Quin és el valor net 2022 de Celestia Vega? edat, germà, xicot - Biografia\nQuin és el valor net 2022 de Celestia Vega? Edat, germà, xicot\nFets de Celestia Vega\n12 d'agost de 1998\nVeure més / Veure menys Fets de Celestia Vega\n1 On va néixer Celestia Vega?\n2 Quin és el valor net de Celestia Vega?\n3 Quina és l'alçada de Celestia Vega?\n4 Quin és l'estat de la relació de Celestia Vega?\n5 Carrera professional de Celestia Vega\nUna youtuber nord-americana i estrella de Twitch, Celestia Vega, és molt coneguda a Twitter i Snapchat, on té més de 146.200 seguidors. A més, també és popular al canal de youtube amb més de 554 mil subscriptors.\nOn va néixer Celestia Vega?\nactivat 12 d'agost de 1998 , Celestia es trobava a Califòrnia, Estats Units d'Amèrica. De moment, té 23 anys. De naixement, el seu signe del zodíac és Leo. Com que prefereix mantenir la seva vida personal privada, no ha revelat informació sobre els seus antecedents familiars, com ara el seu pare, la seva mare, els seus germans i els avis. A més, les identitats i el professional dels seus pares també falten als llocs de xarxes socials. Tampoc està clar si Celestia té algun germà o no.\nTítol: Celestia Vega posant per a la foto amb el seu gat (Foto: Rouser News)\nPer nacionalitat, Celestia té una nacionalitat nord-americana mentre que pertany a una ètnia blanca. Parlant de la seva formació, no hi ha informació que llegeix la seva titulació i formació. Sembla una dona educada, però de moment no ha revelat la informació sobre els seus títols acadèmics. Podria haver-se graduat o estudiant en una bona universitat.\nQuin és el valor net de Celestia Vega?\nCelestia Vega ha guanyat una gran quantitat de valor net. Sembla que ha guanyat una gran quantitat de diners de la indústria de l'entreteniment. Segons algunes fonts, la seva xarxa s'ha d'estimar al voltant 500 mil dòlars a partir del 2022. A més, ha guanyat 112 mil dòlars - 1,8 mil dòlars per mes i 1,3 mil dòlars - 21,4 mil dòlars anualment des del seu canal de youtube. Tanmateix, també ha guanyat d'altres fonts que no ha compartit a les xarxes socials. Ha acumulat tota aquesta quantitat al llarg de la seva exitosa carrera com a YouTuber i estrella de Twitch.\nA partir d'ara, Celestia està vivint una vida luxosa i plena amb els membres de la seva família amb els guanys que ha guanyat del seu cuidador. De la mateixa manera, també ha guanyat molta popularitat entre el públic gràcies a la seva carrera. En els propers dies, podria guanyar més ingressos que ara.\nQuina és l'alçada de Celestia Vega?\nCelestia Vega és una noia bonica i bonica amb una figura corporal de rellotge de sorra. A més, té un cos en forma i fi amb una bona personalitat. Es troba a una bona alçada d'uns 5 peus i 6 polzades o 1,67 metres d'alçada. De la mateixa manera, el seu pes corporal total és d'uns 60 kg o 128 lliures. Celestia té un bonic parell d'ulls de color blau amb els cabells de color marró fosc. La seva mida total del cos és de 34-26-35 polzades. Porta una talla de sostenidor de 32 C i una talla de sabates de 7 EUA.\nQuin és l'estat de la relació de Celestia Vega?\nCelestia Vega és una dona soltera. És possible que en aquests moments estigui soltera. Celestia prefereix viure una vida discreta, per tant, no ha compartit cap informació sobre el seu marit o xicot als mitjans de comunicació. També ha mantingut l'amor com un gran misteri a la seva vida. Tot i que Celestia té la capacitat d'entendre la vida amorosa. Però ella no hi ha participat fins ara. Tampoc hi ha rumors ni controvèrsies sobre la seva vida personal fins ara.\nTítol: Celestia Vega posant per a la foto amb la seva amiga (Foto: Biography Tribune)\nSembla que la Celestia podria estar ocupada centrant-se en la seva carrera en lloc d'implicar-se en cap relació o afer amorós. Tampoc ella ha penjat la foto amb uns nois al dia. Celestia és una noia preciosa i encantadora amb una personalitat educada. En els propers dies, segurament tindrà un marit o xicot perfecte, amorós i afectuós.\nCarrera professional de Celestia Vega\nCeloestan Vega ha començat la seva cuidadora a Twitch i també ha començat a transmetre vídeos a Twitch.\nFins ara, té més de 142,6 mil seguidors a Twitch.\nA més, també ha creat el seu propi canal de youtube i ha publicat diversos vídeos.\nTítol: Celestia Vega posant per a la foto (Foto: Celebritat saludable)\nAl canal de youtube, té més de 554 mil subscriptors.\nCelestia ha creat molts vídeos com DIRTY Q&A,FOTOS CELESTIA VEGA, PORNO A 1 MILLÍ, TOUCH MY BODY CHALLENGE i pocs més.\nA més d'això, també ha creat un compte de Twitter i també té més de 447 seguidors.


TOUR DESCOMUNAL #TD2 | baumannlab\nEnviat per laurafu el Dll, 01/18/2016 - 12:01\nEl divendres 5 de febrer vem fer la segona Tour Descomunal. Una activitat que vam engegar el mes de novembre que consisteix en realitzar unes visites obertes a tothom a projectes d'art del territori. Tenim ganes de conèixer què passa al nostre voltant i quins projectes es proposen des d'altres espais i municipis. Està obert a tothom, especialment a joves creadors o interessats en l'art o professionals que treballen amb joves (professorat, educadors, etc.).\nEn aquesta ocasió vam visitar tres espais:\n- Halfhouse. És una fusió de casa i espai d'intercanvi i comunicació artística. Participen activament en la realitat artística de la ciutat, acullen projectes i conviden a la comunitat artística a que senti l'espai com a seu.\n- Experimentem amb l'art. Una entitat educativa que treballa a partir de l'art contemporani i els processos creatius entesos com a eina per fomentar la capacitat crítica i creativa de les persones.\n- L'Automàtica. Associació cultural autogestionada composada per dissenyadors gràfics, artistes i il·lustradors que han recuperat una impremta de Letterpress a Barcelona. Espai actiu dedicat a l’experimentació, la l’autoproducció, el diàleg, l’autoedició i a aprendre l’ofici.\nSortida a les 15:45h (molt puntuals!!) de l'estació dels FCG VAllparadís-Universitat (davant la Baumann).\nAquí teniu unes fotos del tour:


Xalet individual a La Garriga - F16Construccions\nXalet individual a La Garriga\nUna casa amb molta privacitat, dissenyada al detall\nAquesta, és una casa que encaixa perfectament en el seu terreny, de mur a mur, completament rectangular, amb grans finestrals que actuan com a grans entrades de llum natural i com a pantalles transparents cap al jardí, perquè puguis comtemplar, des de qualsevol habitació, les vistes del teu jardí privat.\nLa il·luminació interior, de tonalitats càlides, contrasta amb el blanc fred de la façana i fa que incrementi la calidesa que ha de tenir qualsevol llar. Una casa és un temple, i consegüentment, s’han d’accentuar les sensacions de benestar. Amb cada petit detall, construïm el puzle perfecte perquè puguis afirmar que: enlloc com a casa.\nEls interiors en fusta natural, blanc pur, els seus alts sostres i la xemeneia d’obra vista evoquen les sensacions d’estar en el teu refugi particular.\nA més, compta amb una impecable decoració, sòbria, elegant i alhora acollidora, que sedueix només entrar. Els dos llums de disseny que coronen el menjador, fa que llueixin com a veritables joies en l’ampli saló.\nLa seva cuina, blanca, impol·luta i amb una magnifica illa central envoltada de tamborets de disseny modern, encaixen a la perfecció amb la paret d’obra vista contigua a la sala d’estar. Al seu torn, destaquem la porta corredissa que s’integra en la paret d’obra vista, permetent-te aïllar la cuina i modular l’espai al teu antull.\nUna elegant escala de fusta, amb divisor obert, ens dóna pas a les habitacions, creades amb un gust que recorda, en certa manera, a l’estil nòrdic.\nDeixa'ns un missatge!\nCarrer de la Metal·lúrgia nº 13 - 08551 - Tona - Barcelona


toni gallardo i favà: No ens equivoquem de causes ni d’enemic\nNo ens equivoquem de causes ni d’enemic\nL’arribada de l’AVE a Girona ha despertat una certa controvèrsia en aquest bloc, a propòsit dels preus del servei i a partir de la comparació amb el cost que té per als usuaris de les Terres de l’Ebre desplaçar-se en tren a Barcelona. En comentaris en l’entrada corresponent ja he indicat que no es poden comparar peres i cols i argumentar, sobre aquesta base, un greuge territorial. El greuge existeix, però per altres motius i és importantíssim no equivocar-se en les causes. Perquè correm el risc ja no d’equivocar-nos d’enemic, sinò de no reclamar el que realment necessitem.\nAmb els números es poden fer els jocs de mans que es vulgui: les matemàtiques són una ciència exacta, però l'economia no. He seguit amb força interès les queixes de Tarragona i Lleida pels preus de l'AVE a Girona. I en una cosa tenien raó (per això els la van donar sobre la marxa): l'abonament per a usuaris diaris a un preu molt més ajustat. Si una part d’usuaris d’una xarxa gaudeixen d’un determinat avantatge, és de justícia que la resta també.\nPerò hi ha un plantejament que no comparteixo ni puc compartir. El preu, a la tarifa que sigui, no pot ser el mateix, per la poderosa raó que la distància en quilòmetres no és la mateixa en els tres casos. Entre Barcelona i Lleida hi ha pràcticament el doble de quilòmetres que entre Barcelona i Girona. El bitllet ha de costar el mateix?\nAhir em vaig entretenir a fer números sobre preus i quilòmetres i resulta que el preu per quilòmetre és exactament el mateix en els viatges en AVE entre les tres "capitals provincials" i Barcelona: 16 cèntims, en el bitllet ordinari més econòmic. Corregida ja la qüestió dels abonaments, on és exactament la discriminació? En el fet que Lleida és més lluny?\nAccepto que poden haver raons d'equilibri territorial que facin abaratir el transport públic que arriba a la perifèria del país, sigui del tipus que sigui i de la velocitat amb què circuli. És més, penso que amb l'AVE més que de quilòmetres resulta pràctic parlar de temps de viatge (tot i que tampoc són els mateixos). L’important és que si hi ha un descompte o avantatge sigui equànime. Però equànime no vol dir un preu idèntic per a situacions diferents, sinó un percentatge idèntic en totes les situacions. És l’única forma de ser just en casos que són diferents.\nPerò no dubteu que si volem trobar greuges, en trobarem amb una facilitat extrema. Un exemple pràctic. Perquè hem de sufragar amb els nostres impostos un servei deficitari (si és rendible, ho serà només l'explotació, ja que la inversió no s'amortitzarà mai) que permeti a un ciutadà de Lleida anar a treballar cada dia a Barcelona? Perquè exactament? Perquè pugui gaudir dels salaris més alts de Barcelona, mentre pot viure a un lloc molt més econòmic com Lleida?\nI no dic que a això la gent de Lleida (o de Girona o de Tarragona) no hi tingui dret. És que potser és discutible que ho paguem amb els nostres impostos, sobretot els que no tenim oportunitat de gaudir del servei...\nL’exemple és molt antipàtic, i possiblement demagògic. Però estaran d’acord amb mi que no és esperable gaudir de tot el millor d’aquest món, pagant els altres. És a dir, sense fer una contribució proporcionada ja no a les circumstàncies sinó al benefici que en treus.\nLa discriminació ferroviària de les Terres de l’Ebre no està en les tarifes, sinó en el nombre de serveis diaris i el temps de viatge\nJa sé que tot això a la gent de les Terres de l'Ebre, que no gaudeixen de l'alta velocitat, no els farà ni fred ni calent. O potser els indignarà encara més. Però no renuncio a fer una mica més de pedagogia sobre la facilitat amb què es poden aixecar greuges territorials sobre bases febles. La discussió sobre els serveis de tren Girona-Barcelona i Tortosa-Barcelona no pot fonamentar-se en els preus. En regional (única possibilitat de comparar), el cost per quilòmetre és de 8 cèntims en els dos casos. Una altra cosa és que la distància de Girona a Barcelona sigui de 91 quilòmetres i de Tortosa a Barcelona, de 168. Que d'aquest fet sí que no té la culpa ningú.\nNo hi ha motius per la queixa, doncs? Sí, però insisteixo que és bo no equivocar-se de diagnòstic. Els gironins surten beneficiats en nombre de serveis diaris i en temps de viatge. Sense la nova oferta d'AVE i la ja existent de Talgos i llarga distància, en el trajecte Girona-Barcelona hi ha 25 serveis diaris entre regionals i mitja distància. En el trajecte Tortosa–Barcelona, hi ha nou trens diaris, la tercera part com qui diu.\nEl temps de viatge? Sempre en tren lent, per tal de poder comparar peres amb peres, de Girona a Barcelona, 1 hora i 33 minuts, el més llarg. De Tortosa a Barcelona, 2 hores i 41 minuts. Però per poder comparar, ateses les diferents distàncies, calculem els quilòmetres recorreguts per minut. En el recorregut Girona-Barcelona, 0,98 quilòmetres per minut. En el tram Tortosa-Barcelona, 0,56 quilòmetres per minut. Un 43% més lent...\nQue les Terres de l'Ebre no tinguin alta velocitat ferroviària, ni tan sols un trist Euromed al dia, és un factor objectiu de discriminació. Ho dic, tot i que crec que un Euromed que no ens deixés a dos quarts de 9 del matí a Barcelona (o a València, se’ns obririen moltes possibilitats) no ens serviria de gaire, amb independència de la rapidesa i el possible bon preu. Però penso que les dades ofertes ens indiquen que hi ha prioritats més peremptòries. Per ser concrets, més regionals, reforçant especialment les hores de més demanda potencial, i convois nous amb més places per evitar l’espectacle indecent, de llauna de sardines, que es produeix contínuament al llarg del trajecte.\nPerò assumim també que hi ha coses que no se solucionen posant més trens, és a dir amb l’explotació de la línia, sinó amb inversions importants en la infraestructura. El coll d’ampolla de la via única entre l’Hospitalet de l’Infant i Tarragona és un problema seriós de veritat, impropi d’un país europeu, però molt indicatiu de com es planifiquen i construeixen les grans infraestructures.\nCom a reflexió final, tornaria sobre el tema de no equivocar-nos d’enemic. Si desenfoquem la qüestió ens poden passar coses com que reclamem que l’AVE ha de ser molt més clar. Ja ho és: comptant en preu per quilòmetre, està sortint com a mínim pel doble que circular en tren de gamma baixa. Hauria de costar més? Potser sí. Però tampoc seria normal carregar la mà en uns territoris simplement perquè uns altres no s’enfadin. És més senzill: també podria donar-se el cas que els serveis regionals o de rodalies costessin menys, ateses les seves menors prestacions.\nAlgun dels nostres polítics ha pensat a demanar que els bitllets de la línia de la costa han de baixar el preu, si més no mentre no es resolgui el coll d’ampolla de la via única? Mentre no es corregeixi el fet que el temps de viatge sigui superior al de molts anys enrera? No serà precisament el primer cop que s’apliquen rebaixes així per mancances del servei: me’n recordo perfectament de la gratuïtat durant mesos del tren de Rodalies quan el famós forat que les obres de l’AVE van obrir a l’altura de Bellvitge. De bades, escoltin…\nÉs clar que això darrer ha passat a territoris que pinten alguna cosa, electoralment parlant. Però els que han d’escoltar són sords, segons és clar d’on vingui la demanda, o els que alcen la veu, no l’alcen prou. Hem de deixar de queixar-nos? No, en absolut. El que passa és que els problemes no se solucionen només amb paraules.\nPublicat a Marfanta.com (4-1-2013)\nPublicat per Toni Gallardo a 11:38 a. m.\nEls corruptes són uns aficionats\nDemocràcia a cops de bastó\nUna democràcia a trets?


Les desfilades de la 3a edició d'illa Color Fest superen els 1.000 espectadors de mitjana\nTot i recalcar que «no és un moment de venda, sinó d'espectacle i notorietat', Vivancos ha comentat que gràcies a aquest esdeveniment s'ha pogut presentar les últimes tendències en moda, tant en categoria infantil i juvenil com en adulta. Pel que fa a l'afluència durant el cap de setmana, Vivancos, ha precisat que durant la jornada del dissabte un total de 22.150 persones van passar pel centre comercial, fet que suposa un increment del 15% respecte a dissabtes similars i que «en gran mesura» s'ha propiciat gràcies a la celebració de la 3a edició d'illa Color Fest.\nQuant a les xifres obtingudes, Vivancos ha detallat que cada quinze minuts es mesuren les entrades al centre comercial i en aquest sentit ha indicat que «durant el moment de les desfilades s'ha arribat a puntes superiors a les 600 persones entrant dins d'aquesta franja». Per tant, a partir d'aquestes dades i sabent que les desfilades tenen una durada de 30 minuts, Vivancos ha assegurat que «han estat entrant entre 1200 i 1500 persones, de les quals calculem que unes 1.000 hauran participat en l'illa Color Fest». Durant aquest diumenge, però, l'afluència ha disminuït lleugerament, amb puntes que no han superat les 400 persones i, per tant, entre 700 i 800 persones per desfilada.\nQuant a la previsió per als pròxims mesos, Vivancos ha recalcat que «a partir d'ara, amb el tancament de pistes, notarem la baixada habitual d'abril i maig», però ha precisat que a partir del juny «com la resta del país, començarem a remuntar».\nArtículo anteriorFrank Cuesta: "No em van a callar fins que no em peguin un tret al cap"\nArtículo siguienteAbrini, inculpado también de actividades y asesinatos terroristas en el 22-M


colors – vadecolors\nLa percepció humana i les aproximacions digitals en la representació i l’anàlisi del color.\nEls humans ho volem mesurar tot, potser en un afany de comprendre les coses que ens envolten. No obstant, en molts camps d’estudi haurem d’acceptar que només en podem fer aproximacions. La realitat és molt més rica del que podem arribar a explicar o representar. En l’estudi “El patrimoni cromàtic de la Costa Brava”, ens trobem amb diverses mediacions entre l’individu i el color.\n28/09/2014 vadecolors\tcolor perception, colors, Costa Brava, fotografia, human perception, instagram, intuició, patrimoni cromàtic, percepció humana, recerca, representació, representation\tDeixa un comentari\nEls pantone de la paleta de colors de Quim Corominas.\nAquí tenim un resum dels colors més utilitzats per l’artista Quim Corominas a partir de l’anàlisi d’algunes de les seves pintures. Si bé els colors més visibles -o més percebuts- per l’ull humà són els vermells, blaus i grocs brillants, característics en la pintura d’aquest artista; les anàlisis portades a terme detecten la presència d’altres colors. No obstant, cal dir que hi ha una dissonància entre allò que és percebut per l’ésser humà i allò que és mesurat per les màquines. Sabem intuïtivament que una petita pinzellada de vermell pot tenir una presència enorme en una gran superfície. Veiem els percentatges resultants:\n% en total\nPANTONE160-1-1 C 5.265\nPANTONE53-2-1 C 4.785\nPANTONENeutral Black C 4.271\nPANTONE21-2-7 C 2.942\nPANTONE20-1-6 C 2.778\nPANTONE18-1-7 C 2.071\nPANTONE63-2-7 C 1.981\nPANTONE68-1-4 C 1.949\nPANTONE162-2-6 C 1.939\nPANTONE67-1-6 C 1.878\nPANTONE80-1-4 C 1.841\nPANTONE157-1-1 C 1.705\nPANTONE53-2-7 C 1.617\nPANTONE45-3-7 C 1.600\nPANTONE162-1-6 C 1.565\nPANTONE42-4-7 C 1.559\nPANTONE68-1-5 C 1.544\nPANTONE67-1-7 C 1.363\nPANTONE16-5-3 C 1.316\nPANTONE164-1-6 C 1.301\nPANTONE163-2-7 C 1.275\nPANTONE63-3-7 C 1.261\nPANTONE131-1-1 C 1.240\nPANTONE80-1-2 C 1.231\nPANTONE72-2-1 C 1.183\nPANTONE52-2-7 C 1.169\nPANTONE21-4-2 C 1.158\nPANTONE148-1-7 C 1.155\nPANTONE21-1-6 C 1.151\nPANTONE51-5-7 C 1.150\nPANTONE142-1-3 C 1.134\nPANTONE124-3-5 C 1.116\nPANTONE56-2-4 C 1.078\nPANTONE118-3-7 C 1.070\nPANTONE158-1-2 C 1.044\nPANTONE16-2-6 C 1.037\nPANTONE154-1-1 C 1.008\nPANTONE162-2-2 C 0.987\nPANTONE63-2-4 C 0.986\nPANTONE45-3-3 C 0.959\nPANTONE21-2-6 C 0.952\nPANTONE82-2-4 C 0.949\nPANTONE29-3-7 C 0.928\nPANTONE64-2-5 C 0.922\nPANTONE7-3-3 C 0.916\nPANTONE158-1-1 C 0.905\nPANTONE163-1-6 C 0.898\nPANTONE135-4-1 C 0.876\nPANTONE53-3-7 C 0.874\nPANTONE149-1-1 C 0.867\nPANTONE164-2-1 C 0.865\nPANTONE23-5-1 C 0.864\nPANTONE59-1-6 C 0.862\nPANTONE23-2-7 C 0.860\nPANTONE91-1-1 C 0.824\nPANTONE93-2-1 C 0.809\nPANTONE147-1-4 C 0.809\nPANTONE53-2-5 C 0.787\nPANTONE159-1-6 C 0.784\nPANTONE154-1-3 C 0.772\nPANTONE16-3-6 C 0.754\nPANTONE82-1-4 C 0.733\nPANTONE26-2-7 C 0.730\nPANTONE64-1-7 C 0.720\nPANTONE152-1-1 C 0.718\nPANTONE56-1-6 C 0.710\nPANTONE16-5-1 C 0.709\nPANTONE55-3-3 C 0.697\nPANTONE64-2-6 C 0.696\nPANTONE53-3-5 C 0.689\nPANTONE42-3-7 C 0.675\nPANTONE72-1-4 C 0.626\nPANTONE23-5-3 C 0.592\nPANTONE149-1-3 C 0.577\nPANTONE147-1-7 C 0.564\nPANTONE21-4-4 C 0.527\nPANTONE52-2-6 C 0.489\nPANTONE23-5-2 C 0.483\nPANTONE1-3-4 C 0.468\nPANTONE16-5-2 C 0.446\nPANTONE37-4-2 C 0.443\nPANTONE34-2-5 C 0.443\nPANTONE7-3-4 C 0.434\nPANTONE13-3-6 C 0.389\nPANTONE1-5-1 C 0.373\nPANTONE111-3-3 C 0.334\n05/07/2014 vadecolors\tcolors, Girona, pantone, pintura, quim corominas\tDeixa un comentari\nEl color dels elements arquitectònics de la Costa Brava el trobem sovint en els materials com les ceràmiques o la pedra. El color a les façanes de les cases, de les construccions dels conjunts arquitectònics proporciona identitats identificadores. #colorscostabrava ens anima a capturar els colors de l’arquitectura de la Costa Brava, utilitzant l’etiqueta #colorscostabrava a Instagram. http://instagram.com/colorscostabrava\n% en la imatge\nPANTONE162-1-5 C 42.041\nPANTONE72-2-6 C 25.407\nPANTONE150-1-2 C 18.499\nPANTONE157-1-1 C 14.053\n20/05/2014 vadecolors\tarquitectura, colors, Colorscostabrava, costabrava, materials\tDeixa un comentari\nEn el marc del projecte El patrimoni cromàtic de la Costa Brava, hem anat als mercats de la Costa Brava per fotografiar la riquesa cromàtica que ofereixen els productes de la nostra terra. Tot seguit us mostrem alguns dels colors que hi hem trobat, els seus números de Pantone i el percentatge en la imatge.\nPANTONE165-1-4 C 46.405\nPANTONE156-1-4 C 20.627\nPANTONE165-2-2 C 18.778\nPANTONE128-1-3 C 14.190\n17/05/2014 vadecolors\tcolors, Colorscostabrava, costabrava, fruites, mercats, patrimoni\tDeixa un comentari\nEl patrimoni cromàtic de la Costa Brava.\nEl patrimoni cromàtic de la Costa Brava és un projecte de recerca que vol identificar i posar en valor els colors de la Costa Brava. El projecte va rebre el Premi de Recerca Yvette Barbaza convocat pel Patronat de Turisme Costa Brava Pirineu de Girona i que es va atorgar en el marc dels Premis G! 13. Les autores del projecte són Íngrid Baraut i Núria Puig qui desenvoluparan aquesta recerca al llarg d’un any amb la col.laboració dels instagramers i de l’equip de vadecolors.\n17/05/2014 vadecolors\tcolors, Colorscostabrava, costabrava, paisatge, patrimoni, premi yvette barbaza\t1 comentari


GBM grup : SEGREGACIÓ D’UN HABITATGE EN DOS AL CARRER PIQUER, BARCELONA\nGBM ha realitzat la Redacció del projecte d’obra, la Direcció d’Execució, la Coordinació de Seguretat i Salut i el Control de Qualitat de les obres en un habitatge de 101,00 m2, al carrer Piquer del Barri de Poble Sec, Barcelona.\nLes obres han consistit en una Segregació de l’habitatge, per a crear-ne dos, sense afectar a l’estructura de l’edifici. S’ha intervingut en la distribució dels espais interiors, creant un habitatge amb un programa funcional de: Un habitatge practicable per a 2 persones, compost d’una sala menjador, una cuina, una habitació doble integrada, un bany i un distribuïdor; i mantenint un habitatge preexistent amb: una sala menjador, una habitació, una cuina i un bany complet.\nAquestes obres han estat executades per l’empresa Soluciones Cuadra, S.L. i s’han dut a terme entre el mes de Juliol de 2018 i el mes de Setembre de 2018, assolint una durada de 3 mesos aproximadament.


Biennal de Novel•la "Vila d'Onil"\nIX Biennal de Novel•la\nQUE HAN DE REGIR LA CONVOCATÒRIA\nDEL IX PREMI BIENNAL DE NOVEL·LA EN VALENCIÀ\n"VILA D'ONIL" 2007\n1- REQUISITS DELS ASPIRANTS:\nPodran optar al Premi tots els escriptors majors de 18 anys, qualsevol que siga la seua nacionalitat.\nSerà de 7.500 € , als quals ha de practicar-se la preceptiva retenció sobre l'I.R.P.F.\n3- REQUISITS DE LES OBRES:\nLes novel·les tindran una extensió mínima de 100 fulls i un màxim de 300. Hauran de ser grandària DIN A4, i mecanografiats a doble espai per una sola cara que continga al menys 30 línies. Les obres han d'estar escrites en valencià, hauran de ser originals, inèdites i no premiades anteriorment en cap altre concurs. Tampoc podran estar pendents de lliurament en qualsevol altre premi en la data en que finalitze el termini de presentació, ni podran ser presentades a altre certamen abans de la decisió del jurat.\n5- NÚMERO D'OBRES :\nNomés s'admetran obres signades per un únic autor. Cada autor podrà presentar un màxim de dues obres en la present convocatòria.\n6- PRESENTACIÓ DE LES OBRES:\nHauran d'enviar-se tres originals impresos. Cada original anirà signat amb el mateix pseudònim, acompanyats d'una plica (sobre tancat). En l'exterior del sobre s'indicarà el títol de l'obra i el pseudònim. En l'interior del sobre, hi constaran les següents dades de l'autor: Nom, Cognoms, Adreça, Població, Fotocòpia del DNI, Telèfon de contacte, i si s'escau, correu electrònic. A més, les obres es presentaran en suport informàtic. Seran vàlids disquets o CD. Les obres hauran d'estar escrites emprant únicament els programes Office Word 97 o superior o bé Adobe Reader 6.0. o superior.\n7- TERMINI I LLOC DE PRESENTACIÓ D'OBRES:\nEls originals s'enviaran per Correu, Agència o Missatgeria a la següent adreça\nS'haurà d'indicar clarament en el sobre "IX Biennal de Novel·la Vila d'Onil".\nLa data final per a la presentació d'obres conclurà el 27 de setembre de 2007. No s'acceptarà cap obra enviada fora del termini establert. L'enviament d'obres per agència, correu, o qualsevol altra que no siga presencial per part de l'autor o persona en qui delegue, anirà a càrrec del propi autor, quedant exclòs l'Ajuntament d'Onil de qualsevol responsabilitat per pèrdua o deterioració de les mateixes en aquest procés.\nLa informació sobre la convocatòria podrà sol·licitar-se a la biblioteca pública municipal (M.I. Ajuntament d'Onil, telèfon 966544745 ext. 44), o al correu electrònic\n8- PROPIETAT DE L'OBRA PREMIADA:\nLa Regidoria de Cultura del M.I. Ajuntament d'Onil, es reserva dos anys per a gestionar la publicació i distribució de la novel·la guanyadora baix segell editorial. Durant aquests dos anys, si l'autor decidís publicar l'obra en altra editorial, haurà d'informar a l'Ajuntament, fent constar el nom del premi, i lliurarà 50 exemplars del'obra editada al M.I. Ajuntament d'Onil.Passats aquests dos anys, els drets de l'obra passaran a l'autor.\n9- LLIURAMENT DEL PREMI:\nL'autor guanyador haurà de personar-se en l'acte de lliurament de premis que tindrà lloc el dia 28 de novembre al Centre Cultural d'Onil, durant el transcurs dels actes a celebrar amb motiu de les Festes en honor al "Nostre Senyor Robat", o la data que el M.I. Ajuntament d'Onil estime oportú, sempre i quan es complisquen els terminis previstos en les presents bases, prèvia notificació als interessats.\nEstarà integrat per persones del món de la cultura, nomenades per a aquest efecte per laJunta de Govern Local. Correspondrà la presidència del Jurat al Regidor de Cultura opersona en qui delegue. El veredicte del jurat serà inapel·lable. Només s'obrirà la plica que haja sigut premiada.\n11- RETIRADA D'OBRES NO PREMIADES:\nEls originals i les seues còpies podran ser reclamades pels seus autors en un termini de 30 dies naturals des del lliurament del premi. Una volta transcorregut l'esmentat període, seran destruïdes sense que hi puga haver reclamació alguna en aquest sentit. La devolució d'obres per agència, correu, o qualsevol altra que no siga presencial per part de l'autor o persona en qui delegue, anirà a càrrec del propi autor, quedant exclòs l'Ajuntament d'Onil de qualsevol responsabilitat per pèrdua o deterioració de les mateixes en aquest procés.\n12- ACATAMENT DE LES BASES:\nLa participació en el concurs implica l'acatament de totes les bases d'aquesta convocatòria.\nM.I. Ajuntament d'Onil\nPlaça Major, 1 - 03430 ONIL (Alacant)\nTel (96) 654 47 45 -Fax (96) 556 41 31


Un projecte pretén valoritzar el peix de temporad...\n17/12/2020 Indústria càrnia, lactis i peix\n29/09/2020 Indústria càrnia, lactis i peix\nL’IRTA desenvoluparà nous productes amb fumet de peix i cranc blau, una espècie invasora al delta de l’Ebre\nUna de les propostes és crear una plataforma virtual per quadrar l’oferta de peix de la llotja amb la seva demanda\nAquestes innovacions permetrien fomentar el consum de peix de Km 0 i reduir el malbaratament\nEn el projecte «Llotja de Futurs» hi han estat implicats, a més de l’IRTA, el Clúster Foodservice, Radi SL, Gustos Meritem, Serhs Foods i la Confraria de Pescadors de l’Escala\nEl projecte «Llotja de futurs» ha treballat en dos camps alhora per valoritzar el peix del nostre litoral a les llotges i poder-lo integrar a la restauració col·lectiva. Un és el desenvolupament de nous productes en base a peix, i l’altre una eina virtual que permeti gestionar el volum de captures i la seva comercialització.\nUna eina virtual com aquesta permetria maximitzar els resultats de la venda en moments en què l’excés de captures redueixi el preu, millorar la gestió, ajudar al control pressupostari de compradors i venedors, així com incrementar la participació i l’orientació cap al mercat d’entitats normalment tancades i circumscrites al mercat físic de la llotja.\nAixí, a banda de fomentar el consum de productes de Km 0, es podrà rebaixar la importació de productes anàlegs o substitutius i reduir els efectes ambientals derivats de les importacions, a més de minvar la petjada de carboni i el malbaratament alimentari, i crear nous productes per a la indústria alimentària.\nTres productes per valoritzar el peix de temporada\nEl projecte «Llotges de Futur» ha treballat sobre la possibilitat de desenvolupar tot un seguit de productes de la pesca que habitualment no són a taula per desconeixença, manca de canals adequats de comercialització, etc. En aquest sentit, s’ha fet una selecció d’espècies segons la seva estacionalitat, valor nutricional, preu, proximitat, caracterització i categorització, i s’ha començat a treballar en tres subproductes per veure les seves possibilitats per a la restauració social i comercial. A l’hora d’integrar aquests productes a les preparacions alimentàries s’ha tingut en compte la dietètica i la nutrició, donat que els consumidors finals poden ser pacients hospitalaris, residències de la tercera edat i centres educatius.\nEl primer producte plantejat ha estat el paté de sardina, un producte ja desenvolupat en un projecte anterior de l’IRTA, i en què s’empra sardina sencera. La sardina és una de les espècies amb més potencial degut al seu gran volum de captures al llarg de l’any i amb una mitjana de preus més o menys estable.\nS’han plantejat dos productes més. Per una banda, un deshidratat del cranc blau, una espècie invasora especialment present al delta de l’Ebre, i que pretén convertir una espècie invasora en un producte de qualitat per a la restauració comercial i social. Per una altra, el fumet de peix de Roses, amb la possibilitat d’elaborar-lo en la mateixa llotja de Roses, que disposa de les instal·lacions necessàries per produir productes a partir d’excedents.\nInicialment, amb el plantejament de treballar en aquests tres productes es pretén integrar l’oferta de peix cap a la restauració social i comercial, d’una forma directa, des del productor primari i cap a les escoles, hospitals, i a la resta de col·lectivitats socials, així com a la restauració comercial en el moment òptim de captura de les espècies. Això serviria per promoure i integrar els productes pesquers de proximitat dins la dieta mediterrània i millorar els resultats econòmics de les llotges gràcies a una plataforma de mercat que quadraria l´oferta amb la demanda, i oferia la possibilitat de comprar peix a preus del dia o a preus de futur.\nUn model que podria, a més, ser replicable a altres productes que no siguin peix, com els hortofructícoles i càrnics.


Forcadell fa una crida als catalans a sortir al carrer per donar suport al referèndum - Diari de Girona\nForcadell fa una crida als catalans a sortir al carrer per donar suport al referèndum\nLa presidenta del Parlament diu que el proper Onze de Setembre la gent tornarà a sortir al carrer "potser a celebrar alguna cosa o potser a demanar"\nefe 11.09.2017 | 11:21\nForcadell fa una crida als catalans a sortir al carrer per donar suport al referèndum EFE\nLa presidenta del Parlament, Carme Forcadell, s'ha posat avui del costat de la majoria parlamentària en fer una crida als catalans a "sortir al carrer" en una manifestació de la Diada que serà "pacífica" i "sense crispació", per expressar el seu suport al referèndum d'independència, suspès pel Constitucional.\n"Animo a viure aquesta Diada d'acord amb els vostres pensaments, creences, sobretot viviu-la amb llibertat; expresseu-vos, i sobretot viviu-la amb esperança d'un futur millor. Catalunya és un poble divers, plural, ens agrada aquesta diversitat, només importa que tots construïm un futur millor", ha subratllat Forcadell en declaracions després de celebrar l'ofrena floral al monument a Rafael Casanova, a Barcelona, amb motiu de la Diada de Catalunya.\nEn aquesta ofrena floral de la Mesa del Parlament no ha estat present el vicepresident segon de la cambra, José María Espejo-Saavedra, dirigent de Ciutadans, formació que no participa en aquests actes en considerar-los utilitzats per l'independentisme.\n"Aquesta és una Diada on la gent sortirà al carrer per expressar que vol votar, perquè hi ha una majoria molt àmplia al poble de Catalunya que vol votar sí, no o en blanc. El que volem és que la gent s'expressi, que tothom voti amb total llibertat, perquè volem saber quin ha de ser el futur d'aquest país", ha explicat Forcadell.\nLa presidenta del Parlament ha dit que "el poble de Catalunya és absolutament democràtic i pacífic, i si (algú) pensa que hi haurà crispació i tensió, no n'hi haurà, estic convençuda".\n"El que expressarà aquesta Diada són les ganes del poble de Catalunya d'expressar-se, de decidir el seu futur. Des de fa cinc anys que surt als carrers a decidir el seu futur i aquest any tenim la culminació a prop, que serà l'1 d'octubre", ha conclòs.


Una cosa és considerar-los la mateixa pàtria i l'altra anomenar-los amb un nom tan artificial com Catalunya Sud. Per l'amor de Déu...\n6 de juny de 2007, a les 16:49:00 CEST\nNo ho sé, Grey; d'una banda, et puc entendre, de l'altra, però... uhhhmmm jo ja fa molt de temps que passe de polèmiques estèrils per ací baix i dic sempre que sóc català. La raó? És molt clara: la gent del meu voltant perd massa temps intentant definir-se, cercant una identitat satisfactòria, mirant de n'ofendre segons quines sensibilitats... i jo estic fart. Catalans són els qui vingueren i portaren la llengua, i catalans són aquells que la parlen encara. Que a més d'això hi ha molt de marro amb la qüestió dels furs, de l'antic Regne, de les autonomíes... francament: me la sua bastant. Jo preferisc anar pel dret, encara que algun día en vinga algun "principatí" dient-me que no tinc dret a definir-me d'eixa manera. La batalla, Grey, al P.V., es lliurarà amb la unió de tots... o es perdrà. Temps al temps. Ara, amb això no vull dir que, si per qüestions pràctiques, possibilistes, el principat aconsegueix abans la independència, no s'haja d'acceptar. Faltaría més. De fet, sería un bon estímul per als valencians, obligats a triar entre ambues identitats i a clarificar-se'n d'una puta vegada. 1 abraçada.\n6 de juny de 2007, a les 21:46:00 CEST\nUn 10, nano, un 10.\n7 de juny de 2007, a les 2:31:00 CEST\nEntenc perfectament que et vulguis anomenar català, però Catalunya Sud vaja... ni en temps de Jaume I. De totes maneres,no ens discutirem per foteses que la lluita és una altra.\nJo crec que si el Principat aconseguís la independència, l'hauria d'acceptar encara que fos sense els altres territoris i, com molt bé dius, els valencians es veurien obligats a triar i en una situació molt més favorable que si cap territori la tingués.\n7 de juny de 2007, a les 9:45:00 CEST\nEl que m'emprenya és això de "els valencians es veurien obligats a triar...". Ai aquesta TERCERA PERSONA DEL PLURAL! Com si a tu no t'impliqués!\nDeixa'm posar-te un exemple: no sé d'on ets tu, vull dir de quina comarca. Imagina't que qui accedeix a la Independència són només vuit i nou comarques, i les ciutats de Barcelona o Tarragona, Tortosa o Lleida romanen a l'estat ecspanyol... T'hi conformaries tu (suposant que siguis barceloní, tarragoní, tortosí o lleidatà)? Utilitzaries també aquesta TERCERA PERSONA DEL PLURAL i diries que s'espavilin?\nPensa en l'exemple irlandès, home! El Sinn Féin mai ha renunciat a la reunificació de l'illa i mai ha deixat tirats als irlandesos dels sis comtats!\nNo ho dic per tu, que penso que ens podem arribar a posar d'acord, però ja n'estic fins al capdamunt del blaverisme principatí, que és molt més perillós que el blaverisme valencià.\nI referent a Jaume I, deixa'l descansar, que nosaltres som republicans!\n7 de juny de 2007, a les 10:10:00 CEST\nJo crec que no hi ha una identitat absolutament igual a tota la nostra pàtria. Tot i que considero als valencians part de la meva nació, sociològicament no són exactament com la gent del Principat.\nPer començar, tot l'interior del País Valencià no té res de català, n'hi ho a tingut mai. La meva àvia és d'allí i no va aprendre la nostra llengua fins que va emigrar a Barcelona (sí, sóc de Barcelona). A El Reatillo, allà on va nèixer, han estat sempre espanyols.\nDe totes maneres, sí, preferiria una Catalunya Vella independent que tot el Principat encara sumís. Es tracta de crear primer un espai independent i aconseguir que s'hi apunti la resta. Amb el tot o res, tindrem el res. Que amb això ningú pensi que llavors em relaxaria, la lluita no acaba fins que hi siguem tots.\n7 de juny de 2007, a les 16:37:00 CEST\nJo estic totalment d'acord amb Grey. Cal crear primer un espai independent, que per pura lògica, hauria de ser el Principat. Després, la resta s'hi apuntaria. Cal demostrar que sabem guanyar. Suposo que molts valencians, mallorquins i catalans estan cansats de perdre sempre.\nPer cert, Josep, m'agradaria fessis un post sobre la sociesquerra: aquests pactes generalitzats contra natura que estan fent PSOE-sección levante i Esquerra (abans coneguda com ERC) en tots els llocs on poden. Tú, com a historiador, politòleg... et veus capaç d'explicar que hi ha al darrera: tàctica, estratègia, traició, patriotisme, marxisme tronat... Per què jo no ho entenc.\nPerquè la teoria de provocaar la ruptura de Convergència i Unió i fer una OPA sobre les restes, pot ser efectiva a llarg plaÇ (que ho dubto) però deixa totalment el país en mans espanyolistes.\nT'en veus capaç? No sé si podràs aprofitar alguna cosa de la sociovergència.\n7 de juny de 2007, a les 20:31:00 CEST\nHola, Grey i, disculpa'm: arribe tard a llegir-vos. Primer de tot, dir-te que a mí no m'ofén el nom de Catalunya Sud. No ho entenc com una denominació, sinò com una al·lusió. A més a més, i per ser-te sincer, sempre he dubtat que una veritable Pàtria Catalana es puga bastir sobre les bases dels actualment anomenats Països Catalans. Jo crec que a hores d'ara, els territoris no són tan "grans" com antigament, i les tecnologíes actuals permeten administrar-los molt més eficaçment que quan En Jaume va muntar el Regne de V. D'altre cantó, jo em reconec en el concepte Catalunya com si em vingués que ni fet a mida; i de l'altre, això no implicaría mai l'acceptació d'un sistema centralista, madrilenyitzat , amb l'epicentre a Barcelona, per regir els destins de tots els catalans dels quatre punts cardinals. Sobre l'estratègia d'alliberament del jou castellà, pense que no està malament l'emancipació del Principat primer, per què és evident que a l'actual P.V. la major part de la nostra societat està a anys llum d'imaginar-se un futur on ecspanya siga simplement una insuportable veïna. Amb l'exemple d'un Principat independent, i amb molta feina i més tensions, probablement valencians, mallorquins, andorrans, ponentins podríem integrar-nos-hi en uns anys, o no. Si és que no, els catalans conscients d'aquests territoris tindríem almenys una terra de promissió en el territori, ja alliberat, del que ara és l'actual Principat.\nAra, és veritat això que apuntes de que al P.V. tenim molts raconets de parla castellana. Jo no hi veig el problema, Grey: sóc demòcrata, i m'agrada que la gent tríe on vol estar-s'hi. Que volen anar amb ecspanya? Perfecte, bon viatge (hehehe). Que volen anar amb nosaltres? Benvinguts sigueu, i ja m'esteu aprenent el català a l'endemà mateix (si voleu accedir a puestos de l'administració, clar). Dic això, sobretot, pensant en certa gent de l'Alacantí, que no sé quina excitació indecent senten per la pobreta Múrsia, que fins i tot volen muntar-se una autonomía amb aquesta provincieta d'ecspanya. Perfecte també: bon vent i barca (ecspanyola) nova. En fí, no sé si m'he explicat prou bé, però és un apunt llarguet, companys. Salut.\n7 de juny de 2007, a les 21:25:00 CEST\nTornant a Jaume I, no va regalar Murcia als castellans? xD\n7 de juny de 2007, a les 22:02:00 CEST\nSí, nano, li la va regalar, "más amigo de las letras que de los números", i qué vols palesar amb això?\n7 de juny de 2007, a les 22:11:00 CEST\nxDD Ara parlem dels meus perfils? Només que tota la carrera d'economia són funcions matemàtiques i sistemes de numerets, quan a mi em van més les lletres i els conceptes.\n9 de juny de 2007, a les 14:00:00 CEST


Parc del Saló central a Sant Boi de Llobregat — batlleiroig\nUrbanització del sector Saló Central de Sant Boi de Llobregat\nNova centralitat urbana que connecta el centre urbà amb el futur eix cívic del Baix Llobregat.\nL’objectiu principal del projecte és dotar al Sector d’un Espai lliure de grans dimensions on hi tinguin cabuda múltiples usos i hi hagi solucions per a cada necessitat, urbanitzant el nou carrer de Baldiri Net i Figueres, indispensable per a l’accessibilitat a les noves edificacions i per tal de dotar-les dels serveis necessaris.\nIván Sánchez Fabra, Mario Súñer Díaz, Xavier Ramoneda, Enrique Valiente – Arquitecte / Dolors Feu – Enginyera tècnica agrícola i paisatgista\nSumma – Enginyeria, STATIC Ingeniería – Enginyeria d'estructures\nEl projecte proposa compaginar diferents usos amb una gran presència de vegetació i amb una màxima sostenibilitat de les solucions adoptades. Es combinen, doncs, recursos de caràcter paisatgístic per a dotar d’àmplies zones de verd, amb solucions més urbanes i construïdes per a usos més intensius, relacionats sempre amb les edificacions adjacents.\nEls espais on es desenvolupa el projecte d’urbanització del Saló Central, es troben en una situació privilegiada en el municipi, on conflueixen 2 grans eixos de la ciutat, que són l’antiga carretera C-245 i l’Avinguda de Josep Mariages, que ja confereixen a l’indret d’una visibilitat i afluència màximes.\nEl tram de 330m de llarg i 40m d’ample que dóna façana a la C-245, suposa la part més important quant a espai lliure de tota la intervenció. Aquest espai s’ha projectat tenint en compte la seva situació limítrofa amb la carretera, que tot i haver d’esdevenir un passeig en el futur, en l’actualitat suposa un fluxe de cotxes i de soroll molt important. En aquest projecte pren molt importància el desenvolupament i la transformació futura de la C-245 en una Via Urbana, juntament amb la implantació del Bus-Baix, que unirà totes les poblacions des de Cornellà fins a Castelldefels.


Associació Comarcal d’Empresaris del Berguedà - L'ACEB s'uneix a Reempresa gràcies a un conveni amb Cecot\nL'ACEB s'uneix a Reempresa gràcies a un conveni amb Cecot\nLes empreses de l’ACEB podran rebre assessorament tant empresaris que cedeixen el seu negoci com als emprenedors disposats a donar-los-hi continuïtat.\nEl Centre de Reempresa de Catalunya s’està consolidant com una eina efectiva per evitar el tancament d’empreses i està desenvolupant una estratègia de màxima expansió a Catalunya del 2012 – 2015 de la mà d’ajuntaments i associacions empresarials en el territori.\nAmb l'objectiu d'adherir-se a aquesta iniciativa, l'ACEB ha signat un conveni de col·laboració amb Cecot. Ambdues organitzacions consideren que el Centre de Reempresa de Catalunya, que permet posar en contacte cedents i reemprenedors, és un mecanisme adequat per fomentar el creixement econòmic i disposa d’instruments per implicar les institucions, per tal de coordinar-les i possibilitar la concentració de dades, informació i coneixement sobre el procés. L’acord és un pas més cap a la consecució d’estructurar un mercat per la compra-venda d’empreses a Catalunya.\nA partir d’aquest mes de maig, els emprenedors i empresaris de l’ACEB podran adreçar-se al Punt d’Atenció Reempresa del CFI-Cercs Berguedà o als diferents punts d’atenció que el Centre de Reempresa té a tot Catalunya, on rebran assessorament tant els empresaris i empresàries que volen vendre la seva empresa com les persones reemprenedores disposades a donar-los-hi continuïtat. L’objectiu és, doncs, impulsar i estructurar la transmissió d’empreses com a via de creixement d’activitat econòmica, evitant així el tancament de negocis econòmicament viables i la destrucció d’ocupació.\nL’acord d’avui significa sumar esforços, informació i recursos per augmentar el rendiment d’un model de creixement empresarial que podria evitar el tancament del màxim nombre possible d’empreses durant el temps d’execució del programa a la província de Barcelona i salvaguardar llocs de treball, tal i com s´ha demostrat en l´últim any de projecte. En aquest context, s’oferirà assessorament i s’impartirà formació per a tots dos col•lectius, cedents d’empresa i reemprenedors, sobre les característiques dels processos de compra-venda d’empreses i l’elaboració d’un Pla de Reempresa o de cessió.\nNoranta-quatre reempreses d’èxit amb una inversió total de prop més de 4.801.000€\nEl Centre de Reempresa de Catalunya ha aconseguit tancar des de finals de l’any 2011 un total de 94 casos de reempreses que han suposat una inversió total de prop més de 4.801.000€ i que es distribueixen, per sectors de la manera següent: 33% de reempre-ses d’èxit en el sector comerç; 11% a reempreses d’indústria; 31% pertany al sec-tor serveis i un 25% de la inversió de les reempreses d’èxit pertany al sector de l´hostaleria.\nLa distribució territorial d’aquestes reempreses amb èxit és un 76% de la província de Barcelona, un 10% de la província de Lleida, un 8% pertanyen a la província de Gi-rona i un 6% a la província de Tarragona.\nÉs evident que tota economia dinàmica i innovadora provoca una mortaldat corrent i ha-bitual d’empreses per gestió deficient, pèrdua de mercats, problemes personals, discre-pàncies societàries, obsolescències diverses o per no tenir successió. Moltes empreses fracassen en la seva trajectòria, no per falta de viabilitat econòmica, sinó perquè no es pensa en la seva transmissió com una alternativa de continuïtat. I així ho demostra el 24% dels casos d’empreses cedents que s’han adreçat al Centre de Reempresa de Catalunya, que ho han fet per jubilació del cedent. En el 31% dels casos el motiu és el canvi de negoci del cedent i en el 11% el canvi de domicili. Altres motius per cedir l’empresa són la impossibilitat de portar el negoci (19%), la malaltia (10%) o les desavinences amb els socis (2%).\nDarrera modificació el Dilluns, 13 Mai 2013 20:43\n« Els autònoms al Berguedà retrocedeixen des del 2008\tPresent i futur de Catalunya »


Noms alternatius: From Dust\nProcessador: Intel Core 2 Duo @ 2. 0 Ghz / AMD Athlon 64 X2 4400 +\nEspai en disc: 4 GB\nFrom Dust - un joc d'estratègia en temps real amb alguns controls d'arcade. Des del principi, anem a sentir un petit ídol, que creu en un petit grup d'indígenes de pell fosca. Pas del joc From Dust estarà sempre acompanyat per la projecció de la majoria dels rituals indígenes celebrada en honor seu. Tan aviat com vostè sent les melodies familiars, veureu una dotzena d'indígenes pobres, ja saps - que necessiten la seva ajuda, el seu suport i el suport, perquè creuen en tu, confia en tu implícitament.\nFrom Dust, que tenen un molt interessant i emocionant, ens diuen sobre els nadius del Golàs smuglokozhih que necessiten per trobar i explorar el llegat dels avantpassats deixat enrere al llarg del món del joc. Aquí i secretes habilitats que li permeten controlar les forces de la naturalesa i la informació important sobre el món. A la recerca d'aquest patrimoni, que juntament amb els seus pupils aprendrà desenes d'illes separades, en les que en realitat ha de mostrar el que un Déu real.\nTots tutorial From Dust estarà ple de demostracions de força deïtat, on canviarem el terreny, que els rius de tornada, plantar arbres i jardins del desert i drenar pantans. No obstant això, l'impacte en els nostres fills, tenim, per desgràcia, no podem. L'únic que podem fer és fer-los saber que el camí cap a l'altar proper on ve missatge és antic, tancat i han d'esperar. Són aquests altars i portals que ens poden enviar a una altra illa i és l'objectiu principal de cada un dels nivells del joc. Total en cada nivell són quatre d'aquests altars i una passada a la següent nivell. L'accés a elles es tanca i vostè ha de fer tota la seva destresa divina per sostenir les seves nadius lleials al següent missatge. Canviar el món del joc serà possible amb un petit cursor situat al centre de la pantalla. Si volem fer un oasi, el desert és suficient per abocar aigua si és necessari per fer que el llac, a continuació, amb el segell de sorra de la badia, i així etcètera Inici i el problema principal, fer zona habitable al voltant dels tòtems altars i obrir el camí a la següent.\nOriginalment From Dust, el joc que no seria molt difícil de no ser posat davant els greus problemes dels jugadors. Però amb el desenvolupament de la trama, les forces dels elements naturals lliscaran proves més greus, i la deïtat dels últims dies de suar de debò. Forts corrents d'aigua es propaguen fàcilment preses de sorra de llum i flora hostils lliurarà un seriós inconvenient. El foc pot encendre els arbres al seu voltant, les explosions i l'aigua va a esclatar per la calor i totes aquestes característiques ha de ser utilitzat. Bombes salvatges seran una eina perfecta per a la col · locació de passades a les roques. En el camí, haurà de mirar de prop i els seus pupils, per trencar el seu assentament prop d'un dels altars. El seu petit assentament és un imant per als desastres naturals i que com el seu deïtat patrona i ha de ser oportuna per buscar la manera de protegir-los. Després que el poble perdut serà un fracàs de la seva missió.\nJocs Jocs MMORPG en línia From Dust


Els veïns de Castellnou d’Oluges alerten que podria despoblar-se en 10 anys si la Paeria no actua\nCastellnou d'Oluges » Judit Castellà\nConfien que el nou Ajuntament de Cervera, de qui en depenen, porti a terme totes les actuacions que fa anys que reclamen\nCastellnou d’Oluges és un nucli agregat de Cervera on actualment només hi viuen poc més de vint persones. Són persones grans que cada cop són més conscients que el poble es pot despoblar en només una dècada. En són conscients però no es resignen a quedar-se de braços creuats. “D’aquí a 10 anys, quants en quedarem, dels que hi som ara? anirem desapareixent, la situació és desasperant”, lamenta Carme Bonet, veïna i representant del nucli.\nAmb un centre “en ruïnes”, els veïns tenen esperança en el nou consistori per revertir la situació. Hi veuen “ganes de treballar” però remarquen que calen fets. De moment, el primer cap de setmana de febrer hi va haver una reunió entre els veïns i la Paeria, en què el consistori es va comprometre a fer “les coses petites”, segons expliquen els veïns, que lamenten que “un 90% de les actuacions que demanaven són de l’anterior mandat i gairebé tot està per fer o mal fet”.\nAixí mateix, des del consistori també se’ls hi va traslladar que està previst la recuperació de la Font, un referent important pel poble, la reparació de la teulada del cementiri i la reparació dels forats de la carretera d’accés a Castellnou.\nSón uns primers passos imprescindibles per assolir el repte de no despoblar-se. Però la lluita dels veïns va més enllà d’això i, arran de la “desesperació”, la representant del poble va convocar una reunió a principis d’any per abordar possibles solucions. Entre elles, va sorgir la idea d’intentar reactivar el poble recuperant la figura d’Angeleta Ferrer, filla de Rosa Sensat, que havia estiuejat al poble. Com que “és una persona coneguda, volem tornar a fer la Festa del Sagrat Cor per veure si ens poden ajudar des d’Ensenyament”. En aquest sentit, Bonet exposa que un dels aspectes que els ajudaria a recuperar aquesta festa dedicada a Angeleta Ferrer seria “la rehabilitació de les escoles”. La festa es faria al setembre i els permetria “fer un homenatge a la seva vida dedicada a la pedagogia, així com portar a terme alguna conferència i exposició dels estris de teatre i les disfresses que feien servir quan venia a l’estiu”.\nÉs més, recorden que a la Paeria, la rehabilitació de les escoles, els podria servir per fer activitats culturals. La intenció és que aquesta iniciativa sigui el punt de partida per recuperar, almenys, visitants. En aquest sentit, Bonet matisa que durant l’estiu “no ve més gent de fora, els que venen són els fills”. Però, tot i això, “ara venen més dies”.\n“Les arrels són molt importants, són el que m’han fet tornar”\nCastellnou és un nucli que se sap despoblat en una dècada, però també és un poble que, malgrat totes les adversitats que té, s’aferra a viure. S’aferra a viure amb l’esperança que acabaran ‘salvant-se’. Cada veí té una història diferent. Algunes es complementen; d’altres, no tant. Però totes defensen una única cosa: poder viure amb els mateixos drets que qualsevol altre poble petit.\nLa Carme Bonet és una de les veïnes i representant del poble. Nascuda a Sabadell (Vallès Occidental), fa 18 anys que va decidir anar a viure a Castellnou d’Oluges i la seva implicació amb el nucli és indubtable. “No ho canviaria per res”, assegura en referència a la qualitat de vida, però també és conscient que potser ella haurà de prendre la decisió de marxar: “Si en deu anys no hi ha canvis, marxo segur”. Passar de viure de Sabadell a Castellnou d’Oluges és un canvi notable i les prioritats s’acaben transformant: “No tinc la facilitat de tenir segons què al moment...però igual és que no ho necessito”, afirma la Carme, que lloa els beneficis de viure en un poble tan petit: “Menys necessistats, menys consum, menys estrés, menys contaminació, més tranquil·litat, més natura i gent més noble”. Ella va deixar una capital per anar a viure a un nucli agregat. En canvi, en Florido Aldomà és un altre veí nat al poble. La seva història transcorre entre Castellnou i la capital catalana. Als 15 anys va marxar cap a Barcelona per “qüestions de feina”.\nA la capital catalana s’hi va estar fins als 50 anys i escatx. Actualment, un cop jubilat, ha tornat cap a casa perquè “les arrels són importants, són el que m’han fet tornar: tinc dos fills aquí a l’entorn i Barcelona era massa gran”. Aldomà recorda que “fa tants anys que estem d’aquesta manera que encara ens aguantem”.\n“Sempre he demanat que a l’entrada del poble almenys hi hagi unes faroles perquè a la nit és fosc i, fins i tot, fa por de baixar-hi”.\nAixí mateix, lamenta que la plaça “la van començar i la van fer a mitges. Així s’ha quedat”. Però, sobretot, demana actuacions pel centre del poble.\nmitja vida aquí\nUna altra de les veïnes que viu en aquest nucli agregat a Cervera és la Pilar Pérez. Fa cinquanta anys que hi viu i, assegura que, de moment, no “he pensat en marxar”. Pérez recalca que “hi ha moltes millores a fer al poble”. D’entre elles, “la principal és la carretera per tots els forats que hi ha”.\nLes queixes són comunes entre ells però també ho és l’esperança en el nou consistori. “Acaben d’arribar i s’han trobat el problema”, entenen però asseguren que, fins ara, només se’ls hi ha dit que “era molta feina i costava molts diners”. Davant d’això, Bonet afirma que “com més tardin, més diners costarà perquè més feina hi haurà”.\nLes millores a fer hi són, les reclamacions dels veïns també i, de moment, les reunions amb la Paeria i la voluntat d’entesa també. Conscients que la situació és complicada però no impossible, els veïns continuaran lluitant per recuperar la vitalitat del poble. Ho faran apostant, sobretot, per recuperar la festa del Sagrat Cor dedicada a Angeleta Ferrer i amb els ulls posats també a altres institucions com la Diputació de Lleida, per veure si els poden donar un cop de mà.\nSense telèfon i amb el Sió desbordat per la borrasca\nLa borrasca Glòria del mes de gener també va deixar petjada en aquest nucli de la comarca de la Segarra, que va veure com es desbordava el riu Sió. A conseqüència d’aquest temporal, a més de tots els danys que pateixen des de fa anys, també ha empitjorat el servei de telefonia. Un problema que, els asseguren, s’està treballant per revertir- lo. Cal recordar que la inundació d’aquest riu va ser el motiu pel qual la Paeria de Cervera va prendre la decisió d’activar el Pla Inuncat durant tot un dia, en què els forts aiguats i les ratxes de vent van deixar imatges inèdites del Sió i l’Ondara, i van causar destrosses al centre de Cervera.


Atena del Montgó: de novembre 2007\nJudicis de pel·lícula 1a entrega: Enric i Jaume\nAhir, la justícia espanyola va tornar a demostrar la pasta de què està feta, jutjant i condemnat el Jaume Compte i l'Enric Stern, companys d'Endavant i de Maulets i el SEPC respectivament a pagar una multa de 2700 € per cremar una fotografia de sus majestades los reyes. El millor de tot, que no van poder realitzar les seues declaracions en català, vulnerant un dret fonamental bàsic en qualsevol ordenament. En el judici de l'11-M, que també ha tingut lloc al Tribunal de Orden Público.... ai no, Audiencia Nacional, els processats de llengua àrab han tingut opció de fer servir el seu idioma matern amb l'ajut d'intèrprets, mentre que en aquest cas el jutge s'hi ha negat, i la totalitat de les declaracions fetes pels acusats han tingut la consideració de silenci. I per a més INRI, el jutge ha acabat fent broma de la situació.\nTot plegat, des del meu punt de vista d'embrió (o fetus) de jurista, em suscita diverses qüestions, més enllà del context polític, que és evident: un Estat en crisi, en què es qüestionen tots els pilars fonamentals de la seua "democràcia", si més no formal, dels darrers 30 anys es veu obligat a espantar les mosques a canonades, amb tot el que això té de contraproduent per a ells mateixos.\nA banda de tot això, la existència de la mateixa Audiencia Nacional, un tribunal d'excepció com els que prohibeix manifestament la mateixa Constitució espanyola, creat per a jutjar únicament una sèrie de delictes i passant-se per l'arc de triomf tot allò de la unitat jurisdiccional i el principi de subsidiarietat, sembla poc encertat. El Tribunal Constitucional, un simpàtic òrgan ple de juristes triats pels partits polítics (que sempre miren pel bé general) té també ben poca legitimitat, al meu parèixer, per decidir que està bé i que està mal, perquè d'objectivitat en té més bé poca...\nTot això suscita reflexions: Quin sistema judicial voldríem per a uns Països Catalans lliures (i socialistes) del futur? Com hauria de funcionar?\nCrec sincerament que si volem canviar les coses hem de saber plantejar alternatives serioses i aprendre de les coses que ens envolten. És un debat que, entre els professionals i futurs professionals del dret dels Països Catalans, i la societat en general, que de moment, en aquest i altres aspectes, som sols les persones compromeses. És la nostra faena, a vore si ens espavilem!\nPublicat per Mitrídates a 3:21 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: dret, política\n1 + 1 són 13... Roses\nEsta nit, en la línia recentment inaugurada de les nits de cine alternatiu, conceptual o gafapasta (em té igual com vulgueu dir-li), hem anat a vore "Las 13 Rosas".,\nSincerament, esperàvem una pel·lícula molt més lacrimògena del que ha sigut, i, tot i que alguna membre de l'expedició ha eixit de la sala amb llàgrimes als ulls i visiblement emocionada, la majoria hem eixit amb una sensació agredolça. N'esperàvem més.\nEn primer lloc, em sembla que se li dona molt poca profunditat als personatges (sota el meu punt de vista, no s'hi val a concentrar l'atenció sols en unes poques xiques amb el suposat pretext de donar-les profunditat i ignorar completament a d'altres, i fins i tot aquestes primeres queden molt planes). Alguns actors i actrius em semblen de poca qualitat (què collons pinta Fran Perea? i Leticia Sabater?. Les escenes amables de dins la presó crec que volen acostar-se un poc al que en eixe aspecte ocorre a "La vida és bella" (per a mi, una obra mestra) però sense massa encert. També veig grans mancances en el ritme, que em sembla repartit de forma molt desigual, molt lent al principi, accelerat després i de nou molt lent.\nPerò el problema més gran és potser la manca de contingut polític del film. El missatge de fons sembla ser més aviat el de denunciar els abusos de la dictadura i la manca de garanties recorrent a la llàgrima fàcil i el drama humà (de com dones innocents i benintencionades cauen mortes per un règim bàrbar) oblidant el més important d'aquestes dones: la seua dimensió política, republicana i socialista, com a militants de les Joventuts Socialistes Unificades. La pel·lícula s'ocupa més d'intentar demostrar com d'injustificat era el procés contra les joves, innocents de tota culpabilitat , que en denunciar que foren víctimes d'una persecució política, i màrtirs en tant que militants d'una causa justa. Com ja vaig opinar amb Salvador el discurs real dels protagonistes queda molt lluny, amb la qual cosa, i també en la ficció, la bogeria dels botxins destrueix el missatge de les víctimes.\nEncara així, anar al cine a vore estes coses sempre és constructiu. Un debat posterior gratificant i la sensació d'haver après alguna cosa, que, això si, no te la lleva ningú.\nPS: El títol del post, conseqüència d'imaginar Fran Perea, que fa paper de delator (igual d'infame en la realitat que en la ficció) versionant la seua famosa cançó capçalera de Los Serrano per a l'execució de les xicones.\nPublicat per Mitrídates a 16:45 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: cinema, personal\nEl primer i més bragat de tots els espanyols, mundialment conegut com a Juan Carlos I, últimament un poc cremat, torna a saltar a la primera plana de l'actualitat, esta volta mundial, escridassant Hugo Chávez en una cimera internacional d'una forma grollera i maleducada. Tampoc és precís extendre'ns massa sobre que representa tindre monarquia i la poca cultura democràtica que denota, no siga que a la fiscalia i als de l'Audiencia Nacional se'ls calfen les gònades i em vinguen a buscar. Crec que exhibint el vídeo de l'actuació sobra per conèixer millor a qui financem els catalans (i per desgràcia més gent també) amb els nostres impostos:\nA vore si demà puc actualitzar amb el tema de l'antifeixista assassinat a Madrid, que també és de prou actualitat.\nPS: Gràcies als pixavins per abaixar un diumenge de vesprada i calmar la ressaca de bateig. Els encontres familiars són sempre letals!\nPublicat per Mitrídates a 16:18 4 comentaris:\nPost-pont de Tots Sants. Valoracions i altres\nPassa el pont de Tots Sants, amb el que ha estat una acampada no exactament segons l'antic costum de bastarderia i brutea que ens es característic, sinó més bé d'una manera novedosa gràcies als saforencs i saforenques que, vinguts en el cotxe del gran Pablo Sebastian (i no el de Cine de Barrio) s'adonaren que la gent de la Marina Alta no estem excessivament equilibrats.\nLa festa a la cotxera, el ball dels cavallers, cantar i ballar Nino Bravo, els Backstreet Boys, el pasdoble patriòtic "Xàbia", el guateque al mirador del barranc de l'Infern (mireu el video més avall, val la pena) o la visita nostàlgica a l'Atzuvieta amb excursió camp a través amb el Comando Calendari... un pont bastant complet. Sus quiero, penya!\nA la gent de l'Ebre, ja sabeu el que vos heu perdut. Als de la Safor que no vau vindre, el mateix. A la propera, siga on siga i siga quan siga, vos esperem.\nA la foto, extreta del fotolog de Pablo Sebastian, el poblat morisc de l'Atzuvieta, prop d'Alcalà de la Jovada.\nPS: Els videos de "Libre" i de "Paraules d'amor" esperem que la senyoreta Ester buide els videos del mòbil.\nPublicat per Mitrídates a 7:49 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: frikisme, personal


Programa Esport a la platja - Dénia\nPrograma Esport a la platja Tornar\nde l´1 de juliol al 31 d´agost\nGaudeix intensament de les teues vacances a Dénia i uneix-te a nosaltres per a practicar esport a les platges a partir de l'1 de juliol 2021!\nUn estiu més, des de la Regidoria d'Esports s'ofereix als visitants de les platges la possibilitat de gaudir-hi, a més, d'un complet programa d'activitats físiques per a mantenir-se en plena forma, aprofitant les hores menys caloroses del dia.\nS'hi podrà practicar tai-txi, pilates, manteniment, aerozumba, fitness i wushu-defensa personal, de dilluns a divendres, excepte dies festius, a les platges de la Marineta Cassiana i de la Punta del Raset.\nEls horaris es mantenen als matins, de 8.30 a 10 h, amb tres activitats diferents; i totes les vesprades, una sessió esportiva a les 20 h.


Òmnium expressa el seu condol i solidaritat amb les víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils - Òmnium Cultural\nÒmnium expressa el seu condol i solidaritat amb les víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils\n“Res ni ningú no podrà mai aturar la voluntat pacífica, solidària i democràtica de tot un planeta”\nÒmnium Cultural mostra el seu condol i se suma al dol decretat pel Govern després dels atemptats de Barcelona i Cambrils. Colpits pels fets de les darreres hores a la capital catalana i al municipi del Baix Camp, des de l’entitat mostrem total repulsa als atacs, absoluta solidaritat amb les víctimes i fem palès que som i serem un país d’acollida. Tenim clar que no caures em provocacions: “res ni ningú no podrà mai aturar la voluntat pacífica, solidària i democràtica de tot un planeta”, ha manifestat el president d’Òmnium, Jordi Cuixart. El terror mai no podrà derrotar aquells qui creiem en la pau i la democràcia.\nLa Junta directiva i el president Jordi Cuixart han assistit al minut de silenci que aquest divendres al migdia s’ha convocat a la plaça Catalunya de Barcelona, centre neuràlgic de la ciutat i escenari de l’atemptat al costat de les màximes autoritats del país. L’acte l’han presidit els principals representants institucionals de Catalunya com el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, el vicepresident Oriol Junqueras, l’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, i la presidenta del Parlament Carme Forcadell, entre d’altres.\n« Xerrada ‘GARANTIES PER LA DEMOCRACIA’ a Vilajuïga (Alt Empordà) a càrrec de Magda Casamitjana\nÒmnium expressa la condolença a totes les víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils »


SEDNA Engineering & Energy » Blog Archive » NOUS HABITATGES A LA MARINA (BCN)\nEl ministre de l’Interior, Jorge Fernández Díaz, ha indicat que l’acord signat avui “tant beneficiós pels guàrdia civils i les seves famílies” és “un bon exemple de col·laboració institucional” que corrobora el “sòlid i continuat”\ncompromís que el Govern d’Espanya manté amb la seguretat pública a Catalunya.\n“La Marina es un barri en transformació, però en aquests anys també s’ha transformat el Consorci. El sanejament dels comptes de l’entitat ha possibilitat passar d’un Consorci endeutat i amb pèrdues milionàries -12 milions d’euros en 2011- a una entitat sanejada i amb capacitat inversora. Hem tornat als beneficis, 23 milions el 2014, per exemple”, ha subratllat Jordi Cornet. En relació amb la racionalització de l’entitat, Cornet ha destacat, entre altres dades, l’ajustament de les despeses pròpies del Consorci en un 25% aquests darrers 4 anys, una reducció total d’11 milions d’euros.\nEl Consorci de la Zona Franca té 150.000 m2 de sostre de la seva propietat en aquest àmbit, principalment per a ús residencial. En aquest sentit, disposa de sòl per a la construcció d’uns 1.390 habitatges, (730 lliures i 680 protegits). Segons Jordi Cornet: “La reconducció del Consorci ens permetrà complir amb el nostre objectiu social de contribuir al benestar dels ciutadans de Barcelona mitjançant projectes d’habitatge assequible.”\nSEDNA Engineering & Energy en el Barri La marina amb el Consorci de la Zona Franca de Barcelona (CZFB)\nSEDNA fou al 2014 l’adjudicatari del projecte executiu d’instal·lacions, mitjançant el corresponent procés concursal. En tant, ha dissenyat i dirigit les diferents instal·lacions, tals com: electricitat, aigua calenta sanitària, calefacció, ventilació, enllumenat, entre altres; alhora que ha realitzat els càlculs, propostes i simulacions energètiques, per tal d’assolir el màxim nivell d’Eficiència possible.\nAixí doncs, aquest edifici, on també hi residiran membres i famílies de la guardia civil, disposa de la QUALIFICACIÓ A d’EFICIÈNCIA ENERGÈTICA en fase de projecte.\nMinistre Interior amb Equip Tècnic (CZFB, SEDNA, AT3)\nNotícies de SEDNA relacionades:\nFonts i Publicacions Externes:


Una maqueta de L'Hospitalet, 1r EP Sant Josep Obrer\ndes. 18, 2021 | Cicle inicial\nEls nens i nenes de primer us volem explicar el nostre projecte que hem fet sobre l’Hospitalet.\nTot va sorgir, quan en el mes de setembre vam explorar la nostra escola, totes les estances que té i quins treballadors i treballadores hi havia. I sabeu què?…. vam entrevistar a alguns treballadors com si fóssim uns autèntics periodistes.\nDesprés vam estar buscant en el mapa, on estava situada la nostra escola i la vam trobar dins de l’Hospitalet de Llobregat. Llavors, vam decidir investigar i conèixer tot el que tenim a l’Hospitalet i al voltant de la nostra escola.\nVan sorgir moltes preguntes sobre l’Hospitalet i algunes les vam resoldre entre tots. Mireu tot el que hem après:\n– L’Hospitalet és una ciutat.\n– Antigament, els carrers no estaven asfaltats, hi havia pocs edificis i fins i tot, hi havia animals passejant pels carrers.\n– Hi havia poquíssims cotxes i els que hi havia no eren com els d’ara.\n– La gent podia caminar i jugar pels carrers.\n– Les parades de metro, eren molt diferents a les d’ara.\n– Actualment, trobem molts edificis, una gran varietat de transports, senyals de trànsit, carrers amples, parcs i també un munt d’edificis públics on podem entrar tots i totes.\nLa veritat, és que l’Hospitalet ha canviat moltíssim!\nDoncs després de portar fotos de l’Hospitalet i classificar-les, ens va arribar un encàrrec del director. Ens deia que si podíem construir una maqueta de l’Hospitalet on havia d’aparèixer la nostra escola. Nosaltres que som molt VALENTS vam acceptar la feina i ens vam posar mans a l’obra.\nA continuació, les nostres senyus us posaran un vídeo perquè veieu tots els passos que hem seguit i les MAQUETES tan ESPECTACULARS que hem construït.


Què en farem, de l'oli del raig? | Opinió | SomGarrigues\nTant temps esperant, tant temps ensalivant per l'oli del raig, i resulta que, quan arriba Nadal, ja l'hem avorrit. Aquell oli verd, espès, aromàtic i torbador de principis de novembre ha perdut la frescor, la picardia, la capacitat de sorprendre el paladar. I resta un oli bo, correcte, fiable.\nPerò només per uns dies. Perquè ben aviat es comencen a formar, al cul de la garrafa, l'ampolla o el setrill aquelles espirals marronoses que anuncien la solada. La solada, el símptoma inequívoc que l'oli del raig s'ha d'acabar sí o sí. Perquè cada dia que passa perd, té menys substància, es torna un producte depassat.\nQuè n'hem de fer, llavors, de l'oli del raig? Per ventura l'hem de llençar? Per als que hem estat educats en la cultura d'aprofitar el menjar, això és més que un pecat mortal. O potser l'hem de colar? Feina de mal fer, pesada i enganxosa. Hem de cuinar estofats i fregir platerades de patates? Les goles se'n ressenteixen, de tanta oliada. El reciclem i el portem al contenidor d'olis? -per cert, quin contenidor d'olis? Hi ha recollida d'olis usats a la salvatge garriga?\nPosats a dir, podríem barrejar-lo amb l'oli de l'any passat i vendre'l als italians. Els diem que l'hem obtingut d'una nova classe d'oliva, l'arlequina, que evoca els efluvis dels carnavals de Venècia. I ells, que no en pleguen res, d'oli, segur que se l'empassen.


Des de la Fundació IReS us oferim una rosa solidària per la nostra campanya de Responsabilitat Social Corporativa per Sant Jordi. La recaptació obtinguda anirà destinada als projectes d’atenció integral a famílies en situació de vulnerabilitat que es duen a terme a la nostra entitat.\nTothom necessita sentir-se escoltat, valorat i estimat allà on sigui. A vegades basta amb una nota d’agraïment sobre la taula, un somriure de bon matí o donant un cop de mà. I d’altres, es pot anar una mica més enllà, per exemple, entregar una rosa per una causa.\nA més de la cura especial del Taller Floral Bouquet, la rosa solidària de la Fundació IReS compta amb una capça de disseny totalment exclusiu elaborat per alumnes de la Facultat de Comunicació de la Universitat Blanquerna-URL.\nAquest any, regalant aquesta rosa estareu sembrant noves oportunitats per a moltes famílies que es troben en situació de vulnerabilitat.\nVoleu regalar roses solidàries de Sant Jordi als vostres equips?\nContacteu amb silviafont@fundacioires.org / 93 486 47 50\nData límit per a la reserva: 8 d’abril\nSom una fundació que des de fa 50 anys atén de forma integral a les famílies en situació de vulnerabilitat. Acompanyem aquestes famílies en els seus processos vitals a través del treball d’un equip de professionals especialitzats en l’àmbit social, psicològic i educatiu, i amb la mirada posada en un objectiu comú: veure la vulnerabilitat com una oportunitat de canvi vital.\nExemple de capça de Sant Jordi 2018


Les Rodanes de Vilamarxant :: Grup de Muntanya Viarany\nInici > Les Rodanes de Vilamarxant\nLa ruta organitzada per Arran Camp de Túria i Viarany pels turons de Les Rodanes van ser un bon preludi per als actes reivindicatius del 8 de març; del que van gaudir les 24 persones -3 d'elles menors de 3 anys!- i 5 gossos, vingudes del Camp de Túria, la Plana Alta, l'Horta, la Ribera Alta, la Safor, la Marina Alta, la Costera i la Vall d'Albaida..\nVa partir del trinquet de Vilamarxant fins a les trinxeres de la Ferradura. Allà vam conéixer diversos elements d'estes construccions defensives, com ara les pròpies trinxeres, els refugis que s'endinsaven en la mateixa muntanya, i els nius de morter i metralladora excavats en el terreny. Tot disposat com a l'última de les barreres defensives entre els feixistes i València l'any 1938.\nParal·lels a esta línia vam canviar de vessant, cap a aquella que mira a la salvada partida de Porxinos, a Riba-roja; per ascendir dins la pinada a la Rodana del Pic o Pic de l'Àguila, de 321 m i de roca de rodeno.\nEste punt domina tot el Camp de Túria des del sud-oest, i, tot i que el dia no era totalment clar, des del seu arbrat cim s'entreveia entre pins la serra Calderona, la zona arrasada en l'incendi d'Andilla, els Cara-sols, la Rodana Gran, la mar,... i poblacions com Riba-roja, Vilamarxant, la Pobla de Vallbona, Bétera i València entre d'altres.\nDesprés de l'obligada foto reivindicativa que la jornada exigia, vam davallar fins un creuament. Ací es pogué adaptar el recorregut a les diferents preferències i nivells, triant entre la variant que baixava directa a la bassa Barreta, o la senda que conduïa al mateix lloc, però remuntant la xicoteta alineació dels Cavallons.\nDes de la serreta dels Cavallons, alguns van poder gaudir de les vistes, encara que no massa clares, cap a la veïna Foia de Bunyol i les muntanyes que l'envolten. Curioses perspectives com ara: el castell de Bunyol a través del reduït espai que formaven, vistos des de la nostra posició, els tossals que l'emmarquen; Xest, treient el seu campanar darrere un turó; la serra de Xiva; el característic bony del Motrotón de Iàtova, eixint per damunt de l'Alt de Miravalència; la serra de l'Ave; la de Perenxisa, etc.\nTots junts, vam dinar relaxadament a l'ombra d’un pinot junt a la bassa Barreta, un estanyet excavat des d'antic sobre el terreny margós, destinat a abeurar el ramat que s'estabulava al corral homònim proper, i avui reconvertit en centre d'interpretació. Un bon contrapunt d'aigua a la sequera que sembla castigar la vegetació del paratge últimament.\nEl total del grup va decidir optar per la tornada fàcil a través del bosc del vessant de la Rodana Gran en comptes de pujar-la; i així tornar tranquil·lament, després de travessar els xalets, de nou cap a Vilamarxant, i en un parell d'hores a la manifestació de València pel 8 de març.


Finalitzen les obres d’arranjament i reparació de la calçada de la Torre Groga i carrer de la Generalitat - Ajuntament de Cardona\nFinalitzen les obres d’arranjament i reparació...\nFinalitzen les obres d’arranjament i reparació de la calçada de la Torre Groga i carrer de la Generalitat\nLes obres d’arranjament del paviment corresponent al carrer de la Torre Groga des de l’alçada de la Granja Victu fins al carrer Generalitat han finalitzat aquesta setmana i han tingut un cost de 47.673,59 euros assumit per l’Ajuntament de Cardona.\nEl paviment del carrer de la Torre Groga i del carrer de la Generalitat presentava un estat deficient i tenia alguna zona sense asfaltar. Degut al desnivell pronunciat del carrer i al tamponament d’alguns dels embornals s’havia produït un desgast a la capa superior de la calçada. Pel que fa al carrer de la Generalitat, l’estat de conservació del ferm era similar al del carrer de la Torre Groga i també sense asfalt.\nPer aquest motiu, el passat mes d’agost es van iniciar les obres d’arranjament i reparació de la calçada d’aquests dos carrers. Les obres han consistit en l’asfaltatge dels carrers de la Torre Groga i Generalitat,la neteja d’embornals i clavegueram i el canvi de tubs de canalització d’aigua del carrer Generalitat fins a la costa de la Mula.\nTambé s’ha creat la infraestructura pel soterrament futur de la fibra òptica i l’enllumenat, i s’ha instal·lat nous subministraments de Gas Natural al sector de la Torre Groga.\nPer l’alcalde, Ferran Estruch “aquestes obres eren un compromís de govern que vam assumir el 2015 i que ara, en part, és una realitat” .


SOMGENTBATART: ¿Te gusta conducir?\nConversa entre Albert Ibanyez i Xavier Roldan.\nA: Xavier Roldan ens mostra en la seva exposició a Ca l’Arenas una obra entre el que és art i disseny. Que és per a tu crear i dissenyar?\nX: Més que la diferència entre art i disseny, el que m’interessa és el camp de la publicitat, els anuncis i els missatges que donen.\nA: Això és el que trobarem a l’exposició?\nX: Si, hi ha una sèrie de dibuixos entorn el retrat fets amb llapis amb logotips a la cara. Hi ha també una fotografia que surt una persona amb una bossa de publicitat al cap, i llavors també hi ha unes bosses serigrafiades de paper.\nA: Les bosses són per agafar?\nX: Si, clar.\nA: I quin és el discurs que et planteges amb aquestes peces?\nX: A mi el que m’interessa sobretot de la publicitat d’avui en dia és la capacitat que té per crear pseudobiografia. Els anuncis no et venen el producte, un cotxe, una ampolla... et venen la capacitat que amb aquest desodorant pots lligar, que amb la rentadora no faràs res... et mostren la biografia.\nA: Com et vas introduir en tot això?\nX. El món de la publicitat sempre m’ha interessat, és un món molt lligat al camp de la creació. és molt interessant perquè actualment hi ha anuncis que són més interessant que una pel·lícula, amb pressupostos impressionants. La publicitat ha begut molt del món de l’art, i jo faig al revés.\nA: Saps alguna cosa del calb de l’anunci de la loteria de nadal?\nX: No sé res, però és una mostra de la curta vida de la publicitat. A diferència dels nois martini, no ens ha marcat de forma tant directe i no ha canviat la nostra cultura.\nA: Ara et dediques a disseny...?\nX. M’ho combino amb il·lustració, amb classes... amb el disseny mai hi he estat relacionat directament.\nA: Potser els anuncis que més se’ns queden són aquells que a part de ser innovadors o originals, tenen un atractiu artístics. Tu pretens fer el mateix però al revés, que una exposició sigui més atractiva pel disseny?\nX: És molt relatiu, depèn del que entenguis com a ben dissenyat, si ens ho agaféssim així moltes exposicions i molts dissenys haurien fracassat.\nA: Ens podries explicar alguna altra obra dins d’aquesta línia?\nX: Abans d’aquesta exposició vaig exposar a Berlín una animació feta amb flash. és un recorregut per carrers del món i tots els personatges en comtes de cap tenen un logotip. També estic treballant en un projecte de net-art molt lligat de la publicitat.\nA: Canviant de tema completament, que és art contemporani i que no ho és?\nX: En primer lloc penso que des de les avantguardes s’ha intentat innovar i investigar, és cert que hi ha molt de reciclatge actualment, però sempre conservem aquest caràcter de innovació, d’anar més enllà. Està molt lligat en el que està passant, en el context, amb el moment. L’artista és una persona que es mou dins de la societat i té un voltant polític i social, que reflexa en el seu treball vulgui o no. També estem en un moment que les noves tecnologies tenen un poder molt present en els seus treballs. Penso que els creadors “contemporanis” tenen marcades aquestes característiques. Tot el que està al nostre voltant és imprescindible per parlar d’art contemporani. També hi ha una altre qüestió d’actitud de l’artista, en el sentit de decidir per un mateix no solament les seves obres sinó la seva existència i actitud artística (Beuys). Una pintura pot estar feta amb caràcter molt contemporani, i un vídeo pot ser molt carca. Els materials no marquen que una peça sigui moderna. La situació està millorant però encara manquen coses, com un llibre blanc d’artistes de Mataró.\nA: Està clar que al moment d’afirmar tot això ja estàs creant-te un discurs que, atraurà a un públic determinat, encara que no estiguis creant depenguent d’ell. I ja per acabar, ens agradaria comentar el text tant discutit per internet. No parlarem sobre la seva “polèmica” sinó amb el seu contingut.\nX: Si, m’interessa, com ja deia, la publicitat no només a partir de la televisió, que genera una identitat que en som víctimes, que s’interposa en la nostra vida de diferents maneres, de formes més implícites o menys. Potser sí que el text és crític, però no didàctic. Jo simplement poso en evidència les influències dels anuncis.\ndivendres, 23 de febrer de 2007 Publicat per Artístics a 16:16 | Etiquetes de comentaris: Exposicions\n23 de febrer de 2007 a les 20:31\nEts el primer artístic que edita una entrada. Si passes per la recepció de l'escola en les hores que hi ha l'Àngels et donarà un lot de productes Dixan! És conya.\n24 de febrer de 2007 a les 12:39\nQuan he vist "Conversa entre Albert Ibanyez i Xavier Roldan" ja m'esperava un diàleg-pique... Però, què va, què va! Moltes felicitats!!!


Panta- Informació sobre totes la marca Panta. - World Rally\nPANTA (Pàgina Oficial)\nPàgina Web https://molgroupitaly.it/it/mol-group-italy/mol-group-italy-chi-siamo/panta-distribuzione-racing\nPanta soci oficial del Campionat del Món de Rally\nPanta Distribuzione SpA, membre de MOL Group, és una empresa italiana que opera des de 1975 a la distribució de productes petrolífers i serveis de serveis energètics. El Departament de Carreres va començar el 1989 i, des dels seus inicis, ha estat impulsat per una innovadora orientació en R + D i per un desenvolupament constant de productes específics per a la competència.\nA la seva pròpia planta, la marca desenvolupa i produeix una àmplia gamma de combustibles de referència (RF) i combustibles especials (gasolina i gasoil) per a les indústries automobilístiques més importants.\nAvui dia, és el proveïdor oficial dels principals campionats d’Itàlia, Europa i Internacional, que comparteixen l’èxit esportiu de diversos equips. S’ha convertit en un soci estratègic de federacions i organitzadors del campionat per al subministrament de combustibles de carreres, garantint un excel·lent rendiment de qualitat, alt nivell i compliment de les diferents regulacions de cada país.


Bloc de muntanya: Volta Soldeu - Vall d'Incles\nVolta Soldeu - Vall d'Incles\nEl refugi de Cabana Sorda, ben avançada la volta\nEl company xaviseu de Wikiloc va pujar una magnífica volta a aquest portal d'intercanvi de rutes GPS. Es tracta de la ruta que anomena Volta per Soldeu, Siscaró i Incles i que va ser l'itinerari de la Travessa de Canillo 2011 que es va realitzar aquest 26 de juny passat. Segons l'organització de la Travessa, es tracta d'un itinerari de 21,43 km amb 2003 m de desnivell positiu.\nAnimat per disposar del track GPS d'en xaviseu, aquest fresc dia de juliol em vaig disposar a fer la volta. No vaig sortir de Soldeu si no del punt més baix de l'itinerari, el pont sobre el riu al començament de la vall d'Incles.\nEl primer pont sobre el riu d'Incles, punt de sortida de la meva volta\nComenço doncs en pujada cap a Soldeu, i segueixo cap al Pas de les Vaques, el punt més alt de la primera meitat de l'itinerari.\nA mesura que pujo cap al Pas de les Vaques, Soldeu va quedant a sota\nL'Estany de Siscaró des del Pas de les Vaques\nLa baixada cap a l'Estany de Siscaró és de fort pendent però força franca.\nDe l'estany es veu el Pas de les Vaques que acabava de descendre\nDe l'Estany fins el riu d'Incles la baixada comença amb una canal de fort pendent, amb grans blocs, força incòmoda, que recordava de l'excursió amb esquís que vam fer-hi aquest hivern. Després ve un tram boscós i el track s'enreda fora del camí; és l'únic punt de la volta on penso que és millor no fer cas del GPS i seguir el camí.\nLa vall d'Incles, mirant avall\nArribat a la vall, començo la llarga remuntada per l'altre vessant, orientat a l'est. Les vistes van essent més enlairades i l'itinerari s'endinsa per la vall de Cabana Sorda fins arribar al refugi i a l'estany.\nL'estany i el refugi de Cabana Sorda van quedant a sota\nD'allà, segueix la pujada, ara per canviar de vall i enfilar-se cap al punt més alt de la volta: la Collada de la Tossa de Caraup, per sobre dels 2600 m d'alçària.\nLes pistes d'esquí sobre de Soldeu des de la Collada de la Tossa de Caraup\nDe la Collada segueix un tram de carena i un llarg descens cap al fons de la Vall d'Incles.\nPrat amb lliris en la baixada\nArribo al cotxe força maduret però satisfet després de les 5 horetes i mitja que m'ha portat fer aquesta gran excursió. Podeu veure l'itinerari proposat per en xaviseu aquí sota:


➔Anna Godoy: “Després de la Covid anar a uns Jocs Olímpics és un somni fet realitat” 【ENTREVISTA ✎】\nAnna Godoy: “Després de la Covid anar a uns Jocs Olímpics és un somni fet realitat”\nAnna Godoy és la tercera d’una nissaga de triatletes catalans que han fet història en el món d’aquesta modalitat. No obstant això, la més petita dels Godoy serà la primera en participar en uns Jocs Olímpics després que el seu pare i el seu germà no poguessin. La dues vegades subcampiona d’una Copa d’Europa afrontarà la seva primera participació en uns Jocs Olímpics aquest estiu a Tòquio\nCom està anant la preparació?\nNo queda molt però estic apretant molt. Honestament realitzo gairebé els mateixos entrenaments com durant tot l’any. Faig dues o tres sessions al dia. M’he preparat a la Cerdanya on tenim una casa. Només faig que dormir, entrenar i menjar. No faig res més.\nA part d’aquestes tres activitats, haurà de descansar.\nSí, intento un cop per setmana anar al fisio que em faci massatges musculars. Un altre aspecte a tenir en compte és l’alimentació.\nDiu que fa el mateix que durant l’any. Suposo que quan s’apropin els Jocs haurà d’afluixar la càrrega d’entrenaments.\nÉs més o menys el mateix que quan entreno a Barcelona. Pot ser són entrenaments més curts i d’una intensitat menor. Per exemple a pretemporada són un pèl menys intensos; en canvi, quan començo competicions intento apretar una mica més.\nCom creu que seran aquests Jocs?\nDiferents a la resta, segur. Però competirem igual i anirem amb les mateixes ganes com si fossin uns altres Jocs. La llàstima es que no hi hagi públic i que els familiars no puguin venir a veure’ns. A més, no podrem fer turisme per la ciutat. Haurem de fer-ho servir com a excusa per tornar-hi.\nN’és la seva primera participació. Somni complert?\nI tant. Després de tant de temprs esperant per fer-ho realitat semblava que la Covid ho obstucalitzaria. Per sort, només vam haver d’esperar un any més. Durant aquest any sempre he estat al capdalt del rànquing i la meva participació era molt probable… però vaja, la darrera opinió la té sempre el seleccionador.\nHo va veure perillar?\nEra una mica estrany durant el confinament. Volia que fossin l’any passat, però bé, vaig pensar que tenia un altre any per entrenar i ser millor. Veia com nosaltres estàvem confinats mentre que d’altres companys d’altres països podien entrenar a l’aire lliure. Recordo que com tots vam estar un mes i mig confinats. Durant la primera setmana entrenàvem al cent per cent, però quan ens van dir que els Jocs s’ajornaven vam haver de frenar una mica.\nÉs la tercera d’una nissaga de triatletes i la primera en participar en uns Jocs. Com s’ho han près?\nEl meu pare va ser un dels millors triatletes espanyols dels anys 90. No va anar a les Olimpiades perquè la modalitat no s’incloia. El meu germà també era molt bo però va coincidir que els millors esportistes del món eren espanyols. En el meu cas hi aniré una mica en representació d’ells, també. A casa s’ho han près molt bé. No hem fet cap festa ni res però sé que estan molt contents per mi.\nQuins aspectes creu que s’han de tenir en compte a Tòquio?\nL’aspecte psicològic hi jugarà molt. Però no només en triatló sinó en tots els esports. En el nostre cas haurem d’estar molt concentrats i atents a un circuit que no vaig poder tastar fa dos anys per paperes. També crec que la calor jugarà un paper crucial, per sort he pogut preparar-me a Font-Romeu on m’he aclimatat una mica. I l’aigua… l’aigua estarà molt calenta.\nVostè va tant per equips com en individual. Quines diferències hi ha?\nLa distància, aquesta n’és la primera. En individual hi ha la distància olímpica, mentres que en equips és esprint. Això vol dir has d’estar al cent per cent durant vint minuts. En equips les transicions compten moltíssim.\nL’objectiu que té en ment quin és?\nGaudir el moment i fer-ho bé. És una carrera única que es dona cada quatre anys. Aconseguir medalla serà molt complicat però si faig una bona bici i natació puc fer coses maques.


MAM Perfect Night – Xumet\nÉs de nit i estàs dormint profundament quan de cop t'espanta un soroll estrident provinent del bressol del teu nadó. On està el xumet?! Et passes hores buscant i remenant els llençols, i tot i haver-ho revisat mil vegades, de cop apareix al primer lloc on has mirat, però el nadó ja s'ha desvetllat. Et resulta familiar?\nLa solució és ben senzilla: el xumet MAM perfect night!\nMam ha desenvolupat un xumet de silicona amb una tetina més fina i flexible que qualsevol altre, el que dificulta la pèrdua del xumet ja que el nadó el subjecta millor. A més brilla en la foscor, el que facilita la troballa d'aquest durant la nit.\nA partir de diversos estudis s'ha demostrat que els xumets massa gruixuts i durs exerceixen una pressió excessiva en les dents i la mandíbula, el que podria provocar una mal posició fins i tot de les dents que no estan en contacte amb el xumet.\nMam perfect night és un xumet que fomenta el creixement sà de les dents i de la mandíbula, inclòs abans de que surti la primera dent.\nEstà format per diverses parts:\nEscut: corbat per la màxima comoditat. Agradable per a la pell gràcies als grans orificis d'aire.\nBotó: s'il·lumina en la foscor per a que pares, mares i nadons el trobin fàcilment. Material 100% segur per a nadons.\nDisseny MAM: gràcies a la seva forma simètrica, s'adapta fàcilment a la boca del nadó.\nSkinsoft silicona: alta acceptació dels nadons. Per donar una sensació de confiança.\nA més, ve inclòs un portaxumets esterilitzador ben fàcil d'utilitzar: una mica d'aigua i 3 minuts al microones.\nTots els productes de MAM es fabriquen amb materials lliures de BPA i BPS.