Ana de Jesús (Lobatera)\nAna de Jesús neix a Medina del Campo, el 25 de novembre de 1545, en la família noble dels esposos Diego de Lobatera i Francisca de Torres. Amb pocs mesos de vida perd al pare i amb nou anys a la mare per la qual cosa ella i el seu germà Cristóbal, –que més tard entrarà als jesuïtes– passen a ser tutelats per l’àvia materna.\nBonica i intel·ligent, amb una inclinació religiosa bastant forta. L’àvia li busca marit però ella decideix anar a Plasència amb el seu germà, a casa de la seva àvia paterna. La situació es repeteix, però ara ja no té on anar per la qual cosa, fins que pot ingressar al Carmel, intenta viure una vida d'oració i penitència, dedicant-se a les dones malaltes, fent almoina, serveis a l'Església… Amb 16 anys, fa el vot d’«entrar en religió».\nGràcies a l’acompanyament dels jesuïtes, entre en contacte amb la mare Teresa de Jesús i ingressa en el convent de les carmelites d'Àvila l’any 1570. Des del primer moment, Teresa s'adona dels dons de la nova novícia, la qual va conviure amb ella els primers anys de la seva formació carmelitana. Ana fa la seva professió religiosa el 22 d'Octubre de 1571.\nBen aviat, santa Teresa li encomanarà tasques de molta responsabilitat: quatre anys de mestra de novícies a Salamanca; vuit de priora a Beas de Segura; el 1582, juntament amb sant Joan de la Creu, tindrà cura de la fundació de Granada, on romandrà sis anys com a priora; anirà a fundar a Madrid, el Carmel tan anhelat per la Santa.\nA Madrid, la mare Ana té l’oportunitat de treballar per fer la primera edició de les obres de santa Teresa (1588) i va haver de defensar l'esperit teresià contra les idees del pare Dòria i la seva Consulta, essent per aquesta causa perseguida i castigada, i enviada a Salamanca. Allí, dos anys després seria escollida priora.\nEl 1604, juntament amb la beata Ana de San Bartolomé i quatre carmelites més, aniran a França, per fundar a París(1604) i a Pontoise. També fundarà a Gijón (1605).\nAlgunes diferències amb monsenyor Bérulle respecte a l'estil de vida carmelitana, i el seu desig de ser dirigida pels Carmelites Descalços, fan que la mare Ana de Jesús, accepti la invitació dels arxiducs de Bèlgica d’anar a Flandes, on va fundar a Brussel·les, Lovaina i Mons (1607).\nMorirà a Brussel·les, el 4 de Març de 1621, després de grans patiments físics i morals.\nEns ha deixat una gran quantitat de cartes i documents. És una pena que les cartes que li va escriure santa Teresa a Ana de Jesús, fossin cremades per ella, seguint indicacions de la mateixa Santa, la qual en aquells anys tenia problemes amb els calçats. Ana ho recorda amb dolor el 1597.\nLa seva causa de beatificació es va iniciar immediatament després de la seva mort. Una vegada complerts els processos ordinaris, la causa va ser introduïda a Roma i aprovats els seus escrits, les seves cartes espirituals, que rebel·len la seva profunda vida interior i la seva prudència.\nAra, novembre de 2019, la seva causa ha avançat uns passos al ser proclamades les seves “virtuts heroiques” pel papa Francesc.


María Bosque: “El meu mantra és: sóc llesta, sóc forta i sóc important" | Matarranya Media\nAhir 19 de novembre es commemorava el Dia internacional de la dona emprenedora. Esta data té com a finalitat visibilitzar a la dona, contribuir a l’empoderament femení i acabar amb la desigualtat de gènere especialment en el món laboral i en concret en l’emprenedoria. I per celebrar este dia des de Fademur, la federació d’associacions de dones rurals, van organitzar un taller sobre esta temàtica.\n‘Empoderar-nos per emprendre’ era el títol del taller per videoconferència que va organitzar la delegació aragonesa de Fademur. En les dos hores que va durar la trobada es van donar les principals claus per emprendre.\nLa jornada va començar amb una anàlisi de la situació de la dona emprenedora al món rural. Carolina Llaquet, conductora del taller, va posar l’èmfasi en teixir una xarxa social de suport i creure en el projecte. “És important comptar amb el recolzament del major nombre de persones i amb una xarxa d’emprenedors per conèixer altres experiències i motivar-te”, Llaquet també va subratllar la importància de valorar-se a una mateixa i allò que fa, “és fonamental fixar els preus i saber posar valor els serveis que oferim”.\nA la xerrada va participar la periodista i emprenedora rural María Bosque, que va contar la seua experiència i va explicar els seus secrets per tirar endavant en l’emprenedoria. “El meu mantra és: sóc llesta, sóc forta i sóc important’. Si et parles malament t’ho acabes creient, t’has de parlar bé, i més encara si ets autónoma, al món rural, jove i tens una professió ‘rara’.”\nLa conciliació, buscar un bon assessorament, diversificar, estar motivat però a la vegada ser realistes i conscients que pot sortir malament van ser algunes de les idees que van sorgir a la xerrada. En la qual van participar un variat grup de dones, algunes d’elles ja emprenedores i d’altres que estan orientant encara el seu projecte.\nDel Matarranya van participar diverses dones, com Marta, una nova veïna de Beseit amb moltes idees per emprendre que encara està focalitzant el seu camí laboral o Amparo Grimaldo interiorista establerta a Queretes que des de fa un parell d’anys és emprenedora rural amb el seu projecte Interiorismo Regenerativo. D’altres participants de comarques veïnes també van compartir els seus projectes centrats en l’agricultura, com el cultiu del safrà, les plantes aromàtiques o la vinya.


El Ple de les Borges aprova una moció contra l’abocador de Riba-Roja\nL’últim Ple ordinari d’aquesta legislatura de l’Ajuntament de les Borges Blanques ha aprovat per unanimitat una moció de rebuig al projecte del macro abocador de Riba-Roja d’Ebre. Durant el Ple també s’ha aprovat, amb els vots a favor de l’equip de govern, la modificació del pressupost municipal de l’any 2019, entre d’altres punts.\nAmb els vots a favor dels tretze regidors del consistori, el Ple de l’Ajuntament de les Borges Blanques ha aprovat una moció de rebuig al projecte del macro abocador que es vol construir a Riba-Roja d’Ebre. Aquesta moció ja ha estat aprovada anteriorment pel Consell Comarcal de les Garrigues i la Diputació de Lleida.\nERC ha demanat a l’equip de govern que el compromís que ha mostrat amb aquesta moció el tingui també amb les problemàtiques mediambientals que afecten la comarca. Per la seva banda, la CUP ha qualificat la moció de “rentat de cara”.\nDurant el ple s’han viscut moments de tensió, un dels quals quan ERC ha demanat explicacions pel subministrament de gasoil al consistori per part d’una empresa en què l’alcalde és soci, fent referència a la llei d’incompatibilitat. Per la seva part, des de l’equip de govern han al·legat “motius d’urgència” i han explicat que l’esmentada empresa només ha cedit el combustible quan l’empresa que subministra els equipaments municipals no estava disponible. Durant la sessió també s’ha aprovat la modificació del pressupost del 2019.


1ª edició del Torneig Puríssima Femení - FUTBOL CLUB SANTBOIÀ\nLa 1ª edició del Torneig Puríssima Femení va estar marcada pel bon ambient viscut tant a la graderia com al camp, i a l’alt nivell futbolístic de tots els equips.\n10 equips es van donar cita al Mpal. Casablanca, representant tant la 1a com la 2a divisió de la categoria Infantil-Aleví.\nEl FC Santboià, va caure a la fase de grups, tot i competir fins als últims segons cada partit i donar una molt bona imatge davant equips que porten temps treballant amb el seu futbol base, i actualment són líders a les seves competicions o estan situats a la part alta.\nAl primer partit de la fase de grups, davant la FE Grama, les locals es van haver de conformar amb 1 punt, després d’encaixar un gol a l’últim segon de partit. Les dues derrotes següents davant UD Cirera i CD Fontsanta Fatjó “B”, ambdues pel mateix resultat (1-2), van condemnar a l’equip a jugar-se el tot pel tot davant el Seagull Badalona a l’últim partit de la fase de grups, on arribaven els 2 equips amb les mateixes opcions per classificar-se. Van ser les badalonines les qui amb el 0-2 al marcador, van aconseguir l’accés als quarts de final.\nEls creuaments de quarts de final van deparar enfrontaments molt interessants, on 2 d’ells es van resoldre a la tanda de penals:\nCD Fontsanta Fatjó “A” 3-1 Seagull Badalona\nUE Tancat 0-0P Fund. Esp. Grama\nRCD Espanyol 0-1 UD Cirera\nSant Gabriel CD 0-0P CD Fontsanta Fatjó “B”\nA semifinals, la FE Grama, va plantar cara a la CD Fontsanta Fatjó “A”, però van ser aquestes últimes qui van emportar-se el partit amb un 0-2 al marcador, que certificava el seu accés a la final.\nA l’altre semifinal, es va arribar al final del temps reglamentari amb 0-0 al marcador, i va ser l’ UD Cirera qui va guanyar als penals.\nArribava un dels moments més esperats del torneig, la gran final. Partit molt disputat, i no va ser fins a falta de 2 minuts, quan la CD Fontsanta Fatjó “A” s’avançava al marcador i s’emportava el torneig cap a casa.\nDiferents autoritats tant de l’Ajuntament de Sant Boi com del FC Santboià van presenciar durant el matí, l’ambient viscut al Mpal. Casablanca, i precisament, va ser el president del Club, Ramón Andreu, qui va entregar la copa de campiones al CD Fontsanta Fatjó “A”\nAgrair a tothom qui va participar i va fer possible aquest torneig (equips, aficions, organització, col·laboradors/es i àrbitres) pel que considerem va ser un èxit en tots els àmbits.\nRecollida de joguines aquest cap de setmana →


La rubinenca Marta Morera, nova directora de l’Institut Català de l’Energia\nLa rubinenca Marta Morera, nova directora de l’Institut Català de l’Energia. FOTO: ICAEN\nDes de l’any 2015 era la responsable tècnica del projecte Rubí Brilla\nper Rubén Cabús Lomba Rubí. 15 de juny de 2021 17:11\nEl govern de la Generalitat de Catalunya ha nomenat aquest dimarts Marta Morera com a nova directora de l’Institut Català de l’Energia (ICAEN), càrrec que ocupava fins ara Manel Torrent. Morera serà l'encarregada de treballar conjuntament amb el món local en el desenvolupament d’actuacions d’eficiència energètica i ús d'energies renovables, segons ha anunciat la Secretaria de Medi Ambient i Sostenibilitat.\nMarta Morera és Llicenciada en Ciències Ambientals per la Universitat de Girona i ha desenvolupat gran part de la seva trajectòria professional a l’Ajuntament de Rubí. Des de maig de 2015 era la responsable tècnica del projecte municipal Rubí Brilla, tot i que la seva vinculació amb el Consistori rubinenc va començar l’any 2001, com a tècnica de medi ambient.\nDurant els últims anys, Morera ha estat una de les cares més visibles del Rubí Brilla, un dels projectes estratègics de l'Ajuntament, que té per objectiu la reducció d'emissions i la lluita contra el canvi climàtic. Algunes de les accions on Morera ha tingut un paper destacat són els congressos anuals Rubí Brilla, la posada en marxa dels grups de compra agregada d’energia o el projecte 50/50 d’estalvi i eficiència energètica als centres educatius, entre d’altres.\nL’ICAEN és l’entitat de la Generalitat de Catalunya encarregada d’elaborar i dur a terme la política energètica catalana, especialment en el camp de la millora de l’estalvi i l’eficiència energètica i el desenvolupament de les energies renovables. Un dels principals reptes de Marta Morera serà aconseguir encaixar la necessitat d’arribar aviat al 50% de producció d’energia verda a Catalunya amb les queixes i reivindicacions de les comarques més agrícoles, que cada cop alcen més la veu contra els projectes de parcs eòlics i solars.


23 províncies d'Espanya amb alerta per calor - El temps\n23 províncies d'Espanya amb alerta per calor\nTemps abrasador a la meitat sud peninsular, amb màximes de 40 ºC per onzè dia consecutiu\nNéstor Gómez 03/08/2016 - 08.25\nAvisos de calor per dimecres (Aemet)\nEns trobem en plena canícula, moment d'assolir les temperatures més altes de l'any. Cal protegir-se del sol i de la calor de les hores centrals del dia. Des del dia 23 de juliol Espanya registra una màxima de 40 ºC, la majoria de vegades localitzades a la vall del Guadalquivir.\nEn aquestes jornades de tanta mobilitat per vacances tingueu en consideració a l'hora de planificar el viatge la calor i la forta radiació del sol. Avui, segons l'Agència Estatal de Meteorologia (Aemet), 23 províncies d'Espanya es troben amb avís groc per calor, la majoria situades a la Meseta, vall de l'Ebre i Guadalquivir.\nLa calor d'avui afluixarà una mica a Andalusia i s'incrementarà al centre de Castella i Lleó i a la vall de l'Ebre. A la vall de l'Ebre els avisos de calor estan activats a la Rioja, Navarra i part central d'Aragó per màximes que superaran els 36 ºC. La calor cedirà a la meitat nord de la península dijous, mentre que al sud d'Espanya es mantindrà ben forta fins, com a mínim, el 10 d'agost.


Calaf viu la festa major entre actes populars i els dos dies de l'Agrofira - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nCalaf viu la festa major entre actes populars i els dos dies de l'Agrofira\nEl gruix dels actes i concerts s'ha celebrat el cap de setmana i per a avui queda el castell de focs\nmeritxell sòria 04.09.2017 | 00:09\nCalaf ha tancat els actes més rellevants de la festa major amb el gran regust de boca que va deixar una massiva assistència al concert de Txarango. La xifra d'assistència s'ha d'apropar a les 10.000 persones (vegeu més informació a les pàgines de Cultures).\nLa festa major ha tingut com a preludi l'Agro Alta Segarra. Es va obrir al matí i va tancar la primera jornada al vespre amb el sopar popular i l'actuació de'Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries. La fira va seguir dissabte, en què també van tenir lloc activitats culturals com la cercavila de gegants, amb la presentació del nou gegantó Laureà Figuerola, espectacles infantils, altres d'esportius com el Torneig de Botifarra o el partit de futbol sala amistós EFSAS A–FS Navàs i el tradicional teatre de dissabte amb textos de narradors de la Catalunya Central.\nLa plaça Barcelona 92 es va convertir ahir al matí en la plaça dels jocs amb cotxes caminadors, jocs gegants, espais d'experimentació, joguines educatives i una zona d'escalada, entre d'altres. Els més petits van gaudir del bon temps tot demostrant les seves habilitats en els jocs. La metradansa, una dansa religiosa i solemne, de moviments senzills, que vol expressar el sentiment de col·lectivitat, d'arrelament a la terra i de sentit de poble i que s'ha recuperat recentment a Calaf, va ser la protagonista a la plaça Gran de la ballada de danses populars. Els balls van seguir durant la tarda amb una sessió de country, sardanes i el ball amb el grup La Montecarlo. A la nit, va tenir lloc la tercera Engardalada de Calaf, un recorregut en grup per diferents bars i restaurants.\nLa festa major acabarà avui després del concert i ball amb La Principal de la Bisbal i el piroespectacle final.


La transformació econòmica i industrial de l’Àfrica de l’Est. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nLa transformació econòmica i ...\nIdees d'experts Robert Bach, director de l'Oficina Exterior de Catalunya a Nairobi\nL’est del continent africà viu un procés de creixement demogràfic amb població eminentment jove i en edat de treballar. Amb una classe mitjana creixent i un procés d’urbanització molt important, les oportunitats per a les empreses catalanes brollen en el desenvolupament d’infraestructures i habitatges, especialment gràcies als fons multilaterals del Banc Mundial, el Banc Africà de Desenvolupament o la Comissió Europea.\nKenya és el hub de la regió, el seu punt d’entrada i la plataforma per accedir a tot el conjunt de mercats de la zona. Sumant-hi Etiòpia, amb més de 100 milions d’habitants, es tracta d’una àrea geogràfica de 300 milions de persones.\nRobert Bach, director de l’Oficina Exterior d’ACCIÓ a Nairobi, repassa totes les oportunitats i característiques d’aquests mercats. Una zona on les empreses catalanes poden gaudir de serveis a mida des d’aquesta oficina com la identificació de socis locals.


territoris.cat 22:23 05/06/20\nLA INICIATIVA DINAMITZARÀ EL TURISME I AJUDARÀ A FIXAR GENT AL TERRITORI\nsant des verda sió via futura\nLa via verda resseguirà el riu, entre Sant Guim de Freixenet i Balaguer, passant per Agramunt\nTots els municipis de la Vall del Sió treballen per crear una via verda, resseguint el riu, entre Sant Guim de Freixenet i Balaguer, passant per Agramunt. Precisament aquest dimecres va tenir lloc una nova reunió de treball per la futura Via verda de la Vall del Sió.\nEn la reunió va participar el Secretari d'Infraestructures i Mobilitat de la Conselleria de Territori, Isidre Gavin, alcaldes de diferents municipis de la Vall del Sió, a més de tres tècnics del departament amb experiència en vies verdes i vies cicloturístiques que realitzen tasques d’assessorament en el projecte.\nEn la reunió d’aquest dimecres 3 de juny, es va acordar que la Conselleria serà l’encarregada de la redacció del projecte de traçat en una sis mesos, on es recolliran les propostes dels municipis en cada tram per on discorre la via.\nEn aquest sentit, els tècnics de la conselleria assessoraran a cada ajuntament per a la definició del traçat i per la detecció dels punts més conflictius del recorregut. Tot plegat amb l’idea de fer un avant-projecte unitari que recollirà amb detall la totalitat del traçat per les diferents localitzats i amb les valoracions dels punts negres o crítics, per a poder presentar el projecte a una línia de finançament específica amb fons FEDER del 50% del cost.\nEn la reunió també es va posar de relleu la importància de fer un traçat cotinu de la via evitant punts perillosos propers a la llera del riu, tot aprofitant camins ja existents. També es va donar valor a trobar una idea de marca, amb una senyalització unitària i amb personalitat per dinamitzar el turisme i fixar gent al territori potenciant i millorant els serveis de cada municipi.\nAmb un simple 'Ohla' Flavià Boleda transforma les dificultats de la dislèxia en qualitat


Reportatge sobre el PQPI de l'Associació per a Joves TEB | Punttic Vés al contingut\nPublicat el 10/04/2012\tAutor: Oficina Tècnica\nImatge de dos dels alumnes del PQPI de l'Associació per a Joves TEB\tOnze joves de diverses edats participen aquest curs en el Programa de Qualificació Professional Inicial que ofereix l'Associació per a Joves TEB d'Auxiliar de Tècnic Informàtic (manteniment i reparació d'equipaments informàtics). Avui descobrim què és i com s'ha fet el seu projecte integrat. Robòtica, muntatge d'una sala d'ordinadors, manteniment d'equips i servidors són els quatre eixos principals que conformen el projecte integrat d'enguany. El projecte s'ha desenvolupat en petits equips de treball. A més del coneixement teòric que els i les alumnes adquireixen es treballen altres competències socials, com ara el treball en equip i l'assumpació de responsabilitats.\nEl PQPI s'ofereix a joves d'entre 16 i 24 anys que no han superat l'Educació Secundària Obligatòria. Amb aquest programa podran aconseguir la seva inserció sociolaboral a través d'una formació pràctica i professionalitzadora en l'àmbit de les noves tecnologies. El curs és totalment gratuït i reconegut pel Departament d'Ensenyament. Etiquetes: Punt TIC-Òmnia TEBAssociació per a Joves TebPQPI Afegeix un nou comentari\nEl Teb organitza el curs de Comunicació 2.0 adreçat a entitats Publicat el 17/11/2015 0 Formacions tecnològiques del Teb a l'Escola d'Estiu del Voluntariat Publicat el 12/06/2015 0 La Jornada de l'eParticipació en vídeo! Publicat el 18/05/2015 0 Crònica de la Jornada de l'e-participació Publicat el 11/05/2015 0 Vine a la Jornada de l'e-participació! Publicat el 20/04/2015 0 L'Òmnia Teb busca la millor foto de la diada de Sant Jordi al Raval Publicat el 15/04/2015 0 Setmanari Punt TIC


Ets a: Inici > Sitges tema a tema > Promoció econòmica > Observatori / Estudis\nResum de l'Informe sobre Migració i Ciutadania\nDiagnosi de la situació de la dona a Sitges\nEstudi de mobilitat, POUM\nDades de la comarca del Garraf\nUna de les principals conclusions de l'informe elaborat per la Diputació de Barcelona diu que cal elaborar un Pla de Recepció i Acollida que faciliti el procés d'assentament dels nouvinguts a la vila i que els informi sobre els seus drets i deures i sobre el nou entorn físic i institucional en el qual es troben.\nEl document apunta a la necessitat d'un treball transversal i coordinat que impliqui diferents sectors i àmbits com el de l'habitatge, el laboral o l'educatiu, entre d'altres, i determina, a més, el tipus d'immigrant que resideix a la vila. En un 50,3% dels casos es tracta d'una persona de la Unió Europea, bàsicament britànics en un 11,6%. En segon lloc, trobem els sud-americans que suposen el 32'5% de la població estrangera, sobretot destaca la presència d'argentins i d'equatorians. Aquest col·lectiu ha estat el que més s'ha incrementat més espectacularment en els darrers quatre anys ja que, segons l'estudi, més de nou de cada 10 sud-americans ha arribat a la vila després de l'any 2000. La població marroquina, tot i ser un dels col·lectius estrangers més antic, només suposa el 2,3% dels nouvinguts, mentre que a la vila també es troben colònies de població procedents del centre d'Àsia, principalment xinesos, i d'Europa de l'Est, i d'altres nacionalitats fins arribar a les 70.\nL'informe també creu necessari establir estratègies per arribar al conjunt de la població immigrada i apunta també la necessitat de mantenir actualitzat el padró municipal per alleugerir la integració dels nouvinguts i la interrelació entre els que arriben i els que ja hi viuen.\nTítol: Informe sobre Migració i Ciutadania\nAutor: Diputació de Barcelona, Diagrama Social, SL\nFinalització: Desembre 2004\nL'objectiu és l'estudi integral de la realitat social de les dones de Sitges, per tal de poder detectar les darreres tendències, les problemàtiques emergents, i les demandes i necessitats existents en els diversos àmbits de la vida quotidiana, amb la intenció de fonamentar un futur pla d'actuació al respecte.\nAtesa la falta de precedents històrics de treballs similars a Sitges, es va decidir prioritzar la línia quantitativa, de recollida i elaboració de dades que ajudessin a delimitar la situació social dels diferents col·lectius de dones del municipi. En tot cas, però, s'acordà també complementar aquesta orientació amb un treball de camp qualitatiu, bàsicament exploratori, centrat sobretot en l'àmbit institucional i en les entitats més representatives de la societat civil de Sitges, i que podien ser pertinents en relació a l'objecte d'estudi plantejat.\nLa part quantitativa s'ha cobert sobretot en base a les dades censals recopilades per l'Institut d'Estadística de Catalunya (Idescat), així com per altres dades puntuals que ens han arribat des de les diferents institucions i entitats amb les quals hem parlat. Al seu torn, la part qualitativa s'ha cobert mitjançant entrevistes a un total de 19 persones, en diversos àmbits estratègics.\nTítol: Diagnosi de la situació de la dona a Sitges\nAutor: Lluís Sáez i Giol, sociòleg\nFinalització: Novembre 2004\nSitges, població situada al Garraf, és un poble eminentment marítim, amb grans platges i una bona infraestructura turística. Es caracteritza també per la seva varietat d'oferta cultural i artística entre exposicions, conferències, museus o el festival de cinema que hi té lloc. En els mesos estiuencs, tambè és notable l'oferta de lleure amb les activitats a la platja i d'oci nocturn que concentra gran quantitat de visitants de molst països.\nEl terme municipal està ocupat pel massís del Garraf en les seves tres quartes parts. És un parc natural de 10.638 Ha, amb sòls de natura calcària, i per tant, especialment propici a l'acció erosiva de l'aigua, que dóna lloc a la formació de profunds barrancs i abundants coves. Dins del Parc Natural, trobem disperses per la costa i allunyades del nucli urbà diverses urbanitzacions com Vallcarca, Port Ginesta o Garraf de difícil accessibilitat donada la seva situació orogràfica.\nLa vila s'assenta a 36 quilòmetres al sud de Barcelona, al sudoest del Parc Natural del Garraf, en una petita plana litoral. Queda limitada per la riera de Ribes i ple Golf de Terramar en el seu costat més occidental i pel massís del Garraf al seu punt més oriental. Al sud hi ha el mar Mediterrani. Cap al nord de la vila trobem la linia de ferrocarril de Renfe, i més al nord l'autopista C-32.\nTítol: Estudi de Mobilitat, Pla d'Ordenació Urbanística Municipal\nFinalització: Març de 2006\nDade sobre territori, població i moviments, mobilitat i desplaçaments, estructura familiar, eleccions, atur i altres.\nAutor: Institut d'Estadística de Catalunya\nEls informes socials són, fonamentalment, una eina informativa i d'anàlisi de la\nsituació social dels municipis, tenen la finalitat de posar a l'abast un marc de\nreferència per conèixer la realitat social local, detectar situacions de necessitat i\nfacilitar la presa de decisions en l'àmbit de les polítiques públiques municipals.\nLa informació es proporciona mitjançant indicadors socials, que tenen la missió\nd'objectivar i resumir contextos socials que freqüentment es presenten complexos i\nde difícil quantificació.\nEls indicadors que es presenten no pretenen l'exhaustivitat de\nla realitat social municipal, sinó informar, per una banda, sobre la situació\nsociodemogràfica i econòmica, i per una altra, l'estat de desenvolupament dels\nserveis socials municipals. En aquest sentit, els indicadors utilitzats en aquest\ninforme han de considerar-se com una part del Sistema d'Indicadors, i per tant una\ncontribució al conjunt del perfil sociodemogràfic dels municipis.\nEls indicadors que conformen el document estan estructurats en els següents\nàmbits: població, família i educació, treball i renda i serveis social. L'apartat de\nserveis socials aprofundeix la informació en relació als paràmetres d'usuaris dels\nserveis, activitat desenvolupada i recursos. Els indicadors de serveis socials es\npresenten en els apartats de l'atenció social primària, serveis adreçats a la infància,\nadolescència i família, serveis adreçats a les persones amb disminució, serveis\nadreçats a la gent gran i serveis adreçats a les persones amb disminució.\nA l'inici de cada apartat hi ha una breu descripció de l'indicador utilitzat i de les fonts\nque han generat la informació. Les taules que agrupen els indicadors aporten la\ndada municipal, juntament amb les d'altres àmbits territorials de referència (\ncomarca, província i el conjunt de Catalunya), per facilitar l'anàlisi i la interpretació\ndels índex. Al costat d'alguns valors relatius, i entre parèntesi, apareixen els valors\nabsoluts, aportant elements de comparabilitat i de riquesa explicativa dels valors. En\ntots les anàlisis dels serveis socials el valor comarcal exclou els serveis i\nequipaments de la ciutat de Barcelona.\nEls informes social dels municipis són entesos i configurats com a documents\ndinàmics, oberts a la incorporació de millores i a l'actualització de la informació. El\nseu sentit és que siguin instruments de coneixement i de planificació, especialment\nTítol: Informe Social del municipi de Sitges\nAutor: Observatori dels Serveis Socials, Diputació de Barcelona


La unió del tram i el negacionisme – Associació Salut i Agroecologia (ASiA)\nPossiblement la unió dels tan sols 3,6 quilòmetres sigui l’obra més estudiada de la història d’aquesta ciutat\nArticle publicat al diari El País, 8 de març de 2017.\nLa unió del Tram a Barcelona hauria de ser un cas d’estudi sobre com es forgen les decisions polítiques en aquest país i com afecten la planificació del transport. Sobta veure com els grans projectes d’infraestructura viària amb inversions milionàries no generen cap oposició política, portin més congestió i contaminació a la ciutat com les rondes, siguin un fracàs immediat com el carril bus-VAO de la C-58 o siguin desmuntades al cap de pocs anys com l’anella de les Glòries. Genera molta frustració que un projecte de transport públic metropolità que havia d’enllaçar nou municipis hagi quedat incomplet justament al mig, a la via amb més saturació de trànsit sobre l’àrea més contaminada de Barcelona. I no només no es demanen comptes als responsables, sinó que alguns partits boicotegen la connexió sistemàticament des de fa anys.\nMentre el tramvia s’està estenent a tota Europa demostrant ser un dels principals aliats en la lluita contra la contaminació juntament amb la bicicleta, amb cap discrepància tècnica ni política, aquí reina la paràlisi i la més lamentable utilització electoralista per part dels partits. De fons, les velles tàctiques dels grups de pressió de la indústria del motor per aturar decisions polítiques que afecten la salut i la mobilitat sostenible. Tàctiques ben conegudes. En primer lloc, la incidència per bloquejar i retardar projectes i, quan estan en curs, reclamar consultes “ciutadanes”. Consultes que mai es fan en cap projecte viari ni per a les ajudes públiques a la compra de vehicles privats (plans PIVE, PIMA, Movele… ) per posar uns pocs exemples. Segon, la presentació d’alternatives inversemblants com els busos elèctrics o la construcció d’un túnel i la demanda de més informes sobre els informes ja realitzats. Possiblement la unió dels tan sols 3,6 quilòmetres sigui l’obra més estudiada de la història d’aquesta ciutat.\nI per últim, la generació de falses controvèrsies científiques, és a dir, la “fabricació de dubtes” usant llenguatge científic i els “experts” afins: el Tram contamina, és un mitjà de transport per a la connexió interurbana, no per al centre de la ciutat, destruirà el teixit econòmic, col·lapsarà la ciutat i els busos, no ens podem permetre aquesta inversió… i un llarg etcètera apocalíptic. S’afegeixen per l’últim la utilització de qualificatius de tota mena com el “Tram per decret” i el “tram de la Colau” per alimentar la demagògia en un més que barroer intent de silenciar la demanda social que ve de llarg, les mocions favorables a l’unió del Tram de set dels vuit municipis que connectaran amb Barcelona i el mateix acord entre Ajuntament i Generalitat.\nSi us plau senyors i senyores anti-Tram, deixin d’estudiar tant i obrin els ulls. Només cal mirar els mapes de les xarxes de tram a les ciutats europees del nostre voltant, no cal ni viatjar. Si pretenem avançar com a país, la via del negacionisme no és el camí.\n9 Març, 2017 9 Març, 2017 comunicacio2014asiaaire, Barcelona, Campanyes, Catalunya, Contaminació, Difusió, Ecologiaaire, Campañas / Campanyes, Campanyes, Contaminació, Contaminación, Decrecimiento, Derechos humanos, Difusió, Drets Humans, Ecologia, Ecologia AIRE I SALUT, Ecologistas en Acción, qualitat de l'aire, Sostenibilitat\nEntrada anteriorEntidades de la cuenca del Ebro apoyan un plan de gestión integral de sedimentos para toda la cuenca\nSegüent entradaCon el lema ‘Lobo vivo, lobo protegido’ la sociedad se manifiesta para pedir que dejen de matar lobos


Continua el Festival Port de Sitges 2015\nDesprés de l’èxit obtingut durant la primera setmana del Festival Port de Sitges 2015 amb la festivitat de la Verge del Carme i el grup sitgetà Elegibó, continuem amb més concerts gratuïts.\nEl proper cap de setmana presentem dos concerts amb estils totalment diferents, des del Rock & Roll fins a la Clàssica.\nPer a qui li agradi ballar, el divendres 24 de juliol a les 23h tindrà lloc el concert de Track’s Bar. Aquest grup neix a Barcelona, l’any 2010, de la unió de 5 músics provinents d'altres formacions amb àmplia experiència i formació musical. Toquen temes propis i versions de Blues i Rock clàssics adaptats a la seva formació imprimint-los un segell molt personal. Amb un amplíssim repertori que adapten en cada actuació a les característiques de l'esdeveniment, ofereixen un espectacle ple de força i Rock & Roll.\nPer al públic que vulgui delectar-se amb les grans àries de la música clàssica, el dissabte 25 de juliol a les 23h presentarem la Gran Nit Lírica, un petit homenatge als Concerts de Mitjanit. Aquesta nit comptarem amb la soprano Maria del Mar Humanes i el tenor Ricardo Castrejón, acompanyats al piano de Máxim Shamos. Amb aquest concert pretenem apropar l’espectador al món de la gran música lírica. Les obres escollides són les més representatives de cada estil, època i autor, de tal forma que l’espectador pugui gaudir i deixar-se emportar per la música en tan bell espai, l’Auditori del Mar.\nPer més informació, podeu consultar la nostra pàgina web www.fundacioportdesitges.com\nVersions Pop & Rock. Entrada gratuïta.\nGran Nit Lírica / Festival Port de Sitges\nOpera. Entrada gratuïta.\nAuditori del Mar (Port de Sitges - Aiguadolç), a les 23 hores\nSwing, Bossanova, Jazz. Entrada gratuïta.\nAuditori del Centre (Port de Sitges – Aiguadolç) a les 20.30 hores\nProjecció de Curts / Festival Port de Sitges\nVersions 60’s fins l’actualitat. Entrada gratuïta.\nVersions de Boleros. Entrada gratuïta.\nGrans Éxits. Entrada gratuïta.\nVersions Folk & Soul 70’s – 80’s. Entrada gratuïta.


El terme STEM és l'acrònim dels termes en anglès Science, Technology, Engineering and Mathematics (ciència, tecnologia, enginyeria i matemàtiques). És una àrea que actualment continua creixent, ja que els titulats d'aquests camps tenen una alta demanda en el mercat laboral.\nLes nostres sessions d’STEM inclouen investigació i exploració. El contingut és motivador i fa que l'estudiant vulgui saber més, arribar a les seves pròpies conclusions i desenvolupar el pensament crític.\nLa major avantatge de l'educació STEM és que involucra temes que afecten els alumnes en el seu dia a dia i problemes del món real que els poden captivar. A més, comprendre el problema i aprendre els conceptes bàsics permet a l'alumnat innovar.


Relat "Adéu visual (capítol 3)"\nInici > detall del relat: Adéu visual (capítol 3)\nUn relat de: ixnuir\nAcaba de tornar a casa esgotat, nerviós i enfadat amb sí mateix. Avui al restaurant de la Remei les coses no han anat gaire bé... Ara és a casa, sol, i ho va recordant mentre sent el tic-tac del rellotge del menjador. És davant del piano i es mira les tecles amb recel. Qualsevol que el veiés, diria que simplement està meditant, però en el fons té una tristesa que el crema per dintre. Avui ha fet setanta anys i ella li ha proposat que toqués una mica al seu local, com abans feia cada nit i ara només fa de tant en tant.\nDe sobte deixa caure el puny tancat sobre el piano amb violència: s'escapa un soroll lleig i la cambra s'omple de vibracions dissonants.\n-Per què? Vull veure-hi bé! No vull ser inútil la resta de la meva vida!!!!\nLlàgrimes i més llàgrimes. I es desmorona damunt del piano. I el piano emet queixes i laments paral·lels als del seu cor.\nDe sobte aixeca el cap i veu un sobre de color blau cel damunt del prestatge. Decideix rellegir el seu contingut:\nDes del primer dia la teva mirada va ser un encís. El meu cor es va afeblir i jo només feia que cercar la màgia dels teus somriures. Sé que saps el que et vull dir, sé que ja tens pensada la resposta. Em diràs que només sóc un amic, però jo vull sentir-ho dels teus llavis, vull que m'ho diguis i m'abracis, que m'omplis d'aquella suau fragància teva encara que després hagi de plorar la teva negativa.\nPerò ara digue'm, què serien les nostres vides sense tenir-nos l'un a l'altre? Ens coneixem des de joves, recordes? Tu eres la pobre nena orfe i jo el nen que et volia ajudar... Quan penso en tot el que tu em vas arribar a ensenyar penso que la balança era desequilibrada des del primer moment. Tu estaves sola, però tenies la música (aquell violí teu...), jo notava que estava bé, però que em faltava quelcom... series tu?\nEm faltes, Remei, ets la part que falta per completar la meva ànima, però no sé si el teu cor sabrà acceptar tants afalacs venint de mi, que no tinc més que 19 anys. Tu segurament ja hauràs triat marit i serà algun home fornit del Montseny. Però si així fos, jo no deixaré mai d'estimar-te.\n"Com ha canviat la meva vida des de llavors", pensa. "La Remei es va casar amb un enamorat de la cuina i va deixar la música, jo em vaig casar amb el que ella havia deixat en mi... les notes, els pentagrames, les classes de solfeig..."\n"Aviat la Remei i el seu marit varen obrir un restaurant al carrer Princesa on es feia música de jazz per la nit i jo, disposat a no rendir-me mai, vaig entrar de col·laborador (cada nit de dilluns a dijous a tocar el piano)."\nI, de fet, això ha anat a fer aquesta nit: després d'un temps d'estar a casa, la Remei l'ha convidat a tocar el piano amb l'acompanyament d'ella al violí. Ella no se'n recordava massa i al principi ha desafinat una mica però ell... ell l'ha cagada estrepitosament: amb tanta foscor a la sala, s'ha adonat que no veia les notes i... com a bon músic de jazz ha sabut improvitzar, però aviat també se li ha ennuvolat la vista i s'ha embolicat també entre les tecles del piano. Ella l'ha animat a continuar, però finalment ell ha començat a tocar amb despreci, carregat d'odi i ella l'hi ha demanat que parés, que a la clientela (la fotuda i maleida clientela) no li agradava l'interpretació.\nAleshores ell no ha pogut resistir i els ha cridat a tots:\n-Què passa? No hi veig bé, saben?\nValoro, no tinc criteri (pensarà algú)[Ofensiu]\ndeòmises | 29-04-2008 | Valoració: 10\nPerò no n'entenc massa de prosa. Em guio més per un instint, una curiositat, i sempre prefereixo una imperfecció que em faci sentir quelcom a un relat perfecte que em deixi indiferent.\nJo et valoro per dues raons: per a que et serveixi d'ànim per a continuar i per a que tinguis constància que et llegeixen (i que segueixen els teus capítols).\nMal fet? Això ho deixo al parer de l'altra gent.\nClar de lluna | 09-03-2008\n...acabo de llegir els tres capítols. A mesura que els vagis penjant els aniré llegint, però se'm fa estrany valorar-los si encara no tenen un final, saps?\nPer la primera lectura ràpida que he fet et puc dir que són de fàcil lectura (valgui la redundància), tot i que, hi trobo desconnexions i alguna cosa que em falla, potser m'agradaria més llegir tots els capítols de cop, aquests i els que falten, per fer una valoració més real. De moment, tot i que el problema s'intueix, encara queda com una incògnita, i el passat i el present es barregen, no sé, cada capítol sembla desconnectat de l'anterior, tot i esser el mateix problema i els mateixos personatges, m'explico?\nCrec que estan ben escrits i no es fa feixuga la lectura, però per comentar-los més a fons prefereixo que primer els pengis tots i després llegir-los amb calma! No et desanimis, crec que si es pengen relats per capítols hi ha força gent que pensa com jo: primer que els publiqui i després quan els tingui tots els llegeix-ho i els comento. La diferència amb relats curts, és que amb aquest teu es necessita més temps per llegir-lo.\nÀnims i continua publicant!


El Japó entronitza l'emperador Naruhito i entra en l'era Reiwa, de la bella harmonia\nEl 126 emperador es compromet a mantenir-se "proper" al poble i seguir el "curs" marcat pel seu pare, Akihito, que va abdicar dimarts\nRedacció 01/05/2019 - 10.25 Actualitzat 01/05/2019 - 18.34\nEl Japó ha entrat definitivament, aquest dimecres, en l'era Reiwa -de la bella harmonia- i ha deixat enrere l'era Heisei -de la pau- amb l'entronament del nou emperador, Naruhito.\nAls 59 anys, Naruhito s'ha convertit, mitjançant una breu cerimònia, en l'emperador 126 del Japó. També en el primer que protagonitza una successió en vida -la del seu pare, Akihito- en més de 200 anys: l'últim emperador que va renunciar al Tron de Crisantem va ser Kokaku, el 1817.\nAkihito, que aquest dimarts va renunciar al càrrec en una cerimònia celebrada al Saló de Pi del Palau Imperial, a Tòquio, és ja l'emperador emèrit.\nEl nou emperador del Japó, Naruhito, saluda en arribar al Palau Imperial (Reuters)\nEl seu fill Naruhito s'ha compromès, precisament, en el primer discurs que ha pronunciat després de ser entronitzat, seguir el "curs" marcat per ell.\n"En accedir al tron, juro que tindré en profunda consideració el curs seguit per sa majestat l'emperador emèrit. Em comprometo a pensar sempre en el poble i a, mantenint-m'hi proper, complir el meu deure com a símbol de l'estat japonès i la unitat del poble japonès d'acord amb la Constitució."\nNaruhito ha dedicat bona part del breu discurs a homenatjar el llegat del seu pare, que ha ocupat el tron durant tres dècades, marcat pel pacifisme.\nAmb 59 anys, Naruhito és el segon emperador d'edat més avançada en accedir al tron.\nÉs, a més, el primer emperador nascut després de la Segona Guerra Mundial, el primer que ha estat educat només pels seus pares -i no per servidors de la cort- i el primer que ha estudiat a l'estranger -a Oxford-.\nNaruhito rep els segells imperials i els Tresors Reials que simbolitzen el seu poder (Reuters)\nLa cerimònia d'entronització, preparada durant gairebé tres anys, des que Akihito va anunciar la seva intenció d'abdicar, té dues parts de menys de deu minuts de durada, que tenen lloc al Saló de Pi del Palau Imperial.\nEn la primera, el nou emperador rep els segells imperials i els Tresors Sagrats que -juntament amb un mirall- simbolitzen el seu poder: una rèplica de la llegendària espasa Kusanagi, una altra d'una joia de jade. Naruhito els ha rebut acompanyat del seu germà i nou hereu al tron, el príncep Akishino.\nCom marca la tradició, les dones de la família imperial, excloses de la línia successòria, no han assistit a aquest ritual. Per primera vegada a la història, però, una dona hi ha estat present: Satsuki Katayama, ministra d'Igualtat del govern de Shinzo Abe.\nCiutadans japonesos, a l'exterior del Palau Imperial, saluden el pas de la comitiva amb el nou emperador (Reuters)\nLes dones de la família imperial, encapçalades per la nova emperadriu, Masako, sí que han estat presents en l'audiència posterior, en què Naruhito ha pronunciat el seu primer discurs.\nLa nova emperadriu, Masako, saluda des del cotxe a l'arribada al Palau Imperial (Reuters)\nMasako, de 55 anys, una exdiplomàtica que ha estudiat i viscut a l'estranger, duia un vestit llarg blanc i una tiara. Naruhito vestia jaqué i lluïa diverses condecoracions.\nEn el seu primer discurs, Naruhito, el 126 emperador del Japó, ha homenatjat el llegat del seu pare, Akihito (Reuters)\nA la recepció també hi han assistit dos centenars llargs de representants institucionals i polítics, entre els quals el primer ministre Abe i els seus ministres.\nAkihito abdica com a emperador del Japó després de 30 anys al poder\nEls japonesos esperen obertura en la nova era de l'emperador Naruhito


rebaixes: CALLAR ÉS MANIFESTAR.. fotos de Pilar..\nCALLAR ÉS MANIFESTAR.. fotos de Pilar..\nCom desfer una margarida? Desfullant-la. Quantes coses podem dir\nen l'instant... els pètals parlen?- ( Particularment me n'ha enviat unes quantes\nde fotos similars. Gràcies )\nfotos de Pilar de A ENCESA DE LLUM I AL ANOCHECER\n10 – 8 – 10\nCallar és manifestar,\nManifestar és estar,\nEstar és ser-hi.\nSer-hi és acomplir,\nAcomplir és assegurar,\nAssegurar és demanar,\nDemanar és exigir,\nExigir és manifestar,\nManifestar és dir,\nDir és no callar.\nPublicat per rebaixes a 11:37\nEtiquetes de comentaris: foto pilar a encesa de llum, rebaixes\nÉs veritat que no dir ja és dir alguna cosa i no fer també és fer alguna cosa.\nUna foto molt maca de la Pilar.\n12 d’agost de 2010 a les 18:58\nHi ha moltes maneres de callar i moltes maneres de dir...També de demanar o d'exigir. Crec que les utilitzem segons la causa que ens empeny o les necessitats que tinguem.\nLa roda que has fet avui, dóna que pensar i descobreix molt a dir.\nQueden mol bé les fotos en els teus trenets!\n12 d’agost de 2010 a les 22:20\nDir és no callar... A vegades callem quan no hauriem de fer-ho, quan hauríem de dir... demanar... no sé si exigir, però dir sí.\n13 d’agost de 2010 a les 0:19


LaLiga signa un acord amb la Lliga d'Hondures per desenvolupar el futbol del país centreamericà\nPublicat 21/04/2017 19:42:16CET\nLaLiga ha signat aquest divendres un acord de col·laboració amb la Lliga Nacional de Futbol Professional d'Hondures per promoure el desenvolupament del futbol professional al país i intensificar i millorar la relació entre les entitats de tots dos països.\nEl president de LaLiga, Javier Tebas, junt amb Melcior Soler, director de l'Àrea Audiovisual d'aquesta, han rebut Selim Bishara Canahuati, president de la Lliga Nacional de Futbol Professional d'Hondures, a la seu de la institució a Madrid per signar l'acord d'intencions.\nSegons ha informat l'organisme espanyol a través d'un comunicat, es tracta d'un Memoràndum d'entesa amb el seu homòleg hondureny, que el seu objectiu és "promoure el desenvolupament del futbol professional al país" centreamericà i "millorar la relació entre ambdues entitats a través de la col·laboració directa".\nEl treball conjunt que faran ambdues entitats se centrarà en àrees com "la seguretat i integritat, l'àrea audiovisual, de competicions o assessorament legal". També conjuminaran esforços per "combatre la pirateria audiovisual o qualsevol manifestació de violència en el futbol".\nLa delegació de la Lliga Nacional d'Hondures s'ha reunit també a la seu de LaLiga amb altres representants de la mateixa com Vicente Casado, director general de Desenvolupament Internacional de LaLiga, amb el qual van tractar temes com l'actual projecte d'expansió internacional en el qual està immers la Lliga espanyola.


Crònica UP2015 - Masques Sant Andreu\nby masques · 22 setembre 2015\nJa han passat 48h des de l’arribada a Bagà, i encara no puc treure’m la sensació d’eufòria…\nParticipar en la Ultra Pirineu ha estat una experiència brutal, plena de sentiments i emocions.\nHa estat la meva 2ª Ultra, però la primera de més de 100km\nLa UP2015 (anteriorment la “Cavalls del Vent”) és probablement la cursa de ultratrail amb més prestigi de tot l’estat.\nAquest any eren 110km i 6.800 de desnivell positiu, i a més, era puntuable pel campionat del mon Skyrunner World Series, comptant amb la presencia de les grans figures d’aquest esport (kilian Jornet, Luis Alberto Hernando, Emelie Forsberg, Núria Picas, Miguel Heras…)\nEstic acostumat a les curses de Muntanya, però he de reconèixer que durant els últims dies, els nervis no em deixaven dormir, doncs mai havia afrontat una distància tant llarga….I és que quan en una cursa es pot deixar una bossa (amb material i roba de recanvi) en un avituallament del recorregut, i l’anomenen “Bossa de Vida”, la cosa acolloneix una mica…jeje\nTot i que en un principi havia de fer-la sol, finalment vaig coincidir amb el Xavi Conangla (i un amic seu, en Ferran), amb els que compartiria pràcticament tota la cursa.\nVam arribar a Bagà divendres tarda, per recollir dorsal i fer un tomb per la fira del corredor (I saludar al Jordi Maura, que havia muntat stand).\nAfortunadament la previsió meteorològica era molt bona, per el que vam poder reduir part del material obligatori\nA les 7:00 del dissabte, els 1000 inscrits ens reuníem a la plaça de la Porxada per prendre la sortida. L’ambient que es respira els minuts previs, amb la música de “el último mohicano” a tota castanya, és absolutament indescriptible.\nA més, la participació del Kilian, afegia un clima especial. Tot i que no el podíem veure des d’on estaven situats, si podíem sentir la seva presència.\nEl Xavi i jo ens vam situar al darrera del calaix, amb un plantejament molt similar i força prudent (caminar a les pujades, i trotar als plans i baixades), amb l’únic objectiu de finalitzar-la. Ens esperaven +24h de cursa, 110km i 6.800 de desnivell positiu .\nTeníem 11 punts d’ avituallaments, amb 2 punts d’assistència on podíem utilitzar la *bossa de vida” (Bellver-km40 o Gòsol-Km74). La Laura (la dona d’en Xavi) li feia d’assistent tan a Bellver com a Gòsol. En el meu cas, jo comptava amb l’ajuda de l’Edgar Forner com a suport a Gòsol (moltes gràcies, Edgar!!!)\nDesprés d’uns kms inicials força lents per els taps que es van formar fins al refugi d’ El Rebost, vam poder anar agafant “ritmillo”. Els 1ers 40km fins a Bellver van tanscórrer sense incidències. Vam arribar al voltant de les 14:45, amb un endarreriment de 45’ sobre la nostra planificació inicial. Clavàvem pràcticament tots els parcials, però no havíem previst el temps que ens aturaríem en els avituallaments, ni vam poder recuperar el temps perdut de l’inici. En realitat, poc ens importava…Un bon plat de macarrons, canvi de mitjons, i a les 15:30 reanudàvem la cursa.\nLa 2ª part de la cursa va començar amb un convidat sorpresa: El Rovelló!!! El corriol de pujada des de Bellver fins al Refugi de Cortals estava ple d’aquests bolets. Fàcilment, i sense buscar-los, haguéssim pogut omplir a vessar desenes de cistells…\nLa foscor ens va arribar abans del previst, i sortint de Prats d’Aguiló (Km60) a les 20:30, ja vam haver d’encendre el frontal per pujar a Pas dels Gossolans. A la baixada, vaig tenir el meu primer “bajón”. Era la part nova d’aquest any, i se’m va fer més llarga (i provablement ho és) de l’esperat. L’avituallament de Gòsol (km74), on m’esperava el suport l’Edgard em ajudar a recuperar.\nAbrigats i amb les forces renovades, iniciàvem la 3a part de la UP2015. Eren les 23h, i ja portàvem 16h de cursa.\nNo m’agrada córrer de nit (no m’hi veig), però el cel estrellat feia la nit realment espectacular, encara que força freda.\nAls avituallaments d’Estasen i Gressoler aprofitavem el calor de les estufes instalades a les carpes per calentar-nos.\nCap a les 4:00, de camí cap el Refugi d’Els Vents, el” bajón” va ser per tots 3 alhora. La son ens podia, i de vegades semblavem més uns zoombies que ultrarunners…jeje.\nA més, jo tenia l’estómac tancat feia vàries hores, i no m’entrava res de menjar i només podia tirar de gels.\nAl refugi de Els Vents (km96) vaig aprofitar per anar al servei, i els hi vaig dir al Xavi i el Ferran que tiréssin sense mi.\nUn cop reanudada la marxa, vaig pujar els 4km d’Els Empedrats a mot bon ritme, superant amb facilitat d’altres corredors, i amb l’esperança de poder atrapar-los.\nNo ho conseguiría.\nEl sol em va venir a saludar abans d’arribar a Sant Jordi. Quedaven només 10km per l’arribada, i tot i tenir les cames dolorides, em sentia amb forces suficients per baixar corrents fins a Bagà.\nEncara se’m posa la pell de gallina quan penso amb l’emoció al creuar la Meta!!!\nHan estat 26h51’, 110km i 13.600mt de desnivell acumulat. (Posició 494)\nGràcies Xavi i Laura per compartir amb mi aquesta experiència\nGràcies a l’Edgar Forner i la seva familia, per fer-me d’assistència a Gòsol i pel seu suport durant aquest 2 dies\nAmb tota seguretat, el repte esportiu més exigent que he fet mai…\nQuin serà el següent???\nEls masques a la pista!\n27 setembre 2015 a les 20:50\nEnhorabona Pinell doncs una ultra és una veritable proesa de resistència física i mental. Felicitats per la crònica: un excel·lent relat que permet seguir amb detall el desenvolupament de la prova. Hi ha moments que oloren a èpica: els estels, la sortida del sol, l’arribada, … i per descomptat superar els mals moments.\nNext story La cursa del Sot, poca broma\nPrevious story Carros de Foc, entrega núm. 5 (i darrera)!


L'alcalde de Pineda es reuneix amb la Directora de Rodalies Renfe per demanar millores a l’estació de Pineda | Ràdio Pineda\nFoto. Ajuntament de Pineda\nL'alcalde pinedenc ha explicat que «demanen millorar l'accés a les vies en direcció a Girona i per això reclamen solucionar les avaries que té l'ascensor».\nXavier Amor ha dit que «el manteniment dels ascensors en les estacions marítimes, com la de Pineda pateixen avaries que es solucionaran properament» segons els ha informat Mayte Castillo. Xavier Amor ha dit que «han pogut parlar directament amb la directora de Rodalies de Renfe, i també demanen millor control d'accés». Per això, ha dit que «s'han compromès a instal.lar un sistema d'accés a l'estació de tren, i per tant, no es podrà accedir a l'estació si no es té bitllet» tal i com passa a bona part de les estacions de tren. Xavier Amor ha dit que «això facilitarà un millor control policial de les persones que arriben a Pineda».\nTambé ha dit que «han demanat que es faci un pla de manteniment per millorar la imatge i neteja de l'estació i el seu entorn de vies». Ha dit que «els Serveis Municipals no poden accedir a les instal.lacions, i per això cal que Rodalies faci bé el servei.\nXavier Amor ha agraït a la direcció de Rodalies Renfe que «ràpidament s'hagin pogut reunir després de la petició que ha fet l'Ajuntament fa només un parell de dies».\nLa trobada s'ha fet aquest matí 'in situ' a l'Estació de Tren de Pineda.


Lovis Corinth - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nCol·lecció Gelonch-Viladegut Lovis Corinth\nLovis Corinth va néixer el 21 de juliol de 1858, a Tapiau (Gvardeysk), Prússia i va morir el 17 de juliol de 1925, a Zandvoort, Holanda. Va ser un pintor, gravador i escultor alemany el treball madur realitzar una síntesi de l’ impressionisme i expressionisme. Corinth estudiar a París i Munic, i va ser un dels representants del moviment artístic Sezession (Secessió de Berlín).\nEl seu estil, en un principi impressionista, va evolucionar més tard cap a un expressionisme dramàtic i visionari. Guarda certes connexions amb Max Liebermann, si bé aquest últim és més relaxat i ornamental.\nEl 1902 va obrir una escola de pintura i poc temps després es va casar amb una de les seves estudiants, Charlotte Berend, Veit anys més jove que ell. Charlotte, a més d’esposa i mare dels seus fills va ser la seva musa inspiradora, influenciant profundament, la vida familiar es va transformar en un dels seus temes preferits, conjuntament amb els paisatges, les natures mortes i els retrats.\nEntre les seves obres destaquen: Ecce Homo (Basilea, Pinacoteca), Autoretrat amb esquelet (1896; Galeria Estatal de la Casa Lenbach) i La família del déu Mart (1910; Kunsthistorisches Museum de Viena). Va deixar a més una àmplia producció gràfica.\nEl seu únic exemple en museus d’Espanya ha de ser la pintura La model del Museu Thyssen-Bornemisza de Madrid. La seva obra va ser exhibida en la cèlebre exposició Entartete Kunst a Munic, els nazis el van considerar art degenerat.\nCorinth va explorar totes les tècniques d’impressió excepte l’aiguatinta ja que preferia la punta seca i les litografies. Va crear el seu primer gravat el 1891 i la seva primera litografia en 1894. Experimentar amb el gravat en fusta encara que només va fer 12 peces entre 1919 i 1924. Corinth va ser un artista molt prolífic i que en els últims quinze anys de la seva vida va arribar a produir més de 900 obres gràfiques, incloent 60 autoretrats. Els paisatges que va crear entre 1919 i 1925 són potser les representacions més desitjades del total de la seva obra. Ell va pintar nombrosos autoretrats i va crear l’hàbit de pintar un cada any el dia el seu aniversari com una manera d’auto-examen. En molts d’aquests autoretrats va assumir altres aparences com la d’un cavaller armat (el Vencedor, 1910), o Samsó (el Cec Samsó, 1912)\nEl 15 març 1921 Corinth va rebre un doctorat honorari de la Universitat de Königsberg i el 1925 va viatjar a Holanda per veure les obres dels seus mestres holandesos favorits.\nUn carrer a Königsberg


“No em vaig posar pressió perquè mai pensava que podria guanyar” - Altaveu el diari digital d'Andorra\nMarc Casal Corredor de muntanya\nMarc Casal és andorrà i té 39 anys. Dedicat al negoci familiar, un hotel que s’ubica al Tarter, forma part de la Federació Andorrana de Muntanyisme i fa molts anys que practica l’esport que l’ha portat a ser campió del món. Tot i això, assegura que per a ell és únicament un passatemps.\nMarc Casal durant una cursa\n18/07/2021 (17:00 CET)\nEl cap de setmana del 10 de juliol va tenir lloc a la vall de Boí el Campionat del Món de Skyrunning Buff Mountain Festival. Diversos corredors de la FAM van acudir a la cita per participar en les diferents modalitats que acollia la jornada. Entre ells, Marc Casal va disputar la prova ultra, de 68 quilòmetres i més de 9.778 metres de desnivell acumulat. Un tipus de cursa al que l’andorrà no estava acostumat, però en la que va aconseguir deixar enrere als espanyols Borja Fernández i Manu Anguita, i va finalitzar com a campió amb un temps de 8h10:20, aconseguint la primera medalla per al país en un mundial ultra.\nQui és Marc Casal i com comença al món de l’esport?\nFa uns 14 anys que vaig començar a practicar curses de muntanya, amb la primera d’aquesta modalitat que es va fer a Andorra. Vaig començar amb el meu germà, els dos entrarem al mateix temps a la FAM. Tot i això, quan érem petits anàvem amb moto, sempre ens ha agradat la gasolina. Abans córrer per la muntanya no es feia, sinó que hi anàvem amb la moto i a partir de la primera cursa de muntanya ens vam iniciar en aquesta disciplina. Nosaltres ja fèiem esport abans, jugàvem a futbol, a bàsquet...\nQuines són les sensacions una vegada assolit el títol?\nLa veritat és que a mi no m’ha canviat en res. Jo sé que eren els campionats del món, i des de la primera vegada he dit que hi anàvem com un equip, com un país, a representar Andorra i deixar-la en la posició més alta. Les victòries individuals és evident que són importants perquè a nivell de currículum i satisfacció personal aporten molt, però has de ser conscient que quan vas a representar al teu país el més important és el resultat del país. Deixar Andorra en una quarta posició és una cosa històrica, com també ho és que sigui el primer andorrà que sigui campió del món en una disciplina. Jo sé que són unes paraules molt gran, però no és una cosa en la qual estigui pensant tot el dia, és una victòria important, però ja està, no li dono més importància. Segueixo entrenant com abans i sóc la mateixa persona.\n“La pressió se la pot ficar un mateix, la gent pot esperar més de tu per a pròximes cites, però el meu objectiu per a la temporada eren els campionats del món, aquesta carrera en concret”\nNo ho considera una pressió afegida per a pròximes curses?\nAixò és més que res una pressió que es fica cadascú. Amb el meu germà sempre hem aconseguit bons resultats i hem donat a conèixer el nom d’Andorra en cada cursa en la qual hem participat, els resultats sempre ens han acompanyat. Hem tingut curses més bones i més dolentes, però puc recordar que vam quedar top cinc de la copa del món, top 10 durant uns quants anys i són resultats molt importants. La pressió se la pot ficar un mateix, la gent pot esperar més de tu per a pròximes cites, però el meu objectiu per a la temporada eren els campionats del món, aquesta carrera en concret. A principi de temporada jo no estava molt motivat, havia passat la Covid-19, feia molts anys que competia, la motivació no era la mateixa. Vaig plantejar-me deixar la competició en aquest nivell, però parlant amb l’entrenador, amb la federació, era una cita molt important per a Andorra i si podia assistir per ells era molt bo. Era la fita principal de la temporada, així que el que ve després ja no té la mateixa importància. El que no pots fer és pensar que perquè eres campió del món d’ultra ja vas a guanyar totes les carreres que facis, perquè en aquesta cita no hauran acudit molts corredors que són millors que jo. Jo vaig estar allà en aquell moment i vaig guanyar la cursa.\nQuins podrien ser els ingredients que s’han donat per a ser campió del món i per als bons resultats d’Andorra? Pot ser que aquesta falta de motivació que comentava hagi ajudat a fer que fera la cursa més tranquil?\nA nivell personal, tampoc em vaig posar tanta pressió perquè mai imaginava que podria guanyar. Pensàvem que podria fer una bona posició, un top cinc o un top deu. No tenia aquesta pressió i els comentaris de després de la cursa, ningú em donava per a preferit. Normalment passa, quan no tens aquesta pressió la cursa surt millor. I Andorra penso que el més important per haver aconseguit aquesta posició ha sigut la convivència, la humilitat, hem creat un equip que el meu germà i jo no recordem que mai haguéssim tingut aquesta cohesió, aquesta amistat, companyonia, ajudar-nos com a amics. Hi ha gent més jove i més veterana, els joves tenen ganes d’escoltar aprendre. La federació sempre pendent... Tot ha sigut clau per als bons resultats.\n“Els més veterans, el que hem de fer és intentar ajudar als joves a fer la transició, perquè en el futur puguin ser ells els campions del món”\nVeu un bon futur per als joves de la federació?\nSí, allà hi havia alguns joves, no tots perquè alguns tenen menys edat i encara estan començant. La federació està apostant per això, és molt difícil trobar gent jove en Andorra, sobretot a nivell femení, però penso que s’està fent un bon treball. Aquests resultats ajuden, perquè els joves que han estat allà poden donar un cop de mà als que no han pogut, i també anima a fer que pensin que poden aconseguir estar en aquestes competicions. Nosaltres, els més veterans, el que hem de fer és intentar ajudar als joves a fer la transició, perquè en el futur puguin ser ells els campions del món.\nTornant a la cursa, hi va haver un ball de posicions, quins són els pensaments i les sensacions que venen en aquell moment?\nLa veritat és que jo vaig sortir conservador, era una cursa que jo no havia fet mai, no havia fet ultradistància. No són distàncies que jo hagués fet, tot i saber que m’anaven millor que les que competia de normal. Les sensacions eren molt bones, anava en el grup capdavanter i en la primera pujada vaig veure que portaven un ritme que em resultava fàcil. Veia que, entre cometes, portaven un temps lent per mi, però també pensava que no volia ser ambiciós perquè queden molts quilòmetres. De mica en mica vaig anar veient que aquell ritme em frenava, que si no aprofitava les pujades, que eren el meu punt fort respecte als rivals, a les baixades potser em deixaven enrere. Així que vaig començar al final de la primera pujada, i els deixava enrere en les pujades i em recuperaven en les baixades, però jo ja ho tenia en compte. Tot i això em vaig tòrcer el turmell dues vegades bastant fort, i pensava que no acabaria, però vaig arribar finalment, coix, però vaig arribar coix a meta.\nL’ultra no és la seva especialitat... Com acaba competint en aquesta modalitat?\nDes de fa anys corríem les curses Sky, que són entre 20 i 30 quilòmetres a la Copa del Món. Però jo era conscient, que a mi les de ultradistància m’anaven bé a nivell de la meva fisiologia i el meu rendiment. Carreres llargues amb un ritme més baix de pulsacions, m’anaven bé. Havia fet alguna aquí a Andorra, però tampoc m’hi havia dedicat i les havia preparat. En aquesta ocasió va ser tot bastant casual, l’equip d’Andorra que anàvem ens havíem de repartir per tal de puntual el màxim possible i l’entrenador em va suggerir, com que no hi havia gaires corredors per fer l’ultra, a veure si estava disposat a preparar-la. Una setmana abans vaig fer la cursa d’aquí a Andorra i la vaig guanyar, i aquesta va ser la primera prova. Perquè l’entrenador m’ho va proposar un mes abans d’aquesta cursa, i me la vaig agafar com a prova per veure com em sortia. A més, jo sabia que el més complicat era el tema de l’alimentació, has de tenir-ho molt clar i no ho havia fet mai i no ho sabia gestionar. Amb aquestes dues curses he après molt, però segurament encara em queden moltes més coses per saber.\nCom és la preparació per a aquest tipus de cursa?\nEvidentment, entrenant, amb hores. Però a mi no m’ha canviat gaire el meu entrenament que feia amb el meu germà. Fèiem sortides d’un parell d’horetes, algun dia si podíem sortíem una estona més. Però sí que és veritat que la cursa són moltes hores i ha de tenir una base, que hagis fet alguna sortida així abans del campionat.\nCom compagina entrenaments i feina?\nEl meu germà i jo tenim un punt a favor que és que som els propietaris de l’hotel familiar, i ens podem organitzar molt millor que amb una feina de vuit hores. El meu germà i jo sortim a entrenar quan tenim uns horaris que sabem que no hi ha gaire feina, o quan estan els nostres pares per aquí i es poden fer càrrec, i ens ho organitzem molt bé.\nSol entrenar amb el seu germà?\nSempre. Al final fa molts anys que vam començar junts amb això, sempre hem tingut una relació molt estreta. Sempre hem anat a les curses junts i al final és una ajuda. No és el mateix entrenar sol que entrenar amb algú, i menys si és el teu germà. Hi ha dies que no tinc ganes i si no fos per ell no sortiria. I gràcies a això hem pogut fer moltes curses junts, com a parella i tenim resultats en carreres per equip molt maques. Córrer amb el teu germà és un al·licient i una satisfacció enorme.\nEls germans Casal durant una cursa\nMoltes vegades, la confiança entre germans pot portar que siguin els més crítics entre ells, tenen també aquesta dinàmica?\nÉs evident que sempre eres una mica crític amb l’altre, però nosaltres és una relació que hem tingut sempre molt bona, molt estreta. Sempre hi ha mals moments de discussió, de ‘pique’, però sempre hem sabut treure la part positiva. Sabem que som molt diferents, però quan hem anat a fer les carreres junts mai hem tingut problemes. És molt difícil anar a fer una carrera per equips i trobar la teva parella que s’adeqüi a tu, i a nosaltres tots aquests anys d’entrenament conjunt ens han ajudat a guanyar al rival. Si vas a una carrera amb una persona a qui coneixies, però que no tens massa relació, pots acabar discutint, en canvi el meu germà i jo hem tingut aquest punt a favor. Que puguis competir amb el teu germà i que t’hi portis bé, no hi ha preu.\nCom serà el procés de recuperació ara amb el turmell? Ha preparat algun tipus d’entrenament específic?\nAra estic anant a fisioteràpia, però també m’hi ha agafat en aquesta setmana després de la carrera de descans i estic fent bici per força. Com que no puc córrer, estic fent bicicleta per recuperar, però per mantenir. Es tracta de recuperar després de la cursa i cuidar el turmell per recuperar-lo bé perquè sé que és un dels meus punts febles.\nDesprés de la cursa vol descansar... Com descansa un esportista?\nLa paraula descansar de l’esportista no és la mateixa que el d’una persona normal. Nosaltres el que fem és un descans actiu. En aquest cas jo faig bicicleta, o pots sortir a la muntanya, però són sortides molt tranquil·les, surts una hora si tens ganes, sense cap entrenament al cap, o amb la família.\nI a nivell psicològic, com es preparen i s’afronten vuit hores de cursa?\nFísicament has d’estar en forma, per acabar una cursa has d’estar bé. Però en aquestes curses de llarga distància és molt important el cap, estar preparat. Jo personalment no l’entreno de cap manera, no sé si hi ha alguna manera. Però és evident que és molt important, perquè hi ha moments en què tu mateix estar avorrit, molts moments bons, però molts altres dolents i s’han de saber gestionar. Jo personalment, a la cursa d’Andorra anava molta estona sol i en molts moments pensava que m’abellia deixar de córrer, però allà vaig estar quatre o cinc hores corrent amb un parell de nois, que la concentració està molt més ficat a la cursa i el temps passa molt més ràpid. Estàs patint, però com que estàs parlant i vas amb altres corredors és més fàcil.\nRespecte a l’alimentació, com la va gestionar?\nÉs un tema en el qual jo no tenia experiència, així que ho vaig fer el millor que vaig poder. Vaig quedar amb una nutricionista per veure com ho podia fer i sobretot alimentant-se i bevent molt per no tenir deshidratació. Jo menjava cada mitja hora o cada una hora, perquè havia de consumir més o menys entre 80 i 100 grams d’hidrats de carboni cada hora. Anar alimentant-me i bevent beguda isotònica. Jo em preparo un pa de plàtan, que no porta tants sucres perquè si no després em fa mal a la panxa. També agafo fruits secs per canviar del dolç.\n“Tenint l’entorn que tenim, buscant el tipus de turisme que busquem, penso que és el moment idoni per potenciar l’esport a la muntanya”\nCanviant de tema... Aquest tipus d’esport, tot i que sembla que ve donat per les condicions geogràfiques del país, no estan massa en el punt de mira de la gent a Andorra... Poden ajudar aquests resultats a donar a conèixer les curses de muntanya?\nPenso que costa, a nivell de país, que ens falta un pas i que sigui més reconegut, i més tenint l’entorn que tenim. Hem fet una fita històrica i no crec que se li hagi donat la difusió que mereix. No és personalment perquè jo hagi aconseguit una victòria, sinó que Andorra ha quedat quart del món i quasi no se n’ha parlat. Tenint l’entorn que tenim, buscant el tipus de turisme que busquem, penso que és el moment idoni per potenciar l’esport a la muntanya.\nHa comentat que s’havia plantejat deixar de competir... S’ho replanteja després d’aquesta victòria? Com es veu el futur com a esportista?\nÉs una cosa que ja porto un parell d’anys donant-li voltes, la motivació no era la mateixa que abans. Són molts anys corrent i penso que igual ja en tinc prou. Aporta beneficis, però també afecta la família, els nens es comencen a fer grans... I vols tenir temps per a altres coses. A més, també és una cosa passatgera, és un hobby i quan estàs en aquest alt nivell que té tant de desgast, fa molt temps que corres als mateixos circuits i penso que potser podria buscar coses noves que m’apassionin. Tot esportista té una edat per fer les coses que li toquen, i amb aquesta decisió no vull dir que impliqui deixar de ser esportista, però potser baixar el nivell d’exigència. No vull estar una federació per estar, i no tenir un rendiment, jo penso que s’ha de tenir un compromís que jo he tingut els últims anys. També comporta una dedicació i tota una sèrie de coses per estar en alt nivell i jo vull deixar-ho en un bon sabor de boca.


Un vell llibre de Neus Català que està de plena actualitat\nTot recol·locant alguns dels meus vells llibres del meu l’arxiu en la seva nova ubicació, he trobat aquest llibre editat fa 34 anys. En...\nNotes esparses sobre la renovació del consell d’administració de la Fira de Barcelona.\nCròniques de la quarta revolución passiva (II) Segueix el combat entre diverses fraccions de la burgesia pel control d'una instituc...\nDe la infidelitat fidel al text\nUn debat força interessant i actual a Arte. L’Alcorà no pot ser pres al peu de la lletra. L’Alcorà ha de ser interpretat. No interpretar ...\nArxiu del blog de novembre 2018 (6) de setembre 2018 (4) de juliol 2018 (1) de juny 2018 (2) de maig 2018 (7) d’abril 2018 (7) de març 2018 (5) de gener 2018 (4) de novembre 2017 (1) d’octubre 2017 (4) de setembre 2017 (5) d’agost 2017 (1) de febrer 2017 (1) de gener 2017 (2) de desembre 2015 (1) de maig 2015 (1) de març 2015 (1) de febrer 2015 (5) de gener 2015 (4) de desembre 2014 (5) de novembre 2014 (6) d’octubre 2014 (2) de setembre 2014 (2) de juny 2014 (1) de maig 2014 (1) d’abril 2014 (1) de març 2014 (2) de febrer 2014 (2) de gener 2014 (6) de desembre 2013 (1) de novembre 2013 (5) d’octubre 2013 (1) d’agost 2013 (1) de juliol 2013 (1) de juny 2013 (2) de maig 2013 (1) de gener 2013 (1) de desembre 2012 (4) de novembre 2012 (10) d’octubre 2012 (4) de maig 2012 (1) d’abril 2012 (5) de febrer 2012 (2) de gener 2012 (1) de setembre 2011 (1) de gener 2011 (1) d’octubre 2010 (1) d’agost 2010 (3) de juliol 2010 (5) de maig 2010 (5) de març 2010 (6) de febrer 2010 (8) de gener 2010 (4) de desembre 2009 (5) de novembre 2009 (8) d’octubre 2009 (17) de setembre 2009 (6) d’agost 2009 (5) de juliol 2009 (12) de juny 2009 (19) de maig 2009 (17) d’abril 2009 (15) de març 2009 (23) de febrer 2009 (22) de gener 2009 (15)


El Punt Avui - Notícia: Mas reclama el suport de la societat civil al pacte fiscal\n66 comentaris\tEnviar un comentari\nMas reclama el suport de la societat civil al pacte fiscal\nEl govern demanarà un “pronunciament explícit” als catalans en favor del concert abans de negociar amb Rajoy aquest setembre símbol ERC i SI rebutgen la idea de vincular la Diada amb el nou model de finançament\nEl president mena pressa amb el fons de liquiditat\nA Madrid s'ha d'entendre que no és la petició d'un govern, sinó que és la petició d'un país sencer Espero que no vulguin convertir el fons de liquiditat autonòmic en un fons de control polític Convergència mobilitza les seves bases tot i l'opinió de DuranEl president Artur Mas va reclamar ahir un “pronunciament explícit” de la societat catalana en favor de la proposta de nou pacte fiscal abans de negociar amb l'Estat. La crida ha quedat, de manera implícita, vinculada a la diada de l'Onze de Setembre, però no se circumscriurà a un sol dia. CiU ja fa temps que reclama un tour de force a tots els nivells –polítics, socials i mediàtics– en favor de la proposta estel·lar del seu programa electoral per llimar la resistència del govern de Rajoy a qualsevol canvi en el sistema de finançament. Mas voldria agafar impuls al carrer abans d'agafar l'AVE al setembre cap a La Moncloa i, per això, opta per tensar la societat.La lectura dels tempos de la negociació que fa Mas implica un setembre calent. Després d'obtenir un aval polític relatiu al Parlament, el govern vol sumar trumfos socials per iniciar la negociació amb millors cartes de sortida. La resposta dels homes de Rajoy ha estat ja de rebuig frontal. Mas interpreta, doncs, que cal que “el govern central percebi un clam pel pacte fiscal”. El president creu que així “s'entendrà que ho demana un país sencer” i, per això, ja va avisar ahir que “a finals d'agost hi haurà una petició clara del govern”. Va ser un globus sonda o un preavís d'alerta? El que tenen clar a Convergència és que és moment d'agitar i de tensar la societat, ja que, si no, la negociació morirà sola. El PP ja ha dit desenes de cops que està obert a actualitzar el model de finançament autonòmic, però sempre en trobades multilaterals i en una negociació que duraria tot el 2012. No té pressa; ara, diuen, l'obsessió és la prima de risc, pagar les nòmines i, de retruc, aprimar l'estat del benestar.Mas va reconèixer que entenia que la majoria de catalans pensi que convèncer el PP de la majoria absoluta de les bondats del concert econòmic és missió impossible. Fins i tot entre les bases de Convergència. “És lògic, l'escepticisme de la gent”, va dir.Polèmica amb UnióL'endemà que Josep Antoni Duran i Lleida recomanés “descans” a l'efervescència sobiranista estival de Convergència, Mas va sortir a donar una nova empenta a la mateixa efervescència sobiranista. No és moment per descansar. Aquesta seria la resposta educada del president al seu soci democratacristià. La tensió entre CDC i Duran és, segons ell, una “petita polèmica d'estiu, molt pròpia del mes d'agost”. Mas, al contrari que Duran, va aprofitar per demanar ajuda a la societat civil catalanista i per mobilitzar els seus votants. Per la seva banda, assegura, el govern posarà “tota la carn a graella” i no defallirà abans de començar.El cert és que el reclam d'un “pronunciament” cívic en favor del concert econòmic ja l'han fet en els últims mesos agents socials i econòmics com els sindicats (UGT, CCOO), associacions d'empresaris (Cecot, Pimec), entitats culturals (Òmnium) i veïnals (Confavc). Només li va fallar al govern el missatge del Cercle d'Economia: a favor d'un nou model de finançament, però mai de res que s'assembli al concert. Fins i tot s'han definit a favor d'una millora els bisbes catalans.L'últim cop que el govern va donar suport a una manifestació en defensa de l'autogovern va ser en època del president José Montilla. El famós 10-J milers de persones van sortir al carrer per rebutjar la retallada de l'Estatut al TC, però la manifestació es va desbordar per les crides en favor de la independència. Enguany pot succeir el mateix. Si el govern o CDC volen convertir l'Onze de Setembre en un clam pel pacte fiscal, podria desbordar-se de nou per l'impuls sobiranista. Justament ERC i Solidaritat ja van respondre a Mas que la Diada serà “un clamor independentista i no es farà en clau de pacte fiscal”. El PP també va criticar la proposta, perquè la considera “partidista”.\nLES DATES El dilema està servit: o hi ha pacte fiscal o es comença la via cap a l'estat propi. O pacte o independènciaJosep Rullsecretari d'organització de cdc LES FRASES DE L'ÚLTIM MES DE TENSIÓ DIALÈCTICA Sectors de CDC volen canvis al govern, altres diuen amb qui hem de governar. Cal deixar descansar la gentJosep A. Duran i Lleidalíder d'unió democràtica 25.07.12Aprovació al Parlament de la demandad'un pacte fiscal en la línia del concert per a Catalunya 10.07.10Manifestació contra la retalladade l'Estatut duta a terme pel Tribunal Constitucional. És molt lleig, això d'amenaçar de no poder pagar les nòmines. Ens situa en terreny de coaccióFrancesc HomsPortaveu del govern El problema de Catalunya no és el model de finançament sinó que han caigut els ingressosMariano Rajoypresident del govern espanyol L'Estat tracta les autonomies com súbdits, no com socis. Renya i no escolta; és l'‘ordeno y mando'Andreu Mas-Colellconseller d'economia Darrera actualització ( Divendres, 10 d'agost del 2012 02:00 )\nEl Punt Avui. Comarques Gironines 10-08-2012 Pàgina 24 El Punt Avui. Edició Nacional 10-08-2012 Pàgina 4 DESA LA NOTÍCIA A:\nSergi Bernat (Vilafranca del Penedès) Jo NO li dono suport. INDEPENDÈNCIA\nDivendres 10 agost 2012, 06:09\nSergi Bernat (Vilafranca del Penedès) Per cert que si convoca una manisfestació com la del 10J, si hi aniré però amb una estelada a la ma i un crit a la gola... IN... INDE ... INDEPENDÈNCIA.\nDivendres 10 agost 2012, 06:12\nALBERT MAS CARSI (SEGUR DE CALAFELL) Jo tampoc\n11 DE SETEMBRE : CATALUNYA NOU ESTAT D'EUROPA\nDivendres 10 agost 2012, 06:40\nTenim Memòria (Amposta) Els de CyU són cecs. Encara no saben que amb Espanya no hi ha res de res a fer. Ja hi tornem a ser com sempre fan. L'11 de Setembre no és (com ells volen que sigui sempre) un dia festiu. És un dia de reclamació del que ens van robar ara fa 298 anys, la independència.\nDeixem-nos estar tots plegats de les seves mariconadetes de platja (sobretot pel que fa als d'U de CyU) i fem la manifestació que cal, la de la reclamació de la nostra independència. Tot el món mundial la veurà.\nAra és el moment !!!!\nDivendres 10 agost 2012, 07:25\nJoan Valentines (Sant Pere de Ribes-CATALUNYA) Una altra lamentable pèrdua de temps, mentre l'espoli i l'asfíxia fiscal continuen la seva marxa triomfal dins d'aquest estat bananer i dels seus executors i lladregots mesetaris del pp, avançament de les eleccions ARA, i declaració unilateral d'Independència al Parlament de CATALUNYA.\nDivendres 10 agost 2012, 07:55\nLLuís Barracas (Barcelona) Ara n'és l'hora: IN-DE-PEN-DÈN-CIA!!!!!\nDivendres 10 agost 2012, 08:20\nYago Carballo Requena (Tarragona) Aquestos de CyU ja es volen fer seva la marxa - manifestació del 11 de setembre. Ara diràn que la moguda es fa per al pacte fiscal. Es una forma de diluir la Diada. Hem d'anar molt en compte amb aquesta gent perqué arramben amb tot lo que poden posar el queixal.\nTenen fam de protagonisme.\nDivendres 10 agost 2012, 08:21\nVicenç Ramoneda i Ullar (Sentmenat) Només els imbècils prefereixen un "pacto fiscal" i continuar esclaus a Españistan en comptes de ser lliures i el quart estat d'Europa!\nEspanya ens aboca a l’enfonsament del país, la imatge d’Espanya rep una nova estocada, ara per una iniciativa ben intencionada d’apadrinar nens espanyols amb dificultats, que situa Espanya a un nivell de país tercermundista. Catalunya pot sortir de la crisi, però dins d’Espanya de cap de les maneres.\nMentre Espanya “apadrina banquers” a base d’aplicar retallades salvatges i salvant-los de donar explicacions, mentre Espanya encara continua dilapidant recursos en trens que no van enlloc, recuperant noms en honor al dictador - Guadiana del Caudillo-, invertint en una monarquia caduca, en ministeris inútils i buits de competències, en ambaixades ocioses, però luxoses, en despeses militars injustificables, i volent fer creure que la culpa del dèficit és a les CCAA; en altres llocs d’Europa apadrinen nens Divendres 10 agost 2012, 08:24\nArnau Puigdengoles Caplligat (Lleida) Aquesta gent de CIU quant entendran que l'únic que ens val a Catalunya es la INDEPENDÈNCIA? Tot lo altra es passar el temps i me fa venir a a memòria aquella dita tan Catalana que diu =que dia passa any empeny=i a la fi un no es mou d'on es.INDEPENDÈNCIA JA!\nDivendres 10 agost 2012, 09:01\nJordi Jorba Mas (Manresa) CIU i el president Mas continuen anant contra corrent, perque no escolten de veritat el que vol el poble, tot o estan disfresant, amb les seves argùcies ens volen fer pensar que volem el que ells volen, ja n'hi ha prou, convoqueu eleccións, us o carregareu tot cinicament mentre vosaltres continueu omplint-vos les butxaques.\nDivendres 10 agost 2012, 09:03\nFernando Sans Reina (Barcelona) Semble que el Sr. Artur Mas prefereix que els catalans seguim sent canaris en gàbies d'or per caprici i gaudi dels espanyols.\nDoncs no Sr. president NO. val mes ser cap d'arengada que cua de lluç i mentre vostè no trenqui explícita i públicament els seus pactes de govern amb Alicia Sánchez no ens vingui a demanar suport per res.\nPrimer trenqui amb el PP i després ja en parlarem dels Pretòria, Palau, Campió i demés.\nDivendres 10 agost 2012, 09:27\nXavier Campos Ballester (Gex) Mireu, Senyor Mas. És bén fàcil...NO VOLEM "NEGOCIAR" CAP "PACTE FISCAL" amb ecscanya. Perquè si "negociem" quelcom inferior al nostre alliberament això voldrà dir que els catalans estariem disposats a acceptar el "reusutat" de la negociació. I no ho estem, perquè ja no volem viure més com esclaus i ser una colònia castellana. Les "negociacions" arreu - tret d'ecscanya - es fan de bona fé, és a dir, acceptant els "objectius" que es nogocien.\nA veure si ho enteneu: READ MY LIPS - NO VOLEM NEGOCIAR EL "PACTE FISCAL". CiU i vos mateix al capdavant podeu "negociar" el que volgueu amb la gentussa del PP. I si els catalans no hi estan d'accord doncs adeu siau a les properes eleccions (a la tardor).\nSi us plau, no torneu a publicar aquesta "noticia". Ja fa pudor...\nDivendres 10 agost 2012, 09:40\nenric vazquez montreal (Girona) Al meu entendre, CIU sap que el goven espanyol no voldrà saber res del pacte fiscal (no s'ho poden permetre,ni política ni económicament i jugaran a tensar la corda en un ùltim intent per frenar la independencia de Catalunya).\nLLavors, només hi haurà un camí: Estat propi.\nDivendres 10 agost 2012, 10:08\nramon ramon raga CiU: aquest és el problema.\nDivendres 10 agost 2012, 10:18\nRubèn D. Andrés (Vinaròs) És molt important que Europa vegi que el conflicte de Catalunya amb Espanya no és solament econòmic, sinó, sobretot, polític i constitucional. I és molt important que Europa vegi que no és possible cap solució negociada perquè Espanya es nega a negociar de igual a igual amb Catalunya. És important que Europa vegi que s'han intentat tots els camins de permanència a Espanya sense renunciar la les llibertats catalanes, i que aquestes llibertats no poden ésser satisfetes dins la Constitución Española. Llavors Europa comprendrà molt millor l'aspiració catalana a la independència.\nDivendres 10 agost 2012, 10:40\nRubèn D. Andrés (Vinaròs) Per això, és urgent plantejar un conflicte constitucional obert amb Espanya. Per exemple, que la Generalitat reclami a Espanya una reforma radical i a fons de la Constitución. Una reforma que contempli, per exemple, el dret d'autodetermina ció de Catalunya, l'oficialitat única del català, el concert econòmic (revisable si Espanya no oferís qualitat en els serveis que se li paguen: exèrcit, ambaixades...), poder legislatiu exclusiu: codi civil, codi penal, codi de comerç... policia única catalana, poder judicial exclusivament català, etc. etc. Com que Espanya es negarà, evidentment, a canviar ni una coma de la Constitución per satisfer Catalunya, llavors quedarà palès davant Europa la profunditat del conflicte polític amb Espanya i la necessitat i justificació de la independència de Catalunya. Divendres 10 agost 2012, 10:44\nRubèn D. Andrés (Vinaròs) La negociació purament econòmica, marginant del tot el conflicte político-constituci onal, és una negociació errònia de cap a peus. Perquè dóna entendre que, si hom hi arribés a un acord en els diners, Catalunya es donaria per satisfeta i renunciaria a la seva independència.\nPer això, cal plantejar a fons el conflicte político-constituci onal, que és el moll de l'os de tota possible negociació amb Espanya. És a dir, l'única cosa que cal negociar amb Espanya és la independència. Davant Europa, crec que és important visualitzar que els catalans intentem negociar les nostres llibertats i que, per culpa d'Espanya, aquesta negociació és impossible. Això serà molt important per a l'acceptació de la nostra independència per part de la UE.\nDivendres 10 agost 2012, 10:52\nManel Graells (Agres) Sr MAs. NO TÉ EL MEU SUPORT perquè no puc recolzar a un mal govern que retalla als pobres i ajuda als rics (impost succecions), `no puc perquè ha optat per un camí (un rumb) que nomé duu a més insolidaritat, més enduriment de les respostes policials a les justes reivindicacions, a amagare el cap sota l'ala (cas incendis) i sobretot no pu recolzar aquest mal govern perquè el pacte fiscal çés una cortina de fum per despistar-nos al poble de les veritables necessitats. Sou uns corruptes i uns venuts, per tant NO NOMÉS NO US RECOLZO SINÓ QUE LLUITARÉ EN CONTRA VOSTRA.\nGràcies per l'atenció rebuda.\nDivendres 10 agost 2012, 11:01\nEdgar DAndrea (Roses) Això de Mas és fer trampa. Hi haurà milions de persones i Mas voldrà fer creure al món que ell els ha convocat per defensar el seu pacte fiscal. Quin magnífic poder de convocatòria que tinc!, dirà... encara que no s'ho cregui ni la seva mare. Sí, l'11 de setembre hi haurà una manifestació enorme però el lema no ho triarà Mas sinó la pròpia gent. Per la meva banda, reclamar el pacte fiscal està molt bé però ja sabem la resposta, per tant, només podria servir perquè alguns que encara confien a Espanya passen a formar part dels que pensem que ja està tot dit. Si és així esperem la resposta, però no massa temps. El meu lema és "Independència, Catalunya estat d'Europa". Espanya arregla't sola.\nDivendres 10 agost 2012, 11:09


Març | 2018 | 5è Primària\nPosted on 20 Març, 2018 by 6primarialaietania\nLa semana pasada terminamos las ponencias del 2º trimestre. Ha sido interesante hablar de las películas que más nos gustan y compartirlo con nuestros compañeros y compañeras.\nAvui hem començat les Jornades Culturals amb una sortida al Planetari Municipal de Barcelona. Allà hem après moltes coses interessants sobre l’Univers, el Sistema Solar, les constel·lacions, les estrelles, les galàxies…\nDesprés hem dinat i ens hem quedat a jugar una bona estona al Parc del Guinardó; que bé que ens ho hem passat! I abans de tornar cap a l’autocar, hem caminat una mica muntanya amunt per poder veure una bonica vista de Barcelona, Badalona i la costa del Maresme.\nDemà seguirem aprenent coses sobre l’Univers!\nUna setmana intensa!\nEl passat dimecres a la tarda vam celebrar el dia Pi (o dia de les matemàtiques), i vam fer-ho jugant a diferents jocs de taula de caire matemàtic. A més, també vam fer-nos un braçalet representant el número Pi.\nPerò aquesta no va ser l’única celebració de la setmana, divendres vam celebrar Sant Patrick’s Day. Durant tot el dia vam anar vestits amb alguna peça de roba de color verd i a la tarda vam fer unes activitats en anglès que ens havien preparat els teachers. Ens ho vam passar molt bé!\nUn projecte molt emocionant\nPosted on 7 Març, 2018 by 6primarialaietania\nDesprés d’uns mesos d’intercanviar cartes amb alguns dels avis de la residència “Sant Cebrià” de Tiana, avui hem conegut dues de les responsables d’aquest centre. Han vingut a l’escola i ens han explicat moltes coses: com és la residència, quin és el seu dia a dia, les diferents activitats que fan… Ha estat molt interessant! Els hem pogut fer moltes preguntes, amb les quals hem resolt alguns dels dubtes que teníem.\nSi voleu veure com és la residència, podeu entrar a la seva pàgina web clicant aquí.\nPerò aquesta no ha estat l’única cosa emocionant del matí… és que a més a més ens han entrevistat en directe per Ràdio Badalona i també ens han gravat per fer un reportatge del nostre projecte a Televisió de Badalona! (divendres aniran a gravar a la residència i també ens acompanyaran el mes de maig, quan anem a conèixer els avis).\nClicant aquí podreu escoltar l’entrevista que ens han fet a Badalona ràdio. Atenció està a la segona meitat del programa!\nPer acabar el matí hem fet una reflexió sobre l’experiència viscuda i cada un de nosaltres he escrit, en una frase, el què ha significat per ell.\nAra ens toca esperar que arribi el maig per conèixer els avis… quines ganes!


2 min. Girona 06/08/2014 20:50\n651x366 Projecte del Bulli Foundation Projecte del Bulli Foundation\nEl Grup Impuls per Girona (GIG) ha defensat aquest dimecres el projecte ElBulliFundation del cuiner Ferran Adrià perquè serà "un referent mundial" i "prestigiarà la Costa Brava i les comarques gironines en general". El GIG –format per les Cambres de Comerç de Girona, Palamós i Sant Feliu de Guíxols i les associacions empresarials FOEG, Pimec Girona i Fòrum Carlemany– sosté que, tot i que el complex es construirà en l'espai protegit del parc natural del Cap de Creus, la preservació de la natura "està assegurada" i assegura que el projecte passarà "més filtres que qualsevol altre", ja que es troba en exposició pública i s'ha d'aprovar al Parlament després de resoldre les al·legacions i escoltar els grups polítics.\nEls empresaris responen així a la campanya d'una ciutadana a Change.org contra la construcció d' ElBulliFundation dins del Parc Natural del Cap de Creus, que aquest dimecres a la tarda ja ha recollit 62.000 signatures. En la seva petició, aquesta ciutadana recorda que es vol construir en un espai protegit i "un llegat per a les generacions futures". Per això, emplaça el cuiner a buscar una altra ubicació per construir-hi el seu complex.\nLa petició a Change.org apunta que el complex de la fundació implica més de 5.400 metres quadrats de construcció a la cala Montjoi. Per tal de construir en aquesta protegida, situada en ple Parc Natural del Cap de Creus, a Roses (Alt Empordà), cal canviar la llei que protegeix el parc natural, un procés que ja està en marxa. Fa un mesos va començar a tramitar un avantprojecte de llei que vol declarar 'd'interès públic' el projecte d'Adrià. La ciutadana que ha impulsat la petició culpa el Govern d'"aprofitar l'aturada d'estiu per tramitar un projecte polèmic i molt criticat per diversos sectors de la societat civil".\nPels empresaris, "és fàcil aixecar la bandera populista de la defensa del medi ambient" i consideren que això "sempre aconsegueix l'adhesió d'un gran nombre de persones que, de bona fe, reclamen la protecció d'una natura privilegiada". El Grup Impuls per Girona argumenta, d'altra banda, que "no és un argument en contra d'aquest projecte afirmar que es fa amb una llei a mida" i assenyalen que el projecte s'ha presentat al Palau Robert de Barcelona, a Roses i a Figueres, una mostra, afegeixen, de la "seva transparència" i "de la seva voluntat d'escoltar tothom".\nUna vintena d'entitats ecologistes signen un manifest conjunt demanant una nova ubicació pel futur BulliFoundation\nFerran Adrià ofereix mà estesa als ecologistes per fer d'El BulliFoundation "un exemple de sostenibilitat"\nEmpresaris, alcaldes i institucions de les comarques gironines defensen el BulliFoundation


La 'Torrà de la Sardina' canvia de mans, de la penya 'El Fanal' a membres de la comissió\nInicio Fiestas La ‘Torrà de la Sardina’ canvia de mans, de la penya ‘El...\nLa ‘Torrà de la Sardina’ canvia de mans, de la penya ‘El Fanal’ a membres de la comissió\nEl fet que la festivitat de Sant Pere caiga en dissabte fa preveure una alta afluència de públic, i el canvi de la ubicació dels concerts i l'augment de freqüència del TRAM facilitarà la connexió Castelló-Grau\nDonar a menjar i veure a prop de tres mil persones i torrar més de 2.000 quilos de sardina és tota una responsabilitat. Més encara si això s’emmarca dins de les festes de Sant Pere i representa un dels actes més multitudinaris i esperats de les festes en honor al Patró Mariner que celebra El Grau de Castelló.\nDoncs bé, açò és el que faran enguany membres de la comissió que s’han animat a agafar el relleu de la Penya El Fanal, que junt amb l’ajuda d’altres penyes ha estat els últims onze anys l’encarregada de fer possible una de les trobades més populars i multitudinàries que a l’hora ret homenatge a la gent de la mar, les famílies marineres i al seu esforç diari.\nEugènia Salvador, des de la Gaiata 12, explica que uns quants pares de membres de la comissió s’han animat enguany a fer ells la Torrà “perquè la gent de la penya que s’encarregava també es van fent majors i hi ha hagut il·lusió per part de la comissió de fer-ho ells mateixos!”. Conscients del que implica, Eugènia explica que encara que “tots ajudarem preparem la beguda i organitzant les coses però són una dotzena de persones les que es pegaran la “pallissa” d’estar allí pendents del foc i les graelles!”\nPerò a més d’este acte, la programació de Sant Pere, conta enguany, com sempre amb un complet programa que només la intensa onada de calor que està vivint estos dies la província podria deslluir. “Això és el que ens fa una mica de por, les temperatures!”, comenta Eugènia preocupada – “en especial en els actes que són de matí!”.\nTot i això, el fet que la festivitat de Sant Pere caiga en dissabte també fa esperar una major afluència de públic, ja que la processó marinera és per moltes persones un dels actes més vistosos i emotiu que no sempre es té ocasió de contemplar quan la festivitat és un dia, per molts, laborable.\nA més, el canvi d’ubicació de la zona de concerts i de nou l’ampliació dels horaris del Tram per facilitar la connexió amb Castelló mitjançant transport públic per totes aquelles persones que no vulguen o que preferisquen no conduir, també s’espera que puga afavorir una alta participació. Més encara quan en l’apartat taurí es recupera un ‘tancament’ que canvia de recorregut i que ja ha generat expectació entre els aficionats al bou de carrer.


Sense fruir de l'estipendi: de setembre 2007\nPublicat per Roger a les 14:13:00 0 que hi diuen la seva\nPublicat per Roger a les 14:28:00 2 que hi diuen la seva\nMitrofan, un ós rus d'una espècie en perill d'extinció, va ser assassinat per pur divertiment per part de Joan Carles de Borbó i Borbó (i Borbó i Borbó...). Aquest fet va motivar una portada d'un suplement satíric del diari basc Deia que tampoc ha passat per alt a l'amatent Fiscalia espanyola els membres de la qual, com es pot comprovar, no tenen gaire feina a casa.\nAra, en nom de Mitrofan, també es vol assassinar una mica més la llibertat d'expressió; aquest any ja en van tres.\nPublicat per Roger a les 18:29:00 0 que hi diuen la seva\nPublicat per Roger a les 16:31:00 0 que hi diuen la seva\nNi molt menys.\nAlguns elements ho feien preveure de forma objectiva, i no em refereixo al bla-bla-bla institucional, ni als actes montillescos, ni al retorn del PP a les ofrenes. Per descomptat que no, perquè tot això no m'interessa gens.\nEstic parlant dels excel·lents resultats de les CUP a les darreres eleccions municipals i de la recent desaparició de Lluís Maria Xirinacs; dos factors que podien fer preveure una diada diferent; i així ha estat, perquè hi va haver un fet simptomàtic, gens anecdòtic: l'assistència a la manifestació unitària convocada per Endavant, Maulets i la CAJEI, segurament la més nombrosa dels darrers cinc o sis anys.\nI això és bona senyal, és una mostra que la feina unitària és el camí, i que la prevenció del poder autonomista vers l'esquerra independentista va creixent, com creix, cada dia, la força d'aquella. És "el mèrit de no veure 5000 persones", tan ben assenyalat per la periodista Laia Altarriba en una de les cròniques que s'han anat publicant de la diada d'enguany.\nLes perspectives són bones i la conjuntura segurament també com demostra el fet que sectors liberals i autonomistes frustrats van empenyent a la creació d'un estat d'opinió favorable. No és que cap d'aquests projectes m'inspiri massa confiança, certament, però probablement siguin eines que ajudin a trencar el tabú del fet nacional, de l'esgotament i fracàs del model autonòmic sorgit amb el postfranquisme i a fer visible la realitat de l'independentisme revolucionari. Perquè al final no la podran amagar més.\nPublicat per Roger a les 16:46:00 0 que hi diuen la seva


Eleccions Catalunya: Inici de campanya d'ERC - Diari de Girona\nEleccions Catalunya: Inici de campanya d'ERC\n"Guanyarem per Oriol, Quim, Cuixart i Sánchez, i perquè farem que el Govern exiliat torni", afirma la número dos dels republicans en obrir la campanya del 21-D\nacn | barcelona 05.12.2017 | 13:57\nLa numero dos de la candidatura d'ERC al 21-D, Marta Rovira, ha obert aquest dilluns a la nit la campanya electoral presentant la seva llista com l'única capaç de "frenar el populisme i la demagògia de Cs" i la "manipulació de Rajoy i els seus delegats a Catalunya". "Som els únics que els pot guanyar", ha dit a Vic, davant unes 800 persones i en un míting que ha clausurat el conseller destituït de Justícia, Carles Mundó, acabat de tornar d ela presó d'Estremera. I és que Rovira està segura que només els republicans poden "fer front a Arrimadas, Rivera i Rajoy", a qui ha acusat de "generar divisió i fractura" amb el seu discurs. La candidata d'ERC ha dedicat gran part del seu discurs a recordat la situació d'empresonat del cap de llista, Oriol Junqueras, del que fos conseller d'Interior, Joaquim Forn, i dels líders de l'ANC i Òmnium, Jordi Sánchez i Jordi Cuixart. "Guanyarem per Oriol, Quim, Cuixart i Sánchez, i perquè farem que el Govern exiliat torni", ha sentenciat.\nRovira ha volgut esperonar els seus recordant una de les frases que més cops ha repetit Junqueras en els darrers anys. "Serem el soci més fidel al poble de Catalunya", ha dit, tot afegint ella que "ho serem ara i sempre". I és que, tal i com ha explicat la candidata republicana, partir d'ara i fins a les eleccions a Catalunya el principal objectiu de la formació serà "guanyar, guanyar i guanyar". "I guanyarem perquè aquest país s'ho mereix, perquè traurem a l'Oriol de la presó. Sabem que no els podem fallar. Amb justícia, llibertat i fraternitat que és el que sempre ens ha ensenyat Oriol", ha sentenciat una Rovira visiblement emocionada en parlar dels presos. És el seu eslògan per convertir-se en la candidata qui guanyarà les eleccions catalanes.\nLa republicana ha avisat, també, que si ERC no fa un bon resultat i l'independentisme no supera "el bloc del 155", "arrasaran amb tot". "Volem guanyar per legitimar tot el que han fet i per això volen guanyar. I què han fet? Docs detencions il·legals, amb nocturnitat, davant les famílies, el tancament de 150 pàgines web, els escorcolls sense autorització judicial, la persecució policial i judicial de gent que pensa i que pensa diferent, volen legitimar la presó i l'ús de la violència policial contra ciutadans que van aguantar la dignitat d'aquest país", ha dit la candidata d'ERC.\nPer últim, ha reiterat que el 21-D, els catalans decidiran "si mana Rajoy o els ciutadans d'aquest país". "O som molt més forts que mai per continuar construint república o continuaran aplicant el 155", ha conclòs.