Crea i Aprèn: d’octubre 2014\nClasses de suport de la IOC dels cicles de la família professional d'Administració i Gestió\nAl Crea i Aprèn fem classes de suport en les assignatures de la IOC del CFGM Gestió Administrativa, CFGS Administració i Finances i CFGS Secretariat.\nLes classes es fan de manera individual o en grups reduïts. Les sessions poden ser de només una o diverses assignatures, depenent de les necessitats de cada alumne.\nEs treballaran els conceptes essencials de les assignatures, es lliurarà material adicional i es revisaran les proves d'avaluació contínua.\nEn tots els casos es farà un seguiment de l'aprenentatge i s'utilitzarà un programa personalitzat per a cada alumne.\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, cfgm gestió administrativa, cfgs administració i finances, cfgs secretariat, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, IOC, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres\nBones Festes de Sant Narcís!\nDes del Crea i Aprèn us desitgem que passeu unes bones festes de Sant Narcís!\nRecordeu que ja tenim penjat l'horari de tallers del novembre.\nA més, ja estem treballant en la planificació del desembre i també tenim alguna sorpresa que us explicarem ben aviat.\nPublicat per Crea Aprèn a 12:00 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, Girona, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres, Sant Narcís\nClasses Matemàtiques pels graus Economia, ADE i Comptabilitat i Finances\nFas un grau d'Economia, Administració i Direcció d'Empreses o Comptabilitat i Finances i tens rovellades les matemàtiques? Al "Crea i Aprèn" et posem al dia resolent cada dubte que aparegui en les classes de matemàtiques i finances.\nLes classes es fan en grups reduïts o de manera individual.\nEn tots els casos es fa un seguiment de l'aprenentatge i s'utilitza un programa personalitzat per a cada alumne.\nPosa't en contacte amb nosaltres i informa't sense compromís!\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, Mata, matemàtiques, Porqueres, universitat\nEstàs cursant l'assignatura d'Estadística i necessites un cop de mà?\nAl "Crea i Aprèn" fem classes d'Estadística a tots nivells per tal que superis l'assignatura sense dificultats.\nVine a informar-te'n sense compromís!\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Batxillerat, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, estadística, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres, universitat\nIntensius per preparar exàmens\nTens un examen a tocar i no saps com posar-t'hi? Has intentat entendre els conceptes o fer exercicis i no hi ha manera? A Crea i Aprèn preparem intensius a mida per superar exàmens.\nLes classes són individuals i totalment adaptades a cada alumne tant pel que fa a continguts i procediments que s'han de treballar com horaris.\nEl nostre equip de professors està format per especialistes en diferents disciplines.\nVine a informar-te al Crea i Aprèn sense cap tipus de compromís!\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, estudi, exàmens, èxit, intensius, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres\nCommemoració dels 100 anys del naixement de Martin Gardner\nDemà, farà 100 anys del naixement de Martin Gardner, periodista i comunicador científic, a més de mag i filòsof.\nDes de l'any 2010 el dia 21 d'octubre es celebren trobades "Gathering for Gardner", organitzades per la C4D, a la Universitat de Girona per conmemorar el naixement d'aquest il·lustre personatge.\nEn l'edició d'aquest any, oberta a persones de totes les edats i interessos, es tractarà el paper que Martin Gardner va jugar en la intersecció entre la màgia i la ciència. Es recrearan diversos trucs o jocs ideats per Martin Gardner, es discutirà la utilitat de la màgia en l'Educació i s'oferiran curiositats orientades a la ciència, als problemes i les activitats recreatives.\nTrobareu més informació sobre aquest esdeveniment en el següent enllaç:\nEtiquetes de comentaris: C4D, Crea i Aprèn, creaiapren, Martin Gardner\nBones Festes de Sant Martirià!\nDes del Crea i Aprèn us desitgem que passeu unes bones festes de Sant Martirià!\nRecordeu que el proper dilluns 20 d'octubre el nostre centre romandrà tancat per festa local.\nObrim el dimarts 21 d'octubre amb moltes ganes de treballar i novetats (Ja quasi tenim llest el calendari de tallers del novembre!)\nPublicat per Crea Aprèn a 9:50 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, crea, Crea i Aprèn, festes sant Martirià, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres\nClasses de reforç de Filosofia\nLa filosofia pot ser un os dur de rosegar. Amb la gran diversitat d’autors que inclou el currículum educatiu és normal entrebancar-se, i no saber si es pensa o s’existeix, o ja cap de les dues coses. No sempre n’hi ha d’haver prou amb un sol mestre o tutor per copsar les al·legories de Plató, o la dialèctica de Sòcrates.\nA Crea i Aprèn oferim classes de suport a la filosofia d’institut per tal d’agilitzar el procés d’entendre i recordar els conceptes principals del pensament de cada autor, intentant que quedin ben clars.\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Batxillerat, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, filosofia, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres\nEstàs cursant l'assignatura d'Econometria i necessites un cop de mà?\nAl "Crea i Aprèn" fem classes d'Econometria per tal que superis l'assignatura sense dificultats.\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, econometria, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres, universitat\nLes matemàtiques sempre han estat el teu punt dèbil i ara has decidit posar-t'hi? No saps com agafar-les?\nAl Crea i Aprèn oferim classes de matemàtiques per aconseguir la base de l'assignatura que fa falta per poder entendre-les.\nPublicat per Crea Aprèn a 10:25 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Batxillerat, Crea i Aprèn, creaiapren, matemàtiques, Secundària, universitat\nClasses de Química per estudiants de Graus d'Enginyeria\nHas començat un Grau d'Enginyeria i des de l'ESO que no tocaves la Química?\nA Crea i Aprèn oferim classes de Química per estudiants que en tenen coneixements molt bàsics o pràcticament inexistents.\nL'objectiu de les classes és suplir les deficiències de formació prèvia en Química i ajudar a la superació de les assignatures relacionades amb aquesta ciència.\nLes classes són individuals o en grups reduïts i s'adapten completament a les necessitats de cada alumne.\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, Pla de l'Estany, Porqueres, química, universitat\nServei de Geografia\nSaps que la cara nord dels Pirineus té diferent vegetació que la sud? Sabries situar Budapest i Bucarest? Saps quin és el riu més llarg del món? No? El nostre equip d’experts et pot ajudar amb les socials i la geografia!\nT’ajudarem a preparar-te els exàmens, tan pel que fa als mapes com a l’estudi del medi físic i la fauna que ens envolta, així com les característiques de la població, regions, urbanisme i societat de diferents països, a nivell de Secundària i Batxillerat.\nPosa’t en contacte amb Crea i Aprèn i t’ajudarem a superar el curs!\nLes classes s’ofereixen en grups reduïts o individuals, horari i intensitat flexible.\nEl servei de geografia està adreçat a estudiants de diversos nivells, i al públic en general.\nPublicat per Crea Aprèn a 10:30 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Banyoles, Batxillerat, Cornellà del Terri, Crea i Aprèn, creaiapren, geografía, Mata, Pla de l'Estany, Porqueres\nClasses de suport de la IOC dels cicles de la famí...\nClasses Matemàtiques pels graus Economia, ADE i Co...\nCommemoració dels 100 anys del naixement de Martin...\nClasses de Química per estudiants de Graus d'Engin...


La UTE té deu dies per al·legar a Aena perquè edifiqui l'hangar\nEl dia 29 el consorci es reunirà amb el conseller Ferrer per explicar-li el problema\nPep Minuesa | 21 novembre 1999\nAeroports Espanyols i Navegació Aèria (AENA) ha donat un termini de deu dies a la Unió Temporal d'Empreses (UTE), adjudicatària per concurs públic de la gestió i explotació del futur hangar de manteniment de l'aeroport de Palma, per presentar les al·legacions pertinents contra l'anul·lació per part d'AENA de la construcció de l'esmentada instal·lació aeroportuària, segons informà el portaveu de la UTE, Ignacio García Benavides. És per aquest motiu que el pròxim dilluns 29 de novembre, els representants d'Air Europa, Spanair, Ibèria i CASA es reuniran amb el conseller d'Obres Públiques, Habitatge i Transport, Josep Antoni Ferrer, per exposar-li la situació actual del problema.\nLa notícia del termini per presentar les delegacions ha estat conegut per UTE a través d'una carta remitida per l'assessoria jurídica d'Aena, remarcà García Benavides. En ella s'exposa que a causa del «gran volum d'inversió» que implica la construcció de l'hangar de manteniment a Palma "3.000 milions de pessetes" i que aquest pot ser «assumit pel sector privat, es procedeix a no construir l'hangar per part d'AENA». García Benavides apuntà que «la UTE s'oferí a edificar l'hangar, però AENA no ho acceptà, perquè no és admissible pel plec de condicions del concurs públic que guanyarem. Això seria il·legal». Per tant, «el missatge que ens fan arribar és molt clar: es traurà un nou concurs públic que inclogui el cost de construcció, si el guanyau enhorabona i, en cas contrari, mala sort».


Jocs Panafricans de 1995 - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nJocs Panafricans de 1995\n(S'ha redirigit des de: Jocs Panafricans 1995)\nVI Jocs Panafricans Harare 1995\nEstadi Nacional de Zimbàbue\nEls Jocs Panafricans de 1995 van ser la sisena edició dels Jocs Panafricans i es van celebrar entre el 13 de setembre de 1995 i el 23 de setembre de 1995 a Harare, Zimbàbue.\n3.2 Hoquei sobre herba\nSud-àfrica, que havia per fi abandonat la seva política d'apartheid, fou convidada als Jocs per primer cop.\nEs va batre el rècord d'esportistes participants amb 6000 atletes. Hi va haver una controvèrsia sobre una jugadora d'handbol egípcia qui fou acusada de ser en realitat un home, mentre que l'equip egipci protestà perquè les mànigues dels vestits de les gimnastes sud-africanes eren massa provocatius.\nDels 17 esports inclosos al programa, 8 foren oberts a la participació femenina: atletisme, basquetbol, gimnàstica, handbol, natació, tennis de taula, tennis i voleibol. Els salts femenins i el netball foren finalment convertits en esports de demostració per la falta de participants.\nLa moçambiquesa campiona del món en 800 metres llisos Maria de Lurdes Mutola guanyà la seva especialitat a Harare.\nDesprés de la cerimònia de clausura, la torxa fou passada a Johannesburg, Sud-àfrica, seu dels propers Jocs el 1999.\nPaís amfitrió en negreta.\nMedaller dels Jocs Panafricans de 1995\n1 Sud-àfrica 64 51 39 154\n2 Egipte 61 43 50 154\n3 Nigèria 36 31 40 107\n4 Algèria 15 16 26 57\n5 Kenya 12 11 17 40\n6 Tunísia 9 11 19 39\n7 Zimbàbue 6 6 23 35\n8 Senegal 5 4 6 15\n9 Camerun 3 13 10 26\n10 Maurici 3 6 9 18\n11 Madagascar 2 2 5 9\n12 Gabon 2 0 6 8\n13 Etiòpia 1 5 6 12\n14 Ghana 1 4 2 7\n15 Moçambic 1 2 0 3\n16 Sierra Leone 1 1 0 2\n17 Tanzània 1 0 1 2\n18 Burundi 1 0 0 1\n19 Namíbia 0 4 3 7\n20 Costa d'Ivori 0 4 2 6\n21 Zàmbia 0 2 2 4\n22 Lesotho 0 1 2 3\nSeychelles 0 1 2 3\n24 Burkina Faso 0 1 0 1\nRepública Centreafricana 0 1 0 1\nGuinea 0 1 0 1\nLíbia 0 1 0 1\n29 Angola 0 0 3 3\nSwazilàndia 0 0 3 3\n31 Uganda 0 0 2 2\n32 Botswana 0 0 1 1\nCongo 0 0 1 1\n224 223 280 727\nEl llançador de disc Adewale Olukoju i la velocista Mary Onyali esdevingueren els primers atletes a guanyar quatre medalles d'or en els Jocs. Onyali guanyà els 100 i 200 metres llisos, i juntament amb Josphat Machuka, de Kenya (5000 metres i 10000 metres), foren els únics atletes en guanyar més d'una prova.\nA més, Nigèria guanyà tres de les quatre curses de relleus, els 4x400 metres masculins i femenins a més dels 4x100 metres masculins.\nForen incloses les proves femenines de 5000 metres, marató i triple salt.\nHoquei sobre herba[modifica]\nHomes: 1. Sud-àfrica, 2. Egipte, 3. Kenya, 4. Zimbàbue, 5. Nigèria, 6. Namíbia\nDones. 1. Sud-àfrica, 2. Zimbàbue, 3. Kenya, 4. Namíbia, 5. Nigèria, 6. Ghana\nEl torneig de futbol fou guanyat per Egipte, el qual fou el primer país a guanyar dos cops el campionat futbolístic dels Jocs.\nEgipte Zimbàbue Nigèria\n↑ Kenya Hockey Union: All Africa Games Results\nResultats d'atletisme - gbrathletics.com\nBrazzaville 1965 - Lagos 1973 - Alger 1978 - Nairobi 1987 - El Caire 1991 - Harare 1995 - Johannesburg 1999 - Abuja 2003 - Alger 2007 - Maputo 2011 - Brazzaville 2015 - Rabat 2019\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Jocs_Panafricans_de_1995&oldid=18971790»\nCompeticions esportives del 1995\nEsport a Zimbàbue\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 oct 2017 a les 18:43.


Ària, gestor de descàrregues per a terminal | des Linux\nÀria, gestor de descàrregues per a terminal\nCitux | | aplicacions, GNU / Linux, Tutorials / Manuals / Tips\nHi ha diversos gestors de descàrrega en Linux, uns de més grat per a alguns usuaris que altres. Avui vull parlar-una mica de Aria2c que és el que utilitzo.\nAria2 és un gestor de descàrregues lleuger amb suport per a HTTP / HTTPS, FTP, BitTorrent i Metalink .\nPosseeix una gran quantitat d'opcions per personalitzar les descàrregues, permet pausar una descàrrega per després continuar-la, pot descarregar des de múltiples protocols, posseeix totes les característiques de BitTorrent, Per esmentar algunes. A continuació alguns exemples del seu ús:\n* Per descarregar un arxiu sense més especificacions (suposem que desitgem descarregar la ISO de ElementaryOS):\n* Limitar la velocitat de la nostra descàrrega:\nPodent substituir 20K per la quantitat que agradis podent ser en bytes, kilobytes (K) o megabytes (M).\n* Per introduir una pausa una descàrrega Ctrl + C per reprendre-:\nÉs important que estiguis situat en el directori en el qual està la descàrrega pausada.\n* Descarregar 2 o més arxius:\n* Descarregar els enllaços d'una llista:\n* Descarregar un arxiu utilitzant múltiples connexions:\nPots canviar -x8 pel nombre que vulguis d'1 a 16\n* Descarregar Torrent:\n* Descarregar Magnet:\nM'he assabentat que també és possible descarregar des de servidors amb compte premium, però aquestes opcions no les he provat, per no tenir cap compte d'aquest tipus. Si vols conèixer més de les opcions de Aria2c pots visitar el seu wiki.\nEspero els serveixi ...\nRuta completa cap a l'article: des Linux » aplicacions » Ària, gestor de descàrregues per a terminal\nMolt bo, no ho coneixia. gràcies\nGenial aportació, no el coneixia però quan hagi de baixar una mica el faré servir per veure què tal és 😀\nno se't s'assembla a l'Axel ?? el axel també permet descàrregues multi fil encara que no estic segur ara que també suporte el bittorren\nSí sí, Axel fa molt del que fa Ària ... excepte el de torrents i no sé, alguna que una altra opció. Però sempre m'agrada conèixer totes les aplicacions que tinc de variants per aconseguir «alguna cosa» 🙂\nPer tot, un gust 🙂\nAlguna forma de dividir les seccions o fils a 200KB? Vaig intentar canviant el 1M per 200K però ... em va dir que no podia, com si el mínim fos 1M. 😀\nBé es pot, ¿Vas posar la K amb majúscula?\nSí ... de fet, mira aquí - » http://paste.desdelinux.net/4669\nAra que llegeixo detingudament l'error ... crec que sé per què és jeje, però igual ajudaria si tu m'expliques una mica a l'respecte, tinc molta gana i les meves neurones caminen en vaga LOL!\nA el parer és per la grandària de l'arxiu. Per cert jo camino igual amb molta gana jaja\nEstà molt bé. Jo estava usant axel per accelerar les descàrregues de Pacman, però pel que es veu es pot posar aria2, així que vaig a canviar-lo. Si us interessa com fer-ho, ho explica la wiki de arch: https://wiki.archlinux.org/index.php/Improve_Pacman_Performance#Using_aria2\nDe res, i si tens molta raó Aria2c també s'utilitza per accelerar les descàrregues de Pacman ... salutacions!\nBona info, sempre és important tenir alternatives 🙂\nJo he intentat diverses vegades amb aquesta interessant aplicació descarregar torrents com a tasca de fons redirigint el progrés a un arxiu de manera que em permeti fer-li un tail per veure per on va, però fins ara no ho he aconseguit, o bé no descarrega o l'arxiu resultant falla la verificació. Potser sigui alguna restricció de l'ISP, però de tota manera si algú ho ha aconseguit, si us plau comparteixi els paràmetres que li funcionen.\nJo he provat amb alguna cosa com això:\nEm responc a mi mateix: ignoro per que havien errors en la descàrrega, però llegint la documentació a el menys vaig trobar una manera de reparar la descàrrega:\nDe tota manera m'interessaria saber si altres han aconseguit fer alguna cosa com el que pretenc sense que els d'errors.\nHola he estat intentant fer servir el aria2c però sempre pateixo amb el tema de l'intermediari em dóna error en l'ús de la mateixa i reviso tot el que diu el manual i em segueix donant error no es que pot ser. per exemple:\nqualsevol ajuda es les agraeixo.\nDoncs jo no he provat mai aquesta opció, però en la wiki apareix el següent exemple:\naria2c -http-proxy = 'http: // username: password @ servidor intermediari: 8080' http://host/file\njo veig que abans de l'http tens només un guió no sé si és per això ...\nScript per automatitzar les còpies de seguretat


Temporada de Teatre 2018 - 2019: Lectures dramatitzades de textos de MANUEL DE PEDROLO · "D'ARA A DEMÀ" amb l'ESCOLA PIA — Ajuntament de Tàrrega\nSou a: Inici / Cultura / Esdeveniments / Temporada de Teatre 2018 - 2019: Lectures dramatitzades de textos de MANUEL DE PEDROLO · "D'ARA A DEMÀ" amb l'ESCOLA PIA\nTemporada de Teatre 2018 - 2019: Lectures dramatitzades de textos de MANUEL DE PEDROLO · "D'ARA A DEMÀ" amb l'ESCOLA PIA\nDijous 21 de febrer · 8 vespre · Biblioteca Comarcal de Tàrrega (Plaça de Sant Antoni)\nLa Regidoria de Cultura de Tàrrega ofereix cinc sessions de lectures dramatitzades de textos teatrals de Manuel de Pedrolo fins al 21 de febrer. És una altra de les iniciatives amb què la capital de l’Urgell posa en valor el llegat literari de l’escriptor de L’Aranyó. A més, es dona continuïtat així a la celebració de l’Any Pedrolo, el qual ha commemorat el centenari del seu naixement. Els encarregats de fer les lectures són alumnes de centres de secundària de Tàrrega: Institut Manuel de Pedrolo; Institut Alfons Costafreda; Col·legi Sant Josep – Vedruna Tàrrega; Escola Pia; i EASD Ondara.\nLa voluntat és apropar als joves les creacions literàries de Pedrolo. Les lectures dramatitzades s’han preparat mitjançant tallers d’interpretació impartits per l’actriu Marta Pérez, una de les components de la companyia T de Teatre. Les sessions, que es presenten com activitat complementària de la Temporada de Teatre de la capital de l’Urgell, tenen lloc a les 8 del vespre, a la Biblioteca Comarcal de Tàrrega, amb entrada gratuïta.\nNascut a L’Aranyó, Manuel de Pedrolo (1918 – 1990) residí a Tàrrega durant part de la seva vida. Considerat un dels autors més prolífics de les lletres catalanes, fou novel·lista, poeta, dramaturg i traductor. La seva intenció fou apropar la literatura catalana a tot tipus de lectors i va experimentar amb la novel·la negra, la ciència-ficció o el teatre de l’absurd. El 1979 va ser guardonat amb el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes. Durant els darrers mesos, la Regidoria de Cultura de Tàrrega ha evocat amb diversos actes la seva memòria. Així, destacà una exposició a la Sala Marsà en què el públic s’endinsà en l’obra de Pedrolo parant atenció en la seva coneguda novel·la de ciència ficció "Mecanoscrit del Segon Origen", la qual conté fragments inspirats en paisatges de Tàrrega. D’altra banda, el passat desembre s’edità una singular caixa-llibre titulada "TÀRREGA, CIUTAT DEL MECANOSCRIT – PEDROLO PAS A PAS, MOT A MOT", treball de recerca de l’estudiós Xavier García.


Unió Catalanista de Sabadell: En defensa de la cultura i la llengua catalanes\nEn defensa de la cultura i la llengua catalanes\nDECÀLEG d’actuació individual\nI. Comprar només diaris i revistes en català. Qualsevol subscripció a diaris, revistes, clubs o associacions es faran solament si són catalans, i només si els seus butlletins de informació al soci o adherit son editats integrament en català. Tots els llibres que es comprin seran sempre en català, donant preferència als escriptors catalans, abans d’una traducció d’un escriptor estranger al català. Davant de la necessitat de llegir un llibre en espanyol, en llogarà de la biblioteca pública.\nII. Per anar al cinema o al teatre, triar sempre per l’ordre següent:\na) Pel·lícules de directors catalans parlades en català\nb) Pel·lícules estrangeres doblades al català.\nc) Pel·lícules estrangeres no doblades i subtitulades en català.\nd) Pel·lícules estrangeres doblades al espanyol, només si son molt bones i tenen un interès especial.\ne) Les pel·lícules de directors espanyols en versió espanyola es procurarà veure-les només per televisió, i si son molt bones.\nf) Si es tracta de funcions de teatre, assistir només a obres fetes en català.\nIII. Preneu la decisió d'escriure totes les cartes i notes en català. Ompliu-hi els talons. Feu canviar els vostres impresos, els rètols, etc. Fóra ben trist que per estalviar despeses deixéssim de donar testimoni de catalanitat. Quan es rebin E-mails en castellà, no re enviar-los sense abans traduir-los al català (porta una mica de feina, però és molt important per tal d’anar eliminant el castellà de la xarxa).\nIV. Connectar només cadenes i programes de televisió en català. Canviar d’emissora en el cas de programes en espanyol emeses per emissores catalanes. Això també s’aplicarà al cas d’emissores de ràdio. Molt menys connectar emissores, com alguna que pertany a l’església catòlica, que sistemàticament insulten tot el que és català. Ni per la morbositat de sentir els seus disbarats.\nV. Sortir sense excuses, i que de manera notòria es vegi el nostre enuig, dels restaurants i bars on després de demanar la carta en català, resulti que no en disposen o que en català no ens entenen. Marxar sense comprar de qualsevol botiga de Catalunya que no ens entenguin en català.\nVI. Per comprar productes alimentaris es triarà sempre els produïts en territori català, i si són envasats, es donarà preferència a aquells que etiquetin en català. No es compraran productes d’aquelles marques que facin publicitat en espanyol a mitjans catalans (televisió, ràdio, diaris i revistes).\nVII. Donar prioritat absoluta al català en converses, reunions, debats, etc. Quan ens vulguin vendre quelcom per telèfon, contestar sempre en català i dir al nostre interlocutor que no enteneu el castellà.\nVIII. Parlar en català a les persones que s’adrecin a nosaltres. Als immigrants, sobretot als de parla castellana, parlar-los sempre en català, a poc a poc si fa poc temps que han arribat al nostre país, però mai pel fet que son d’altres països, renunciar a parlar-los en la nostra llengua. Si fossin turistes estrangers i no ens entenguessin, els parlarem en anglès o francès. Si veieu algú que s'esforça a parlar en català, ajudeu-lo. I demostreu-li que valoreu el seu capteniment.\nIX. Exigir de totes les administracions públiques que se’ns atengui en català, especialment als jutjats, policies i funcionaris. També en d’altres serveis públics, com les companyies de telecomunicacions, energia elèctrica, gas, aigua, etc., demanar de ésser atesos sempre en català.\nX. No hem de renunciar a exhibir els nostres símbols allà on ens convingui. Que a totes les eixides i terrats, onegi la bandera nacional. A endegar una campanya per col·locar l’escut de Catalunya en ceràmica, a la façana de les cases. D’afermar les nostres senyes d’identitat. Hem de comprometre en aquesta tasca tota la gent que coneixem, amb decisió i sense claudicacions vergonyants. Hem d’aconseguir la catalanització dels noms. Que el cognom català sigui el que triïn els pares.\nPublicat per U C S // e-mail: unicatsabadell@gmail.com a 17:24\nParaules clau Català, Llengua, Secretariat UCS\nEl miracle econòmic de l’Estat espanyol\nPer una Catalunya forta en l’Europa del segle XXI\nL'Impost de Successions a Catalunya


Els reis indepes - El blog de Joan Rovira\nHome Bloc de notes Els reis indepes\nEls reis indepes\nBy JR&OC 7:35\nPosar una estelada als pessebres, o una senyera o una bandera espanyola, no és una bona idea. Ni penjar-la dels arbres de Nadal. Com tampoc no és gaire intel·ligent barrejar les estelades amb la cavalcada de Reis, com es vol fer a Vic, amb els fanalets independentistes que gràcies a TV3 es convertiran en la imatge pseudo-oficial d'aquesta nit màgica. Munició gratis per a les bateries mediàtiques de l'unionisme borbònic: és facilíssim ridiculitzar la iniciativa dels fanalets i acusar-la de manipular l'esperit innocent dels infants. Hipocresia? Sí, però funciona i té base sòlida.\nAixò dels fanalets fa lleig, la veritat. Com fa lleig quan manipulen la imatge de l'apòstol Santiago (“y cierra España”, per variar) en nom de l'espanyolisme més ranci o tantes i tantes tradicions populars en les quals la religió, l'alegria o la festa s'emboliquen amb la “rojigualda”, l'himne i tota la parafernàlia de sempre. Si es fa en nom d'Espanya, cap problema, és la cosa més normal del món, absolutament indiscutible. Si es fa en nom de Catalunya, és una manipulació grollera i ofensiva…\nTanmateix, relativitzem una mica… Polititzar les tradicions és tota una tradició històrica, aquí i arreu i a totes les èpoques: les celebracions populars són una magnífica finestra oberta a la propaganda de tota mena de coses, des de productes polítics a productes comercials. No siguem massa exquisits, perquè normalment depèn del punt de vista i perquè és pràcticament impossible que la vida sencera no es barregi amb un partit de futbol, una cavalcada o una ballada de sardanes. Possiblement la qüestió resideixi en la mesura, en la dosi. Si se'n fa un gra massa, acaba enfarfegant i fins i tot pot produir el resultat contrari al desitjat, és a dir el rebuig o la indiferència.\nEns podríem estalviar perfectament els fanalets que acompanyen als reis indepes i republicans, com els excessos estètics i ideològics d'alguns ajuntaments progres que es passen de frenada amb el Nadal. Entre fer les coses com si estiguéssim al segle XIX, amb una parella de guàrdies civils acompanyant el crucifix, i carregar-se les tradicions de forma destralera, hi ha marge per al canvi, per a la subtilesa i per fer visible que el país i el món canvien sense parar, que hi ha nous valors, noves diversitats... Omplir una cavalcada d'estelades no té sentit, però amagar-les o negar-les, tampoc. La qüestió rau en la mesura i en la “finura”.


Mentre a l’Entresòl de La Pedrera reflexionen sobre les noves fronteres entre ciència, art i pensament, el CCCB ens convida a participar avui mateix a les 7 del vespre en una nova edició de l’I+C+i (Investigació i innovació en l’àmbit cultural), el cicle que aborda la integració dels processos d’investigació, desenvolupament i innovació en el món cultural, d’acord amb el títol “CIÈNCIA I CULTURA. Un apropament des de la innovació”.\nEn aquesta ocasió quatre científics espanyols, Marc Boada, Carmen Ocal, Andrés Moya i Òscar Vilaroya, ens parlaran de tres àrees de coneixement d’actualitat: fabricar vida o la biologia sintètica, el binomi cervell-ment o la neurociència al segle XXI i la ciència de materials.\nÀrees de coneixement que un home com jo, fascinat per la visceralitat més primària de la vida, hauria de dominar millor. Com tu, segurament, que vius la ciència amb la mateixa indiferència que sents per la religió.\n29/09/2008: En ressonància a la Pedrera\n“En ressonància” és el títol del simposi que es fa avui, demà i demà passat, a l’Entresòl de la Pedrera, amb un subtítol que t’ajudarà a entendre de què va la cosa: “Noves fronteres de la ciència, l’art i el pensament”, amb Caixa Catalunya i KRTU com a coorganitzadors d’un esdeveniment que és cada vegada més viu, perquè ciència, art i pensament tenen cada vegada menys marcades les seves diferències frontereres i els seus respectius territoris tendeixen a fusionar-se en únic àmbit que és el resultat de la coincidència harmònica de tots ells.\nÉs el tercer any consecutiu que s’organitza aquesta trobada, en aquest cas amb la finalitat d’analitzar la relació amb el nostre entorn a través de la sonoritat natural del cosmos i dels nostres àmbits vivencials, lligada també amb els sons musicals dels instruments o de la parla que poden cartografiar els nostres sentiments amb gran precisió.\nQue la ciència de l’acústica intenti actualment neutralitzar el soroll ambiental i aconseguir el so del silenci, em fa pensar agradablement que puc arribar a sentir en silenci el gran so de la vida.\n26/09/2008: Passejades culturals\nEn el context de les Jornades Europees del Patrimoni 08, organitzades pel Museu d’Història de Catalunya, podràs saber què passava en la Solsona del Barroc demà, dissabte 27 de setembre, a través d’un itinerari urbà il.lustrat per les paraules sàvies de Rafael Pérez i Cabanes d’onze del matí a una del migdia amb punt de sortida davant mateix del Museu Diocesà i Comarcal.\nSi vols descobrir també les restes arqueològiques de Solsona, participa en la sortida de diumenge, dia 28, d’onze del matí a una del migdia des del Pou de Gel de Solsona fins a Cal Metge Solé, en un itinerari conduït per arqueòlegs especialitzats que saben el valor de cada pedra del camí.\nUn camí que també et podria conduir a la Galeria Arcadi Calzada d’Olot per assistir a la Subhasta de Setembre 2008, que es fa demà, dissabte, a les set de la tarda amb objectes artístics variats, joies i quadres de valor contrastat.\nI finalment també tens la possibilitat de compartir la jornada de presentació de les propostes didàctiques i de serveis per al curs 2008-2009 que organitza el Museu Nacional Arqueològic de Tarragona també demà, dissabte, de dos quarts d’onze del matí a tres quarts de dues del migdia a la plaça del Rei, 5, seu del Museu, per conèxier alhora les exposicions temporals de futur i per visitar l’actual “Apel.les Fenosa i l’Antiguitat clàssica”.\n¡Posa en pràctica el meu lema i camina a través de l’art i la cultura per veure-ho tot més clar!\n25/09/2008: Final d’estiu a Cardedeu\nDissabte i diumenge que ve, 27 i 28 de setembre, Cardedeu et convida a participar gratuïtament en la moguda que han organitzat per celebrar el final de l’estiu en un acte més de les Jornades Europees de Patrimoni, que es fan arreu de Catalunya del 26 al 28 de setembre. Aquestes jornades les organitza el Museu d’Història de Catalunya amb més de 400 activitats culturals escampades per tot el territori, amb la lloable pretensió de fomentar el coneixement i el respecte del nostre patrimoni cultural i artístic.\nEl Museu Arxiu Tomàs Balbey de Cardedeu ha preparat un parell d’itineraris guiats i teatralitzats pels carrers, les cases i els jardins de la vila, que ens recordaran com s’acabava l’estiu quan a finals del XIX i principis del XX Cardedeu era lloc de residència estival de molts barcelonins que per aquestes dates tancaven definitivament les cases i tornaven cap a la gran ciutat fins l’estiu següent.\nCardedeu pot organitzar aquests itineraris perquè conserva molts vestigis d’aquell passat brillant, en una bona justificació de la gràcia de la conservació intel.ligent del patrimoni.\nDissabte la cosa comença a les cinc de la tarda al Museu Arxiu Tomàs Balbey i s’acaba al parc dels Pinetons amb una petita gimcana amb jocs i berenar per a tothom. I a tres quarts de vuit del vespre es reprèn la marxa des de l’Alqueria Cloèlia per assistir al recital poètic i a la “soirée” musical als jardins de la Torre Amat.\nI diumenge 28 se sortirà a les onze del matí de la plaça de l’Església per fer una passejada per la plaça Sant Joan i pel carrer Teresa Oller fins a la Casa Golferichs, per recollir finalment l’equipatge i donar per tancat el temps d’estiueig.\n23/09/2008: La MERCÈ al MACBA\nLa Mercè és la Festa Major de Barcelona i el MACBA és el Museu d’Art Contemporani de Barcelona, i un i l’altra es troben feliçment per oferir-te demà dimecres, 24 de setembre, de deu del matí a dues del migdia, un taller a l’aire lliure per a tota la família que consistirà en una visita guiada a través de la Col.lecció MACBA seguida després, a la plaça dels Àngels, d’un sessió experimental perquè puguis conèixer de manera pràctica les possibilitats creatives de diversos suports i materials posats a la teva disposició en un gran “self-service”.\nSi no et plau aquesta proposta pensa que el MACBA celebra també La Mercè amb una jornada de portes obertes el mateix dimecres d’onze del matí a set del vespre que et permetrà veure al MACBA les exposicions “Nancy Spero. Dissidances” que s’acaba demà mateix, i “Francesc Torres. Da Capo” que tanca el 28 de setembre.\nA la mateixa plaça dels Àngels hi tens també l’exposició “Possibilitat d’acció. La vida de la Partitura” al Centre d’Estudis i Documentació, i les obres de “Minimal Art” de la Col.lecció MACBA a la capella MACBA (capella dels Àngels)\nI és que La Mercè t’ofereix també el seu rostre més artístic de manera natural i sense cap necessitat de maquillatge.\n22/09/2008: Homenatge a Alexandre Cirici Pellicer\nVaig conèixer l’Alexandre Cirici Pellicer fa molts anys com un dels amics dels meus pares que venien sovint per casa en aquells reunions amistoses que abans eren tan habituals i que ara s’han desplaçat cap a espais públics més formals.\nRecordo que havia estat company d’arquitectura del meu pare fins que ho va deixar per dedicar-se, amb encert, a la reflexió intel.lectual i sobretot a la crítica d’art demostrant posseir una fina mirada per detectar els bons productes i per determinar també les bases d’un art contemporani català amb ramificacions actuals encara evidents.\nI avui a les 5 de la tarda, coincidint amb el 25è aniversari de la seva mort, se li fa un homenatge a l’Entresòl de La Pedrera en una nova edició de “Diàlegs a la Pedrera de Caixa Catalunya”, en un acte que comptarà amb la participació d’escriptors, artistes, polítics i intel.lectuals catalans que recordaran els passos de l’Alexandre pels camins socials, polítics i culturals de la societat catalana del seu temps.\nUn temps de l’Alexandre Cirici Pellicer que, tot i el pas del temps, és també el nostre temps.\n19/09/2008: Pollos viajeros\n“Pollos viajeros” o “Travelling chicken”, en la seva dimensió anglesa, és el títol del llibre publicat per Mari Carmen Aymar i Albert Isern amb les fotografies que il.lustren, sense paraules, els viatges que han fet arreu del món.\nUn llibre que em van regalar abans-d’ahir en el context de la trobada en “petit comitè” que va tenir lloc a la casa de l’Albert i la Mari Carmen a Badalona, com a reunió festiva que substituïa per primera vegada la festa Creativity que s’havia fet consecutivament durant els últims 10 anys.\nVa ser una bona manera de tancar una etapa i de donar a aquella històrica festa multitudinària un to més intimista, tot i la gran quantitat d’amics que van visitar, com jo, la casa de l’Albert i la Mari Carmen, i que van poder admirar la seva antiga estructura arquitectònica, els seus llibres i la gran quantitat d’objectes diversos que l’Albert Isern ha anat acumulant al llarg del temps i que fan que casa seva sigui ara una autèntica i atractiva casa museu personal amb especial sensibilitat pels aspectes gràfics de l’existència.\nAlgú va dir que quan fos gran voldria tenir una casa com aquella, i jo, ben mirat, també ho dic ara.\n18/09/2008: Estudis d’artistes\nQuan dic estudis d’artistes no parlo de la seva formació professional sinó dels seus tallers de treball. I si en parlo ara és perquè has de saber que l’Espai EART (Experimentem amb l’Art) disposa de 6 estudis de 15 i 18’50 m2 a 157 i 193 euros respectivament amb connexió a internet i despeses incloses per processos artístics de les arts visuals, sonores i/o literàries.\nI algun d’ells pot ser per a tu si el necessites i si presentes com cal la documentació correcta sobre l’obra que estàs fent o sobre el projecte que podries desenvolupar durant un any prorrogable fins a un màxim de dos.\nPots presentar el dossier en PDF (l’has d’enviar a joseantonio@experimentem.org) o en format físic (A4) CD-ROM, DVD (ho has de lliurar a l’Espai EART (c/ Torrijos, 68 09012 Barcelona), fins al 3 d’octubre de 2008.\nDiu que es valorarà de manera especial la connexió entre les propostes artístiques i el món de l’educació.\nSi vols més informació entr a www.experimentem.org o truca al telèfon 932 17 18 77.\nPensa que de les característiques de l’estudi depèn en gran mesura la qualitat de l’obra final. Que tinguis sort en el teu nou taller i amb teu nou projecte!\n17/09/2008: L’home il.lustrat\nL’home il.lustrat és Tim Steiner, jove amant de l’art i músic ocasional, que du a l’esquena un tatuatge fet per l’artista iconoclasta Wim Delvoye que Rik Reinking, col.leccionista alemany d’art transgressor, acaba d’adquirir per 150.000 euros en una operació que obliga Tim Steiner a exhibir i cuidar l’obra, cosa que implica que no pot anar en moto ni practicar esports de risc que la podrien malmetre.\nJa fa temps que sóc dels qui pensen que el tatuatge és una manifestació artística més, i els tatuatges, autèntiques obres d’art, amb les mateixes consideracions qualitatives que les altres obres d’art fetes amb suports més tradicionals, però d’aquí a entendre tota aquesta complicada operació, que implica que en Tim ha de deixar la seva pell tatuada en testament quan es mori perquè en Rik o els seus descendents la puguin penjar en un quadre tradicional, hi ha un abisme.\nTota aquesta història em fa pensar en “L’home il.lustrat”, la recopilació de contes de Ray Bradbury a partir d’un home que té el cos totalment tatuat amb imatges que expliquen situacions del futur i que a mi em recorden el meu propi passat perquè el llibre el vaig llegir quan era adolescent i perquè va ser publicat l’any 1951, el del meu naixement!\nHaig de trobar alguna explicació amagada del meu futur en aquesta curiosa coincidència il.lustrada del meu passat?\n16/09/2008: Oblidant Velàzquez\nSàpigues que ahir i avui el Museu Picasso celebra el Seminari Internacional a l’entorn de l’exposició “Oblidant Velázquez. Las Meninas” que pots visitar encara fins al 28 de setembre amb la visió picassiana de les “meninas velazquenyes” al costat d’altres aproximacions contemporànies al tema tan típic i finalment també tan tòpic.\nDe manera que Barcelona va ser ahir i és avui centre de la reflexió d’experts i professionals del món de l’art d’arreu del món, a l’entorn de Velázquez i Picasso a partir d’aquestes famoses “Meninas”.\nUnes “Meninas” que Picasso va fer seves amb la seva particular capacitat d’assimilar mons pictòrics aliens per transformar-los en propis gràcies al virtuosisme de la seva pinzellada i a la seva àvida mirada.\nUnes “Meninas” picassianes que em van semblar estimulants la primera vegada que les vaig veure, però que ara, anys més tard i amb la mirada més cansada segurament o una visió més nítida i crítica de la jugada, també, no em plauen tant, perquè he arribat a la conclusió que prefereixo obra original sigui quin sigui el seu autor que revisions d’obra d’altri, tot i que es mostri transformada per mà genial, com la de Picasso, per exemple, fins a semblar talment pròpia.\nTinc la sensació que moltes d’aquestes revisions històriques d’obres d’art del passat responen a una clara falta d’inspiració d’artistes del present tot i que rebin, habitualment, les lloances dels crítics corresponents.\n15/09/2008: Fusió creativa arts plàstiques/arts vinícoles\nSi t’agrada compartir plaers estètics i vinícoles no et pots perdre la verema/perfomance nocturna que es fa demà, dimarts 16 de setembre, a la vinyes de la Cooperativa Empordàlia en una acció protagonitzada per gent vinculada al món de l’art i la cultura, d’acord amb el pla elaborat conjuntament per la Fundació Atrium Artis, Galeria No+Art 3.14 i la citada Cooperativa Empordàlia.\nDurant la vetllada Pep Iglesias farà un reportatge fotogràfic i del raïm recollit se n’elaborarà un vi inspirat en l’exposició “Visitants nocturns” de Jordi Amagat, que s’inaugura el divendres 19 de setembre a les vuit del vespre a la Galeria No+Art 3.14, i que ha estat de fet la causa primera i origen d’aquesta curiosa iniciativa.\nEn el context de la inauguració i durant el transcurs de l’exposició es farà la presentació i degustació del vi elaborat fruit de la verema/performance nocturna.\nDe manera que només em cal dir-te que txin-txin, bon profit i bona experiència artística!\n12/09/2008: Bruixes a Torroella de Montgrí\nEm comunica l’escultor Emili Armengol que el dissabte 20 de setembre vinent dues bruixes de Barcelona aniran a Torroella de Montgrí per interpretar les peces de l’exposició “Runes”, que l’Emili té oberta fins al 24 de setembre a Atrium Torroella, la casa, taller i espai d’exposició personal i d’altres artistes del pintor Joan Carles Roca Sans.\nResulta que l’Emili Armengol durant una estada a Galícia casualment es va interessar per les runes celtes, els símbols gràfics dels druides, que es llegeixen com el tarot i et permeten saber moltes coses ocultes del teu món personal i del futur que t’espera. Estimulat per les runes, va fer una sèrie d’escultures inspirades sobretot en els aspectes estètics d’aquest símbols, i no en un possible significat, que l’Emili confessa que desconeix absolutament.\nL’Emili va triar a l’atzar una sèrie de runes i curiosament, segons lectura específica d’una “meiga”, explicaven les mateixes coses de la seva vida que les que apareixien a la carta astral que l’Emili es fa cada any.\nDe manera que la visita de les dues bruixes de Barcelona pot ser sucosa. Tant que jo també hi seré, entre altres coses per compartir aquesta experiència fantàstica a l’entorn de les runes de l’Emili Armengol i per contemplar alhora les pintures de l’Àngels Coll que també s’exposen a Atrium Torroella amb la seva visió idealitzada dels paisatges de l’Empordà que tant estima.\nLa cita és, doncs, el dissabte 20 de setembre a Atrium Torroella, c/ Primitiu Artigas, 19 de Torroella de Montgrí, amb Joan Carles Roca Sans, Àngels Coll, Emili Armengol, les dues bruixes barcelonines, jo i tu, si et plau la proposta.\n10/09/2008: La Sabrina Sampere exposa a Peratallada\nLa Sabrina Sampere m’envia informació de la seva exposició a la Sala El Teatret de Peratallada amb obres sobre tela, fusta i llaunes, peces en petit format que són com petites joies que posades en vitrines es converteixen en elements per ser admirats.\nSi vols admirar tot això que t’explico només cal que vagis a Peratallada a veure l’exposició de la Sabrina fins diumenge que ve. Hi trobaràs l’essència dels seus viatges, de la seva vida i dels seus pensaments sobre l’existència en general implícits en les seves imatges pintades que sorgeixen dels seus estats d’ànim, dels seus sentiments i de les diverses impressions viscudes.\nLa Sabrina et convida a viatjar amb la seva pintura com a vehicle idoni.\n09/09/2008: “De pro-funguis” i altres delicadeses plàstiques\nServeixi el blog d’avui per suggerir-te un parell de cosetes que pots fer avui mateix.\nLa primera és la jornada “Llibres d’artista. En els límits de la pàgina” que organitzen conjuntament el centre KRTU i el FAD, amb una primera activitat a les 4 de la tarda que consisteix en la visita guiada a l’exposició visualKultur.cat, seguida d’un parell de conferències sobre el tema a càrrec d’Anne Moeglin-Delacroix, professora de filosofia de la Universitat de la Sorbona de París, i de Rowan Watson conservador en cap del Word & Image Department del Victoria & Albert Museum de Londres. La cosa s’acaba amb el debat “Llibres d’artista. En els límits de la pàgina”.\nVés-hi perquè el teu paper pot ser important, perquè tu també hi tens el teu paper.\nDe la mateixa manera que també pots trobar el teu lloc en el context de la conferència “De pro-funguis” que es fa avui a les 7 de la tarda a l’Espai Eart (Experimentem amb l’art), al carrer de Torrijos, 68 de Barcelona, en un esdeveniment identificat com a conferència “perfomàntica” i gastronòmica sobre mutualisme, associacionisme, simbiosi, supervivència i gestió civil de l’art i la cultura, amb micòlegs presocràtics, gestors culturals, esculturals i cultes, i una gestora de culte.\nVés-hi perquè tu també tens el teu bolet i la teva capacitat d’imaginació al.lucinant.\n08/09/2008: El MNAC enriqueix la seva col.lecció de pintura romànica\nEl MNAC (Museu Nacional d’Art de Catalunya) ha vist enriquida la seva col.lecció de pintura romànica amb l’ingrés de l’obra “Disputa i prendiment de Santa Caterina”, un fragment de pintura mural de 165x185 cm de mitjans del segle XIII procedent de la decoració dels murs de l’antiga Capella de Santa Caterina de la catedral de la Seu d’Urgell que el Ministeri de Cultura diposita al MNAC després d’adquirir-la mitjançant la fórmula de dació en pagament d’impostos per part del Banc de Sabadell.\nCom que tots som d’alguna manera hereus de la sensibilitat romànica diria que no t’has de perdre la contemplació en viu i en directe d’aquest nou exemple d’aquella sensibilitat que trobaràs ara exposat al MNAC fins al 30 de setembre per passar després al taller de restauració.\n05/09/2008: Final de festa artística vilafranquina\nLa 21ena edició de FIRART de Vilafranca del Penedès, ubicada des del 23 d’agost a la capella de Sant Joan, es va acabar dimarts passat amb la celebració de la històrica subhasta dirigida en aquesta ocasió pel periodista Carles Capdevila, que va recaptar 6.812 euros, la tercera màxima quantitat en els 21 anys d’aquesta fira d’art, i encara força allunyada dels 7.396 euros que vaig aconseguir jo l’any passat com a xifra rècord de FIRART en tota la seva història.\nEn el context de la subhasta es van entregar també els premis del Concurs Nadal Cava, que van correspondre a Maria Teresa Baltasar (1.200 euros), al col.lectiu 1dos3 Picaparet (600 euros), i a Jaume Felipe (300 euros), tres dels artistes que, com jo, participaven en el FIRART d’aquest any.\nAgraeixo a Ricard Rafecas, un dels responsables de FIRART, tant la proposta de dirigir la subhasta de l’any passat com la de participar en la fira d’aquest any com a artista, fet que m’ha obligat a dedicar una part de l’estiu a preparar les obres per a l’exposició, alhora que m’ha proporcionat noves satisfaccions personals, tot i que no he aconseguit finalment grans èxits de venda.\nEm queda també i conservo amb plaer el comentari que em va fer Carmina Malagarriga, de Catalunya Música, que em va confessar, acabats d’arribar de l’estiu, que visitant casualment FIRART li van agradar de manera especial les obres d’un tio que després va descobrir que eren de l’amic i company de ràdio Claudi Puchades. Comentaris com aquest m’ajuden a continuar tacant papers tot i la crisi actual de valors que ara és també econòmica. Quina por!\n04/09/2008: Llengua de Stone\nLa mítica “Paraula de Stone” ha de ser ara més que mai “Llengua de Stone” després que el Museu Victoria & Albert de Londres ha adquirit per 51.000 lliures (uns 62.900 euros) el disseny original del famós logotip dels Rolling Stones que va fer el dissenyador gràfic John Pasche a començaments dels anys 70 per encàrrec directe de Mick Jagger, que va quedar tan content de la imatge que va afegir 200 lliures a les 50 que havien pactat inicialment per a la feina.\nLa imatge d’aquesta sensual llengua vermella, que recorda la pròpia llengua de Jagger, fa 40 cm de llarg per 30 d’ample, és una de les icones més conegudes de la història del rock and roll i de la gran història popular, i es va utilitzar per primera vegada a la funda interior del disc “Sticky Fingers” de l’any 1971.\nMolta gent pensa encara que aquesta sensual llengua es obra d’Andy Warhol perquè s’assembla a les formes habituals creades per Warhol, però també perquè Andy Warhol va ser l’autor real del disseny a partir del qual es va crear la portada de “Sticky Fingers”. Una portada formada per uns pantalons texans amb una cremallera de veritat que s’obria deixant entreveure un paquet que carregava a la dreta, que va ser censurada a Espanya i substituïda per una altra que mostrava uns dits sortint de l’interior d’un pot de melmelada d’acord amb el nom del disc “Dits enganxifosos”.\nA Andy Warhol el que és d’Andy Warhol i a John Pasche el que és de John Pasche. Llengua de Stone.\n03/09/2008: El bagul dels records\nEm plau descobrir que el bagul històric dels records ens dóna constantment sorpreses agradables en forma d’objectes preuats que surten a la superfície en moments inesperats, com els grans tresors que es mantenen curiosament ocults fins al seu gloriós descobriment.\nDic això amb motiu de la publicació del llibre “Conocido desconocido”, que presenta com a elements centrals una selecció d’imatges inèdites sobre la revolució cubana i els seus líders del fotògraf cubà Alberto Korda, mort l’any 2001 i autor de la famosa fotografia del Che que tu potser llueixes en alguna de les teves samarretes, en algun dels pòsters de la teva habitació, en algun espai especial del teu propi bagul dels records, o en la teva habitual manera de ser impregnant la teva sensibilitat.\nSi aconsegueixes el llibre, hi trobaràs també imatges del Che Guevara en moments diversos de la seva vida, com ara quan es passejava somrient pels carrers de l’Havana l’any 1960.\n02/09/2008: La granota crucificada\nTot i que el Papa Benet XVI va qualificar d’ofensiva l’escultura “Primer les anques” de l’artista alemany Martin Kippenberger, el Museu de la ciutat italiana de Bolzano que l’exhibeix a l’atri d’entrada del seu edifici des de la seva inauguració el maig passat no pensa retirar-la en una lloable actitud de defensa de la llibertat de creació dels artistes sigui quin sigui el seu resultat plàstic i l’impacte social que pugui arribar a causar.\nI a mi em plau aquesta actitud del museu, tot i que no acabo d’entendre els motius pels quals Martin Kippenberger, mort a Viena l’any 1997 als 44 anys, va decidir crucificar aquesta granota de fusta vestida amb un tapall que recorda la imatge del Crist a la creu, amb una gerra de cervesa a la mà dreta i un ou a l’esquerra.\nDiuen que d’aquesta manera l’artista va voler plasmar la seva angoixa vital, però a mi només m’ha recordat l’angoixa que vaig sentir a classe de ciències naturals quan vaig haver d’assistir, com els altres companys, a la dissecció d’una granoteta que el professor acabava d’eliminar amb una bona i pietosa dosi de cloroform.\n01/09/2008: L’etern retorn\nNo parlo del mític mite clàssic de l’etern retorn sinó d’aquest banal retorn a la feina que afecta la majoria dels mortals després de les vacances d’estiu, especialment en un dia com el d’avui quan ens trobem, com si fos per primera vegada, davant del nostre ordinador amb la ment en blau de mar i blanc de sorra tot i la necessitat d’activar immediatament els mecanismes cerebrals bàsics per poder començar a escriure aquestes quatre paraules que estàs llegint, amb les quals proclamo als quatre vents que queda inaugurada aquesta nova temporada 2008/2009 des del meu blog, tot esperant que continuï sent en el futur part de la teva història com ho ha estat fins ara.\nI dic el que dic amb la confiança i el plaer que em donen els comentaris que m’heu fet durant l’estiu. Paraules com les de la Marta, que deien que els meus quadres i textos li semblaven una meravellosa delícia, o les d’un seguidor anònim, que valorava el meu redactat sobre el castell de Montesquiu tot i que també trobava a faltar la seva ubicació exacta i la ressenya d’alguns itineraris naturals com el del castell a la Font Codineta, o els comentaris de la Rosa Ma. Amorós, que asseguraven que el pintor no perd mai la disciplina i pot arribar així a mantenir la bona inspiració, o finalment les paraules de la pintora Carmen Giraldez, que servien per manifestar la seva alegria per haver trobat el meu blog.\nGran alegria és la que sento jo després de llegir amb agradable sorpresa aquests comentaris que han fet que el traumàtic etern retorn de les vacances s’hagi convertit en una inesperada font de plaers personals i d’estímuls professionals que penso compartir diàriament amb tots vosaltres a partir d’avui mateix.\nEspero que la temporada 2008/2009 que ara comencem plegats sigui plaent per a tothom, i ho serà si tots ens hi esforcem una miqueta.


El Mirador (cor SATB i piano) de Josep Vila i Casañas\nInici Partitures El Mirador per a cor (SATB) i piano\nEl Mirador per a cor (SATB) i piano\nInstrumentació: cor (SATB) i piano\nCompositor: Vila i Casañas, Josep\nFantasia coral-orquestral basada en melodies populars i tradicionals dels Països Catalans.\nPartitura de veu i piano.\nCodi de referència: FT0133\nDemani més informació d'aquest producte\nEl Mirador és fruit d’un encàrrec que el Moviment Coral Català em va fer l’any 2002.\nL’obra s’estrenà un any més tard en el marc del concert inaugural del Festival Europa Cantat Barcelona 2003 en el seu format per a cor i orquestra simfònica. El concert tingué lloc al Barcelona Teatre Musical i en foren els intèrprets la Coral Càrmina, cantaires individuals convocats per la Federació Catalana d’Entitats\nCorals i l’Orquestra Simfònica del Vallès, tots sota la meva direcció.\nEs tracta d’una composició inspirada en melodies catalanes, mallorquines i valencianes d’arrel popular i tradicional en la que tenen un marcat protagonisme Muntanyes del Canigó, La mala nova, Isabel, Els contrabandistes, Don Joan\ni Don Ramon i El comte de l’Orange. Unes vintitres cançons populars més apareixen citades tant a la part instrumental com a la vocal, en dues ocasions combinades a mode de quodlibet.\nTambé hi són presents fragments del cànon Pujarem dalt dels cims de Santi Riera, d’El Virolai de Josep Rodoreda i del cànon Som un país petit, el qual el vaig compondre per ser la cançó sorpresa a la trobada general del Secretariat de\nCorals Infantils de Catalunya de l’any 2012.\nD’El Mirador n’existeixen, a dia d’avui, tres versions: l’original per a cor i orquestra simfònica, una segona per a cor i orquestra de cambra i una tercera per a cor i piano.\nLa present edició és el resultat de la revisió que vaig fer de l’obra l’any 2016.\nFormat Reducció, Partitura\nPeríode Segle XXI\nGènere / Estil Clàssica, Tradicional, Popular\nFormació Cor i acompanyament, Cor mixt, Cor, Cor i orquestra\nInstrumentació cor (SATB) i piano\nNúmero de pàgines 52\nISMN / ISBN 979-0-805403-15-1\nActualment no hi ha comentaris de clients.\nEscrigui un comentari\nEl Mirador (particel·la coral SATB)\nFICTA al dossier de REVISTA DE GIRONA\nOrfeó Català i Orfeó de Manresà canten EL MIRADOR de Josep Vila


La justícia desestima un nou recurs de l'Ajuntament contra l'ATE d'Alcoinnova | ARA Multimèdia\nLa sentència estima que l'autoritat competent és la conselleria de Territori i Medi Ambient, i no atorga potestat a l'Ajuntament per a decidir, més enllà de la fase de consulta i participació\nEscrit per Lirios Silvestre 30 desembre 2017\nConsidera que l'autoritat competent és la conselleria de Territori i Medi Ambient i que el projecte té interés supramunicipal "per tractar-se d'una activitat que genera impacte ambiental, econòmic i social positiu". Això si, reconeix que les futures empreses que vulguen instal·lar-s'hi en un futur "hauran de sotmetre's a un protocol molt rigorós" tant des del punt de vista econòmic com "dels efectes mediambientals que es generen en l'entorn".\nNova sentència a favor del projecte d'Alcoinnova a Alcoi. En aquest cas ha sigut la secció primera de la Sala Contenciós-Administrativa del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana la que ha desestimat el recurs presentat per l'Ajuntament d'Alcoi contra l'aprovació definitiva del Pla d'Actuació Territorial Estratègica 'Alcoinnova, projecte Industrial i Tecnològic'.\nEn la sentència, amb data del 13 de desembre, es tracten diversos assumptes. Per una banda l'Ajuntament reclamava autonomia local per a poder decidir sobre Alcoinnova, però la sentencia reconeix el caràcter supramunicipal del projecte "per tractar-se d'una activitat que genera impacte ambiental, econòmic i social positiu, que va més enllà d'un sols municipi". El consistori també al·legava que forma part de la Mancomunitat de l'Alcoià i el Comtat, i considera "contrari al principi de lleialtat institucional" que no tinguen potestat. Però la sentència estima que en cas d'Actuacions Territorials Estratègiques, l'última paraula la té la Conselleria de Territori i Medi Ambient. A més la sentència considera Alcoinnova congruent amb l'Estratègia Territorial de la Comunitat Valenciana perquè el seu objectiu és "la consecució d'un territori més competitiu econòmicament, més respectuós ambientalment i més integrador socialment".\nL'aspecte ambiental està present al llarg de la sentència, de 26 fulls, i es desestimen diverses al·legacions al respecte, com quan l'Ajuntament considera que hi ha "inadequada conclusió de l'estudi d'alternatives de l'informe de sostenibilitat ambiental" o que s'ha vulnerat la lleu d'Espais Naturals.\nL'Ajuntament d'Alcoi també demanava potestat, tal com ha fet l'Ajuntament de València amb el projecte "Valencia Dinamiza". Però la sentència considera que no són projectes equiparables, i diu que el cas d'Alcoinnova és més com l'ATE Projecte Turístic d'Alt Mijares a Yátova, o "Port Mediterrani" a Paterna, "que reuneixen les mateixes característiques de projectes ubicats en sol no urbanitzable, i tenen efectes molt significatius des del punt de vista ambiental i territorial. I pel contrari, l'única ATE localitzada en sol urbà consolidat amb escasses repercussions mediambientals, és la de 'Valencia Dinamiza'". Així, la sentència tan sols reconeix a l'Ajuntament "intervenció administrativa" en les fases de consulta i participació.\nAixò sí, en un moment de la sentència es fa referència al fet que la futura implantació d'empreses en el parc "hi haurà de sotmetre's a un protocol molt rigorós pel que fa a la naturalesa de les seues activitats, tant des d'un punt de vista del sector econòmic en el qual s'enquadren, com dels efectes mediambientals que es generen en l'entorn".\nPer últim, la sentència condemna a pagar les costes a l'Ajuntament, fins a un màxim de 1.450 euros. Aquesta sentència no es ferma i cap recurs de cassació al Tribunal Suprem.


El Racó de l'Entrenador - Bàsquet Nou Barris\nFa temps que teníem en ment dedicar un lloc de la web, als nostres entrenadors. Ells planten la llavor dels futurs jugadors/es del nostre club i hem de cuidar la seva motivació i la seva formació, com a inversió de futur.\nAquí penjarem notícies trobades a internet com a suggeriment per vosaltres, o simples eines d'inspiració. Espero que participeu i comenteu per fer d'aquesta secció, un lloc viu\nNova Temporada, noves entregues\nEncetem nova temporada i, amb ella, noves entregues d'aquest Racó de l'Entrenador. La idea continua sent la mateixa, portar notícies del vostre interès. Deixeu la vostra opinió i proposeu temes, a xarxessocialsbnb@gmail.com. Tots en sortirem guanyant.\nIMPORTÀNCIA I PLANIFICACIÓ DE L'ESCALFAMENT A L'ESPORT\nAquí us deixo un article, de FYC que explica la importància de preparar el cos i la ment, per l'exercici físic que estem a punt de fer.\nCliqueu la foto i el podreu llegir sencer.\nTIR DE VELOCITAT DEL PARTIT\nT'has preguntat per què en un partit tens menys efectivitat que en un entrenament?\nEn el següent article de JS Pro Basket trobaràs una possible raó.\nFes clic a la foto i llegeix l'article sencer.\nL'ideari de l'entrenador/a\nCada entrenador té les seves idees, les seves fórmules sobre el bàsquet. Principis que el defineixen i que modelen l'equip que porten.\nAquest article de I am Winners ens dóna la seva opinió. Quina és la teva?\nFes clic a la foto i el podrà llegir sencer.\nAcompañando al jugador a cruzar su frontera\nFes clic a la foto i podràs llegir l'article sencer de Fullbasket\n“No existe gran talento sin gran voluntad” (Honoré de Balzac)\nHi ha molts articles que parlen de la manera perfecta per llançar la pilota. Aquest article us parla de com NO heu de llançar.\nFes clic a la foto i el podràs veure sencer.\nEls entrenadors que ajuden\nExisteixen entrenad@rs que ajuden els jugad@rs, i entrenad@rs que s'ajuden a sí mateixos. Quina mena d'entrenad@r ets?\nFes click a la foto i llegeix l'article dels nostres amics de Winners.\n"raó o argument amb que es justifica un determinat comportament o errada"\nInteressant reportatge de WINNERS. Fes click a la foto i el podràs llegir sencer.\nEl Bàsquet com un mitjà\nTrabajar mucha táctica en formación para esconder la falta de trabajo de técnica individual es como ....\nFes clic aquí, si vols saber com acaba la cita\nLA MAGIA OCURRE EN EL APRENDER NO EN EL SABER\nPots llegir aquí tot l'article\nBàsquet amb els meus ulls\nIntroducció per Isabel Reyes\nAra que està acabant la temporada és temps de fer balanç del que hem fet. Posem a una balança els nostres propòsits inicials i observem on hem arribat. Si som massa benèvols, donarem la llista per ben executada, si som massa exigents, pensarem que ho podríem haver fet millor.\nUs porto una mostra del treball dels nostres tècnics del Mini masculí (Aldo Martín i Dani Caler). Ells van fer una aposta per sentar unes bases sòlides en el seu equip. Van triar el camí difícil, el de la formació com un tot i no només com a esportistes. No sempre s'entén aquesta labor, però és la més positiva a llarg termini.\nElls, van donar la paraula als seus nois i aquí teniu els resultats. Espero que us agradi\nMINI MASCULÍ TEMPORADA 15/16\n‘’La idea és plasmar sensacions i vivències dels nens sobre la temporada, per saber el que han sentit, com es senten i com seguir evolucionant’’\nAldo Martín / Dani Caler\nAques any m’he sentit bé i molt a gust. He après molt i també m’he divertit molt. Quant m’equivocava m’animaven i em donaven ànims. En aquest equip no anme molt bé a la lliga però ens és igual, el que ens importa és millorar i no ‘’guanyar’’. El que no m’ha agradat és la intensitat als entrenos i als partits. I m’agradaria que treballessim una mica més els passes. Però el que més m’agrada és el companyerisme que té aquest equip.\nAquest any ha estat molt alegre intens i trist, i he sentit esforç en l'equip. Per la meva experiència m'han agradat les activitats en els entrenaments. He vist companyerisme. Tots estem units.\nEl Dani i l'Aldo m'han ensenyat que a la vida s'ha de tenir educació, companyerisme, esperança i confiança. I tots els exercicis serveixen per tot.\nCrec que ha estat un any que es pot recordar anys, però tampoc sense pasar-nos. M’agradaria poder tenir mínim tres victòries, però això encara es pot millorar.\nA mi m’ha semblat bé el fet de fer a les llibretes els deures dels valors, però és una mica estrany perquè mai ho havia fet. Hi ha hagut conflictes que els hem superat, com per exemple una baralla per una pilota.\nEns han ensenyat a que el bàsquet no és només un esport, és una vida nova per poder gaudir i tenir companyerisme amb tots els rivals amb els que ens enfrontem.\nDurant aquesta temporada he après a fer jugada de poste i a defensar en equip. He de practicar més la tècnica individual i control de pilota. També les entrades per l’esquerre.\nCom a equip crec que hem de treballar més la possessió, els passes, i aprendre a moure’ns pel camp.\nCrec que l’Aldo i el Dani han estat uns boníssims entrenadors, per això, crec que es mereixen un fort aplaudiment.\nEls Golden State Warriors han revolucionat el bàsquet\nAmb aquest titular tan prometedor comença el següent article que us porto, del Wall Street Journal. Fan tota una dissecció d'aquest fenomen del moment. Com l'equip executiu dels Warriors van arribar a la conclusió que la línia de 3 punts estava infrautilitzada i van facilitar que Stephen Curry l'explotara.\nPodeu llegir tot l'article, clickant aquí\nQue gaudiu de la lectura!!!\nEines o Recursos per optimitzar tasques d’un Director Tècnic\nInteressant article de l'àrea de formació de la Federació Catalana de Bàsquet, adreçada a directors tècnics i entrenadors, per facilitar la feina de planificació i comunicació de la seva tasca.\nSeguiu l'enllaç per obtenir tota la informació:\n"...El baloncesto es una cadena constante de toma de decisiones, por tanto se hace indispensable que la aplicación de la técnica se haga en un contexto más o menos real de juego pues de ese modo, el niño ve el qué, el porqué, el cuándo y el cómo utilizar un determinado recurso."\nFes click aquí, si vols continuar llegint l'article.\nPer continuar amb el perfil de les dues últimes enquestes, m'han proposat aquest article que ens intenta explicar, a parer de l'autor, quins són els 3 mites que ens impedeixen portar a terme la part educativa de l'esport, malgrat tenir-la tan clara.\nEspero el gaudiu!\n"Si todos tenemos tan clara la importancia de la parte educativa del deporte ¿por qué nos es tan difícil llevarla a cabo?"\nInteressant article que ens dóna la recepta de com fer un entrenament de bàsquet, més divertit.\nJanuary 7, 2015 by Coach Mac\nFes click aquí, per continuar llegint l'article.\nL'EXPLICACIÓ D'UN ADÉU\nCarta de l'extrenaddor del Sots-21 masculí als seus exjugadors, entrenadors i massa social del Bàsquet Nou Barris\n“Camins, somnis i promeses”, diu una coneguda cançó.I de tot això han anat tots aquests temps a la banqueta local del BNB.\nEm perdonareu però no soc textos curtos, i os vull fer veure a través dels meus ulls i entendre la darrera decisió com a entrenador a aquest club. Ara fa dos anys i mig, un estiu al 2013, l’Aaron Torres em sondejava per a agafar un sots21 a A2, una plantilla que, amb baixes, semblava mermada respecte una temporada on havia quedat quarta per la cua. Jo, molt de tirar-me a la piscina, li deia que estava “retirat”, però que acceptava l’equip si el club comptava a un projecte de tres anys per arribar amb aquell bloc a aconseguir la categoria preferent. A una cafeteria a pocs metres del “poli” ens feiem uns riures (em prendria per boig), que onze mesos més tard eren llàgrimes. La generació dels “grans” havia quedat tercera, assolia l’ascens, però queia a Tordera a quarts de final de Fases de Barcelona contra el millor equip de la fase regular. Sort, pensarien alguns. “Estas boig, Victor, a A1 ens trituraran”, deia el Marc Garrofé, ara jugador al CB Guinardó. Reia mentre li demanava la fe de l’any anterior. Tornariem a plorar, 9 mesos més tard, perdent, amb un Poliesportiu Valldaura allotjant unes fases de Federació, a semifinals de Barcelona contra el nostre taló d’Aquiles, Tiana. Això si, com a campions de lliga, i ja equip de Preferent per la present temporada. Sort, pensarien alguns. I aqui em vaig presentar. Amb el Juanjo Muñoz, el meu estimat “PJ” per sempre i un des dos jugadors que més temporades seguides m’ha acompanyat, l’Albert com a segon entrenador en la categoria més exigent, i un Chechi nou al club que se’ls ha guanyat a tots amb feina i més feina. En aquest bloc de línies no m’enrecordaré dels que no hi van voler estar, fos pel motiu que fos, però només puc agrair el coratge i la valentia dels que van assumir el repte. Al Raül, l’Adrià, Charles, el Borja, Moreno, el Taxu, el Javi, el David, els Guillems, el Sergio mentre pujava a pretemporada, i finalment a l’Arnau Pina, amb qui em vaig comprometre de dur a terme junts un projecte que al final no he sabut liderar, assumint un deute personal i esportiu més enllà. No valia, pensarien alguns. Després de les primeres 10 jornades, amb un balanç de 1-9 i en posició de descens directe, vaig decidir abandonar l’equip amb un objectiu: trobar una cara diferent per a liderar el projecte a la part més assequible de la temporada i fer millorar l’equip per a guanyar partits i mantenir la plaça a la categoria. No per cobardia, no per falta d’idees. Senzillament per la idoneïtat de un canvi de capità a la nau per a que les coses agafessin el rumb correcte. Han estat dos anys i mig d’autèntic somni per a un entrenador. Tots els ascensos possibles aconseguits, jugant totes les fases possibles, i amb jugadors fidels que han seguit tota ordre, a les bones i les dolentes. Una directiva que m’ha recolçat, i uns segons que sempre han donat la talla, tal com els dos delegats dels que he gaudit (gràcies, Sara!). M’he entregat infinitament, fins el darrer alé, i puc dir que no tinc més amb que sorprendre-os desde la banqueta. La sinfonia arriba a la seva fi, i jo haig de saber ser professional, i apartar-me per a deixar espai a d’altres per a que diguin la seva.\nMoltes gràcies, amics i amigues. Espero que el basket os faci, com a minim, la meitat de feliços del que m’ha fet a mi des de la banqueta. Junts, sereu grans. I recordeu, que la sort no és la que marca el vostre camí, sino la vostra feina i la vostra capacitat de millora i comunicació.\nTan de bó els nostres camins un dia es tornin a trobar.\nSignat, un amic.\nLlevamos ya un tiempo pensando en dedicarle un artículo o incluso una sección del blog al minibasket. No hace falta decir que es una parte esencial en el crecimiento de los jóvenes tanto en el ámbito deportivo como en el personal. La verdad es que hemos empezado a escribir varios artículos pero todos eran demasiado largos y nunca terminábamos de contar todo lo que queríamos. Así que hemos decidido, otra vez, soltar unas ideas a "vuela pluma", sin demasiada explicación. Elementos que consideramos claves y que tal cada uno de ellos diera para hacer un post. Espero que os sirva de ayuda:\n(Fes click aquí per continuar llegint l'article)\nLes decisions ni són bones ni dolentes, són grises i condicionades\nUs en recordeu de la reflexió que vaig fer el mes passat sobre quin era el significat d’èxit, victòria i derrota, doncs encara no he trobat la resposta. Si seguiu llegint, seguiré formulant preguntes sense resposta, és a dir que els que vulgueu una vida fàcil, no llegiu més.\nPrimer, comentar que ahir llegia la reflexió d’un gran amic del club sobre les dinàmiques positives, i el valor de ser un equip per davant dels resultats. És excelsa. M’encanten aquests equips de competició que li donen valor a valors que, crec, són de màxima importància tant a la vida com en el món de l’esport. Us la recomano.\nAvui, canviaré totalment de tema, i parlaré de la presa de decisions del joc, on em centraré sobretot en el tema de la percepció.\nQuants cops heu entrat a un camp de bàsquet, i heu escoltat un entrenador/a a la banda, cridant, dient el que han de fer en cada moment els seus jugadors/es?. Quants cops heu sentit l’entrenador/a dient durant un temps mort, tu (jugador/a) fes-me cas, que jo dirigeixo el partit? Després, els demanes als jugadors/es que prenguin decisions ells/es soles. No en sabran, i tu entrenador, en tindràs tota la culpa. Com vols que prenguin bones decisions si tu els hi estàs indicant què fer en cada moment? Això sí, ho tindràs tot més controlat, es farà el que tu vols, no hauràs d’improvitzar tàcticament, seran bons/es jugadores del teu sistema, jugaran com els hi has dit, quin orgull eh! Quin bon entrenador/a sóc, pensaràs. Doncs si és així, tens dues opcions, deixar de llegir, perquè el que ve a continuació segurament no t’agradarà o no hi estaràs d’acord, o acabar de llegir i reflexionar.\nJo em pregunto: i la creativitat del jugador/a on la deixem?, i la gràcia de jugar a un esport on pots decidir? Més que bàsquet, el jugador/a jugarà a l’oca (com deia el gran entrenador Ramon Jordana), on la teva presa de decisions és nul·la. La màgia del bàsquet és que és un esport inestable, canviant, d’anades i vingudes, incontrolable en molts aspectes, molts cops no és blanc ni negre, és gris, i aquest gris, és tan diferent per a cada persona que això és el que fa interessant aquest magnífic esport.\nHas pensat què vol el jugador/a?, com es sent més còmode?, en quina posició vol jugar? Vaig més enllà, li has preguntat? Li has demanat que t’expliqui quines són les seves sensacions a pista? Amb això no vull dir que s’hagi de jugar com vol el jugador/a o equip, només dic que potser, s’hauria de tenir en compte a l’hora de confeccionar una manera de jugar, o implantar un sistema determinat.\nCom a experiència personal, ara mateix estic portant un mini masculí, i em trobo amb jugadors als qui els hi agrada molt tirar de tres punts. I direu, ostres és fantàstic; el vostre bàsquet serà ràpid, molt ofensiu, molt distret de veure, a molts punts. No parlaré de l’encert, perquè no és el motiu d’aquesta reflexió (aspecte que deixo perreflexions futures). Jo els hi pregunto, són bons tirs?, el defensa et deixava espai?, tenies un company sol millor posicionat?, tenies espai per finalitzar a prop de cistella?\nCrec que molts cops, com ho veiem des de la perspectiva d’entrenador (des de la banda), ens preguntem si era un bon tir o no, i li retraiem al jugador/a, quasi sempre mentre la pilota està en joc. Creus que el jugador/a t’està escoltant? O només et sent? Ell/a el que vol és jugar, no que el mantinguis quiet/a mentre els seus companys/es estan deixant-se la pell en defensa i en atac. Què pensarà ell/a en aquell moment sobre el compromís amb l’equip? Quins valors li estàs demostrant? Que quan comet un error, en comptes d’oblidar-se momentàniament i jugar per l’equip, ha de pensar en com fer-ho millor el pròxim cop? És aquell el millor moment per fer-lo reflexionar? T’has plantejat aquestes preguntes?\nI jo em pregunto, per què no anem a la causa de la situació. Què és el que ha percebut el jugador per fer aquell tir? Quin és el valor del triple? Per què llencen més de tres punts que de dos punts? Per què la puntuació és més alta? Per què prenen la decisió de tirar a partir de la percepció que tenen un defensa que li està deixant espai? O per què el seu pare/mare li diu que llenci de tres? El que està clar, és que ell/a haurà près una decisió a partir de la percepció que ha tingut, per tant, serà una decisió que ja ha passat i és impossible canviar.\nSóc dels entrenadors que no intenta debatre o corregir accions que han passat, sobretot al partit, on crec que no és el moment idoni. Penso que hem de corregir a partir dels entrenaments, però a partir d’exercicis on el jugador hagi de decicir i s´adoni dels seus propis errors, per així adaptar-se, i millorar. És important que tinguem clar que un procés NO s’aprèn sense equivocar-se. El jugador ha de passar per moltes situacions. Crec bàsic, que ens quedi clar, que com a entrenadors/es hem de ser facilitadors d’aprenentatge creant situacions perquè aquest es produeixi.\nTambé penso que com més experiència positiva tingui el jugador/a, més percepció i més ràpid decidirà. Al final, el jugador/a ha d’anticipar-se als problemes que li genera el joc. Però qui decideix aquesta experiència positiva? Fins a quin punt condicionem els entrenadors una manera de jugar? Fins a quin punt condiciono els exercicis perquè el jugador prengui una decisió? No creieu que la percepció del joc es veurà molt condicionada per allò que l’entrenador fomenta percebre?\nEl que estic intentant fer per canviar aquesta dinàmica de tir, és donar-li una altra puntuació al triple. Per experiència, no es tracta de prohibir cap acció, ni obligar al jugador/a que llenci de dos punts, perquè això, el que et donarà ,és resultats a curt termini, però a la llarga, el jugador seguirà actuant com ell creu que és millor, o com ha après.\nDesprés d’analitzar la situació del nostre equip, que crec que és la satisfacció que en el maleït marcador, es veurà reflectit una puntuació més alta, considero que a partir d’ara, el Mini Maculí del Nou Barris, en els exercicis durant l’entrenament i al partit, una finalització propera a cistella (si és possible que sigui creativa) valdrà 3 punts, un tir lliure valdrà 2 punts i un triple en valdrà 1. Ja observarem com funciona i quins aspectes positius i negatius ens dóna.\nVeurem com va la segona fase, ja us ho explicaré.\nUna de les coses que tinc més clares és que ‘’si un no fracassa cada dos per tres, és senyal que no fa res d’innovador’’.\nEntrenador/a, si vols comentar-me quelcom, o parlar algun aspecte relacionat amb el tema, no dubtis en enviar-me un correu a: aldoentrenadorbq@gmail.com\nDe tot s’aprèn, però mai et quedis amb les ganes de preguntar. No et donaré la millor resposta, però si et diré el que penso i t’intentaré ajudar a que trobis una solució.\n‘’És millor que hi hagi preguntes sense respostes que respostes sense preguntes’’.\nAldo Martín Fuentes\nCARTA OBERTA D'UN ENTRENADOR\nPer posar-vos en situació, les nostres noies porten des del 31 d’Agost entrenant. Platja, parc, pista exterior, interior... Hores i hores de preparació física, mental, tàctica i tècnica acumulades, amb l’únic objectiu de millorar.\nTot i les hores i esforç dedicats, aquestes noies, en 4 mesos, mai m’han demanat explicacions. Mai m’han preguntat perquè he de venir una hora abans sinó hi ha pista, o perquè he de començar un 31 d’Agost si cap equip entrena sense horari de pista. Mai m’han negat un esforç, ni per exagerat que fos. I ho dic perquè això no és fàcil. Trobar-te carta blanca, amb unes noies que només ofereixen i donen, pràcticament sense demanar res a canvi. Són tot servei, tot cor i tot sentiment. Per això és més fàcil que tot afecti molt més: les dinàmiques negatives afecten molt més a aquells que no tenen sang freda; les absències d’entrenament es noten molt més en un equip cohesionat que està acostumat a treballar sense mesura; les males ratxes, les cares tristes, els problemes, les lesions, les malalties... tot lo dolent es contagia i es comparteix.\nEl millor, és que allò positiu també es contagia, i això és el més bonic de tot. Si quelcom ha caracteritzat i caracteritza el nostre equip és el somriure. I en això hem participat tots i totes: el club, les jugadores, els pares, les mares i l’equip tècnic, incloent el coordinador, sempre amb comentaris positius i constructius. El to positiu, de treball, esforç, valentia i somriure és el que caracteritza el nostre equip.\nPermeteu-me que us digui que no hi ha ningú més equivocat, en la meva opinió, que el que afirmi que un equip per guanyar necessita seriositat. La seriositat, en un equip que ho dóna tot sense demanar res a canvi, està de més. El que necessita un equip com el nostre, que és tot sentiment, és confiança. I la confiança, noies, no ve de fàbrica. La confiança es guanya, i ja la guanyarem, la estem guanyant, cada dia que passa, sense pressa. Hem iniciat i construït un bon camí, i el continuarem construint fins al final del nostre cicle, sigui quin sigui.\nPer acabar, només vull dir que els marcadors masses vegades condicionen les opinions de tothom, sobretot de nosaltres, el propi equip, que som els crítics més durs amb la nostra feina. No fa molt de temps un bon amic meu va escriure per aquí que hauríem de comptar en els nostres marcadors, resultats i estadístiques alguns factors més que les simples cistelles de 2 i 3 punts d’un partit per poder valorar el nostre treball.\nI ara, noies, sí que em surten els comptes. Ara sí que semblem imbatudes: en esforç, treball, equip i somriure. I això, en la meva humil opinió, val molt més que 3 o 4 punts més a la lliga.\nFelicitats noies, seguim treballant... #GOBNB #somGRANS #tutambéjugues12\nJames Naismith’s Life and Legacy: Celebrating 150 Years (KU Libraries)\nUna curiositat. Veu i text en anglès.\nLa veu de James Naismith, inventor del bàsquet.\nMirar, veure i comprendre.\nInteressant article de "PERARNAU MAGAZINE" adreçat al futbol però perfectament aplicable al bàsquet.\nFes click aquí per accedir a l'article complet.\nNens i l'esport: Tips per mantenir-los motivats\n" Los beneficios de la actividad física son numerosos, tanto en adultos como en niños. Aunque en un primer momento, los beneficios que saltan a nuestra mente son los físicos, como evitar la obesidad, desarrollar hábitos saludables, etc., muchas veces olvidamos que el deporte ayuda a construir la personalidad de los niños. El compromiso, la disciplina, el liderazgo y un concepto de competitividad saludable son algunas de las competencias importantes que los niños desarrollan durante una práctica deportiva saludable. "\nFes click aquí per llegir l'article sencer.\nXAVI GARCIA. BASKETBALL COACH\nHerramienta de liderazgo para re-enfocar y solucionar conflictos internos\nNingún problema puede ser resuelto desde el mismo nivel de conciencia que lo creó” Albert Einstein.\nEste post es una herramienta de consciencia para ser capaces de re-enfocar problemas del día a día del entrenador y el director técnico. Puede ser irrelevante o muy potente, en función de lo abierta que tengas la mente. Espero que lo disfrutes\n(Clicka aquí i veuràs l'article sencer)\nREFLEXIÓ D'UN ENTRENADOR NOVELL\nEls nois de l'Andrea, el Dani i l'Aldo\nPrimera volta de la fase prèvia del Mini Masculí del Bàsquet Nou Barris, format per: Richard, Pau, Hugo, Amine, Max, Álex M, Ángel, Eric, Pablo, Álex O, Juan, Adrià i Lucas (jugadors) Andrea, Dani i Aldo (entrenadors/a).\nSi mirem la classificació, observem 0 victòries i 4 derrotes contra els equips del grup (Alisos, Sant Ramon Nonat, Joventut i Sant Andreu), i un balanç de punts a favor/en contra molt desfavorable.\nPerò què entenem per victòria/derrota? I què entenem per perdre/guanyar?\nSón antònims, sinònims o són paraules tant subjectives/relatives, que són difícils de definir. Per això, ara mateix han desaparegut del meu vocabulari. Ara mateix em trobo molt dubitatiu, cada cop que intento resoldre una pregunta, em surten més preguntes i més reflexions a fer. És com una lluita interna sense final, però crec que aquesta és la màgia de la búsqueda d’aquesta veritat.\nQuè és l’èxit? Qui el defineix?\nCom a opinió personal, crec que el bàsquet va més enllà d’un resultat final. Utilitzar la paraula victòria/derrota treu valor a l’esport, ja que SEMPRE s’ha de gaudir i passar-ho bé. Personalment sento que estic dins del grup d’entrenadors/es que valora més l’esforç que el resultat, i que premia els aspectes ben fets més enllà d’haver guanyat o perdut. Quants cops ens hem trobat jugadors/es que quan acaba el partit ens pregunten: Com hem quedat? Quants punts he fet? No heu pensat mai... Maleït marcador!!!!\nA la pregunta, "Com hem quedat?" Responc com a entrenador: Un valor treballat, o que volem potenciar, o que l’equip entén que és bàsic per la pràctica de l’esport + un núm. de l’1 al 10 – Un contravalor en el que NO creieu com a equip + un núm. de l’1 al 10 (Ex.: Esforç 10 - Egoisme).\nA la pregunta, "Quants punts he fet?" Respon com a entrenador: Divideix els punts finals pel número de jugadors de l’equip, multiplicat assistències donades individuals (Ex.: 73 punts finals, 13 jugadors a l’equip, 3 assistències donades: 73/13 x 3= 16 punts).\nHe intentat buscar respostes creatives, sempre pensant en el col·lectiu, l’equip. No sé si seran les adients, ni les correctes, ni les millors, però són les meves, i en les que crec.\nD’altra banda, exposo com s’està treballant els valors, una de les prioritats de l’equip, i una manera d’enfocar l’esport diferent. Ensenyar inspirant el desig d’aprendre. El ‘’tercer temps’’ els dies de partit com a locals (promovent l’esportivitat entre equips), ‘’la caixa de les frases’’, les graelles de responsabilitat (material, dutxa i entusiasme) i la “Llibreta BNB de Valors 100%”.\nCrec que el bon entrenador no és qui guanya sinó qui ensenya. Cada dia aprenc més dels “petits”, l’alegria d’entrenar, les ganes de ser cada dia millors, el somriure, l’actitud posada, la passió demostrada... perquè la importància dels valors, va més enllà.\nAprofito per dir a tots aquells entrenadors rookies, o que estiguin en categories de formació, no sigueu extintors, sigueu combustible, no frustris somnis, recolze i empènyer, mai apaguis les petites flames que tens davant. Fes màgia, fes màgia amb els exercicis, fes màgia als entrenaments. L’esport és un instrument per formar i no un FI.


Artadi nega que Torra ordenés canvis als Mossos i que aposti per seguir la via eslovena - Empordà\nLa consellera de la Presidència creu que la Casa Llotja de Mar "no és la millor opció" per al Consell de Ministres\nACN 13.12.2018 | 06:30\nLa consellera de la Presidència, Elsa Artadi, ha negat que el president de la Generalitat, Quim Torra, ordenés canvis als Mossos després de l'actuació a Terrassa i Girona. "No va haver cap ultimàtum. Vaig parlar amb el president i em va dir que no havia donat cap instrucció als Mossos perquè fessin canvis. I per tant, jo em crec la paraula del president", ha afirmat en una entrevista a 'Els Matins a TV3'. Artadi també ha negat que el president de la Generalitat hagi dit que s'ha de seguir la via eslovena i creu que s'han tret de context les paraules de Torra. "La nostra via és la via catalana", ha conclòs. D'altra banda, la portaveu del Govern ha considerat que la Casa Llotja de Mar "no és la millor opció" per fer el Consell de Ministres si el govern espanyol està preocupat per la mobilitat.\nEn una conversa informal amb periodistes des d'Eslovènia, Torra va explicar que havia demanat al conseller d'Interior, Miquel Buch, fer canvis després de les actuacions dels Mossos a Girona i Terrassa durant el dia de la Constitució per tal que no es repetissin les imatges de càrregues policials contra antifeixistes. La consellera de la Presidència, però, diu que no hi va haver cap ultimàtum i que el president Torra no va donar cap instrucció de canvis als Mossos.\nPer a Artadi, l'actuació del cos de la policia catalana és correcte i el que s'ha de fer es revisar les imatges per si algun agent no ha actuat bé. Fer una constant revisió és una manera de protegir el cos, segons ha defensat.\nPel que fa a l'altra polèmica dels darrers dies, les declaracions de Torra sobre la via eslovena, la també portaveu del Govern ha considerat que "s'han tret fora de context" i que "se li ha assignat un valor amb la voluntat d'associar independència i violència quan la independència sempre ha seguit el camí de la no violència i el pacifisme". En aquest sentit, la consellera de la Presidència ha lamentat l'interès en associar independentisme i violència "per donar cobertura a un judici polític".\nArtadi nega que Torra digués que s'ha de seguir la via eslovena i ha considerat que es va limitar a posar d'exemple la determinació del poble eslovè per la llibertat. De tota manera, la consellera ha defensat que "la nostra via és la via catalana" i que mai es trobarà un mirall exactament igual perquè seria un "error" dir que la via de Catalunya és exactament una altra. "El nostre procés és únic i hem de seguir el nostre camí", ha conclòs. De fet, ha assenyalat que la via escocesa no depèn dels catalans perquè l'Estat ja ha decidit que la seva via no és la britànica tot i que s'hagi de continuar insistint en la necessitat d'un referèndum acordat.\n"Operació mediàtica" de les cartes\nLa consellera ha assegurat que el Govern no va rebre cap trucada del govern de Pedro Sánchez abans de rebre les tres cartes demanant explicacions sobre el que consideren inacció dels Mossos davant les actuacions dels CDR. Per aquest motiu, Artadi creu que es tracta més d'una operació mediàtica que no d'una preocupació real i que es tracta d'un "debat mediàtic" que ha volgut generar el govern espanyol.\nEn aquest context, Artadi ha admès que la relació entre els dos governs és "menys fluida que abans" i que s'ha anat cap enrere. "Vam començar amb un tarannà que semblava que apostaven més per la política que per la judicialització, i ara sembla que Vox i Casado estan marcant la política. Demanem coratge al govern del PSOE", ha manifestat.\nLa Llotja de Mar, "no és la millor opció"\nArtadi ha explicat que el Govern ha sabut que el Consell de Ministres del pròxim 21 de desembre es reunirà a la Casa Llotja de Mar a través dels mitjans de comunicació i que no hi ha una comunicació formal. Sobre el lloc escollit, ha considerat que "no és la millor opció" si el govern espanyol està preocupat per la mobilitat tenint en compte que està al centre de Barcelona. "Hi ha llocs que afavoreixen més la mobilitat que d'altres", ha afegit.\nPer a Artadi, no cal que el govern espanyol enviï policia a Catalunya el pròxim 21 de desembre i ha instat l'executiu de Sánchez a complir els acords i donar els recursos a la Generalitat per a noves promocions dels Mossos. En aquest sentit, ha qualificat de "deslleialtat" que s'impedeixi augmentar el nombre d'agents de la policia catalana i després vulguin enviar els seus agents.


Ajuts al lloguer per a gent gran i persones en risc d'exclusió ·\nInici Actualitat Ajuts al lloguer per a gent gran i persones en risc d’exclusió\nL’Agència d’Habitatge de Catalunya ha obert dues convocatòries d’ajuts al lloguer: per a persones i famílies en risc d’exclusió social i per a gent gran. El termini de presentació de sol·licituds finalitza el 3 de juliol i es poden presentar online o, si s’opta per la tramitació presencial, al Servei d’Atenció al Ciutadà-SAC, demanant cita prèvia al telèfon 972 252 400.\nSubvencions per al lloguer població en risc d’exclusió social\nEs tracta de subvencions per al pagament del lloguer, en règim de concurrència competitiva, per facilitar l’accés i la permanència en un habitatge en règim de lloguer a sectors de població en risc d’exclusió social. L’import de la subvenció serà del 40% de l’import del lloguer anual de l’habitatge amb un màxim de 2.400€ anuals per habitatge.\nEl període de presentació de sol·licituds s’inicia el dia 28 de maig de 2020 i finalitza el 3 de juliol de 2020.\nDescarrega´t la sol·licitud AQUÍ.\nDescarrega’t el resum informatiu AQUÍ.\nTramitació telemàtica AQUÍ.\nAjuts al lloguer per a persones grans\nAquestes subvencions es destinen a les persones físiques que l’any natural de la convocatòria tinguin 65 anys o més i que siguin titulars d’un contracte de lloguer de l’habitatge que constitueixi el seu domicili habitual i permanent en el territori de Catalunya.\nL’import màxim de lloguer o renda mensual per l’habitatge no pot ser superior als 500 € (demarcació de Girona). Per a unitats de convivència on hi hagi algun membre amb discapacitat i amb el barem de mobilitat favorable reconegut pel Departament competent, s’estableix un límit de l’import màxim de lloguer mensual de 900 euros.\nArticle anteriorEl Jardí Mas de les Figueres acollirà la projecció de l’òpera Carmen, primera activitat cultural a Roses post-confinament\nArticle següentEl Centre de Tractament de Residus recull 3.352 tones menys respecte l’any passat


(S'ha redirigit des de: Estadi Santo Domingo)\n(4t (a 2a divisió) la temporada 2011-12)\nEl club va ser fundat l'any 1971 per Dionisio Muñoz Jerez. La temporada 1999-00 assolí per primer cop l'ascens a Segona Divisió B. En la Copa del Rei de futbol 2009-10 va guanyar 4 a 0 al Real Madrid al partit d'anada de l'eliminatòria. La mateixa temporada, va aconseguir l'ascens a Segona A, en guanyar a l'Ontinyent CF en el darrer partit de l'eliminatòria.\nL'Estadi Santo Domingo és l'estadi on juga els seus partits com a local l'Agrupación Deportiva Alcorcón. Es va inaugurar el 1999 amb un partit contra el Real Madrid que va acabar 0-0. Té una capacitat de 5.000 espectadors, tots asseguts.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Agrupación_Deportiva_Alcorcón&oldid=22213447»


L'Ajuntament d'Olot abona de cop els 414.000 euros que li reclamava la Seguretat Social - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a L’Ajuntament d’Olot abona de cop els 414.000 euros que li reclamava la Seguretat Social\nL’Ajuntament d’Olot ha hagut de tornar de cop els més de 414.000 euros que els reclamava la Seguretat Social. Són, amb interessos, els impostos que l’ens estatal va pagar el 2009 per les obres d’un nou edifici de la Seguretat Social, al solar que hi ha entre la carretera de Santa Pau i el carrer Fontanella. L’obra no va arribar a començar mai, i des del 2018 que l’estat en demanava la devolució.\nSegons va explicar al darrer ple la regidora d’Hisenda Montse Torras, l’anterior alcalde Josep Maria Corominas havia arribat a un acord de paraula per tornar l’import a terminis, que tampoc ha servit per convèncer l’administració estatal. En la darrera reclamació els va amenaçar amb portar-los als jutjats amb un recurs contenciós administratiu.\nMontse Torras, Regidora Hisenda Aj. Olot: “Resumint, tot plegat, una vergonya. Queda demostrada la poca sensibilitat que tenen pel món local. El nostre ajuntament va reconèixer des del moment zero que el dret a la devolució el tenien. El que demanàvem era terminis, per tenir una mica d’oxigen i enteníem que si ens donaven terminis, havíem de pagar uns interessos”.\nEl plenari també va aprovar l’adhesió de la ciutat al Pacte Nacional per la Mobilitat Segura i Sostenible 2021-2030 i una moció del PSC que demanava potenciar les terrasses i els balcons als edificis de nova construcció de la ciutat.


Què es diu del malestar emocional de causa social? | FoCAP\nQuè es diu del malestar emocional de causa social?\natenció primària de salut, condicionants socials, crisi, malestar emocional, salut mental\nEl dia 31 de maig es va presentar el document Atenció-a-les-persones amb malestar emocional relacionat amb condicionants socials a l’atenció primària de salut. En l’acte van intervenir: Nani Vall-llossera, presidenta del FoCAP, Lluís Isern, coordinador del projecte SEPAC (Suport emocional a persones afectades per la crisi) i membre de la Fundació Congrés Català de Salut Mental, Elena Serrano, metgessa de família i coautora del document, i Josep Moya, psiquiatra i coordinador de l’Observatori de Salut Mental Comunitària de Catalunya. Tots ells van remarcar la importància dels condicionants socials en la salut, la demanda que rebem a l’APS de persones amb malestar emocional i la importància de que s’abordi de manera saludable i no iatrogènica.\nDurant l’acte es va projectar el vídeo realitzat per Montse Salgado, Gemma Torrell i Alba Martín “Malestar emocional, condicionants socials i Atenció Primària de Salut” en el qual persones del carrer i professionals responen a les preguntes:\nQuè opines sobre la freqüència de pacients amb malestars relacionats amb condicionants socials i econòmics?\nConeixeu algú que tingui problemes econòmics que li hagin provocat o empitjorat un problema de salut?\nSap si ho han parlat amb algú, a nivell de la família o amics?\nQuines opcions d’abordatge et planteges quan es presenten a la consulta?\nCom vius aquest tipus de demandes?\nEl document ha despertat interès en professionals i mitjans de comunicació. Ha tingut més de 600 entrades des del nostre blog i ha estat recollit per:\nRAC 1, programa No ho sé. Podcast de les 21h de l’1 de juny a partir del minut 43.


Educació convoca les ajudes per assistència a guarderies - Altea Digital\nLa regidora d’Educació, Vicenta Pérez, ha informat de la convocatòria d’ajudes per assistència a la guarderia de xiquets menors de 3 anys durant el curs 2018-2019.\nEn paraules de l’edil, “la present convocatòria té per objecte establir la concessió de subvencions per ajudar a sufragar les despeses de famílies empadronades a Altea per l’assistència dels seus fills i filles menors de 3 anys a una guarderia enclavada en el terme municipal d’Altea, fins al mes de setembre de l’any en el qual s’incorporen al cicle d’educació infantil de 3 anys, seguint amb el criteri d’ajudar a la conciliació familiar i laboral “.\nEl termini de presentació de sol·licituds, juntament amb la documentació complementària, acabarà el 25 d’octubre de 2019 i estes s’han de cursar en el Registre General d’Entrada de l’Ajuntament d’Altea.\nLes subvencions seran aplicables per assistència a guarderia durant els mesos d’octubre, novembre i desembre 2018 i des del 1 de Gener al 30 de setembre 2019 i l’import de l’ajut es calcularà tenint en compte el nombre de mesos complets en els quals concorren els requisits anteriors.\nLa sol·licitud s’ha d’ajustar al model designat per a aquesta convocatòria i estarà disponible durant el termini de presentació a la pàgina web de l’Ajuntament www.ayuntamientoaltea.es i a les Oficines d’Atenció al Ciutadà.\nLa sol·licitud serà formalitzada pels pares o tutors i en la mateixa s’especificaran les dades de cada un dels fills que reuneixen els requisits de la convocatòria i per als quals se sol·licita la subvenció.


ALP2500: Avui dormiré més tranquil, El Sr Saura esta al capdavant de la salvació del mon mundial\nTot aixó sona a campanya pre-congres. De fet ells no en són conscients del mal estat en que es troba la militancia, el congrés podría ser una bona eina per marcar nous camins. Però n'hi ha un de camí que no agafarà cap altre direcció, aquest és el que tots ja sabem. ICV sempre serà la germaneta petita del PSC sense ells mai més tocaran cadira, aixó ho sabem tots, o sigui que s'acaba amb un AMENo un Si senyor!\nAixí els hi ha anat i així els hi anirà , això de fer de lacai de un altre te els seus beneficis però te els seus inconvenients, beneficis es que vas agafat de la ma de l'amo i els ell qui decideix per tú mentre que inconvenients es que perds tota la teva inciativa, per tant Mar tens tota la raó quan dius que si no van de la maneta de la filial no tcaran cadira i això ara que li han agafat el gust no la volen deixar\n19 de setembre de 2008, a les 8:01


Posada Marina Suances Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nPosada MarinaPlaza de la Cuba, 15, Suances Town Center, Suances, Espanya, 39340 - Veure al mapaExcepcional9,1Basada en245comentarisPosada MarinaVeure més fotos"What we got was acceptable. It was how it was presented. On..."JackAustraliaVestíbulVeure més fotosVeure totes les 24 fotosMolt bona ubicació 8,4Veure al mapa8,4Ubicació\nSobre l'allotjamentDescripcióSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Suances, no busqui més enllà de Posada Marina. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Posada Marina ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de premsa, visites turístiques, biblioteca, àrea de TV/saló compartit. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, banyera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Posada Marina és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Suances.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsassecador de cabellcalefaccióescriptoribanyeraempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar més