateixen les seves polítiques reaccionàries a tot l'estat: la comunitat educativa mobilitzada, els miners asturians, els treballadors del sector naval a Galícia i a Cadis, els treballadors de la neteja de Madrid, els jornalers andalusos...\nLa burgesia catalana és germana de classe i còmplice de la burgesia espanyola, i segueix fonamentalment la mateixa política de fer pagar a la classe treballadora el pes de la crisi del sistema.\nD'altra banda, cal col·locar en els seus justos termes el "progressisme" que diu defensar ERC. La insistència de la cúpula d'ERC que una Catalunya independent romandria a la Unió Europea i acataria les seves lleis i decisions i, per tant, la seva política d'austeritat permanent, simplement subratlla el caràcter burgès de la direcció d'aquesta organització i la seva actitud servil cap a l'imperialisme europeu.\nCiU busca un pacteamb la burgesia espanyola\nCom hem explicat altres vegades, l'interès de CiU i del sector de la burgesia catalana que representa és utilitzar les sanes aspiracions nacionals del poble català com a moneda de canvi per reforçar la seva posició com a classe dominant a Catalunya davant dels seus companys de la burgesia centralista espanyola. No està interessada realment en la independència de Catalunya, o en tot cas, en una mera independència formal que deixi tot tal com està amb algunes prebendes més, tal com planteja el Partit Nacionalista Escocès per al cas d'Escòcia, que ara proposa la lliura com a moneda, el Banc d'Anglaterra com a banc nacional, la BBC com TV estatal, i la reina Isabel com a cap d'Estat d'una Escòcia “independent” Vaja burla!\nUna separació genuïna de l'Estat espanyol, en línies capitalistes, li crearia més problemes que avantatges a la burgesia catalana, en exposar-se a represàlies en el mercat espanyol que representa una part substancial del seu negoci, i en generar incertesa sobre la destinació de les inversions estrangeres que, com les espanyoles, representen una part significativa de l'economia catalana.\nEn realitat, CiU tracta d'utilitzar el fort sentiment de la població a favor d'un Estat propi per forçar un acord amb la burgesia espanyola i els seus representants polítics sobre un nou règim fiscal i un major grau d'autonomia, no per l'interès de la població catalana, sinó per mantenir l'hegemonia política en la societat catalana i augmentar els seus beneficis i prebendes.\nEl paper de l'esquerra catalana\nPer això ens sembla lamentable que els grups més significatius de l'esquerra catalana: ICV-EUiA i la CUP hagin practicat un seguidisme a CiU en el tema nacional, i en el referèndum en particular, completament acrític.\nUna cosa és aprofitar les rivalitats i contradiccions que es dóna en aquest tema entre les burgesies espanyola i catalana, i entre els seus partits polítics, per fer avançar els drets democràtics i polítics del poble català, i una altra cosa molt diferent és donar suport polític, avalar o certificar cartes d'aval democràtic CiU i la burgesia nacionalista catalana.\nUna posició d'esquerra i de classe conseqüent, com la que haurien d'haver plantejat els companys de la direcció d'ICV-EUiA i de la CUP, hauria d'haver manifestat, aproximadament, el següent:\n“CiU es veu obligada a fer alguns passos endavant forçada per les circumstàncies i a defensar de paraula dels drets democràtics del poble català, moguda pels seus propis interessos de classe egoistes contra els de la burgesia espanyola. Però CiU mai anirà fins al final per defensar aquests drets. Més encara, acabarà traint per arribar a un acord amb els seus companys espanyols, si això afavoreix els seus interessos de classe, o si la mobilització de masses s'escapa al seu control i amenaça aquests interessos.”\n“Donem suport a la convocatòria d'aquest referèndum com un pas endavant en l'exercici dels drets democràtics del poble català, i que ha estat el fruit de la seva mobilització massiva en aquests dos anys, i estem disposats a aportar els nostres vots al Parlament a favor d'aquesta iniciativa, però ens neguem a signar cap acord polític amb CiU, que és enemiga dels interessos populars, i molt menys aparèixer a la foto o a les pantalles de televisió units de la mà per donar-li cap tipus de credibilitat política o democràtica. Per la resta, romanem en oposició irreductible a tota la seva política, al Parlament i al carrer.”\n“Sabem perfectament, com va passar a Irlanda el 1922 després de la seva independència del Regne Unit, que l'endemà d'una eventual Catalunya independent la burgesia catalana, al costat de la petita burgesia reaccionària, tractaria a l'esquerra i als socialistes revolucionaris catalans com als pitjors enemics del nou Estat, i intentaria perseguir i reprimir implacablement per amenaçar els seus interessos de classe. Per això no podem sembrar ni encoratjar cap tipus d'il·lusió sobre el caràcter progressista de la burgesia catalana, ni en el terreny dels drets nacionals ni en cap altre.”\nUna posició d'aquest tipus asseguraria la independència de classe dels sectors més conscients i avançats de la classe obrera i sumaria el suport dels sectors més progressistes de la societat catalana; debilitaria la “unitat sagrada”, al voltant de la burgesia nacionalista, que promouen CiU i els caps petitburgesos d'ERC, i faria avançar la consciència política i de classe d'àmplies capes de la classe obrera catalana. Això tindria també un efecte en apropar i guanyar la simpatia a favor dels drets democràtics del poble català de centenars de milers de treballadors espanyols, que estan intoxicats per la propaganda verinosa del nacionalisme espanyol i les rivalitats i enfrontaments nacionals que promouen els nacionalistes burgesos espanyols i catalans.\nI si no se celebra el referèndum? Limitacions del nacionalisme de CiU i d'ERC\nNo s'havia assecat la tinta del paper on es va signar l'acord sobre el referèndum català, i CiU i ERC ja es mostraven disposats a ajornar la data o canviar les preguntes per satisfer al govern de Rajoy a canvi que el parlament espanyol reconegués la consulta. No cal dir que ni CiU ni ERC es van molestar a consultar ICV-EUiA ni la CUP per demanar-los el seu parer.\nMés encara, tant CiU com ERC donen per fet que si el Parlament espanyol, com és el més probable, rebutja la validesa del referèndum català, aquest no se celebrarà i, en el seu lloc, s'avançaran les eleccions autonòmiques “plebiscitàries” per triar un nou Parlament, calculant que d'aquesta manera obtindrien una majoria més àmplia. No obstant això, no sabem què és el que canviarà amb això. Al Parlament actual CiU i ERC ja tenen una majoria sòlida. Pel que sembla, CiU-ERC ni tan sols es plantegen ignorar l'opinió del Parlament espanyol i seguir endavant amb el referèndum, encara que sigui per mostrar simbòlicament la posició de la majoria del poble català sobre la seva autodeterminació. Però, fins i tot, encara que se celebri aquest referèndum i triomfi la tesi independentista això no portarà un Estat propi a Catalunya i molt menys la independència, perquè la burgesia espanyola i el seu aparell d'Estat mai estaran disposats a atorgar-la voluntàriament.\nDescartada la crida, pel seu temperament i constitució de classe, que la burgesia catalana lideri una insurrecció civil o popular de la població catalana per proclamar unilateralment el seu Estat o la independència, la realitat ens mostra les enormes limitacions que tenen la burgesia i la petita-burgesia nacionalista per lluitar conseqüentment pels drets democràtics nacionals en l'època actual.\nPer tot això seria impropi anomenar el referèndum del 9 novembre de 2014 com un exercici genuí del dret d'autodeterminació. Aquest implica, en rigor, l'acatament pels poders de l'Estat del resultat d'aquest referèndum i la posada en pràctica immediata. Aquí, en primer lloc, no sabem si es farà el referèndum, i en segon lloc, encara que se celebri, el seu resultat, sigui quin sigui, no serà posat en pràctica. Seria més apropiat, llavors, anomenar-lo “consulta popular”, una votació per conèixer l'opinió del poble català sobre la relació que ha de mantenir Catalunya amb la resta de l'Estat espanyol, però no un referèndum d'autodeterminació.\nNomés la classe obrera defensaconseqüentmentelsdretsdemocràtics\nTota l'experiència històrica ens mostra que només la classe obrera, al capdavant dels altres sectors oprimits de la societat, està en condicions de lluitar fins al final pels drets democràtics, inclòs el dret d'autodeterminació. I aquesta mateixa experiència històrica també ens mostra que la manera de fer-ho és amb els mètodes propis de la classe obrera: les mobilitzacions de masses, les vagues, etc. i amb la formació d'un govern obrer que apliqui mesures socialistes d'expropiació contra la burgesia.\nEl problema de Catalunya no és el seu vincle amb l'Estat espanyol, com plantegen els nacionalistes burgesos i petitburgesos. Si fos així, el món capitalista seria un paradís a la terra amb uns pocs països problemàtics, com l'Estat espanyol. No, la cosa no és tan simple. El problema és el capitalisme, la propietat privada dels grans mitjans de producció, un sistema basat en el lucre privat i l'explotació de la majoria, que genera crisi, pobresa i misèria, com veiem a tot arreu.\nNomés un govern obrer, sustentat en les organitzacions d'esquerres que defensin el dret d'autodeterminació de les nacionalitats històriques juntament amb l'expropiació dels banquers, monopolis, i latifundis, sota el control democràtic dels treballadors, pot fer realitat aquest dret i resoldre els apressants problemes econòmics i socials que afecten la majoria.\nEls treballadors no estem interessats ni guanyem res amb l'opressió o la retenció forçada de cap poble dins de les fronteres d'un Estat. Estem convençuts que l'experiència farà veure que resulta més avantatjós romandre units voluntàriament en una federació socialista. Davant l'egoisme burgès, els marxistes, els socialistes revolucionaris, oposem la solidaritat i fraternitat obrera, la unió i col·laboració desinteressada dels pobles, a través de la propietat col·lectiva i la planificació democràtica en comú dels nostres recursos productius. Això faria avançar i progressar a tots els pobles que formen actualment l'Estat espanyol, al costat d'una Portugal socialista si volgués incorporar-se voluntàriament a aquesta federació, amb el grau més gran d'autonomia i autogovern per a cada un, en el marc d'una Europa unida socialista i en un món socialista unit, sense fronteres que ens divideixin i ens enfrontin.\nEsquerra Unida té una responsabilitat històrica\nEsquerra Unida, que ha enarborat valentament la defensa del dret d'autodeterminació, dins i fora de Catalunya, té una responsabilitat històrica. La seva defensa d'aquest dret, així com de la República federal, per a ser consistents i oferir una alternativa convincent per guanyar el suport majoritari de la classe obrera espanyola, catalana, basca i gallega, s'ha de completar amb la defensa i agitació d'un programa de transició al socialisme.\nAquest programa ha de recollir des de les demandes més bàsiques sobre salaris, pensions, habitatges, ocupació, repudi del deute, etc. fins a altres més avançades com el dret d'autodeterminació, i culminar amb la nacionalització, sota control obrer i sense indemnització llevat petits accionistes i estalviadors, dels grans empresaris, banquers i terratinents per planificar democràticament l'economia en benefici de la immensa majoria de la societat. Una política socialista audaç no significa el “repartiment de la misèria”, sinó l'elevació del conjunt del nivell de vida de la població a un nivell molt superior a l'existent actualment en les zones i comunitats més desenvolupades de l'Estat: Euskadi, Madrid o Catalunya, i d'Europa: Alemanya, països nòrdics, etc.\nAl costat d'això, EU hauria de llançar de manera immediata una campanya pública audaç a tot l'Estat agitant aquestes idees, fent un èmfasi especial fora de Catalunya a combatre el reaccionari nacionalisme espanyol opressiu del PP i d'UPyD, i en defensar el dret que l'assisteix al poble català de decidir el seu futur. D'altra banda, dins de Catalunya, ICV-EUiA hauria d'insistir en la necessitat de mantenir la unitat voluntària del poble català amb la resta de pobles que integren l'Estat espanyol i amb Portugal per mitjà d'una Federació Socialista.\nNo tenim cap dubte que una campanya d'aquest tipus permetria EU emergir amb una força decisiva a tot l'Estat i ajudaria a soscavar els enfrontaments i divisions nacionals en el conjunt de la societat, i en la classe obrera en particular, que amb tant afany persegueixen les burgesies espanyola, catalana i basca.\nEn castellà: Una posición de clase ante el referéndum de Catalunya


Barça Lassa B – Levitec Huesca (88-85): Remuntada espectacular\nEls blaugranes remunten 16 punts i s’emporten un triomf vital per sortir de la part baixa de la taula\nEls blaugranes afrontaven la jornada 26 de la LEB Oro amb l’objectiu de sumar un triomf que els allunyés de les posicions de descens. Julbe ja podia comptar amb Max Esteban i Rodion Kurucs entrava a la llista de jugadors, una llista que també comptava amb els júniors Titic i Samanic.\nEls joves de Julbe veien com els d’Osca marxaven per 52 a 68, a meitat del tercer quart, però no van perdre mai la fe i van girar el marcador per assolir un triomf espectacular.\nCanvis de dinàmica\nEls blaugranes començaven entonats i el seu joc prop de la cistella aragonesa els donava les primeres diferències (11-4) en els quatre primers minuts de joc. Però en dos minuts el Levictec Huesca va igualar a 11 el marcador.\nLa dinàmica del quart era favorable els de l’Alt Aragó tot i que l’empenta, al final del quart, dels blaugranes deixava el resultat en 18 a 21.\nEn el segon quart l’Osca ha tornat a obrir escletxa en el marcador. 22 a 34 en pocs més de tres minuts de joc. Els joves de Julbe aconseguien que les diferències no s’eixamplessin i a 3’30” pel descans reduïen fins el 33 a 39 i al descans s’arribava amb un 37-46 favorable als d’Osca.\nPoc canviava la dinàmica a la primer part del tercer període. Els visitants mantenien les distàncies (44-56) a 5’22” de la fi del quart. La situació és mantenia al llarg del quart. Les faltes personals dels dos equips provocaven diverses rotacions i els blaugranes tornaven a reduir la distància, a la fi del quart (61-69).\nI els blaugranes estaven en ratxa. En un minut i trenta segons del darrer quart es situaven a només dos punts (67 a 69) i amb totes les opcions per emportar-se el triomf. Els blaugranes completaven la remuntada a 4 minuts del final (74-73) i el partit agafava vida de nou.\nEn els dos darrers minuts s’entrava amb un triple d’Aleix Font que deixava el 85 a 82 pel Barça Lassa. L’Osca responia amb un triple i amb empat a 85 s’entrava al darrer minut.\nEls blaugranes tornaven a encistellar (87-85) i a 20 segons del final tenien la possessió. A 10 segons, Pol Figueras anava a la línia de tirs lliures i anotava un punt mes (88-85). Quatre segons per jugar i pilota visitant. Osca va cercar un tir de tres que no va entrar i el triomf es va quedar a Barcelona.\nAquí podeu consultar les estadístiques del Barça Lassa B – Levitec Huesca (88-85)


Descabdello: Drapet i papallones per posar ordre\nDrapet i papallones per posar ordre\nSi vols posar ordre en algun racó de casa, aquesta capsa de drapet és ideal. Fa 20 cm de diàmetre i 15 cm d'alçada. Pot ser teva per 15 euros. Encarrega-la a descabdello@gmail.com i dissenyarem conjuntament el color i la decoració.\nDisseny: Descabdello / Kamuran Simsek\nEtiquetes de comentaris: box, caja, capsa


Mentre l’indecent acord de deportacions de la UE-Turquia segueix operatiu: L’ajut d’emergència de la Comissió Europea ja està arribant als refugiats a Grècia – Lo Campus diari\nMentre l’indecent acord de deportacions de la UE-Turquia segueix operatiu: L’ajut d’emergència de la Comissió Europea ja està arribant als refugiats a Grècia\nData publicació 28 abril 2016 28 abril 2016 per redacció\nUna setmana després d’aprovar una dotació de 83 milions d’euros en el marc del nou Instrument d’Ajut d’Emergència, amb ACNUR, la Federació Internacional de la Creu Roja, el Consell Danès dels Refugiats, el Comitè Internacional de Rescat, Save the Children, Oxfam, Arbeiter-Smartier-Bund i Médecins Du Monde, aquestes organitzacions ja han començat a treballar en els projectes per millorar les condicions de vida dels refugiats a Grècia.\nAquestes organitzacions treballen amb ONGs gregues que tenen el coneixement local necessari. S’està oferint suport en àrees com l’allotjament, l’atenció sanitària primària, l’alimentació, la millora de les condicions d’higiene i la creació d’espais per a nens. Ja s’està proveint assistència a través d’aquests projectes a Idomeni, Diavata, Cherso, Giannista, Alexandria, Eliniko i Skaramangas. L’assistència que s’està desplegant inclou la provisió d’aigua, sanejament i activitats de salut, protecció, distribució d’aliment i mobilització de les comunitats.\n“La setmana passada vam posar a disposició immediata fons per a les organitzacions humanitàries sota el nou instrument d’ajut d’emergència. Els projectes estan tot just començats, però me n’alegro que aquest suport ja estigui arribant als refugiats que necessiten assistència. Agraeixo a les organitzacions que estan treballant en col·laboració estreta amb les autoritats gregues i les ONG locals per la ràpida resposta i els esforços per recuperar condicions de vida dignes per als refugiats a Grècia. Aquest és el nostre objectiu comú”, ha declarat el comissari europeu d’Ajuda Humanitària i Resposta a les Crisis, Christos Stylianides.♦\nColau demana a universitats i centres de recerca col·laboració en el desenvolupament socioeconòmic d...\nSave the Children demana a la Generalitat de Catalunya més inversió per als centres de protecció de ...\nA la UPC comencen els acomiadaments


Concentració en suport a les dones d'andalusia - Xarxa Feminista de Catalunya\nConcentració el 15 de gener a les 19h a Plaça Sant Jaume\nEls nostres drets no es negocien ni a Andalusia, ni enlloc. Cap pas enrera!\n🌐Ens mobilitzem el 15 de gener amb motiu del debat d’investidura on es materialitzarà un vergonyós pacte de govern a Andalusia en què s’està negociant amb els nostres drets, fent-los servir de moneda de canvi i negant la inqüestionable realitat de la violència masclista.\n💜La vigent Llei de Violència de Gènere és clarament insuficient i així ho denunciem i cal millorar-la, però les feministes no permetrem que es faci ni un pas enrere.\n🌐 Cap pacte de govern pot suposar desfer el que juntes i amb tant d’esforç hem aconseguit.\n🌐 Concentració davant del Parlament d’Andalusia, a Sevilla, on es crida a participar col·lectius i persones de tota Andalusia.\n🌐 Concentracions simultànies a totes les províncies andaluses i arreu de l’Estat per tal de mostrar la solidaritat amb les dones que viuen i treballen a Andalusia, sota el lema:\n💜 Que quedi clar que a Andalusia ens hi oposarem amb força i no permetrem ni un pas enrere en els drets i llibertats de totes les dones, vinguin d’on vinguin.\n*Per fer la imatge del cartell hem utilitzat vectors de Freepik.\nTags: Concentració, Feixisme


Foment veu "lògica" la proposta de variant d'Olot que no aïlla l'Hostal del Sol - Ràdio Olot\namb Ràdio Olot 3:48\nFoment veu “lògica” la proposta de variant d'Olot que no aïlla l'Hostal del Sol\nFoment s’ha compromès a respondre “ràpidament” la proposta de l’Ajuntament d’Olot que evita aïllar el barri de l’Hostal del Sol de la resta de la ciutat. Abans d’una decisió en ferm, ja han definit com a “lògica i coherent” la proposta del consistori.\nUna de les reunions fetes per la variant d’Olot (@jmcorominas)\nAlguns veïns de l’Hostal del Sol han vist ja alguna imatge i han conegut algun detall d’aquest projecte que és a sobre de la taula del ministeri de Foment però que no s’ha presentat encara a la ciutat, un fet que ha valgut la crítica d’alguns partits polítics com Esquerra. Tot i que la reunió es va fer a finals de gener i es van comprometre a respondre en menys d’un mes, a hores d’ara no s’han pronunciat. Hi ha hagut canvi en la veu autoritzada que ara torna a ser, precisament, l’home que va tirar endavant els túnels de Mont-ros de Castellfollit, Luis Bonet. Es compromet a respondre “ràpidament” tot i que ja ha avançat que el projecte els sembla “lògic i coherent”. Ho ha avançat a Ràdio Olot l’alcalde, Mia Corominas, que creu que han fet una proposta per fer “una carretera ben feta i integrada al paisatge”.\nOrdres de dalt\nMalgrat la tibantor que el procés d’independència ha generat entre Generalitat i Govern central, Corominas admet que Foment ha donat ordres de posar-ho fàcil perquè sigui una sola administració la que executi les tres peces pendents de la variant: el nexe amb l’A26 i les variant d’Olot i les Preses.\nSegueix el #pressingVariant\nDe mentre, Corominas diu que segueix fent el ‘pressing variant’ a totes les administracions implicades per tal de que la Generalitat aposti per licitar ja la construcció fent-ne el pagament a crèdit. De la proposta que ha d’evitar aïllar l’Hostal del Sol de la resta d’Olot se’n coneixen pocs detalls, només que evitaria desdoblar el viaducte ja existent.\n217 queries in 0,483 seconds.


Sam Belluga: La meca: Yosemite Valley\nLa meca: Yosemite Valley\nEm feia mandra començar a escriure aquest capítol. Seré capaç de resumir tot allò que vam viure i no perdre’n detalls? Ho intentaré.\nSomiava en descobrir Yosemite Valley des de feia molts anys, per la seva història i per la naturalesa de les fotografies que m’arribaven. Tancats a casa amb en Pau, durant els dies de confinament, fèiem llista de tots els llocs que ens agradaria visitar. Malgrat ell ja coneixia Yosemite, ràpidament em va prometre que hi aniríem tant bon punt acabés la pandèmia i obrissin fronteres als EEUU. Ens ho van posar molt difícil, però no vam renunciar al somni. La normativa COVID impedia viatjar a EEUU venint de qualsevol país europeu, així que vam escollir l’alternativa d’una quarantena mexicana i provar d’entrar. El pla ens va sortir rodó, malgrat la quantitat de vols que vam haver d’agafar.\n2 maletes de 23 kg és el pes que vam portar, per no haver de pagar els costos extres a cada vol. Això ens limitava, i força, les opcions que teníem. Ens vam endur 1 petate, 1 hamaca individual casolana (per si de cas), 3 cordes (2 dobles de 60m i una simple de 80m), quasi 5 jocs de friends (alguns híbrids), 2 jocs de tascons (un híbrid) alguns hooks i el material individual bàsic. Vam renunciar a darrera hora al martell i un aïllant.\nLa il·lusió que vaig sentir en fer les primeres passes sobre terra de Las Vegas i saber que ja no ens farien fora, era similar a la de trepitjar un cim molt desitjat. De fons en la meva ment sonava la cançó del Bruce “Born in the USA” a tota castanya. Vam llogar un tot terreny dels guapos per a 30 dies pel qual vam pagar més que pel bitllet d’avió.\nArribant a Tholumne em vaig adonar que podia desar al fons de la motxilla totes les mudes de roba curtes que havíem estat fent servir a Mèxic. Quina rasca! Es feia difícil aguantar fora de la tenda quan no hi tocava els sol. Vàrem escalar un parell de dies envoltats per una boira espessa de fum d’uns incendis llunyans. L’entorn d’aquesta vall ja em va sembla increïble, les seves plaques tombades, els boscos immensos, els rius i llacs i el seu granit d’alta qualitat. Amb unes temperatures més confortables m’hi hagués quedat uns quants dies més.\nEntrar a la vall de Yosemite amb el cotxe per primera vegada va ser xocant, en Pau em narrava les parets que anàvem observant com ho faria un guia expert i jo em vaig perdre amb la boca oberta mirant per la finestra amb el coll retorçat. Era inimaginable una vall tant plena de vida mentre recorríem les milles de desert que separen Las Vegas d’aquesta meravella.\nSabia que calia canviar el xip; estava disposada al patiment que suposaria l’escalada en fissura i tenia moltes ganes d’aprendre. A més, tenia un bon mestre! Així que vam començar escalant grans clàssiques de grau assequible per aclimatar. Ràpidament vaig entendre que l’escala de graduació era molt diferent, que el 5.9 que a Mèxic em semblava un rostoll, aquí podia ser un veritable infern; que calia anar ben servit de friends i racionar-los; que en les vies clàssiques era d’esperar trobar-hi caravana de cordades poc rodades... Poc a poc vaig aprendre i familiaritzar-me amb aquella nova manera d’escalar, que m’obligava a rendir-me davant de bavareses inhumanes on calia empotrar per tal de progressar i era necessari gestionar els off-width i xemeneies arrossagant-se com fos.\nPerò estàvem a la meca del bigwall i teníem la intenció de penjar-nos! Després de conèixer la mecànica dels nous permisos que marca la normativa del govern vam optar per una via, suposadament d’iniciació a la imponent Leaning Tower i la sol·licitada Nose del Capitan. Parlaré d’elles més endavant. Tot sovint, quan acabàvem l’activitat del dia, ens assèiem al Cap meadow, amb una birra freda, tot observant les cordades i dissenyant futures estratègies o simplement somiant.\nNi de tros m’havia imaginat com n’era de complexa la logística del bigwall. Primer ens calia escollir un objectiu al nostre abast i dissenyar-ne una bona estratègia d’atac. Després, preparar el material portant sempre el mínim i indispensable per estalviar pes i poder ser més ràpids.\nEls peus de gat es passen gran part del dia penjant del talabard i la progressió és lenta.\nBEURE, MENJAR, DORMIR i SUBSTÀNCIES DE REBUIG\nA EEUU tot és car, sobretot el producte fresc. Però comprar als Markets de Yosemite Valley és un escàndol. Durant els 14 dies vam sortir fins a Mariposa per fer una gran compra durant un dia de descans. Les birres són un luxe al qual nosaltres no vam renunciar, però l’acompanyàvem d’una garrafeta de vi. Tampoc hi podia faltar un bourbon. Inevitablement acabes comprant allà, i la carn de vedella era el producte estrella, molt bona i assequible, ideal per al manteniment del bíceps.\nEl dormir tampoc va ser fàcil. Tots els campgrounds de la vall estan reservats amb més de 6 mesos d’antelació i nosaltres, amb la incertesa de les regulacions COVID, no havíem reservat. L’única excepció, el Camp 4; però per poder accedir-hi havies de pagar 10$ i participar en una loteria de places vacants (poques tenint en compte que només admetien una tenda per parcel·la) i amb un percentatge d’èxit al voltant del 10%. La nostra participació no va donar resultat així que ens vam instal·lar en un campground als afores (vora El Portal) i entràvem i sortíem cada dia.\nLa nostra estratègia amb els excrements va ser ben senzilla. Vam fer servir un bidonet metàl·lic amb tancament hermètic tipus pot de pintura on dipositàvem els excrements amb una bosseta. El vam portar dins el petate i sense males olors.\nLES NOSTRES ESCALADES EN LLIURE\nRegular, Fireview Dome, Toulumne. 300m, 5.9 ****\nDolça via d’escalfament. Els llargs claus són els primers després el terreny s’ajau. Cara oest. Entorn brutal.\nNorth Est Buttress, Higher Cathedral. 300 m 5.9 *****\nVia molt guapa, mantinguda i variada amb tirades de fissura, diedre, offwith i flanquejos amb ambient. Un còctel excel·lent. Aproximació i descens una mica desagradables. Em cau una motxilla-petate al cap de la cordada del davant.\nSerenity crak, Royal Arches. 140m, 5.10d *****\nUna línia de somni que empalma una fissura amb una altra amb empotraments de tot tipus.\nSons of yesterday, Royal Arches, 170m, 5.10a *****\nVia a continuació de l’anterior que acaba de donar un molt bon gust a la jornada amb les fissures més amples. El conjunt esdevé el millor menú degustació de fissures de granit que he tastat mai.\nThe surprise, Five open books. 150m 5.10a ***\nUna vieta curta que no està malament per a una mitja jornada i combinable amb veïnes. Molt guapos L2 i L3.\nELS NOSTRES BIGWALLS\nWest face, Leaning Tower. 305m, 5.7 C2F *****\nUna via suposadament d’iniciació amb la qual vaig aprendre el significat de les paraules steep i leaning; sens dubte, és la via més vertical i desplomada que he fet mai i el petateig va resultar d’allò més agradable. La vam escalar còmodament amb dos dies i bivaquejant a una repisa prop de la R4, tot i que havíem deixat fixat fins a R6. Tot i que no va resultar tant assequible com ens mostrava la ressenya la vam gaudir molt i sense complicacions.\nLa imponent Leaning Tower\nUn cim amb vistes al proper objectiu\nThe Nose, El Capitan. 400m, 5.9 C2 (intent frustrat) *****\nCom no intentar una via on la majoria de les tirades tenen nom propi! La nostra estratègia consistia en un atac amb 2 bivacs a paret (amb la possibilitat d’un 3r bivac al cim o arribant-hi). Més de 20 kg només en aigua, uns 3 jocs de friends (que considero bastant just sobretot en mides grans) i una hamaca individual per si de cas trobàvem les repises ocupades.\nVam començar la cursa vertical fixant tota la corda que teníem. L’endemà negre nit encara jumàvem encetant així la esgotadora marató de treballs verticals i maniobres, obtenint un graduat bàsic en pèndols. A primera hora de la tarda i, havent deixat enrere el Dolt Tower i a un llarg i escaig d’arribar al comodíssim bivac del Cap Tower, vaig caure amb la mala sort que vaig dislocar-me un dit. Era evident que no podíem continuar, que calia renunciar al meu somni d’escalar el Capitan. Després de desfer un pèdol, bivaquejar durant la nit, rapelar prop de 400m i visitar 2 hospitals diferents vam aconseguir que el meu dit tornés al seu lloc, prop de 24h d’ençà de l’accident.\nBivac improvizat al Dolt Tower\nLlarg amb doble pèndol\nVam marxar de la vall amb presses, sense poder acomiadar-nos com haguéssim volgut, amb una profunda tristor que em resulta molt difícil d’expressar. Però el viatge no s’havia acabat! I què havíem de fer? Tornar cap a casa? Canviar el destí dels dies de viatge que ens queden? Anar cap al desert i seguir escalant? Totes les respostes al proper capítol!\nPublicat per Estel Parés a 15:21\nEtiquetes de comentaris: 5estels, escalada, Yosemite\nUbicació: Parc Nacional de Yosemite, California, Estats Units d'Amèrica


Soler ha jugat tots els partits i ha anotat 32 punts i ha aconseguit 14 rebots. (F: FEB)\nJúlia Soler acaba el seu primer Eurobasket sub16 obtenint un 5è lloc amb la Selecció de l’estat espanyol\nL’equip es va quedar a una victòria de pujar al podi, però va aconseguir el bitllet pel Mundial.\nLa banyolina Júlia Soler ha tancat el seu primer any com a jugadora de la Selecció Espanyola. La basquetbolista formada al CB Banyoles ha participat a l’Eurobasket sub16 celebrat a Bourges del 4 al 12 d'agost i ha col·laborat a obtenir la 5a plaça de l’equip estatal. L’equip ha fet un bon campionat, amb 6 victòries i 1 derrota, que l’han allunyat del podi.\nFent valoració del 5è lloc, Soler ha afirmat que tot i que esperaven aconseguir una millor posició, amb aquest resultat obtenen el bitllet pel Mundial. D’aquesta manera, l’equip surt satisfet d’aquest Europeu.\nA nivell personal, Soler ha participat a tots els partits disputats, ha jugat més de 100 minuts i ha aportat a l’equip 32 punts i 14 rebots. En declaracions a aquesta emissora, ha explicat que està contenta de la seva participació a l’Eurobasket i ha afirmat que tot i que tenia molèsties al genoll, els tractaments dels serveis mèdics de l’equip l’han ajudada a sentir-se còmode a la pista.\nA hores d’ara, Soler està gaudint d’una setmana de vacances abans d’iniciar la pretemporada amb el GEiEG Uni. La lliga regular començarà a partir del 17 de setembre.\nTAGS: Júlia, Soler, Eurobasket, 2017\nSílvia Serrat i Júlia Soler, formades al CB Banyoles, disputen aquests dies els Europeus sub18 i sub16 08/08/2017.\nLa banyolina Júlia Soler disputa l’europeu de bàsquet sub16 de França amb la selecció espanyola 04/08/2017.


Sonrisas de Bombai | FEDAC Amílcar Sonrisas de Bombai - FEDAC Amílcar\nDes de l’escola procurem potenciar projectes innovadors i d’impacte social com el que recentment han dut a terme els alumnes de quart curs d’ESO sota el nom de Sonrisas de Bombai.\nEn el marc d’aquesta activitat, els estudiants han realitzat una sèrie de videoconferències amb alumnes de la seva edat de la Shivajirao Shendge School, situada a la ciutat índia de Bombai. Un monitor, cadires i taules han estat les eines que han permès els estudiants gaudir d’aquesta experiència tan enriquidora. Part de l’activitat ha estat possible gràcies al canal de difusió que s’ha aconseguit amb l’ONG Sonrisas de Bombay, que ens ha permès intercanviar coneixements i descobrir noves realitats, diferents del dia a dia dels nostres alumnes.\nTota l’experiència ha resultat en una acció transformadora i d’enriquiment personal, on els alumnes han pogut abordar les desigualtats socials amb testimonis de primera mà. Més enllà de les declaracions d’algun estudiant conforme ha estat una experiència colpidora, també ha estat molt gratificant que concebin l’educació com un mitjà per aconseguir millors oportunitats de futur, mitjançant projectes amb un caràcter marcadament social.\nDes de l’escola concebem l’activitat educativa com a preparació per a la vida. Gràcies a la nostra manera de fer els estudiants adquireixen formació a nivell acadèmic i com a éssers humans dins una societat en constant canvi.\n#glocalitat #xerpa #passiópereducar #SonrisasdBombay


Els avantatges de les residències per a persones grans | Rubi Social\nEls avantatges de les residències per a persones grans\n|Per Claudia Maria García\nLa majoria de les famílies considera que la residència és la millor opció per la gent gran degut als beneficis que implica respecte a viure en el domicili personal.\nSi bé encara hi ha uns certs estigmes, l’ús de residències continua sent la principal alternativa quan els nostres grans no tenen algú que els pugui cuidar. Primer per la seva salut i cura personal diaria, i després per les facilitats que suposa per a famílies en les quals no es disposa del temps o espai suficient, ja que segurament necessiten una dedicació més específica, professional i continua.\nÉs clar que no hi ha res com l’amor i l’afecte d’un ser estimat i la llar pròpia. Des d’El Cel Rubí sabem que encara costa entendre que no disposar de temps per a atendre les persones majors i fer-se càrrec és complicat amb treball i la vida atrafegada d’avui dia, per la qual cosa estar en un centre de dia o residència presenta nombrosos avantatges.\nEn les residències se satisfan totes les necessitats d’atenció i sobretot de manera professional, hi ha temps lliure i oci, es té atesa la part mèdica i social, es participa en les activitats, hi ha teràpies ocupacionals… I això no és fútil: per la inèrcia social, i també a conseqüència dels estralls de la Covid-19, hi ha un major nombre d’avis que viuen en solitud. Precisament, durant la pandèmia moltes persones grans es van quedar soles en les seves llars i potser amb dèficit d’atenció, especialment del tan necessari contacte social.\nLes persones de més de 65 anys que viuen soles, en xifres\nA Espanya, s’ha duplicat el nombre de persones majors de 65 anys en menys de 30 anys. En l’actualitat, aquest col·lectiu suposa el 18,5% de la nostra societat. S’estima que en els pròxims 30 anys les persones amb més de 65 anys estaran per sobre del 30% de la població -gairebé 13 milions-, sent ara com ara Espanya el país més envellit del món.\nAl nostre país, actualment, 4.849.900 de persones viuen soles. D’aquestes gairebé cinc milions de persones, el 43% té més de 65 anys, i d’elles, set de cada 10 són dones. Així, hi ha 1,5 milions de dones majors de 65 anys que viuen soles (i 620.400 homes).\nÉs a dir: segons les dades de l’INE en 2021, el 10,2% de la població al nostre país viu en solitari, i gairebé la meitat són persones amb més de 65 anys. Tot i així, el més alarmant és que segons les previsions de l’Institut Nacional d’Estadística en la seva Projecció de Llars 2020 – 2035, la xifra anirà augmentant fins als 5,8 milions en 2035.\nPer tant, hi ha hagut un increment exponencial del 6% de llars (130.000) en els quals viu només una persona, en tot just un any. Unes dades que cobren especial rellevància després de la pandèmia de Covid-19. A conseqüència del coronavirus, el nombre de persones que viuen soles es va incrementar un 2,0% en 2020 (respecte a 2019).\nDit d’una altra forma: en 1 de cada 10 habitatges a Espanya habita una persona gran en solitud. Per comunitats autònomes, Catalunya és la regió amb més grans vivint sols, seguida d’Andalusia i Madrid.\nA més, i per grup d’edat, les llars unipersonals de persones de 65 i més anys van augmentar un 6,1% en 2020. De fet, més de 850.000 viuen soles i tenen 80 o més anys. Unes dades que reflecteixen que les persones ancianes són cada vegada més… i viuen més soles.\nEl fet de cada vegada més persones grans visquin soles a les seves cases aparella uns riscos importants des del punt de vista sanitari o de seguretat.\nAquesta situació pot comportar diversos problemes. Més enllà de possibles problemes en la presa de medicaments, caigudes no ateses, etc. estan les pròpies conseqüències negatives de la solitud, com la falta d’atenció o la depressió, la qual cosa redueix la qualitat i esperança de vida dels nostres majors.\nAvantatges de viure en una residència\nLes residències per a gent gran són centres oberts que acullen a persones que, en general, sobrepassen els 65 anys, sent el perfil majoritari dels qui entren a viure en elles els majors de 80 anys. Habitualment, acudeixen persones amb alguna mena de dependència que els impossibilita viure de manera autònoma, o que poden valer-se per si mateixos però que, per diverses circumstàncies, no és factible que resideixin en la seva pròpia casa o que visquin al costat d’algun familiar, parent o amic. Sigui com sigui, les residències són llocs molt adequats perquè visquin els nostres grans, siguin o no siguin dependents.\nAlguns dels principals avantatges de viure en una residència per a majors són:\nDisposen de personal qualificat i atenció mèdica continuada. Tenir personal sanitari tots els dies de la setmana i en qualsevol moment és una garantia de seguretat i de salut.\nLes residències solen estar adaptades per a atendre tots els nivells de dependència i patologies que afecten les persones majors. Els residents no estan limitats per a desplaçar-se, i els espais estan perfectament adaptats per a cadires de rodes. Així, els lavabos i les dutxes són amples i els passadissos estan lliures de qualsevol obstacle.\nDisposen de serveis com a seguiment de les seves prescripcions mèdiques, atenció sociològica i psicològica, rehabilitació muscular o vigilància.\nL’estada també pot ser temporal i tornar al domicili familiar quan es desitgi.\nEls menús diaris per a persones grans, adaptats a les seves necessitats i gustos, és un altre dels valors a tenir en compte.\nLes residències són cases grans on viuen moltes persones, són una gran família, poden gaudir de temps fora amb els seus familiars i de les atencions professionals que brinda el personal del centre, i sobretot molt d’afecte.\nSi hi ha una característica que defineix a les residències de persones grans i que millora ostensiblement la seva qualitat de vida és la socialització. D’entrada, en una residència s’està envoltats de persones en situacions similars, per la qual cosa resulta molt senzill poder socialitzar.\nAcompanyats i supervisats pel personal del centre, els nostres residents compten amb la companyia d’altres persones per a conversar i compartir el temps i l’oci. Allunyar la solitud és crucial per al benestar personal.\nMés enllà de poder rebre totes les visites de familiars i amics que desitgin, com si estiguessin en la seva pròpia llar, el fet de poder xerrar i realitzar activitats compartides diàriament permet que els nostres grans mantinguin la seva autonomia, se sentin útils, estiguin actius i estimulin la ment, la qual cosa ajuda a prevenir i controlar la demència. Una patologia que, com és sabut, afecta de manera especial a aquest col·lectiu.\nPer això, a la nostra residència comptem amb un ampli programa d’activitats ocupacionals i culturals: tallers de costura i de cuina, visionat de documentals i debats, bingo, etcètera. També disposem d’altres activitats per a poder oferir diferents tallers segons els gustos dels usuaris, som un centre ‘viu’ que evoluciona amb els qui resideixen en ell.\nPer exemple, cada mes celebrem l’aniversari dels residents tant amb els altres usuaris com amb la família. I cada any se celebra precisament la festa de la família, en la qual els parents s’incorporen a la dinàmica del centre i es realitza un menjar festiu. Realitzem també teràpies sensorials en l’espai Snoezelen, utilitzem gammes de realitat virtualitat per a fomentar la reminiscència, i de manera voluntària, per a fomentar l’autoestima i el sentir-se útil,… A més a més, els qui ho desitgin poden ajudar a l’hora de parar taula, doblegar tovalloles i pitets, etc.\nTambé comptem amb un programa on els residents poden, acompanyats d’altres familiars i voluntaris, accedir a llocs particulars del barri, recordar vivències passades i sentir-se identificats. A més, hi ha trobades intergeneracionals amb algunes escoles, tallers solidaris on es realitzen productes artesanals per a vendre’ls i destinar els beneficis a projectes socials de la seva elecció.


Anul·lació classes per coronavirus – EMM Les Franqueses\n12 Març, 20208 Maig, 2020\nUs informem que a causa de l’expansió del coronavirus i com a mesura preventiva, l’Escola Municipal de Música de Les Franqueses del Vallès romandrà tancada a partir d’avui dijous dia 12 de març.\nEstem treballant en elaborar un Pla de Treball perquè els alumnes puguin seguir treballant a casa durant les setmanes que no hi hagi classes.\nAixí mateix, també estudiarem la manera de minimitzar els costos que això tindrà per part de tota la comunitat educativa.\nEscola Municipal de Música de Les Franqueses del Vallès\nPreinscripcions obertes i programa de Benefici fiscal per raó de capacitat econòmica.\nPrograma especial en directe per youtube: #jotocoacasa per la 31a Fira de Sant Ponç – Vermut musical confinat!


L’Espanya rància | Dolors Costa i Martínez - Ripollès Digital\nDijous, 4 d'octubre de 2018 a les 12:36h\nA les portes del primer aniversari de l’1-O, el panorama polític català continua amb més interrogants que mai. Fa gaire bé un any que diferents defensors de la voluntat política del poble català, foren empresonats o van emprendre el camí de l’exili, tot això en un país on es presumeix de democràcia plena i la paraula legalitat és violada constantment per defensar unes actuacions policials, judicials i polítiques del tot inadmissibles.\nAltra vegada la frase, que tot sospirant, va deixar anar Giuseppe Melchiorre Sarto, triat papa Pius X l’any 1903, cobra més sentit que mai: als espanyols els hi ha sobrat fe i els hi ha faltat pietat.\nUn país on es presumeix de democràcia plena i la paraula legalitat és violada constantment\nI quan parlo dels espanyols, no em refereixo al conjunt de persones que tenen en comú aquesta nacionalitat; parlo dels mateixos espanyols que un dia, ja fastiguejat i fart, van fer explotar en un plató de televisió el recordat Pepe Rubianes. Parlo també d’aquells que són capaços de condecorar la Verge amb tots els honors en un país aconfessional i alhora aplaudir la persecució d’uns ideals i condemnar la voluntat de tot un poble. Parlo, dels que entonant l’”a por ellos” entren en una mena d’orgasme irracional mentre aplaudeixen les porres, la violència i la ira dels salvaguardes de la sagrada i indivisible pàtria, tot encomanant-los al sant pare. Parlo de tots aquells que gaudeixen amb la “fiesta nacional” i mentre observen complaents la sang que li regalima al bou i els últims bufecs que anuncien la seva mort, es fan el senyal de la santa creu tot pregant pels botxins. Parlo d’aquesta Espanya rància, retrògrada, excloent i admiradora d’El Cascabel i la clenxa i brillantina. De l’Espanya que continua essent fidel a les cerimònies religioses que s’oficien al Valle de los Caídos i que preguen incansablement perquè perdurin a la memòria les gestes del dictador. Amén.\nI com no, parlo també d’aquesta part d’Espanya que habita un tros de Catalunya i que no té cap mena de prejudici a sortir durant el dia a passejar l’àguila negra, talment com la legió passeja la cabra i a netejar, durant la nit, el país de símbols de llibertat, tot abillats amb vestits blancs, mocadors i passamuntanyes i amb tota seguretat un crucifix penjant al coll, perquè ells són molt cristians.\nAquella Espanya de la Inquisició que resava tant com condemnava a la foguera als que s’allunyaven del Déu que s’havien apropiat i havien distorsionat impunement en nom de la santa mare església, continua viva en format contemporani però amb la mateixa ànima fosca i negra dels que encenien el foc que hauria de cremar els discordants.


La Lleganya: Castres 38 - USAP 36\nCastres 38 - USAP 36\nPartit dinàmic, i en alguns moments boig, el viscut ahir en terres occitanes. I és que els locals van imposar-se per un estret marge de dos punts gràcies a una penalitat transformada de Rory Kockott a manca d'un minut per al final dels vuitanta reglamentaris ... Tenint en compte l'evolució del matx, però, el bonus defensiu. que permet als Catalans pujar a la setena posició, té un regust amarg: durant uns minuts, els quatre punts i la victòria semblaven a l'abast.\nI és que, tot i l'assaig matiner dels locals (al primer minut!), els homes de Delpoux van saber mantenir-se en tot moment dins del partit sense que la diferència en el marcador fos superior als set/vuit punts. L'evolució de l'electrònic era la lògica, per dir-ho així: sense estrabades i amb els locals, que havien "picat" primer, mantenint un marge d'alleujament (tot i que als vint minuts el marcador indicava un empat a deu, al descans els locals tenien un 23 a 16 favorable). A la represa, un assaig de Marty amb posterior transformació de Hook tornava l'igualada en el marcador; el partit prometia emocions fins al final, com així va ser: amb els locals anotant gràcies a l'encert de Kockott i els Catalans responent amb les puntades de Hook, l'escalada electrònic de tres en tres era un fet. Un drop de Seremaia Bai als seixanta-cinc minuts, i una posterior targeta groga a Guirado, semblaven certificar el final de l'estira-i-arronsa; oimés quan Kockott passà de nou l'ovalada entre la hac i pujà el 35-26. Però els Catalans, com deia aquell, de les pedres en fan pans: amb catorze jugadors, Planté aconseguia un assaig, Hook transformava ... i tres minuts després David Melé passava un drop: 35-36. La victòria a tocar dels dits a manca de vuit minuts. Kockott, però, se n'encarregaria en el darrer sospir d'aixafar la guitarra als jugadors (i seguidors) Catalans desplaçats a Castres. De quatre punts, a un, en una puntada.


El millor Vòlei platja arriba a València - Fundación Deportiva Municipal Valencia\nEl millor Vòlei platja arriba a València\nEls I Internacionals de Vòlei platja inunden Les Arenes este cap de setmana. Serà la primera prova del Circuit Nacional de vòlei platja, celebrant-se en l’arena valenciana des del dijous 2, quan arranca la prèvia, al diumenge 5 de juliol, que serà la jornada dels encreuaments decisius, i les finals femenina i masculina a les 18 i 19 hores.\nEl muntatge de la instal·lació que albergarà estos I Internacionals Ciutat de València Trofeu Luckia avança a passos engegantits i la gran pista central ja pren cos en la platja de la Malva-rosa, junt amb l’esplanada de Les Arenes. Quan tot estiga acabat s’alçaran unes instal·lacions de més de 4.000 metres quadrats, que garantixen als espectadors viure una experiència única en esta instal·lació amb capacitat per a 1.000 persones.\nUn total de 48 parelles de primer nivell masculí i femení barallaran a València per la victòria, en esta segona parada del Madison Beach Volley Tour, que ja va estar a Barcelona i que passarà també per Laredo, Tarragona i Fuengirola.\nEsta cita del vòlei platja d’alt nivell garantix la presència de molts dels millors jugadors del circuit nacional, i també alguns participants estrangers en la ciutat de València.\nTambé la V edició de l’Open València\nD’altra banda, dissabte que ve 4 de juliol es disputa la quinta edició de l‘Open València de Vòlei platja en les instal·lacions municipals de BeachBol, situades en la platja de la Malva-rosa. El V Open València Beach Vòlei comptarà amb 32 parelles femenines i 48 masculines que jugaran al més pur estil de vòlei platja tradicional de 2×2, sens dubte el que preferit pels esportistes. Es jugarà una primera ronda de classificació segons el ‘Round Robin’ (tots contra tots).\nRugbi, Futvoley, Futbol platja i molt més…\nLa platja de la Malva-rosa acull també este cap de setmana un dels clàssics de l’estiu valencià. El Torneig Internacional Seven Rugbi platja ‘ Tiburón’ – Ciutat de València celebra la seua edició número XIX, amb esta atractiva i espectacular cita que ve celebrant-se en les nostres platges des de 1997.\nXIX Torneo Internacional Seven Rugby Playa “Tiburón” – Ciudad de Valencia\nUn esport sobre l’arena que continuarà una setmana després amb el XIX Trofeu Futvoley Open Ciutat de València, i que tindrà un altre punt fort en l’estiu, del 17 al 19 de juliol, amb la XXII edició del Trofeu de Futbol platja ‘Ciutat de València’, el torneig amb més solera dels molts que ara se celebren en l’arena de les platges de la ciutat. L’activitat sobre l’arena continuarà a l’agost amb les tradicionals ‘Corregudes de Joies‘ en la platja de Pinedo.


L’única diferència entre una vida extraordinària i una vida corrent, resideix en trobar un plaer extraordinari en les coses correntsVeronique Vierne | Pindoles de Felicitat\nL’única diferència entre una vida extraordinària i una vida corrent, resideix en trobar un plaer extraordinari en les coses correntsVeronique Vierne\ndissabte 9 juny 2012\nLes coses corrents, aquelles coses que ens passen cada dia, poden ser la nostra font d’energia per trampejar les coses dolentes.\nMolts es senten envejosos del que tenen els altres i desgraciats per el que els ha tocat viure. I si, és cert, el mon està ple d’injustícies i no és just que uns tinguin tant i altres tan poc. Però, us heu parat a fer recompte realment del que tenim?\nJo tinc un conegut que és bastant famós, que tothom l’alaba, que té tants admiradors i admiradores com vol, però que el que realment desitjaria és poder anar a fer un tomb pel centre sense que ningú el destorbi, o seure a un banc sense que ningú es pregunti que fa allí?\nPer mi és corrent fer un passeig o seure a un banc, per a ell seria extraordinari. Així que ara, quan m’assec a un banc o faig un passeig en bici, penso que sóc una persona privilegiada. Intento buscar la forma de gaudir de les coses petites.\nNo, no és que em conformi només amb el que tinc, és que el que tinc, per petit que sigui, és molt gran.\nGaudiu de cada instant de les coses mes petites.


Disposem d'un Departament d'Estratègia per portar a terme el projecte d'Internacionalització amb un equip format per gestors d'exportació, especialistes en cobraments, legalitat internacions, duanes, logística amb més de quinze anys d'experiència i amb un equip de corresponsals amb presència en més de 50 països que donarà suport a les empreses que vulguin internacionalitzar-se.\nEn aquests moments difícils pels quals estem passant, nómes hi ha lloc per les empreses que siguin capaces de generar confiança als seus clients i aconseguir que la xifra de vendes torni a ser la que era abans o fins i tot superior, i en moltes ocasions això passa per la Internacionalització.\nPer sortir a l'exterior hem de començar per tenir un bon producte, imprescindible. Però també per tenir una Estratègia comercial ben definida, prèvia i amb constant revisió, orientada als objectius estratègics, quantificada pel que fa a objectius però també a pressupost i a la inversió necessària i interioritzada amb la implicació de tot el nostre equip.\nA partir d'aquí amb tots els deures fets, decidim emprendre la implantació de la Comercialització exterior, on ens trobarem amb un món molt gran, amb les particularitats de cada país, amb entrebancs burocràtics, polítics i econòmics, idiomes, costums i cultura que haurem de conèixer.\nParés i Aubia i Oftex compta amb un Departament d'Estratègia per portar a terme el projecte d'estratègia comercial i amb un equip format per gestors d'exportació, especialistes en cobraments, legalitat internacions, duanes, logística amb més de quinze anys d'experiència en la Internacionalització i amb un equip de corresponsals amb presència arreu del món que donarà suport a les empreses que vulguin internacionalitzar-se.\nSi voleu reforçar la vostra estructura, estratègia o recursos abans d'agafar l'avió, us podem ajudar i si ja esteu a punt per pujar-hi, podem ser uns bons companys de viatge!\nProfessionals del departament Internacionalització


El Jambo Street Music tornarà a omplir de música el Centre Històric entre el 13 i el 16 de juny | Comú\nEl Centre Històric d’Andorra la Vella serà de nou l’escenari entre el 13 i el 16 de juny del Jambo Street Music, un festival de música a l’aire lliure de petit format que enguany arriba a la sisena edició i que té per objectiu la promoció de l’oferta musical del país. El programa implica la participació d’una trentena de bandes, majoritàriament del país, que actuaran en concerts gratuïts en diferents localitzacions del Centre Històric com la plaça Rebés, el cap de Carrer, la plaça Guillemó, el carrer Anna Maria Janer, la placeta Monjó, la Casa Bauró, la placeta Sant Esteve i la plaça del Consell General.\nEl cap de cartell d’aquesta edició serà Juan Perro, que actuarà el dissabte 15 de juny en l’escenari habilitat a la plaça Guillemó i que s’ha ampliat considerablement respecte l’any passat. Durant els tres dies de concerts participaran al festival formacions com Four Flags, Mareta Bufona, Omniria, Mireia Clua, Lebreaks, Shuffle Express, Aliena, Els Pali, Jamp, Fundación Tony Manero, Green note, Los violentos de Kelly, el Sobrino del Diablo amb Xavi García i Lia Sampa, entre d’altres. “Hem aconseguit posar el Jambo i Andorra en l’esfera internacional”, han destacat des de l’organització Antoni Colom i Oriol Vilella, que han assenyalat també l’interès que desperta el festival entre els programadors.\nA més dels concerts simultanis, aquest any també es tornaran a repetir experiències d’èxit d’edicions anteriors, com el 'Dance Jam' amb què es va aconseguir unir tots els esbarts del Principat en un mateix escenari. Des del Jambo asseguren que ha estat tanta la motivació per part dels esbarts que tornen amb banda pròpia per oferir un espectacle a la plaça del Consell General amb quatre de les cinc formacions del país.\nTambé hi haurà una nova sessió d’autocine a l’aparcament d’autobusos Centre Ciutat i que en aquesta ocasió es dedicarà a l’univers de la banda Queen. Per això mateix, els Black Thursday obriran el recinte amb un concert amb els temes del mític grup, just abans de la projecció del film 'Bohemian Rhapsody'.\nPel que fa al Concert vertical, una fusió d’audiovisual i música a la façana de la Casa Bauró (placeta Sant Esteve), s’ha optat per la proposta del grup Anímic; i per al Jambo Kids, la proposta familiar que tanca el festival, per la música d’Ambauka.\nAmb l’entrada de San Miguel com un dels patrocinadors principals de l’esdeveniment, a més, s’habilitarà un Village al passatge Molines, un espai exclusiu que convida el públic a gaudir de la música en directe, mentre troba joies a la Fira del Disc o el mercat d’instruments de segona mà, tot gaudint del Beer Concept de San Miguel.\nDurant la presentació de l’esdeveniment, que es farà en breu també a Barcelona, la consellera de Promoció Turística i Comercial i Recursos Humans, Mònica Codina, ha remarcat que el Comú d’Andorra la Vella segueix apostant pel Jambo en tractar-se d’una proposta que potencia el Centre Històric i l’omple d’ambient i d’activitat.\nPer més informació: www.jambostreetmusic.com


El Consell col·labora amb el Centre d'Investigacions sobre l'Economia Pública per a la realització d'activitats relacionades amb l'economia social | | Notícies Dígitals\nEl Consell col·labora amb el Centre d’Investigacions sobre l’Economia Pública per a la realització d’activitats relacionades amb l’economia social\n19/07/2019 activitats, economia social, generalitat valenciana\nEl Ple del Consell ha aprovat un conveni entre la Conselleria d’Economia Sostenible, sectors productius, Comerç i Treball i el Centre d’Investigacions i Informació sobre l’Economia Pública, Social i Cooperativa (CIRIEC-Espanya).\nEl conveni, dotat amb 160.000 euros per a l’exercici 2019, té com a objectiu la realització d’activitats relacionades amb l’estudi i difusió de l’Economia Social.\nEntre les activitats que es van a poder dur a terme gràcies a aquest ajut estan: el manteniment i desenvolupament de l’Observatori Valencià de l’Economia Social i del CIDEC; la posada en marxa de la Biblioteca Virtual de publicacions sobre cooperativisme i Economia Social i l’elaboració i edició de tres números de la revista “Notícies del CIDEC”, de l’Economia Social i Cooperativa.\nTambé s’inclou dins el conveni la realització del “Llibre Blanc” de l’Economia Social i el Tercer Sector Valencià; l’estudi sobre l’Impacte Socioeconòmic del Cooperativisme a la Comunitat Valenciana i l’estudi sobre una anàlisi comparada de les polítiques públiques de foment de l’Economia Social de la Comunitat Valenciana, Comunitats Autònomes i Estat espanyol.\nAixí mateix, l’acord contempla la convocatòria i concessió de premis a treballs fi de grau, fi de màster i tesis doctorals defensats a les universitats valencianes; la presentació del model valencià d’Economia Social en congressos nacionals i internacionals del CIRIEC i l’elaboració i edició del llibre blanc del cooperativisme i l’Economia Social a la Comunitat Valenciana.\n← El Consell facilita descomptes amb Carnet Jove en el transport públic a l’àrea metropolitana de Castelló


Ajudes de la Generalitat de Catalunya a l'activitat productiva i l'ocupació\nServeis per a Empreses i Autònoms, Persones i Institucions\nINCOME TAXES - RENDA 2016\nEl Govern de la Generalitat ha donat llum verda a un segon decret de mesures urgents per lluitar contra els efectes que la pandèmia del Covid-19 pugui tenir sobre diversos àmbits que afecten l’economia catalana. L’acord aprovat avui complementa el ja aprovat pel Govern el passat dijous 12 de març.\nInformació procedent de la Generalitat de Catalunya. Aquesta mesura resta pendent de desenvolupament normatiu i encara no s’ha establert el mecanisme per sol·licitar-la.\nEl decret afecta la contractació púbica, la salut i gestió de residus sanitaris, la transparència, i el transport públic i la gestió tributària. Destaquem:\nAjuts a autònoms\nEs posa en marxa un ajut de fins a 2.000 euros per a aquells treballadors autònoms dedicats a activitats de les quals se n’hagi decretat el tancament per la crisi del coronavirus, i que alhora acreditin una reducció dràstica i involuntària de la seva facturació.\nEl Govern vol garantir que les empreses que treballen per a la Generalitat segueixin cobrant i mantenint l’ocupació malgrat no puguin prestar efectivament el servei. En aquest sentit, la Generalitat es farà càrrec de les despeses salarials i de les pòlisses d’assegurança dels treballadors de les empreses afectades des que es va decretar l’ordre de tancament dels diferents equipaments. Inclou contractes de neteja, transport i menjador escolar, centres especials d’ensenyament i vigilància, i els contractes d’obres i serveis adjudicats per la Generalitat o el seu Sector Públic.\nFont de la informació: Generalitat de Catalunya\nAquesta informació és de primeríssima hora i, per tant, està subjecta a posteriors canvis interpretatius, normatius, i a la validació posterior de qualsevol error tipogràfic o d’impressió propi o de les normes estudiades.\nRestem a la vostra disposició per atendre els vostres dubtes, estudiar cada cas i tramitar les accions que siguin necessàries per al vostre negoci.\nPodeu contactar amb el vostre assessor habitual mitjançant el mail o a info@canovas.net\nGrup Cànovas 1852 ofereix serveis de Consultoria, Assessoria i Gestoria per a Empreses, Persones i Institucions. Som especialistes en Assessorament Fiscal, Gestió Laboral i RRHH , Suport Jurídic, Tràmits Administratius i Consultoria d'Estratègia Empresarial a Girona. Ens podeu contactar a info@canovas.net , al telf. 972 20 26 00 (Girona) / 972 64 19 00 (La Bisbal) o a les nostres oficines ubicades a la Plaça Diputació, 2 de Girona i al Pol Ind. Aigüeta local 26, 1-2 - La Bisbal. Més de 160 anys assessorant a empreses, persones i institucions.\nAjudes Generalitat de Catalunya\nContacti amb nosaltres. A Cànovas l'ajudem.\nAccepto rebre informació sobre les activitats, serveis i productes de Cànovas 1852, SL.


Ijen Cliff Resort Banyuwangi Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJelun Road Licin, Licin, Banyuwangi, Indonèsia - Veure al mapa\nBarri Licin Licin Licin Licin Kalipuro Kalipuro Kalibaru Kalipuro Banyuwangi Licin\nBen posicionat a Licin, Ijen Cliff Resort és un lloc ideal d'inici d'excursions a Banyuwangi. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 14.9 km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nIjen Cliff Resort també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Banyuwangi. Recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions són només algunes de les comoditats que fan que Ijen Cliff Resort sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\n11 habitacions que es distribueixen sobre 2 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, escriptori. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, massatge, parc infantil, esplai, jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Ijen Cliff Resort.\nTots els tipus de viatgers (22) Viatger de Negocis (2) Parelles (14) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants grans (2)


November 24, 2016 1:24 pm\nAlbert Torres (Lic&MBA 09), gerent de Valoració i Modelatge de Negocis a Ernst & Young\nAmb més de set anys d’experiència en fusions, adquisicions i finances corporatives de grups internacionals, l’Albert recentment es va unir a Ernst & Young com a gerent de Valoració i Modelatge de Negocis. A més, col·labora a ESADE com a professor de tesi de llicenciatura per a estudiants de pregrau.\nL’Alberto ha estat nomenat director general del grup editorial SM al Perú, on s’encarrega de liderar les operacions al país. Compta amb 20 anys d’experiència en gestió d’operacions comercials, logístiques, financeres i organitzacionals a Espanya, el Perú, la República Dominicana, Xile, Mèxic i Colòmbia. Així mateix, és vicepresident del Comitè d’RSC de la Cambra de Comerç d’Espanya al Perú.\nÁngel Luis Fernández (DB 14), director de Màrqueting del Club Atlètic de Madrid\nL’Ángel Luis és el nou director de Màrqueting del Club Atlètic de Madrid. En el seu nou càrrec es responsabilitza de gestionar la marca a tots els nivells, aconseguir que el trasllat al nou camp sigui un èxit i ajudar a aconseguir incrementar els ingressos globals del club a nivell mundial. Prèviament, l’Ángel Luis era cap de Màrqueting a Solera Global Data & Content.\nJosep Rof (MBA 88), chief technology officer a Suez\nDesprés d’ocupar durant anys la Direcció de Sistemes d’Agbar, el Josep ha estat promogut a chief technology officer del grup francès Suez. El Josep s’encarrega de la definició de l’estratègia i arquitectura de les infraestructures informàtiques del grup Suez per promoure una plataforma mundial comuna i és responsable directe de totes les infraestructures informàtiques de França.\nJuan Manuel Pino (PMD 16), director comercial i de Màrqueting a FCA Capital España E.F.C.\nEl Juan Manuel assumeix el càrrec de director comercial i de Màrqueting a FCA Capital España E.F.C., financera de marca del grup Fiat Chrysler Automotive. El Juan Manuel ha desenvolupat durant els últims 10 anys la seva carrera professional ocupant posicions de responsabilitat en les àrees d’Operacions, Comercial i Màrqueting de RCI Banque, Sucursal a Espanya, del Grup Renault.\nLine Bauer (MBA 08), propietària i fundadora de Pine Cone Events\nAmb més de 15 anys d’experiència en màrqueting i desenvolupament de negocis en serveis financers, viatges i turisme (Luxemburg i Londres), la Line ha creat l’empresa Pine Cone Events, amb seu a Barcelona, especialitzada en el disseny, la planificació i la gestió d’esdeveniments corporatius a mida que se centren en el benestar.\nMarta Casals Rocabert (Lic&MBA 03), responsable d’àrea a Amèrica Central i el Carib de Criteria Loyalty\nAmb més de 12 anys d’experiència treballant en departaments de màrqueting i després de ser la responsable de màrqueting i continguts a Atrápalo, la Marta és nomenada responsable d’àrea a Amèrica Central i el Carib de Criteria Loyalty, empresa de desenvolupament de programes de màrqueting i fidelització per a retail. Així mateix, la Marta és responsable del blog «¿Qué se cuece en BCN?», sobre plans i restaurants de Barcelona, amb més de 100.000 visites al mes.\nOriol Tarrats (DGM 94), secretari general de la Federació Catalana de Carnissers i Xarcuters-Cansaladers\nL’Oriol és secretari general de la Federació Catalana de Carnissers i Xarcuters-Cansaladers, càrrec que comporta també la Direcció de Gremicarn Barcelona i de la Fundació dels Oficis de la Carn. Anteriorment, va constituir el 2000 Mentor Organitzacions, consultoria d’estratègia empresarial especialitzada en pimes familiars i organitzacions no lucratives, i és soci de la consultoria en responsabilitat social Vector 5.\nToni Cuminal (EMBA 10), CFO i director econòmico-financer a Floover World\nEl Toni s’incorpora a Floover World amb responsabilitat sobre tota l’àrea econòmico-financera: Administració, Recursos Humans, Supply Chain i Tecnologia. Prèviament va ocupar la posició de CFO de la productora i editora de continguts educatius Grup DMP.


PSM-IV-ExM i Independents de Santa Margalida s’oposen a la macroampliació del moll de Son Serra de Marina\nAntoni Alorda: “urbanitzar i sobresaturar la costa no és la solució a la crisi”\nEl PSM-IniciativaVerds-Entesa ha anunciat la presentació d’una iniciativa en el Parlament de les Illes Balears perquè el Govern descarti el projecte de quadriplicar la capacitat del port esportiu de Son Serra de Marina al municipi de Santa Margalida.\nLa iniciativa és una resposta a l’anunci de responsables de la conselleria de turisme, en concret del Director General de Ports i Aeroports, el Sr. Antoni Daudero, i les del propi Conseller Carlos Delgado, sobre l’impuls d’una dotzena de projectes sobre ports esportius.\nEn el cas de Son Serra de Marina, les informacions que han transcendit plantegen una ampliació dels 128 amarraments actuals a més de 400. Antoni Reus (regidor i membre del govern municipal de Santa Margalida, present a la roda de premsa com a portaveu d’Independents de Can Picafort, Santa Margalida i Son Serra) informava que el Club nàutic havia tractat sobre la comanda d’un avantprojecte amb uns paràmetres que ell qualifica de desmesurats i que afectarien negativament les dinàmiques del litoral a la zona i la fesomia de Son Serra.\nAntoni Alorda, diputat del PSM-IV-ExM, destacava que la zona que envolta el moll actual és lloc d’interès comunitari (LIC) i, com a tal, està protegit dins la xarxa Natura 2000 de la Unió Europea. Alorda reconeixia que la delimitació del LIC respecta un perímetre davant el moll, però, al seu parer, només permetria petites reformes o ampliacions no substancials, “a més, en tot cas, l’actuació no només ha de respectar la zona protegida estricta sinó que ha de garantir que no afectarà els valors que en justificaren la protecció”.\nAlorda recordava unes declaracions parlamentàries de Delgado en les quals es comprometia en no ocupar un pam de territori més, però que el PP anuncia reemprendre urbanitzacions i guanyar molts de metres a la mar que suposaran més ciment i més saturació en el litoral illenc. Segons Alorda: “No serà urbanitzant i sobresaturant la costa com sortirem de la crisi, això seria, com a molt, pa per avui i fam per demà, les Illes Balears tenen l’obligació indefugible de conservar el seu atractiu paisatgístic, respectar la capacitat de càrrega de les zones turístiques i complir amb les seves responsabilitats ambientals i ecològiques”.\nImatge del projecte d'ampliació del moll de Son Serra de Marina (141 KB)


Vora 40.000 signatures en contra del consorci sanitari de Ponent i Pirineus\nDemà, una cadena humana portarà les signatures mà en mà fins la Delegació de la Generalitat. La cadena es formarà a les 18:30h a Ricard Vinyes a la capital del Segrià\nLa cadena humana començarà a les 18:30h a Ricard Vinyes i portarà les signatures mà en mà fins la Delegació de la Generalitat a Lleida\nL'Assemblea d'usuaris i treballadors de la Sanitat Pública de Lleida, que ha esdevingut en pocs mesos en la Marea Blanca de Lleida ha compatibilitzat ja 35.962 signatures per exigir la paralització del consorci sanitari de Ponent i Pirineus.\nAmb aquest suport, la Marea Blanca convoca demà a tothom una onada (amb una cadena humana) a inundar simbòlicament els responsables del projecte amb els milers de signatures. La cadena humana començarà a les 18:30h a Ricard Vinyes i portarà les signatures mà en mà fins la Delegació de la Generalitat a Lleida.\nPer a la Marea Blanca, el Conseller, els responsables polítics territorials i els alcaldes que han donat suport al nou ens només poden retirar el projecte i blindar que la sanitat de Lleida sigui 100% pública en la seva gestió, finançament, provisió i dret, i en el marc de l'estructura de l'ICS. Paral·lament a la cadena humana, el #JunyBlanc, que ja uneix 50 mobilitzacions i actes arreu de Ponent i Pirineus.\nRecordem que la Marea Blanca denuncia la privatització i desmembrament de l'estructura sanitària a Ponent amb l'anunci del conseller Boi de cear un ens públic per gestionar l’Arnau, el Santa Maria i tots els CAP. Anunci que qualifiquen de "declaració de guerrra a la sanitat pública".\nSegons la Maea Blanca, la Generalitat aposta per desmembrar l'Institut Català de la Salut a través d'entitats públiques subjectes al dret privat, com aquest consorci. "Mentre ens presenten aquesta via com la millor opció per millorar l'eficiència del sistema públic de salut ressonen els escàndols de corrupció (cas Crespo, cas Bagó) que han evidenciat la manca de transparència i la submissió a interesos polítics dels consorcis".\nAquest desmembrament de l'estructura sanitaria, segons la Maea Blanca, "és un dels principals objectius de la cúpula del Departament de Salut, a mans dels directius de la patronal del sector, la Unió Catalana d'Hospitals".\nMés de 30.00 signatures exigeixen la paralització del consorci sanitari de Ponent i Pirineus\nEl #DivendresBlanc atura 8 CAP i hospitals de Ponent per rebutjar el consorci sanitari\nEncerclaran la delegació de la Generalitat a Lleida contra el consorci sanitari de Ponent\nLa Marea Blanca de Lleida convoca un "divendres blanc" contra el consorci sanitari de Ponent\nLa CUP demana al Síndic posicionar-se en relació el consorci sanitari de Ponent\nMés de tres mil signatures per aturar el consorci sanitari de Ponent\n5a mobilització contra el projecte de Consorci sanitari de Ponent


Kiko Hernández deixa la porta oberta a participar a ‘GH VIP 6’\n«Hi ha certs temes dels quals parlaré», ha comentat el col·laborador de 'Sálvame' sobre una possible participació en el 'reality'\n31/07/2018 19:23 | Actualitzat a 01/08/2018 11:55\nCada vegada està més a prop l'estrena de la sisena edició de 'Gran Hermano VIP' que es produirà la pròxima tardor. Malgrat que encara no s'ha fixat cap data en concret, s'està parlant molt sobre quins podrien ser els concursants que participaran en l'aventura a la casa de Guadalix de la Sierra, a Madrid.\nEstan sortint molts rumors sobre possibles candidats gràcies a les pistes que van deixant els mateixos famosos i que apunten a Lydia Lozano o a Oriana Marzoli, exconcursant de 'Mujeres y hombres y viceversa'. De moment, però, tot són suposicions i l'únic que ha estat confirmat és que Jorge Javier presentarà les gal·les i Sandra Barneda dirigirà els debats.\nKiko Hernández podria fer el salt a l'edició VIP\nUna de les persones que la productora de 'GH VIP' vol que participi en el programa és Bárbara Rey, tal com ha revelat Kiko Hernández a 'Sálvame'. A partir d'aquesta informació, la presentadora Paz Padilla ha aprofitat per preguntar-li al col·laborador si ell també estaria disposat a participar en el 'reality'.\n«Jo, com Bárbara Rey, hi ha certs temes dels quals no parlaré», ha contestat Kiko, sense afirmar ni desmentir la seva possible participació en el concurs i generant encara més intriga. Tot i els esforços de Paz Padilla, el madrileny no va voler dir res més, així que caldrà esperar a veure si és un dels escollits per participar en el retorn del 'reality' a Telecinco.\nCal recordar que Kiko Hernández ja sap el que és viure a la casa de Guadalix de la Sierra. L'any 2002, treballava en una immobiliària de Madrid i ho va deixar tot per participar a 'Gran Hermano 3'. El madrileny va ser el tercer finalista i, des de llavors, ha desenvolupat una espectacular carrera televisiva com a col·laborador.\nBárbara Rey vol participar a «GH VIP 6»\nL'examant del rei Joan Carles és un dels personatges del moment i des de 'GH VIP' ho saben. Per això volen que participi en el 'reality' i ella sembla disposada a acceptar la proposta. El passat dissabte 28 de juliol, Bárbara Rey va concedir una entrevista als col·laboradors de 'Sábado Deluxe' i va assegurar que no li importaria participar en el concurs de Telecinco.\nInclús en el cas que també hi participés Chelo García Cortes, col·laboradora de 'Sálvame' amb qui la seva relació d'amistad va acabar molt malament. «M'encantaria entrar a 'GH VIP', amb ella o amb qui sigui. Si tinc una bona feina i està ben remunerat, com si està Chelo o si no hi és».\n#Gran Hermano #Sálvame #Telecinco #Kiko Hernández


Societat Catalana de Geografia : miscel·lània : Pascual; Cardelús (1990) : Migració i història personal : 1\nÀngels Pascual de Sans i Jordi Cardelús: Migració i història personal. Investigació sobre la mobilitat des de la perspectiva del retorn. (Publicacions d'Antropologia Cultural UAB, 6). Cerdanyola del Vallès: Universitat Autònoma de Barcelona, 1990; 389 pp. ISBN 84-7488-799-2. Notícia de P. Alegre :\nL'obra presenta l'anàlisi i la valoració de les dades fornides per una enquesta específica sobre el segment de migracions caracteritzades com a moviments de retorn. Emmarcada en una investigació més àmplia sobre els desplaçaments de la població a l'àrea metropolitana de Barcelona durant les dècades dels anys setanta del segle vint, el to de la publicació és volgudament tècnic i d'alt nivell acadèmic, de manera que les consideracions generals sobre concepte de retorn migratori es remeten als nombrosos treballs precedents dels autors, especialistes reputats sobre la matèria. La quantificació dels resultats és abassegadora. Però el lector o lectora no en podrà perdre el fil de cap manera: gràfics, mapes i introduccions textuals a cada epígraf asseguren a bastament la comprensió de les tabulacions de resultats en el context de l'obra.\nL'enquesta va ser efectuada els anys 1985 i 1986 a una mostra de 750 individus residents als 27 municipis de l'anomenada aleshores Corporació Metropolitana de Barcelona (CMB) els quals haguessin experimentat una de les tres categories de migració amb retorn contemplades en l'estudi. Dues de 'retorn estricte' a l'àmbit de partida: persones nascudes a l'aglomeració de Barcelona emigrades a altres punts d'Espanya (fora de Catalunya) i retornades a l'àrea de Barcelona; persones nascudes a l'aglomeració de Barcelona emigrades a qualsevol altre país d'Europa i retornades també a l'àrea de Barcelona. I una tercera categoria, etiquetada com de 'retorn ampli', per als casos de nascuts a qualsevol punt de la resta d'Espanya, emigrats a Europa i retornats per a fixar residència a l'aglomeració barcelonina. La comparació entre els tres tipus de retorn considerats és l'objectiu final de la recerca.


Esports nàutics - Visit Altea\nSi vols viure unes vacances diferents, gaudir del mar i els seus encants, si no t’agrada quedar-te a la vora, a Altea tens una infinitat de possibilitats. A Altea podràs llogar des de vaixells a vela fins a embarcacions de motor, bussejar, caiac, piragüisme, planxa de vela, flyboard, rem, moto aquàtica, pesca… Si encara no has provat a aventurar-te en el món marí, no et preocupes… Es realitzen cursos de tot tipus. T’encantarà descobrir les aigües d´Altea. El mar ofereix a Altea un immillorable escenari per a la pràctica dels esports nàutics. Altea compta amb tres ports esportius: El Port Esportiu Marina Greenwich, el Port d´Altea i el Port Esportiu Porto Senso. Entre tots els esdeveniments esportius nàutics cal destacar la prova de vela “200 milles a2”, organitzada pel Club Nàutic Altea, i el trofeu de vela “Pata Negra”, organitzat pel Club Nàutic Campomanes.\nAltea està situada a la Costa Blanca i compta amb una àmplia extensió de costa, en la qual s’alternen zones de penya-segats i cales més planes.\nLa badia d’Altea pots trobar diverses platges on poder realitzar tot tipus d’activitats: nedar, bussejar, pescar, navegar… Les aigües d’Altea, poble amb molt d’encant, s’enamoren. Les platges són de cant rodat, no de sorra, i els nens poden jugar perfectament bé.\nAltea es vincula sòlidament al Mediterrani. A més dels seus més de 6 quilòmetres de costa, amb belles platges com l’Olla, Solsida, Cap Negret, Albir, Cala del Mascarat o la Roda… Un mar que ompli de vida a Altea i la banya de llum i brisa fresca.\nTambé pots trobar platges naturistes-nudistes, per a qui agrade d’aquest estil de vida, i platges a les que anar amb gossos.


"Neptú: una piscina a Chita | Notícies digerir\nAl món modern, els esports nàutics són molt populars. Els exercicis a l’aigua milloren el treball de molts sistemes del cos, fan que la figura es redueixi i s’energia. L’avantatge de la formació en aigua és l’accessibilitat. Al cap i a la fi, podeu participar en qualsevol edat i amb qualsevol entrenament físic. Recentment, el nombre de piscines interiors on podeu entrenar en qualsevol moment de l’any està creixent a Rússia. Neptú a Chita és un d’aquests complexos. Parlem-ne més enllà.\nAquesta és una de les piscines més antigues de Chita. Va ser inaugurat el 1976 i és una unitat estructural de la sucursal de Ferrocarrils de Rússia a Transbaikalia. El poliesportiu té dues piscines: per a adults i per a nens.\nUna gran piscina de 25 metres de longitud dividida en quatre carrils. L’aigua que s’hi purifica per cloració. El bol petit està dissenyat per a nens a partir d’un any, realitza classes per ensenyar la natació als nadons. Si ho desitgeu, podeu assistir a un entrenament conjunt amb el nen sota la supervisió d’un instructor.\nEl complex d’aigua compta amb personal qualificat que pot ajudar en qualsevol moment.\nLa piscina de Chita “Neptú” ofereix els següents serveis:\nentrenament de natació per a nens i adults;\nEl cost d’una sola visita per a nens s’inicia en 127 rubles, per a adults – de 237 rubles. Es poden assistir a classes d’aeròbic d’aqua per a 350 rubles.\nPer entrenar-vos a la piscina, heu de sotmetre’s a un examen mèdic i presentar un certificat del terapeuta.\nOn és l’horari d’obertura\nLa piscina de Chita “Neptú” es troba al carrer General Belik, 33.\nHorari: de dilluns a dissabte, el poliesportiu obre des de les vuit del matí fins a les nou del vespre, el diumenge és un dia lliure.\nLes activitats aquàtiques són bones per a adults i nens. La piscina de Neptú està oberta a tothom que vulgui millorar el seu cos i obtenir un augment d’energia durant molt de temps.