Ulrich Stern | Codi Lyoko Wiki | FANDOM powered by Wikia\nPersonatges, Guerrers de Lyoko\nPare: Walter Stern\nUlrich Stern és un noi que va a ľacadèmia Kàdic. Té 13 anys, és fill únic, i sempre té conflictes amb el seu pare que és un home perfeccionista, que intenta que les seves notes millorin i que tingui “millors amistats”, com al capítol 82 (Record llunyà).\nUlrich està perdudament enamorat de la Yumi, però al veure-la amb William es posa gelós. Comparteix ľhabitació amb Odd a ľacadèmia. És callat i taciturn, i porta un diari. Sempre intenta impressionar a la gent amb la seva habilitat en ľesport (capítol 21 Zona de gravetat zero) i té por de fracassar. Practica Pencak Silat. No se sap clarament de la seva nacionalitat, encara que se suposa que és alemany, pel seu nom “Ulrich Stern”. Li encanten els dibuixos japonesos i els samurais. És el coŀlega principal de ľOdd.\nDetalls com a Guerrer de Lyoko\nAparença: A la Terra sol portar roba esportiva en la qual predomina el color verd fosc i el groc. En Lyoko porta un vestit de samurai, amb la cara ďun oni (dimoni o ogre japonès) a ľesquena i sandàlies tabi a més de la katana, al maluc. A la temporada 4 porta un vestit ajustat de malla groga i marró, i dues katanes a ľesquena.\nArma a Lyoko: Una katana (posteriorment dos) que fa servir per donar talls o per desviar trets. Al capítol 62 (Ànimes sense cos) quan és posseït pel XANA llança un raig verd amb el seu sabre contra el nucli de Lyoko.\nPoder a Lyoko:\nTriplicar: Té la capacitat de fer dues còpies ďell mateix per confondre els monstres de XANA. Amb en William-XANA no funciona.\nTriangular: També pot fer un triangle equilàter al voltant dels monstres de XANA per distreure’ls, una barreja de triplicació i supersprint.\nSupersprint: un poder que pot fer-lo més ràpid que els altres durant poc temps. Mentre corre amb el supersprint li surt una petita línia taronja a ľesquena.\nHabilitat: Sense utilitzar el supersprint, ľUlrich és el més ràpid del grup. També és molt bo aturant els trets dels monstres amb la katana, i a la temporada 4, és qui més lluita amb en William-XANA.\nPunts vitals: 100.\nĽUlrich a la Terra\nA la Terra, ľUlrich és un noi de mitjana estatura, cabell castany i utilitza generalment el color verd. Ell ve ďuna família rica i és fill únic. Ell veu als seus pares poques vegades. Es preocupen molt per ell i sobretot per les seves notes, constantment pressionant-lo perquè se centri en els seus estudis: el seu pare Walter Stern, en particular, resulta implacable amb ell sobre això, i es preocupa només pels seus èxits acadèmics. A causa ďaixò, ľUlrich té una relació molt dolenta amb ell, ja que mai rep res de suport de la seva part i això li molesta molt. Apareixen al capítol 21 (Zona de gravetat zero). El seu pare també apareix al capítol 65 Ľúltim combat on ens assabentem que ell no ha parlat amb el seu fill en un any.\nĽUlrich és intern a Kadic i comparteix habitació amb ľOdd Della Robbia, amb qui és generalment bo tot i les fantasies ďaquest últim. No és gaire bon estudiant, encara que, a diferència de ľOdd, que fa esforços. A les dues primeres temporades apareix més aviat com un estudiant mitjà, però s’agreuja en la temporada 3, principalment a causa del XANA. No obstant això, és un exceŀlent jugador de futbol i un talentós practicant de Pencak Silat. És misteriós, gairebé tímid. S’amaga i reprimeix els seus sentiments, especialment en relació amb la Yumi Ishiyama, amb qui va compartir una relació ambigua entre amor i amistat. No obstant això, és totalment insensible a ľencant de la Sissi, que òbviament està enamorada ďell, i aquesta no para de donar-li la tabarra. Està, a més, en perpètua rivalitat amb en William Dunbar, també enamorat de la Yumi.\nEncara que, a diferència de ľOdd, és discret i no crida ľatenció, ľUlrich també es considera el noi més ben plantat de ľacadèmia, i continua sent objecte dels desitjos de moltes noies, la Sissi ho és al principi, però també la Milly, ľEmilie (una altra estudiant de Kadic) i moltes altres (la Yumi és el cas és més complex). Això li és indiferent, però és fàcil veure que no és del tot insensible (encara que la Sissi va per sobre de la seva molèstia), el que molesta a altres estudiants al capítol 43 (El petó del XANA) quan el seu clon polimòrfic li fa un petó a la Sissi davant de tothom. El pitjor error de ľUlrich és sens dubte el seu orgull, barrejat amb el seu mal geni, de vegades causa problemes i de vegades porta a posar-se de mal humor i es nega a ajudar als altres per un temps (capítol 35 Apostar sobre segur).\nĽUlrich pateix de vertigen.\nA Lyoko, esdevé un samurai amb una katana digital japonesa, amb el qual també pot aturar els trets dels monstres de XANA, i fins a fer que rebotin. La seva habilitat amb la katana la utilitza tant a la Terra com a Lyoko (es va enfrontar a un cranc materialitzat a la Terra i va aconseguir destruir-lo abans que ferís en Jim Morales). És una mica la figura central en les missions a Lyoko, i és un dels Guerrers de Lyoko de suport més valuós. És incapaç de disparar, que compensa aquest desavantatge mitjançant ľoptimització de la seva velocitat i la seva capacitat de combat cos a cos, que sovint el porta a ser un actor ďimpressionants batalles, primer amb el seu clon polimòrfic (capítol 51 Revelacions), i després amb en William-XANA (a la temporada 4).\nĽUlrich és un noi seriós i de poques paraules. Té el cabell de color castany, és alt i prim i segons la Milly, la Tamiya i la Sissi, molt ben plantat, però, ell mai s’ha fixat en una noia que no sigui la Yumi. Acostuma a vestir roba de color marró i verd.\nLa pràctica del Pencak Silat el converteix en una persona reflexiva i que es pensa les coses abans de fer-les, no com ľOdd. Per les seves personalitats tan diferents, al principi no s'avenia gaire amb ell, però, amb el temps es converteix en el seu millor amic.\nLa relació amb la seva família és molt complicada, el seu pare sempre vol que sigui perfecte en les notes de l'acadèmia i no aprova els seus amics, el que provoca constants baralles entre ells les poques vegades que es veuen. Això fa que Ulrich valori als seus amics com una família i, encara que algunes vegades és una mica rondinaire, sempre està disposat a fer el que sigui per ells.\nLUlrich ha estat enamorat de la Yumi des de la primera vegada que la va veure en un entrenament de Pencak Silat, sentiment que ella comparteix. No obstant això, per la seva timidesa, mai va ser capaç de donar un pas endavant, i a partir de la temporada 2, amb ľarribada ďen William Dunbar a ľescola, ľUlrich sempre es posa gelós quan el veu prop de ella, tot i que la Yumi no se'n sent atreta.\nA Lyoko, ľUlrich és ľúnic personatge que el seu poder no consisteix en ľatac a llarga distància (amb ľexcepció ďen William-XANA). Sempre és el que organitza ľatac quan són a Lyoko, i és, probablement, el personatge mes poderós allà, ja que és el que té més superpoders i ha demostrat tenir molt de poder en situacions desesperades, com al capítol 83 (Mala sort) en què derrota ell sol a tot un exèrcit de llagastes tot i estar infectat per un virus, o al capítol 94 (Lluita a mort), en el qual derrota el Kolós, el monstre més fort que el XANA havia creat. No obstant això, no és gens bo controlant el superordinador, amb ľexcepció del capítol 35 (Apostar sobre segur), en la qual és capaç ďexecutar un retorn al passat sense ajuda, encara que pot ser que li sortís tan bé només perquè amb això mirava d'evitar que la Yumi se n'anés al Japó.\nNo treu notes gaire bones a ľescola (una vegada va estar a punt de suspendre el curs), però és dels millors en ľesport.\nLa primera aparició\nĽUlrich apareix en el preludi (El XANA es desperta), a la màquina expenedora sorprès perquè el director li va comunicar que ľOdd arribava enguany a ľacadèmia Kàdic i que seria el seu company ďhabitació. També es va veure per primera vegada que es va posar vermell quan va lluitar amb la Yumi. Al principi de tot ľUlrich diu que “Tots els nois volen sortir amb la Sissi i ella només vol sortir amb ľUlrich”, i ľUlrich en realitat menysprea absolutament la idea de sortir amb una nena consentida com la Sissi, perquè ľestà molestant constantment. És el segon a descobrir el superordinador, després ďen Jeremie i abans que ľOdd, la Sissi i la Yumi (cronològicament).\nĽUlrich a Lyoko (temporades 1-3).\nĽUlrich a Lyoko (temporada 4).\nĽUlrich a Codi Lyoko: Evolució.\nObtingut de «http://ca.codilyoko.wikia.com/wiki/Ulrich_Stern?oldid=4060»\n1 Elisabeth Delmas


El Blog d'en Xavi Paz: de setembre 2007\nEl passat divendres vaig faltar a la cita a la que em vaig comprometre ara fa poc, la de cada divendres i cada dilluns. La veritat és que l’agenda comença escanyar més i més, sobretot la setmana prèvia de la festa major.\nS’han succeït les cites: l’Assemblea General de la Federació Catalana de Municipis el passat divendres, la Copa Catalana de Waterpolo, totes les cites del cap de setmana previ a la Festa Major i clar, les cites professionals.\nDe tots els actes, vull comentar el que vam viure a les instal·lacions de la piscina Municipal, on el Club Natació Molins de Rei, va retre un homenatge sorpresa al molinenc Sergi Pedrerol.\nEl Sergi va decidir deixar la pràctica esportiva la passada temporada, jugant l’últim any de la seva carrera esportiva al club que el va veure néixer com jugador de waterpolo. El passat dissabte hi havia representants de tots els clubs on ha jugat el Sergi, així com representants de tots els estaments esportius, i també lògicament companys i amics de carrera esportiva. La seva trajectòria, amb un títol Olímpic i dos Campionats del Món (com a més destacable) sens dubte el converteix en l’esportista més destacat de Molins de Rei, en els últims temps.\nSón persones que destaquen en el seu àm bit (com per exemple la Montse Ribé o la Sílvia Bel) i que porten el nom de Molins de Rei arreu del territori.\nLa calidesa, la senzilesa, l’emoció i sens dubte la justícia del homenatge van fer que per uns moments estiguèssim compartint un tros d’història de Molins de Rei. Tot això i més es mereix el Sergi Pedrerol. Des d’aquí només em resta desitjar-li molta sort en la seva nova etapa esportiva, ara com a tècnic de l’equip de waterpolo de Molins de Rei.\nI per descomptat felicitar al club per la iniciativa i a les persones que van permetre que l’acte es dugués a terme.\nPublicat per Xavier Paz a 9:34 a. m. Cap comentari:\nLa crònica de la festa de la rosa\nMolt bon dia amics; els socialistes ja hem celebrat la festa de la rosa i us he de confessar que després de cinc anys, sens dubte és l’any que més ambient i més persones he vist.\nA la zona de Molins de Rei, l’èxit ha estat total; l’arròs i les ganes de gaudir dels que ens han acompanyat (més de 150 persones) han estat uns bons ingredients. Gràcies a tots els que heu fet possible una jornada tan exitosa com aquesta.\nDels parlaments, voldria destacar la passió del Jordi Hereu, la sensibilitat de la Carme Chacón, la fermesa i claredat del President Montilla i la contundència democràtica del President José Luis Rodríguez Zapatero.\nL’explicació de tot el que ha aconseguit el govern central en els tres anys i mig de legislatura, dona forces per continuar treballant al màxim per tal que el proper març puguem celebrar un altre victòria socialista; que permeti continuar treballant als que no volen guanyar vots, enfrontant territoris, sinó que senzillament creuen en la diversitat, en la pluralitat i en l’optimisme, com la millor eina per construir la societat que desitgem.\nI aquesta és precisament, respectant les diferències, la visió que mantenia el Josu Jon Imaz per construir la societat basca del segle XXI. La seva renúncia a continuar presidint el PNB, en principi, és una mala notícia; tot i que caldrà veure com evolucionen les coses en el debat del nacionalisme basc. Però bé, aquest és un altre tema que tractaré en el futur.\nPublicat per Xavier Paz a 3:37 a. m. 2 comentaris:\nInici de curs definitiu\nJa fa dies que ens hem retrobat, que anunciem l'inici del curs escolar i polític, que activem les agendes, en definitiva que torna la RUTINA, la feina del dia a dia i les festivitats anuals.\nEls socialistes catalans tenim el proper diumenge la nostre festa de la rosa a la pineda de Gavà; és el nostre acte polític per inaugurar el proper curs polític.\nL’any que tenim al davant, transitarà entre el inici de mandat dels governs municipals i autonòmics i el final de legislatura del govern central. Sense dubte, les properes eleccions generals, el proper març del 2.008, marcaran inevitablement l’agenda dels propers mesos.\nLa pugna electoral es presenta apassionant. Es tracta de saber si finalment la política d’ampliació de drets civils, l’enfortiment de l’Estat de Benestar, la mà estesa a les Comunitats Autònomes (amb la reforma dels diferents Estatuts d’Autonomia), i la fermesa en acabar amb el terrorisme, amb tots els mitjans a l’abast, s’acaba imposant a la política del TOT VAL PER ENFONSAR AL GOVERN.\nHem pogut sentir moltes mentides, molts arguments populistes, que només volien enfonsar la figura del president Zapatero. Vam començar sentint allò d’Espanya “se rompe”, vam sentir que el “Gobierno claudica ante los terroristas” i ja només ha faltat sentir que “Espanya entrarà en recesión”. (Per cert us recomano l’últim article escrit al seu blog, del meu company Ferran Espinosa). Tot valia per enfonsar l’actual govern central.\nUs desitjo un molt bon cap de setmana i ja sabeu, si voleu passar una bona matinal i celebrar amb tots nosaltres el inici del proper curs polític, acosteu-vos a la pineda de Gavà el proper diumenge 16 de setembre.\nAvui ens tornem a trobar. Com us comentava en una entrada anterior, a partir d'ara em podreu llegir més sovint. Així, vull que aquest blog, a més d'opinió política, també em serveixi per parlar d'altres temes: aficions, viatges, lectures, esports... Allò que serveixi per tal que em conegueu un pèl més. En aquest sentit, us comento una de les meves darreres descobertes...\nLa primera quinzena de setembre és un període que les agendes encara no treuen fum, però sí que hi ha una cita que ja fa temps vaig posar a la meva agenda: el certamen de fotoperiodisme de la localitat de Perpinyà.\nEl vaig descobrir ara fa dos anys i enguany he pogut repetir l'excursió. És una bona excusa per acostar-se a la Catalunya nord, conèixer una ciutat interessant com Perpinyà i repassar l'actualitat del fotoperiodisme més crític de l'últim any. Per la cita, la ciutat de Perpinyà aprofita an tigues esglésies, presons, capelles o convents per exhibir les nombroses exposicions fotogràfiques dels més prestigiosos fotoperiodistes del món. En aquest sector, el certamen és un clàssic.\nL'excursió val molt la pena. Podem "viatjar" pels conflictes de l'Afganistan, de l'Irak, del Líban, de Palestina, del Timor Oriental, pels suburbis de París, de Soweto, de Xina o de la Índia, per les presons de tot el món, pel patiment infantil dels conflictes, pels efectes del Katrina, per la natura del pol nort, pels nens esclaus de Ghana, per la gent de l'Europa de l'Est, de Rússia, de Corea del Nort o pels efectes de la malària.\nA tot això podem afegir el World Press Photo del 2.007. Com recordava la crònica del Periódico d'ahir, signada pel periodista Mauricio Bernal, la polèmica sobre la duresa de l'actual edició ha estat un dels protagonistes de l'edició d'aquest any.\n(La foto guanyadora del 2007 per Jean Chung/World Picture Network)\nEl director del certamen, Jean-François Leroy, afirma que no és l'edició més dura que hi ha hagut del festival. Puc afirmar després de comparar l'edició del 2.005 i la d'enguany que comparteixo aquesta mateixa opinió. Pels que tingueu interès en veure aquest conjunt d'exposicions, penseu que el festival dura fins el diumenge vinent, 16 de setembre.\nAbans però els catalans celebrarem, demà, la nostre diada nacional. Així doncs, molt bona diada nacional a tothom.\nPublicat per Xavier Paz a 10:16 a. m. 2 comentaris:\nMala Pràctica Política\nD’un temps ençà un dels temes principals que ocupen el debat públic és la creixent desconfiança i la creixent llunyania entre la ciutadania i la política.\nElecció rere elecció els polítics intentem entendre les causes de les davallades en els índexs de participació.\nSempre he cregut i he opinat que les responsabilitats són compartides; això vol dir que els que exercim la política, sens dubte, no ens podem escapar en l’assumpció de responsabilitats, tot i que, val a dir, que uns més que uns altres.\nLa complexitat en la vertebració de l’Estat i les responsabilitats de les diferents administracions, sovint no ajuden a entendre la pràctica política; Això sumat als creixents nivells d’exigència del ciutadà, configuren una realitat complicada.\nEls ciutadans VOLEM solucions i ens costa d’acceptar els debats estèrils que freqüentment només serveixen per amagar el cap sota l’ala de les responsabilitats.\nUn exemple del que intento explicar és el reformat Mercat Municipal de Molins de Rei. Els usuaris, els ciutadans, volem un Mercat modern, amb tots els serveis possibles, amb detalls com papereres i bancs. Que no tingui problemes un cop ha iniciat la seva activitat, com ara goteres o problemes d’aire que afecten als usuaris i als venedors (que recordem han fet un gran esforç econòmic). Volem un Mercat que actuï de veritable motor del comerç i que revitalitzi el nostre estimat centre vila.\nEl que no val és que els mateixos que tenen la responsabilitat de solucionar tots els problemes de l’equipament, un cop inicien el curs polític posin sobre la taula debats ja superats sobre el finançament de l’equipament; és una maniobra estèril per desviar l’atenció i tapar la manca de capacitat per solucionar els problemes i atendre la demanda dels ciutadans.\nÉs una manera “de fer-se l’orni” per solucionar els problemes.\nEn definitiva és un clar exemple de debat que no entén, ni vol entendre, el ciutadà, que allunya la pràctica política de la ciutadania; és clarament un mal exercici de la política.\nMolt bon cap de setmana a tots i totes.\nPublicat per Xavier Paz a 12:20 a. m. Cap comentari:\nRetorn amb compromisos...\nSón molts dies que no he mantingut el contacte amb vosaltres. Espero que a trets generals tots estigueu bé.\nHan estat dies de descans, dies de canvis, dies on la rutina es perd i en el meu cas, els que més em coneixeu, dies d’esport i de lectura. Però és veritat, he estat desconectat del blog i desconectat de molts de vosaltres. Sincerament crec que tots ho necessitàvem i segurament més vosaltres, després de tanta campanya i tanta activitat els darrers mesos.\nCom us dèia han estat dies d’esport, de turisme, de gastronomia i també de reflexionar i de fer-se propòsits i bones intencions.\nPer la meva part, a partir d’ara agafo un compromís amb tots vosaltres i és la de mantenir com a mínim i de forma constant, la comunicació amb tots vosaltres, dos cops a la setmana: els dilluns i els divendres. (Tot i que avui sigui dijous).\nAvui si voleu, també podeu llegir la raó del regidor del passat dimarts, amb la que vaig inaugurar el curs polític.\nQue us vagi bé l’entrada a l’activitat i fins..... divendres.\nPublicat per Xavier Paz a 8:57 a. m. Cap comentari:


Noticies TerraSIT: Benvingut al Blog de Noticies de Terr@sit\nBenvingut al Blog de Noticies de Terr@sit\nTerr@sit és un geoportal ideat per a oferir tota la informació gràfica de les administracions públiques valencianes, des de visors adaptats a les necessitats dels ciutadans (visors en 2D i en 3D). El portal vol facilitar l’ús conjunt de les distintes informacions gràfiques disponibles en servicis web OGC. El sistema es recolza en buscadors de tecnologia Google, simplificant la tasca de conéixer on està l’origen de les dades, i presenta una visió global de cada una de les temàtiques relacionades amb les funcions dels servicis de l’Administració.\nConstantment s’afegixen al nostre servici millores i noves funcionalitats. En la Versió http://terrasit.gva.es/val podeu trobar:\nInaugurem els nous serveis WMS de la xarxa geodèsica de 4º ordre i la xarxa de ERVA (Estacions de Referència GNSS de la Comunitat Valenciana).\nAl servei WMS de l'ortofoto actual se li ha afegit una nova capa amb quadrícula de 1x1 km.\nServicis Xarxa de 4º Ordre- 2D\nNoves funcionalitats a través del buscador del terr@sit:\nDes del http://terrasit.gva.es/val ara podem accedir a informació del Pla Confiança, centres Infodona, centres Dona 24h, agència Amics, espais joves, conselleries GVA, depuradores Epsa, centres de menors, residències juvenils i de la tercera edat, centres educatius, CDT, Tourist Info, servicis territorials, FAVIDE (Fundació d'Ajtenció a les Víctimes del Delicte), òrgans judicials, hospitals, OCMA (Oficina de Control de la Magistratura), OCRE (Oficina Comarcal de Rehabilitació d'Edificis), SIOSE (Sistema d'Informació d'ocupació de Sòls a Espanya)... i moltes més, tot a l’abast del buscador terr@sit.\nRecerca Centre de la Dona 24h.\nRecerca Centre de la Dona 24h.- 2D\nNoves millores en les busques:\nS'ha ampliat la descripció de resultats, que milloren visiblement la qualitat de la informació presentada.\nPer descomptat, el buscador ve actualitzat amb les últimes modificacions oficials sobre els noms dels municipis.\nVisor 2D millorat:\nS'ha inclòs el nou capa guia que ajudarà a l'usuari en els seus viatges sobre el territori. A més, a través de la pestanya de favorits podrem accedir als nous serveis web de la Conselleria de Medi Ambient, sempre en constant evolució.\nDetall de la aplicació Mapa Guia-2D\nNavegació més fàcil i accessible:\nLa pestanya de Continguts del portal ara inclou informació,dels serveis terr@sit. Aquesta pàgina té a més a la nostra disposició enllaços que ens permetran accedir a aquesta informació en qualsevol dels nostres visors.\nAmb tot açò, la http://terrasit.gva.es/val es convertix en la ferramenta d’informació geoadministrativa més potent per a la Comunitat Valenciana.\nEtiquetes de comentaris: capas, cercador, funcionalitats, millores, navegació, terrasit, v 1.1.0, visor 2D


Producte o servei: Gestió d'Actius de Software\nUbicació: Solna (Suècia)\nA què es dedica Snow Software?\nSnow Software és líder al Mercat en la Gestió de d'Actius de Software, ajudant a les empreses a reduir i controlar la despesa destinada a programes de software.\nCom pot ajudar a les empreses la Gestió d'Actius de Software perquè siguin més competitives?\nRetornant a les empreses el seu control i visibilitat en un entorn complex, la Gestió d'Actius de Software permet als negocis prendre decisions intel·ligents sobre quin software poden o han de fer servir. A més, ajuda a mitigar el risc d'una auditoria dels proveïdors de software, on els costos per incompliment poden arribar a ser molt alts.\nQuin és el valor afegit de Snow Software respecte els seus competidors?\nPer assegurar que la teva despesa en software cada any s’ha invertit bé, permetem a les empreses optimitzar les seves llicències de software, costos i disponibilitat en totes les plataformes, des de mòbils a ordinadors, centres de dades en el núvol, on cada dispositiu i aplicació es gestiona, i cada usuari d'ordinador contribueix a la gestió efectiva del cicle de vida del software. Som imbatibles en aquest àmbit.\nCom a partners en Gestió d'Actius de Software, quins tipus de proveïdors de llicències són els més exigents?\nHi ha molts proveïdors de software que auditen de forma agressiva; cada any, segons la consultora tecnològica Gartner, tens un 68% de probabilitat que algun dels teus proveïdors de software auditi l'ús i el compliment del software contractat.\nEl que més ens ha impressionat és el professionalisme del servei que rebem de CINC. L'equip sempre ens saluda amb un somriure i han estat molt amables des de l'inici de les nostres reunions. Tot i que només estarem a l'edifici CINC fins a mitjans de maig, sabem que aquesta ha estat la decisió correcta abans de canviar-nos a la nostra ubicació definitiva.


Els mesos d'estiu canvien la rutina familiar i poden produir ansietat\nMadrid - Dimecres, 26/06/2019 | Actualitzada 15/07/2019 - 15:35\nAmb el període vacacional per als més petits comença una etapa que pot suposar un estrès més gran dins de les famílies. Els fills són sempre a casa, no tenim espai per a nosaltres mateixos ni les nostres obligacions i hem de fer malabars per poder adaptar el nostre horari laboral. Tot i que podem comptar amb ajuda externa i tenim a la nostra disposició els campaments d’estiu, no sabem com gestionar aquests mesos i en podem patir les conseqüències psicològiques negatives.\nL’època estival ha de suposar moments en què es pugui estar més temps amb la família i els amics. Les hores de llum, el clima i la jornada intensiva hi ajuden, especialment quan tenim vacances. Però per arribar a disfrutar-ho, hem de saber com gestionar amb nosaltres mateixos el fet que els nens no vagin a l’escola.\nAmb el final de curs, molts pares es pregunten com s’ho faran per compatibilitzar la seva feina amb l’absència de rutines dels més petits. Tot i que sí que és un maldecap, no tenim en compte, d’altra banda, que emocionalment també ho hem de gestionar, ja que això suposa dos mesos en què estarem amb els més petits més hores i podem arribar a patir desgast psicològic.\n¿Què faig ara que els meus fills no van a l’escola?\n1. Adapta’l a la teva feina\nTant si tens jornada intensiva com si no, has d’aconseguir que els vostres horaris encaixin el màxim possible sense haver de fer malabars. Els avis són una bona ajuda, sempre que no se n’abusi. També existeix la possibilitat que els nens vagin a campaments d’estiu, on de forma més lúdica tindran les seves rutines i seguiran sociabilitzant i creixent amb altres nens.\n2. Adapta’l a la teva vida social\nA l’estiu tenim més plans. Sopars amb amics, barbacoes, dies de piscina on no sempre podrem portar els nostres fills. Aquest augment en la vida social també implica que ens adaptem. Es pot compaginar la vida familiar amb el lleure, de la mateixa forma que ho fem amb la feina.\nCom que no serem els únics pares en aquesta situació, podem acordar torns o compartir la persona que ens cuidi els nens la nit que vulguem sortir a prendre una copa.\n3. Espai i temps\nTant en el període d’escola com a l’estiu, necessitem el nostre temps per a nosaltres mateixos, sense plans ni feina. Moments de solitud que ens ajudin a equilibrar les nostres emocions, trobar més pau mental i sentir el que necessitem.\nAlgunes persones opten per incloure l’esport en aquest espai, mentre que d’altres l’utilitzen per estar tot sol a casa o sortir a passejar escoltant música. Qualsevol activitat és vàlida, però ajuda especialment la solitud.\n4. Esport en família\nSi a l’estiu no aconseguim trobar els nostres moments per fer esport, la millor opció és que ens hi adaptem i ho fem en família. Hem de buscar activitats diferents de les habituals, com piscina o bici, que puguem fer tots junts. Si l’esport no és en família, sí que pot ser alhora, anant els nens a realitzar una activitat física i aprofitant nosaltres aquell temps per fer un altre esport.\nL’estiu és l’època perfecta perquè busquem el descans, el lleure i en disfrutem. Les altes temperatures i les hores de llum ens ajuden a sentir-nos bé i plens d’energia. No obstant, aquest període es pot veure desequilibrat quan no sabem com gestionar psicològicament que els nostres fills no vagin a l’escola. Ens hi hem d’adaptar i començar a manejar-ho de forma diferent sense perdre el benestar.\n10 consells per evitar conflictes de parella durant les vacances


Informació sobre cookies | Consorci Serra de Llaberia\nUna cookie és un fitxer petit que s’emmagatzema al seu navegador quan visita la majoria de pàgines web. La seva utilitat és que la web sigui capaç de recordar la seva visita quan torni a navegar per aquella pàgina. Les cookies solen emmagatzemar informació de caràcter tècnic, preferències personals, personalització de continguts, estadístiques d’ús, enllaços a xarxes socials, accés a comptes d’usuari, etc. L’objectiu de la cookie es adaptar el contingut de la web al seu perfil o necessitats, sense cookies els serveis oferts per qualsevol pàgina es veurien minvats notablement. Si desitja consultar més informació sobre què són les cookies, què emmagatzemen, com eliminar-les, desactivar-les, etc. pot dirigir-se a l'apartat 2.\nTipus de cookie: Sessió\nPropòsit de la cookie: Aquesta cookie s’utilitza pel llenguatge d’encripat PHP per permetre que les variables de SESSIÓ es guardin al servidor web. Aquesta cookie és essencial pel funcionamient de la web.\nNom de la cookie: _utma, _ubmc, _utmz\nTipus de cookie: Duradora\nPropòsit de la cookie: Aquestes cookies són establertes por Google Analytic per rastrejar l’ús de la web. Aquestes cookies no s’estableixen si desconnectes cookies per aquesta web.\nGoogle Analytics: Emmagatzema cookies per poder el·laborar estadístiques sobre el tràfic i volum de visites d’aquesta web. A l’utilitzar aquest lloc web està consentint el tractament d’informació sobre vostè per Google. En conseqüència, l’exercici de qualsevol dret en aquest sentit ho haurà de fer comunicant directament amb Google.Aquest lloc web utilitza las següents cookies de tercers:\nEn qualsevol moment podrà exercir el seu dret de desactivació o eliminació de cookies d’aquest lloc web. Aquestes accions es realitzen de forma diferent en funció del navegador que estigui utilitzant. Aquí deixem una guia ràpida pels navegadors més populars. (Veure apartat 3)\nEn el cas de les cookies de Google Analytics, aquesta empresa emmagatzema les cookies en els servidors en Estats Units i es compromet a no compartir-la amb tercers, excepte en els casos en què sigui necessari per el funcionament del sistema o quan la llei obligui a aquest efecte. Segons Google no guarda la seva adreça IP. Google Inc. és una companyia adherida a l’Escut de privacitat que garanteix que totes les dades transferides seran tractats amb un nivell de protecció d’acord amb la normativa europea. Pot consultar informació detallada sobre aquest tema pot fer-ho en aquest enllaç (1). Si desitja informació sobre l’ús que Google fa de les cookies pot fer-ho en aquest altre enllaç (2).


Un total de 3.657.140 persones estan cridades avui a les urnes al País Valencià | NacióDigital\nUn total de 3.657.140 persones estan cridades avui a les urnes al País Valencià\nEls valencians voten a les eleccions espanyoles i autonòmiques\nper NacióDigital, 28 d'abril de 2019 a les 11:06 |\nEls valencians comptaran amb prop de 55 milions de paperetes distribuïdes en 6.044 meses electorals per a elegir aquest diumenge el pròxim president o presidenta de la Generalitat, en els primers comicis autonòmics "singularitzats" del País Valencià, segons informa el Diari la Veu.\nAixí ho ha explicat aquest dissabte la consellera de Justícia, Gabriela Bravo, que ha donat a conèixer el dispositiu electoral i ha assegurat que "tot està ja preparat" perquè la jornada electoral d'aquest diumenge, en la qual coincideixen les eleccions autonòmiques i generals, "sigui un èxit".\nPer al funcionament de la jornada, la Generalitat valenciana ha destinat al voltant de 3,5 milions d'euros. Un total de 18.132 persones atendran les 6.044 meses disposades en 2.223 col·legis electorals. Actuaran com a presidents i vocals i comptaran amb l'assistència de personal de la Generalitat, ajuntaments i l'administració central de l'estat, així com amb apoderats de partits polítics.\nLa consellera ha explicat que el recompte de les eleccions a les Corts començarà "més tard" i, per tant, el procés de recepció i difusió dels resultats serà "més lent" que en les anteriors convocatòries. La concurrència de comicis generals i autonòmics obliga a establir un ordre pel qual els primers resultats a conèixer-se seran els del Congrés dels Diputats i, seguidament, es comptabilitzaran els del Senat.\nAixí, fins que no acabi el recompte de la Cambra Alta, el format de la qual fa que aquest procés sigui "més laboriós", no podran obrir-se les urnes autonòmiques. Bravo ha avançat que el resultat del Senat "no sol conèixer-se fins a avançada la nit", així que les dades autonòmiques "entraran més tard i amb lentitud". A les 22.30 hores hi haurà dades amb un índex escrutat reduït i a les 00.00 hores començarà a conèixer-se informació sobre un percentatge superior.\nPaís Valencià, eleccions País Valencià, País Valencià, 28-A, eleccions espanyoles 2019


LA PANXA DEL BOU: DES DEL SEU RACÓ A MONTJUÏC, MANELIC ENS CONTEMPLA\nDES DEL SEU RACÓ A MONTJUÏC, MANELIC ENS CONTEMPLA\nAquest dissabte pel matí es va fer una festa a Montjuïc d'aquestes que no surten als mitjans de comunicació o que hi surten de passada. Va ser un homenatge i una reivindicació. És possible que avui molta gent no sàpiga o hagi oblidat qui va ser Guimerà, la seva immensa popularitat, el seu èxit internacional i com el seu personatge més universal i emblemàtic, Manelic, és ja una icona, com diuen ara, un mite que hauria de tenir el pes d'un Quixot o d'un Hamlet. Malauradament som un país, és la meva subjectiva opinió, molt desagraït i molt fatxenda, a l'hora de 'fer el modern'.\nTot ha de ser nou, trencador, ja Espinàs, quan va començar tot allò de la Nova Cançó, cantava 'tantes coses hem perdut que el record també cal perdre'. Doncs sí, ja hem perdut els records col·lectius, fins i tot la Nova Cançó, i no pas ara, la cosa ve de fa temps. La petita història de la Plaça del Manelic és un de tants exemples significatius i que confirmen les meves humils opinions de jubilada llegida.\nL'any 1909 Guimerà era al cim de la seva fama. No tot el que va escriure es bo, té obres menors i de subsistència, li feien molts encàrrecs, també en castellà. Maria Guerrero li tenia devoció (Terra Baixa es va estrenar primer en castellà) tot i que, quan el va conèixer, va patir una decepció. Pensava que seria un home apassionat, com semblaven reflectir els amors desgraciats del seu teatre. Però li va semblar ensopit i silenciós.\nDe Guimerà, que va ser a punt de guanyar el Nobel, n'hem oblidat el més justet i n'admirem les grans obres, sobretot Maria Rosa, Mar i Cel, La Filla del Mar i, per damunt de totes, Terra Baixa. Això del Nobel podia ser per ser català però a algú tan espanyol com Perez Galdós tampoc li van donar, 'gràcies' a les enveges, la política i la rància societat de l'època. Aquí sempre hi ha algú que protesta d'alguna cosa i les envegetes perjudiquen la comunitat, però per la resta de la Pell de Brau no ho fan pas millor.\nTerra Baixa es va traduir a un munt d'idiomes, se n'han fet milers de muntatges, pel·lícules, una de muda i la de la senyora alemanya nazi, que sembla que hi ha un gran interès en recordar, tot i que poca gent l'ha vista. Hi ha una òpera, en alemany, que va cantar la Callas, fent de Marta, i una altra, d'autoria catalana, inèdita.\nL'actor de moda de l'època, Enric Borràs, va ser el model per a l'estàtua de Montjuïc. Avui potser trobaríem Borràs exagerat, la meva mare ja li trobava, de fet el personatge de Manelic es presta a l'excés. Un pastor típic del pessebre, amb el gaiato preceptiu, va ser sempre 'en Manelic', fins fa quatre dies. Avui el personatge més famós dels pessebres ha acabat per ser el 'caganer', que ja és gros.\nL'homenatge de la primavera del 1909 va ser molt lluït, hi va anar el bo i millor de la societat catalana. El lloc era excel·lent, amb arbres, amb la urbanització del Laribal tot va estar connectat, la plaça d'en Manelic, una altra gran plaça que es va dir del Solstici, on, quan jo era petita, anaven jovenets aprenents de torero a practicar i, a l'altre costat, l'edifici de l'Escola del Bosc, amb un gran bosc de pins. Les obres de l'Exposició de 1929 van ser molt respectuoses amb l'indret, el van millorar i connectar amb les boniques escales que van al Teatre Grec i es va potenciar la Plaça del Solstici.\nTot es va anar mantenint, més o menys. Les festes culturals van anar de baixa, això sí. Fins que es va plantejar la construcció de la Fundació Miró i sembla que no devien tenir un altre lloc que aquell, el cas es que es van carregar la Plaça del Solstici sense manies. L'indret de la Plaça d'en Manelic, uns anys després, es va voler reconvertir en Plaça de les Estàtues i les estàtues que hi van posar anaven més aviat relacionades amb el tema de la Fundació, coses rares, vaja. Rares pel meu gust provincià i poble-sequí, evidentment.\nEl cas és que, potser per accident o de forma més o menys intencionada, l'estàtua d'en Manelic va desaparèixer cap a mitjans dels noranta. Per sort hi va haver veus autoritzades que van protestar, una de les més importants la d'Albert Marjanedas, una gran persona i un savi, expert en jardins i arbrats, poc recordat avui. Van tornar a posar l'estàtua del Manelic, encara bo. La Fundació es va ampliar, l'Escola del Bosc també, en Manelic, compartint espai de gra o per força amb estàtues 'modernes' va perdre importància i mitologia\nL'acte d'aquest dissabte va ser una reivindicació estètica, ètica i política. Jaume Mallofré va parlar, amb ironia, sobre les estàtues modernes i el pobre Manelic, Jaume Comas va explicar la història del monument i el context de l'època. Carme Sansa i Enric Majó van llegir fragments de Terra Baixa, ells també han estat una gran Marta i un gran Manelic. Tot gent gran, ja ho veieu.\nAl final es va cantar una sardana dedicada a Guimerà i Els Segadors i hi va haver crits a favor dels presos polítics. Es van recollir firmes demanant la rehabilitació del lloc i la dignificació del monument, obra de Josep Montserrat (1860-1923), un gran escultor català, amb obra per tot el mon. Per sort l'estàtua porta gravat el seu nom ja que no hi ha cap placa que recordi el seu nom ni les circumstàncies lligades al monument.\nHe escrit sobre en Manelic de Montjuïc en diferents ocasions, ho vagi fer ja quan l'estàtua va 'desaparèixer'. Era aquell un indret molt estimat pel meu pare, hi anàvem sovint, els diumenges, també li feia gràcia veure els humils aspirants a torero, la meva cultura familiar era molt eclèctica i integradora. He vist moltes versions de Terra Baixa, per la televisió, al teatre. També n'havia escoltat versions radiofòniques. Avui potser, amb tanta ecologia, això de matar el llop, ni que fos un llop simbòlic, ho censurarien i tot.\nAlgú molt relacionat amb l'època i amb Guimerà, que compta amb un relat recurrent en clau catalanista, relacionat amb el Nobel, és Echegaray, un personatge a reivindicar, el millor matemàtic espanyol del seu temps, també un gran físic, i qui, amb la seva obra teatral, que la gran majoria de gent no coneix, va tenir un gran èxit popular i va ser molt conegut a nivell europeu.\nVa traduir moltes obres de Guimerà, de qui era un gran amic. Va rebre per tots costats, els del 98 el van deixar verd i pels nostres verals, també. A sobre va haver de compartir el premi amb Mistral, i és que els francesos, que tan poca cura tenen de les 'llengües regionals', a l'hora de les promocions es belluguen com cal. Em sorprèn com es repeteixen relats incomplets que ja s'han 'dogmatitzat' i tots tan contents.\nMoltes de les fotografies que he penjat son obra de Ferran Baile, avui imprescindible i actiu poble-sequí, que tan be coneix el mon del teatre i tantes activitats interessants endega, amb la seva Sònia, a la BiblioCineMusiTeca.\nMés coses sobre en Manelic i la seva 'desaparició temporal', de l'any 1998, podeu comprovar que de les demandes expressades en el manifest d'Albert Marjanedas, res de res.\nUN BALCÓ AL POBLE-SEC: ALBERT MARJANEDAS, MANELIC, MONTJUÏC, ARBRES I JARDINS PERDUTS (balcopoblesec.blogspot.com)\nEtiquetes de comentaris: Àngel Guimerà, Carme Sansa, Enric Majó, evocacions, Ferran Baile, Jaume Comas, Jaume Mallofré, Manelic, Montjuïc, monuments, reivindicacions, teatre català, Terra Baixa\nBona part de culpa de l'oblit en que ha caigut Echegaray la va tenir Valle-Inclán, que no el podia ni veure. Fins i tot s'explica que, en una ocasió en que el Nobel va voler donar sang per fer-li una transfusió a Valle, aquest va respondre irat: "¡No quiero la sangre de ése, que está llena de gerundios!"\nSom un país expert en oblidar als nostres artistes. Em meravello encara quan veig a França com actuen poer exemple cantants dins als 90 anys, 'Salvador o Aznavour ja traspassats' són un exemple, o Françoise Hardy que s'ha retirat ara als 77 per un càncer, i aqui jubilem a cantants, escriptors o el que sigui als 50 o abans.\nMe parece bien que se le haga un homenaje. La obra se lo merece, y por el "rincón" parece que no haya pasado el tiempo.\nHace mucho que no voy por allí, pues me he quedado en la parte inferior, y no me he fijado si la habían sacado o estaba allí, tal como la vi hace una larga temporada.\nJoan, entenc que en determinat moment el teatre d'Echegaray quedés passat de moda però s'ha tractat molt malament el personatge, poc conegut, malgrat que tan sols cal buscar per la xarxa. A banda de Valle, tots els del noranta-vuit van protestar del Nobel, a Catalunya, no tant aleshores, però després, sempre s'ha dit que Echegaray era una mena de mindundi oblidat mentre que Guimerà era un dels grans i s'ha interpretat el tema en clau catalana-castellana. Precisament eren amics i es respectaven i admiraven mútuament. Valle Inclán era tot un personatge, també. Encara ara tot plegat es llegeix en clau 'pressentista-independentista', he, he.\nEls francesos son molt hàbils i, encara que no es puguin veure, fan pinya quan toca, el xauvinisme també pesa, tot s'ha de dir, de vegades promocionen moltes mediocritats, si son franceses o s'hi han tornat. Però no culpem el país de l'oblit, som les persones les que ens apuntem a l'última moda, també. I les capelletes funcionen molt per aquí, a tots nivells.\nDe tota manera, hi ha excepcions, però sempre lligades a factors generacionals, Miguel Ríos, Serrat, Raphael, el Dúo Dinámico, cadascun en el seu estil tenen els seus seguidors, com la Bonet, per parlar d'aqui. No som tan dolentots.\nAznavour va poder cantar fins tan gran perquè conservava la veu, no la de jove, però deunidó, de vegades hi ha cantants que fan angúnia, com el pobre Moustaki, que al final feia patir.\nYa hace años que vuelve a estar allí, comprimida entre la Miró y la Escola del Bosc, que han ido añadiendo cemento al entorno. Me sorprende, hoy, que nadie protestase cuando se construyó la Miró, en el lugar de la plaza del Solsticio, al contrario, es un edificio que tiene muchos admiradores y no se suele discutir el error de su ubicació original. 'Deu nos en guard d'un ja està fet'. El mismo Miró, que vivía entonces, no puso objeciones, al contrario...\nPersonalment, m'ofèn el fet que sigui precisament aquell tornar a començar de nou sobretot conegut del Cap i Casal, (BCN), el que aprofiti "la gent" per, sobretot! LLIUREment "lluitar" amb nines inflables a còpia de anestessiar amb "efectes (jajaj) RETARDATS".\nPer exemple quan ens relacionem, parlo per mi, també perquè vivimos en un país libre i castiguem cegament i d'amagat.\nNo formaria part de cam mena de imaginari CATALÀ, ni llibertari , lexpressió SAPS QUI SÓC, JO? com si ho seria l' ESCOLTI! o potser el SAPS QUI ÉS AQUET?\nDe fet que flaccidament emprem, per exemple els catòlics ens referim amb el pronom na/en haguem estat, en sumort, afartant-nos de pica-cristos. Per això, ni Manelíc, Ni Marcèl-ic, Ni Mauri-cèlic.\nEl meu pare deia... la pols passa de seguida... Lavors a la ràdio (sempre anàvem amb cintes! -de fet fins que un dia vaig anar tot sol a Olot i la cambrera del Lucky Luke em va dir que "allà no anavem amb CINTES"- cantaven els Sopa de Cabra el "NOMÉS EL FAR DEL SUD ELL ES MIRA" i entre que cec i fugit del manicomi em pugui després de despendrem de to el que tenia, per una "falta de respecte" -no era capaç de contolar la inèrcia-.\nVull dir que per tot plegat aquell dia jo ni sé què passava ni es tractava de "se lo hago?" res perquè tampoc hi ha cap registre i les impresions son pròpies i de cadascú i només nosaltres les sabem explicar jatsia d'un color o d'un altre.\nProposo un exercici d'un llibre de 1989 traduït al castellà a mèxic el 1993. Es d'un autor irlandès i a la primera part de "La Edad de la SINRAZÓN /(INSENSATEZ)" on parla de pensar al revés:\nEs tracta de dibuixar una vida. És, un exercici DE IMPRESSIÓ, NO DE PRECISIÓ. La nostra, de cadascú... fins i tot que inclogui el futur i el que us penseu que passarà abans de morir. En ella hi hem de reflectir tant la "productivitat" com el sentiment (estat d'ànim) com el mateix temps que ha perdurat (el dalt i el abaix... d'autoestima i de reconeixement social) i fer-ho com dic (proporcional) al temps que ha durat cada estat. Llavors situeu amb una creu el moment actual. Feu-ho a bans de continur llegint.\n¿on heu posat la creu? La proporció us dirà com i quent us queda per viure. Gaudir per exemple d'una tercera edat tranquilla?. La linia creix o decreix fins al final? La resposta us dirà quelcom sobre els vostres pensaments íntims sobre el futur.


Campanya de la Policia Local de Torredembarra per controlar l'ús del casc\nEs durà a terme fins el proper diumenge, dia 26 de maig\ndimarts, 21 de maig 2019 - 09:36h\nLa Policia Local de Torredembarra durà a terme la campanya de control als motoristes durant tota aquesta setmana. | Anna F. / Ajuntament de Torredembarra\nDel 20 al 26 de maig, és a dir, entre aquest dilluns i aquest diumenge, la Policia Local de Torredembarra duu a terme una campanya de control del casc orientada a l’ús dels dispositius de seguretat passiva. Aquesta campanya institucional es fa en diverses tandes a tot Catalunya, en coordinació amb la resta de policies locals, Mossos d’Esquadra de Trànsit i el Servei Català del Trànsit.\nLa Policia Local de la Torre controlarà l'ús del casc en la conducció de motocicleta i ciclomotors\nLa Policia Local de Torredembarra denunciarà la no utilització del casc homologat com a element de seguretat passiva en l’ús de la motocicleta i de ciclomotors. En un comunicat, la policia torrenca ha volgut recordar l’obligatorietat d’immobilitzar el vehicle sempre que no s’utilitzi el casc homologat.\nEls agents de l’autoritat en funcions de vigilància i control de trànsit controlaran aquesta obligació i en denunciaran l’incompliment. Cal recordar que el conductor també és el responsable de la infracció en el cas que l’incompliment sigui de l’acompanyant.\nUna campanya de control a escala catalana del Servei Català de Trànsit\nEl Servei Català de Trànsit coordina aquesta setmana una campanya per prevenir els accidents de motocicletes. Amb el bon temps i l'increment de la mobilitat d'aquests vehicles, la policia vigilarà a peu de carretera els motoristes com a infractors, però també com a possibles víctimes de conductes de risc dels conductors de la resta de vehicles.\nQuinze motoristes han mort aquest 2019 en accidents de trànsit a les carreteres catalanes, i 105 han resultat ferits greus. Hi ha menys morts que el 2018, quan 18 persones van perdre la vida, però més ferits greus, ja que fa un any el recompte anava pels 85 en aquesta època.\nABG donarà a conèixer el seu programa electoral a Cal Maiam aquest dimarts\n"CRÒNICA | El debat electoral d'Altafulla: vuit monòlegs sense cap debat" "Dimarts, acte d'ABG a Cal Maiam"


Dos Princeses - Aprendre amb Montessori: Quin dia és ?\nJa feia dies que tenia pendent actualitzar el calendari i finalment, després de maquetar-lo, imprimir-lo i plastificar-lo ja el tenim preparat per començar el nou curs.\nCom l'hem plantejat ?\nDoncs en una fulla format A3, l'he separat en tres parts:\n- Quin dia és avui? (número i nom del dia de la setmana, més i any)\n- Quin temps fa avui?\nAl costat del A3 he penjat tres fulls A4 on la peque pot anar a buscar tots els elements que li fan falta per omplir els buits de la 1º fulla. Per poder facilitar posicionar les diferents targetes, cada una de les parts porten un gomet de velcro.\nAquest material el combinem amb els número de lija de Montessori (són 10 targetes llises de fusta que a la part superior tenen pegat un paper de "lija" que representa l' 1,2,3,4,5,6,7,8,9,0. es ressegueix amb el dit repetidament en el sentit de l'escriptura mentres s'aprèn el seu nom, un, dos, tres .... d'aquesta manera queda a la memòria la figura del número en relació amb el seu nom.\nTenim la possibilitat de reproduir (escriure) el número dins una cubeta plena de sal i així anar pràcticant la seva escriptura. Aquest material s'utilitza quan el nen hagi posicionat el dia de la setmana al calendari, i coneixent el nº del dia, el buscarà (reconèixer) a la capsa dels números de "lija" i l'escriurà dins la cubeta de sal, són materials que treballen els sentits i més concretament el tacte.\nEn aquesta foto es pot observar els elements de que disposa el nen per poder-los ubicar al calendari, el nom i el nº del dia de la setmana, el nom del mes, l'any, l'estació i el temps que fa.\nPreviament cada dilluns preparem a partir del calendari de taula, el nº de dia que correspon als diferents dies de la setmana ( dilluns 9, dimarts 10 ...).\nEn aquesta foto és pot observar com l'Elna, després de marcar al calendari de taula el dia d'avui, busca a la capsa els números que el conformen, els ressegueix i després els reprodueix a la cubeta de sal, ella mateixa pot comprobar si ho ha fet bé, ja que te les targetes dels números al costat, d'això s'en diu control d'error.\nA la foto podem veure com l'Elna enganxa la targeta del nº del dia al seu lloc. Podem observar que ja ha col.locat al seu lloc, el dia, el mes i l'any, també ha col.locat el temps que fa avui i l'estació. Pel que fa a l'estació serem nosaltres qui li indicarà quan ho ha de modificar.\nAixí ens quedaria el calendari, a l'apartat del temps, si és el cas podriem incloure si fa vent, si fa fred .... tot depen del dia.\n- Ampliar el vocabulari del nen/a.\n- Desenvolupar el reconeixement dels números i de les paraules.\n- Apropar al nen/a a l'escriptura.\n- Introduir els noms al nen/a.\nTot i que hi ha cosetes del material que podriem millorar, considero que és un bon punt de partida a partir d'aqui tot el que és pugui millorar o complementarà. Podriem afegir dites per cada mes, separar per colors els mesos que pertanyen a cada estació .... ja veieu això no s'acaba i ben aviat us mostraré les millores.\nAnónimo 20 de septiembre de 2013, 2:01\nÉs molt xulo veure com canvia el número del dia, et pregunta quin dia de la setmana és, vol apendre tot jugant!!!\nMiriam Roura 17 de mayo de 2015, 14:31\nUaaaaaau! els tens per passar! Es que m'encanta! petons


Vacunes: el negoci rodó de les multinacionals | Diari Sant Quirze - News SQ\nInici » a-ultimesnoticies » Vacunes: el negoci rodó de les multinacionals\nSALUT. “El finançament governamental és necessari perquè els productes per a la pandèmia són inversions d’altíssim risc; el finançament públic minimitzaria els riscos per a les companyies farmacèutiques i faria que s’hi posessin a fons”. Aquestes declaracions de Bill Gates en la prestigiosa revista mèdica New England Journal of Medicine, que hem citat en altres oportunitats, es completen amb la indicació que els governs han d’atorgar facilitats per a la producció de les vacunes i comprar-les per a distribuir-les en la població que les necessita. Com veiem, tot un programa per a garantir els guanys de la indústria farmacèutica multinacional en relació amb la producció d’una vacuna per a enfrontar la pandèmia.\nSubsidiar a les multinacionals en lloc d’invertir en vacunes\nLa demanda del multimilionari Gates va ser escoltat menys de dos mesos després. L’abril passat, el govern dels Estats Units va anunciar el programa Warp Speed, que dedica 10.000 milions de dòlars per a finançar la recerca i producció de bovines anticoronavirus a través d’associacions públic-privat. Les principals multinacionals van rebre importants subsidis; per exemple, la nord-americana Pfizer va obtenir 2.000 milions, i Sanofi GSK, la mateixa suma. Per la seva part AstraZeneca, gràcies a la unió amb una empresa estatunidenca, va obtenir 1.200 milions de dòlars.\nQui és AstraZeneca?\nLa setmana passada el president peronista Alberto Fernández va anunciar que es fabricaria la vacuna a l’Argentina i va donar a conèixer l’acord del Grup Insud amb AstraZeneca. Aquesta companyia és la unió d’una empresa farmacèutica britànica amb una altra sueca que, al seu torn, es van associar amb la Universitat d’Oxford per a la producció de la vacuna. Sense haver entrat en la Fase III de prova en poblacions, la multinacional ja ha signat acords de producció a tot el món amb societats mixtes públic-privades, que li permetrien una venda global als governs de 3.000 milions de dosis. Per exemple, el contracte recentment signat amb la Comissió Europea assegura la venda de 400 milions de dosis a Alemanya, França, Itàlia i Holanda. Part d’aquesta política comercial de la multinacional és l’acord signat amb el Grup Insud, del milionari argentí Hugo Sigman.\nQui és Hugo Sigman?\nLa revista Forbes li adjudica una fortuna de 2.000 milions de dòlars a aquest multimilionari que proclama la seva adhesió al peronisme kirchnerista. El seu entusiasme amb el matrimoni Kirchner està justificat. En 2009, en ple brot pandèmic del virus H1N1, d’origen porcí, conegut com a “grip A”, el mateix Sigman va segellar un acord amb el govern peronista de Cristina Kirchner i el seu ministre de Salut de llavors, Juan Manzur. L’Estat va finançar una planta industrial en Garín perquè la societat entre la multinacional Novartis i el Grup Insud produïssin la bovina antigripal A. L’Estat també es va comprometre a comprar-li fins a l’actualitat 10 milions de dosis per any de la vacuna, inclosa des d’aleshores en el calendari oficial. L’acord establia que, passats tres anys, Sinergium Biotech, una altra empresa d’Insud, es quedaria amb la planta, la tecnologia i el mercat.\nEn el cas del negoci de la nova vacuna Covid-19, es compartirà amb el també multimilionari mexicà Carlos Slim, qui va fer el tracte inicial amb AstraZeneca i se suposa que finançarà bona part del desenvolupament de la vacuna a la regió. El laboratori mexicà Liomont, en el seu moment especialitzat en la vacuna contra la grip, és l’encarregat de completar el procés de fraccionament i distribució del principi actiu que processarà Sigman a l’Argentina.\nL’anarquia i el balafiament de recursos\nSi bé es calcula que hi ha entre cinquanta i seixanta laboratoris en el món dedicats a la recerca de la vacuna per a la Covid-19, només són tretze els que estan en un estadi més avançat. Una competència feroç entre les multinacionals, i fins i tot entre els governs, s’ha desfermat. Qui aconsegueixi elaborar una vacuna eficaç i obtingui la patent s’assegura el monopoli de la producció i guanys per diverses dècades.\nLes multinacionals i els seus socis locals, que en el cas d’Amèrica llatina són el multimilionari mexicà Slim i l’argentí Sigman, practiquen el secret comercial i frenen artificialment tot el procés. Encara que públicament anunciïn com molt pròxima la disponibilitat de les vacunes, la realitat és que totes estan en etapes encara llunyanes d’una instància d’aprovació i, òbviament, de la producció massiva.\nEn el cas d’AstraZeneca, la científica britànica Sarah Gilbert, qui lidera un equip de tres-cents investigadors de la Universitat d’Oxford que treballen per a la vacuna, va declarar: “L’objectiu de cap d’any per al llançament de la vacuna és una possibilitat, però no hi ha absolutament cap certesa sobre aquest tema”.\nA causa de la disputa pel monopoli de la vacuna es produeix una superposició d’esforços i balafiament de recursos que han estat criticats encara per personalitats tan oposades al socialisme com el premi Nobel d’Economia Joseph Stiglitz. Que diferent seria el panorama si hi hagués una recerca col·laborativa entre les universitats i instituts dels diferents països, sobretot els més desenvolupats, que permeti la producció estatal d’una vacuna per al coronavirus! Els recursos de l’Estat haurien d’anar per a aquesta producció i no, com ara, per a acumular guanys de les multinacionals i els seus socis locals.\nÉs així com el capitalisme frena el desenvolupament, en aquest cas, d’una vacuna que podria salvar tantes vides. En el moment d’escriure aquestes línies hi ha 22 milions de contagiats i 800.000 morts per a la Covid-19 i hem de preguntar-nos fins a quina tenebrosa quantitat haurem d’esperar per a disposar d’una vacuna? Aquesta és la raó per la qual el nostre programa planteja la necessitat d’abolir les patents dels medicaments en el camí d’aconseguir la nacionalització de la indústria farmacèutica sota control dels treballadors.\nDr. Reynaldo Saccone, ex president de la Cicop.\nMilitant d’Esquerra Socialista (Argentina)\nCovid-19 Diari Sant Quirze Dr. Reynaldo Saccone Lluita Internacionalista News SQ\t2020-09-08


Colau i Hoffman (MWC) es reuneixen per avançar en la preparació del Mobile\nPublicat 16/04/2021 12:21CET\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, i el conseller delegat de la GSMA, John Hoffman, han mantingut aquest divendres una reunió de treball a l'Ajuntament per continuar avançant en la preparació del Mobile World Congress (MWC), que se celebrarà del 28 de juny a l'1 de juliol.\nSegons ha informat l'Ajuntament en un comunicat, Colau i Hoffman han compartit "l'esforç" que fan totes les administracions, institucions i empreses implicades en l'organització de l'esdeveniment, que enguany se celebrarà combinant el format presencial i telemàtic.\nL'Ajuntament ha expressat a la GSMA la voluntat de reforçar l'aliança entre la ciutat i l'MWC, i el compromís de continuar treballant perquè aquesta edició sigui un èxit i se celebri amb totes les garanties sanitàries.\nEn la reunió, també hi han participat el primer tinent d'alcalde, Jaume Collboni; la directora general de GSMA Mobile World Capital, Theresa Jamaa; i la directora d'Esdeveniments a Europa, Eulàlia Ripoll.\nDesprés de la suspensió de l'última edició per la pandèmia i a costa de l'evolució epidemiològica, Hoffman ha assegurat "al cent per cent" aquest mateix divendres en una entrevista a 'La Vanguardia', recollida per Europa Press, que hi haurà un MWC aquest estiu.


Pollastre | llevat farina sucre i sal\nCategory Archives: Pollastre\nPosted on 02/08/2013 by mariabenitopros\nFa uns dies, vam anar a sopar al CLUB de TAPES a Masnou, vam menjar aquest pollastre i estava boníssim, no sé si el fan així, però ha quedat força bo…… Ingredients: 2 petxugues de pollastre El suc de 1/2 llimona … Continua llegint →\nPosted in Pollastre\nPosted on 28/04/2013 by martabenitopros\nAquesta salseta que fa la cervesa, és mortal de necessitat !! Ingredients : 1 pollastre tallat a octaus 1 cervesa de 25cl. 4 cullerades d’oli d’oliva Sal Preparació : Rentem el pollastre i el deixem a l’escorredor, fins que estigui … Continua llegint →\nFILETS DE POLLASTRE AMB SALSA DE XAMPINYONS\nPosted on 21/02/2013 by mariabenitopros\nPer acompanyar el pollastre i l’arròs…. està boníssim !! Ingredients: Per a 4 persones 12 filets petits de petxuga de pollatre 1 ceba 250 grms. de xampinyons frescs 2 ampolletes de nata per a cuinar Sal Pebre Preparació: Tallar els … Continua llegint →\nA casa nostra, els pollastres de pagés o els capons per a les festes, sempre els he vist cuinar al forn per la meva mare, amb sal, suc de llimona i mantega, amb aquests ingredients sempre queden tendres i deliciosos !! … Continua llegint →\nPERNILETS DE POLLASTRE AL CURRY\nPosted on 06/12/2012 by mariabenitopros\nAquest és un dels plats preferits dels meus fills, acompanyat d’ arrós blanc …..aquesta recepta, me la va ensenyar a fer la meva tia Paquita, fa molts anys, ella la fa acompanyat de poma. Ingredients: Per a quatre persones 8 … Continua llegint →\nPosted on 13/11/2012 by conxipros\nPlat senzill, que fa diumenge !! Ingredients : Cuixes desossades de pollastre ( escalopes ) Un grapat d’orellanes d’albercoc Un grapat de prunes Un grapadet de pinyons 2 alls amb la pell oli d’oliva sal Preparació : En una olleta … Continua llegint →\nPosted on 02/11/2012 by mariabenitopros\nEl dinar d’avui…amb farigola fresca del jardí. Ingredients: ( Per a quatre persones ) 4 cuixes grosses de pollastre 2/3 branquetes de farigola 6 grans d’all 4 patates grosses 1/2 got de vi blanc oli Sal Pebre Preparació: Pelar … Continua llegint →\nPOLLASTRE A LA VINAGRETA\nPosted on 09/08/2012 by carlabenito\nAvui per fi m’he decidit a fer la primera entrada al bloc! La meva mare i les meves germanes ja em porten algunes receptes d’avantatge 😉 Aprofitant que aquests dies estic a casa més hores de l’habitual, aquest migdia … Continua llegint →


Falles del Pirineu - Asociació de Càmpings de Lleida\nFalles del Pirineu: El foc es fa màgia a Lleida\nNit de falles a Taüll. Vall de Boí @Oriol Clavera\nEl foc i el Pirineu de Lleida tenen un idil·li especial. Concretament, el que ocorre cada Sant Joan. És en aquesta nit, la més llarga de l’any, en la qual se celebren les Falles del Pirineu, un espectacle de flames, cultura, i màgia que uneix als pobles de les valls d’aquest territori.\nAquesta festivitat, que dóna la benvinguda a l’estiu, va ser declarada Patrimoni Immaterial de la Humanitat per la UNESCO el 2015. I es que la combinació entre rituals, torxes a l’aire, música i gastronomia que es produeix aquesta nit és gairebé d’un altre planeta. T’ho perdràs?\nEn què consisteixen les Falles del Pirineu?\nEncara que cada poble té la seva pròpia tradició, es tracta de la data més especial per als habitants d’aquestes valls, els qui encenen les seves falles i dansen al ritme de rituals sota la llum de la lluna.\nEl festeig es concentra en els fallers, ells són els que descendeixen des de les muntanyes amb torxes enceses fabricades amb escorces i branques amb les quals tracen figures a l’aire, reproduint un antic ritual de pas de la infància a l’edat adulta. Mentrestant, a la plaça, la música i la gastronomia de la zona completen un escenari màgic sense igual.\nEs considera que les festes del foc constitueixen una ocasió per a regenerar els vincles socials i enfortir els sentiments de pertinença, identitat i continuïtat de les comunitats. A més, l’endemà al matí, els veïns recullen les brases i cendres de les fogates i les porten a les seves llars i horts per a protegir-los.\nMés de mig centenar de municipis distribuïts per Aragó, Catalunya, Andorra i França celebren aquesta tradició ancestral. Algunes particularitats es donen, per exemple, al poble de Isil, a la província de Lleida. Allí, la tradició mana encendre un tronc d’arbre enmig de la foguera que serveix de senyal per a indicar als joves participants que comencin el seu descens des de l’alt de la muntanya.\nTambé són especials, les tradicions de Les i Arties, a la Val d’Aran. El haro (tronc encès enmig de la plaça) de Les es planta a la festivitat de Sant Pere per a cremar el següent any, mentre que a Arties s’arrossega per tot el poble, amb la gent saltant d’un costat a l’altre.\nLa Unesco va incloure aquestsa peculiar celebració, anomenada “Festes del Foc del Solstici d’Estiu als Pirineus”, a la Llista Representativa del Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat el 2015. A més de la seva espectacularitat, els esforços d’aquests pobles de la vall, gairebé aïllats, per mantenir viva una tradició única els ha valgut el reconeixement. I es que en moltes d’aquestes valls s’ha portat a terme una important labor per part d’associacions culturals per al ressorgir de la festivitat.\nVine a Lleida i gaudeix d’una nit tan màgica que no podràs oblidar!


França en la guerra francoprussiana de 1870 es va veure humiliada i va perdre les regions d'Alsàcia i Lorena, creant recels a la Gran Bretanya i Rússia, tres estats que es miren de cua d'ull.\nReclamació d'un propi imperi\nLa unificació d'alemanya l'any 1871 transforma la geopolítica continental deixant rancúnies a França.\nEl progrés industrial alemany transforma el país en segona potència econòmica mundial, per darrere dels Estats Units i per davant dels seus rivals immediats: la Gran Bretanya, França i Rússia.\nEn conseqüència, la nova classe política alemanya busca reconeixement i reclama tenir un imperi a l'Àfrica\nGrans potències contra Alemanya\nAlarmades pel poder creixent alemany, la Gran Bretanya i França deixen enrere les rancúnies de l'època napoleònica i el 1904 creen l'‘entente cordiale'. Per mantenir el paper de potència política, Rússia s'hi afegeix després d'una derrota humiliant davant el Japó pel control de Manxúria i l'actual Corea. Aquesta estratègia xoca amb les pretensions de l'imperi austrohongarès, aliat de la nova Alemanya, que en necessita el domini per controlar les reivindicacions eslaves.\nEl 28 de juny de 1914, l'arxiduc Francesc Ferran d'Àustria, nebot i hereu de l'emperador Francesc Josep I, i la seva esposa, Sofia Chotek, són assassinats a Sarajevo, la capital d'una Bòsnia-Herzegovina sota el domini de l'imperi austrohongarès. L'autor del magnicidi és Gavrilo Princip, un estudiant que pertany a ‘Unió o mort', un moviment terrorista format per ultranacionalistes serbis.\nEl 28 de juliol de 1914, Àustria-Hongria declara la guerra a Sèrbia; el 31, Rússia mobilitza el seu exèrcit; l'1 d'agost, Alemanya, que va mobilitzar 4,4 milions de soldats en 11.000 trens, declara la guerra a Rússia i anuncia la invasió de França, a través de Bèlgica. Finalment, el 4 d'agost, la Gran Bretanya, garant de la neutralitat belga, entra en el conflicte.\nÉs l'inici de la Gran Guerra.\nFrança: La contesa va esclatar en la França de la III República, li preocupava l'escalada militar d'Alemanya. Rússia: era la potència demogràfica més gran d'Europa, però, en proporció, la més dèbil econòmicament. Estava preocupada per la puixança d'Alemanya i el seu suport a l'imperi Otomà. Gran Bretanya: Tenia una economia pròspera, era líder mundial en les finances i el comerç i posseïa l'armada més poderosa del món. Es va aliar amb antics rivals per la creixent amenaça alemanya.\nAlemanya: La lluita per la supremacia al món exigia la derrota d'uns i altres, però tenia uns aliats força dèbils. Àustria-Hongria: Era un imperi plurinacional amb múltiples tensions internes. Imperi Otomà: La revolució dels Joves Turcs de 1908 va marcar l'inici del final d'un imperi que, a l'inici de la guerra, es trobava en procés de descomposició. Bulgària: Era el membre més petit i dèbil de l'aliança.\nArrenca la batalla de les fronteres al front occidental, que s'allargarà fins al 13 de setembre amb diversos xocs de francesos i britànics amb els alemanys a Bèlgica.\nFrança, que a inicis d'agost havia ordenat la mobilització total de l'exèrcit, declara la guerra a l'imperi austrohongarès.\nLa Gran Bretanya declara la guerra a Àustria-Hongria. Les tropes austrohongareses envaeixen Sèrbia i les russes entren a Prússia.\nBatalla de Tannenberg a Prússia, que s'allarga fins al 31 d'agost. Els alemanys derroten els russos amb contundència.\nA Galítsia, batalla de Lemberg, que s'allarga fins a l'11 de setembre. Els russos derroten els austrohongaresos.\nDesprés de dues setmanes, francesos i belgues aconsegueixen assegurar la costa de Bèlgica\nLa Gran Bretanya i França declaren la guerra a l'imperi Otomà.\nS'obre el front del Pròxim Orient amb el desembarcament britànic al golf Pèrsic i la presa de Fao als turcs.\nEl soldà otomà Mehmed V declara la jihad contra britànics i francesos.\nBatalla de Bàssora, al sud de Mesopotàmia.\nDesprés de deu dies, els britànics capturen la ciutat.\nAl front oriental, batalla de Lodz entre alemanys i russos, que s'allarga fins al 6 de desembre i acaba amb un empat.\nEls serbis expulsen els austrohongaresos del país.\nÈxit de l'assalt rus a Sarikamis, a la vora de la mar Negra, sobre els otomans.\nInici de l'ofensiva russa als Carpats que s'allarga fins a l'abril.\nLa campanya principal contra Anglaterra va començar al gener de 1915 l'ús de aeronaus. Les condicions climàtiques i les condicions de vol nocturn fan la navegació aeronau i mantenir la precisió de bombardeig difícil. Les bombes van ser sovint van caure milles desviat i una orientació precisa de les instal·lacions militars era impossible.\nConeguda també com accions al Canal de Suez , va tenir lloc entre el 26 de gener i el 4 de febrer de 1915 després que una força de l' Exèrcit otomà liderada per alemanys avancés des del sud de Palestina per atacar el Canal de Suez protegit pel Imperi britànic , abans de l'inici de la Campanya de l'Sinaí i Palestina de la Primera Guerra Mundial .\nLa guerra submarina va començar a la Guerra Civil dels Estats Units.\nLa guerra submarina és una de les tres àrees operacionals de la guerra naval, alhora la guerra submarina comprèn la guerra submarina d'atac, les activitats anti-submarins, la guerra de mines i les contramesures per a mines. L'efectivitat de la guerra submarina depèn en part de les accions anti-submarines que s'hi utilitzin en contra.\nLa batalla de Gal·lípoli o campanya dels Dardanels, fou una operació militar de la Primera Guerra Mundial que es desenvolupà a la península de Gal·lípoli entre febrer de 1915 i gener de 1916. L'intent fou un fracàs i les tropes aliades, després de mantenir uns precaris caps de pont a la península, retiraren les tropes el gener de 1916. El 19 de febrer s'inicià l'atac naval preparat per l'almirallat.\nVa ser una ofensiva britànica a la regió de Artois que va travessar fins Neuve Chapelle , però van ser incapaços d'aprofitar aquest avantatge. La batalla va començar el 10 de març de 1915. L'objectiu últim de la batalla era causar una ruptura en les línies enemigues que més tard podria explotar-se amb un assalt a la serralada de Aubers i possiblement fins i tot Lille , un important centre de comunicacions de l'enemic.\nTambé anomenada la Batalla de Flandes o d'Holanda, va ser l'última llarga batalla del primer any de la I Guerra Mundial (1914). Realment, aquesta batalla, va ser una successió de diverses batalles que van començar el 19 d'octubre de 1914 i van finalitzar als voltants del novembre del mateix any.\nEl Regne d'Itàlia es va unir a la Primera Guerra Mundial com a aliat de la Triple Entesa (Gran Bretanya, França i Rússia) el 26 d'abril de 1915. Abans de la guerra, Itàlia havia estat part de la Triple Aliança amb Alemanya i Àustria- Hongria, però va canviar de bàndol després de la celebració de el secret Tractat de Londres a l'abril de 1915.\nVa ser una operació militar del front oriental de la Primera Guerra Mundial, iniciada per Alemanya a la zona entre les viles de Gorlice i de Tarnów, al sud-est de Cracòvia, com una ofensiva per alleugerir la pressió que exercien els russos sobre l'exèrcit austrohongarès més al sud.\nL'RMS Lusitania fou un vaixell transatlàntic i propietat de la companyia britànica Cunard Line. Fou enfonsat per un submarí alemany el 7 de maig de 1915, durant la Primera Guerra Mundial. Era una nau magnífica, de quatre xemeneies, amb 785 peus d'eslora i 31.550 tones de pes. La seva avarada va tenir lloc al riu Clyde el 16 de juny de 1907. Va fer el seu viatge inaugural el 7 de setembre de 1907.\nL'ofensiva final aliada de la primavera de 1915 es produí a l'Artois, amb l'objectiu de capturar la cresat de Vimy. En la batalla, coneguda com a segona batalla de l'Artois, el X exèrcit francès atacà el 9 de maig després d'un bombardeig de sis dies però es veié obligat a retrocedir davant dels reforços alemanys. El 15 de maig l'ofensiva quedà pràcticament aturada, malgrat que els combats continuaren fins al juny.\nEls alemanys aviat avançaren per tota la planura polonesa i el 25 d'agost ja havien capturat Brest-Litovsk. Varsòvia, que havia quedat aïllada, fou capturada el 5 d'agost. Finalment, en una darrera operació, les tropes de Hindenburg i Ludendorff capturaren Vílnius el 18 de setembre.\nEls primers a fer-ho servir van ser els francesos, que l'agost del 1914 van atacar tímidament els alemanys amb gasos lacrimògens. Els germànics, que eren la gran potència química del món, van ser els primers que van perpetrar un gran atac químic: el 1915, a Ieper (Bèlgica), van llançar un núvol de clor contra els britànics.\nArrenca un atac combinat d'alemanys, austríacs i búlgars sobre Sèrbia. Francesos i britànics desembarquen a Tessalònica.\nBulgària rebia a més la garantia conjunta per a un préstec de guerra de dos-cents milions de francs, a més d'armes per al seu Exèrcit. En canvi, Bulgària estava obligada a atacar a Sèrbia abans de trenta-cinc dies.\nA principis del mes de novembre, l'exèrcit serbi, atacat per tot arreu, es va veure obligat a retirar-se per evitar ser destruït. En aquells dies, després de les últimes conquestes de l'enemic, els serbis havien perdut la línia defensiva de l'Morava, el contacte amb Macedònia, Grècia i l'oest i es trobaven gairebé tancats.\nDurant els primers mesos de la contesa , el Imperi Otomà es va mantenir prudentment a l'expectativa. l'imperi va haver d'enfrontar-se a 1915 a una escomesa enemiga contra Constantinoble , que va poder desbaratar, ja diversos atacs en Armènia , Mesopotàmiai Palestina.\nL'ofensiva d'Erzurum o batalla d'Erzurum va ser una important ofensiva d'hivern de l'Exèrcit Imperial Rus de la Campanya del Caucas, durant la Primera Guerra Mundial, que va portar a la presa de la ciutat estratègica d'Erzurum.\nLa batalla de Verdun va ser un dels principals combats de la primera Guerra Mundial lliurat entre les forces alemanyes i les forces franceses des de febrer a desembre de 1916. El 21 de febrer, els alemanys van llançar una ofensiva sobre la ciutat francesa de Verdun (Mosa).\nFins al 2 de març de 1916, quan va entrar en vigor la Llei de el Servei Militar que introduïa el reclutament, l'exèrcit britànic de la Primera Guerra Mundial estava compost íntegrament per voluntaris. Molts dels cartells de guerra més famosos eren cridats a l'reclutament.\nL'ofensiva russa sobre la capital lituana acaba el 14 d'abril sense èxit.\nAlçament de Pasqua a Dublín per part dels independentistes irlandesos.\nEls britànics van començar a fustigar les divisions otomanes que els impedien avançar a principis de gener. 1 Aquestes es trobaven bé atrinxerades, i els successius assalts britànics no van poder fer efecte en les seves defenses.\nDonada la mancança d'homes per enviar al front, la nova llei britànica de reclutament obligatori inclou també els homes casats.\nLa Batalla naval de Jutlàndia va ser el principal enfrontament naval mantingut entre la flota britànica i l'alemanya durant la I Guerra Mundial. L'acció es va desenvolupar a uns 121 km de les costes daneses de Jutlàndia, a l'estret de Skagerrak, el 31 de maig i l'1 de juny de 1916.\nFou una gran ofensiva llençada contra els exèrcits de les Potències Centrals al front oriental, a la Galítsia ucraïnesa, al voltant de les ciutats de Lemberg, Kòvel i Lutsk. L\nVa ser una rebel·lió iniciada pel xerif de la Meca, el sàyyid Hussein bin Ali, contra l'Imperi otomà amb l'objectiu de crear un estat àrab unificat des de la ciutat d'Alep, a Síria, fins a Aden, al Iemen.\nEl primer dia de la batalla, l'1 de juliol de 1916, va ser precedit per una setmana de bombardeigs preliminars amb l'artilleria, en els quals els britànics van disparar al voltant d'un milió i mig de projectils. També s'havien cavat deu galeries per sota de les trinxeres i punts estratègics del front alemany.\nEl Front de Romania va ser part de la Campanya dels Balcans de la Primera Guerra Mundial, on es van enfrontar Romania i Rússia contra els exèrcits de les Potències Centrals. La lluita va tenir lloc des de l'agost de 1916 fins al desembre de 1917.\nOficialment coneguts com l'acord d'Àsia Menor, fou un acord secret entre els governs de França i la Gran Bretanya amb el consentiment de l'Imperi rus, que definí les seves esferes d'influència i control en l'Orient Mitjà\nEl príncep Fèliks Iussúpov i el gran duc Demetri de Rússia, decidiren finalment assassinar-lo a Sant Petersburg el 30 de desembre de 1916 per acabar amb la seva influència sobre la tsarina Alexandra. Fou enverinat amb vi i pastissets plens de cianur.\nLes baixes temperatures hivernals provoquen escassetat d'aliments i de combustible a les ciutats russes. Es dispara el descontentament amb el règim.\nAquesta revolució va néixer com una reacció a la política realitzada pel tsar, en particular, la implicació directa de Rússia en la Primera Guerra Mundial, a la qual s'oposava una aliança en major part liberal formada per reformistes polítics qui volien establir una assemblea constituent escollida democràticament.\nEs va lliurar el 26 de març de 1917, durant el primer intent de la Força Expedicionària egípcia (EEF) per envair el sud de Palestina al Imperi Otomà durant la Campanya de l'Sinaí i Palestina de la Primera Guerra Mundial . La lluita va tenir lloc en i al voltant de la ciutat de Gaza , a la costa mediterrània\nDesprés de fracassar les negociacions de pau entre els aliats i els imperis centrals, els Estats Units trenquen relacions amb Alemanya i aquest esdeveniment i la Revolució russa canvien els plans militars dels bel·ligerants.\nDes del 9 abr a l' 16 de maig de 1917 , tropes britàniques , canadenques i australianes van atacar les trinxeres alemanyes prop de la ciutat francesa de Arràs. La batalla va arribar a un punt mort per a ambdues parts i al seu final els britànics havien sofert 160.000 baixes i els alemanys unes 125.000.\nL'ofensiva francesa de Nivelle a l'Aisne dura fins al 9 de maig i resulta un desastre. Lenin arriba a Rússia des de l'exili.\nEls britànics tornen a ser derrotats a la segona batalla de Gaza pels otomans.\nLes tropes búlgares van entrar a la guerra com aliats dels austrohongaresos i alemanys, i van llançar una ofensiva contra Sèrbia des de l'est, però les tropes anglo-franceses havien desembarcat a Tessalònica.\nVa començar el 7 de juny de 1917, quan el segon exèrcit britànic, sota el comandament de Herbert Plume, va llançar una ofensiva a prop de la localitat de Mesene (Messines) a la Província de Flandes Occidental, a Bèlgica.\nUns 14.000 soldats desembarquen a Saint-Nazaire, a França. Aquest primer contingent està mal equipat i és dirigit per oficials amb poca experiència.\nLa decisió de dur a terme l'ofensiva havia estat presa pel rus Aleksandr Kérenski, qui en aquest moment era ministre de la guerra del govern provisional, i el comandament militar de les operacions va estar a càrrec del general Aleksei Brussílov.\nLes forces atacants àrabs, dirigides per Auda IBU Tayi i TE Lawrence (Lawrence d'Aràbia) van aconseguir derrotar la guarnició otomana que defensava la ciutat.\nva enfrontar als britànics i els seus aliats contra l' Imperi alemany . La batalla va tenir lloc en el front occidental, entre juny i novembre de 1917, pel control de les carreteres a sud i a l'est de la ciutat belga d'Ieper.\nEl combat va utilitzar noves formes de teoria militar teoritzades pels estrategs alemanys i utilitzades per primera vegada en contra dels italians. Aquestes teories preveien de concentrar petits grups de soldats que trenquessin la línia del front enemic en una distància d'un o dos kilòmetres màxim i que amenacessin les tropes que no s'havien mogut des del front.\nFinalment, els britànics aconsegueixen desallotjar els otomans el 7 de novembre.\nMitjançant aquest document, conegut com "Declaració Balfour", el Regne Unit es comprometia a donar suport a la instal·lació de " una llar nacional jueva a Palestina " sense perjudici de la població indígena.\nEls bolxevics prenen el poder a Rússia\nEl 25 de novembre es van dur a terme les eleccions per a definir els membres d'una assemblea constituent per a dotar al règim d'una nova institucionalitat. En aquestes eleccions, els bolxevics van obtindre el 24% dels vots i 170 dels 707 escons. Lenin va invalidar els resultats de l'elecció i va dissoldre l'assemblea, quedant tot el poder en mans dels bolxevics\nEls britànics lluiten a la batalla de Jerusalem, que s'allarga fins a final d'any, i ocupen la ciutat l'11 de desembre.\nEl Mandat Britànic de Palestina va ser una entitat geopolítica sota administració britànica, separada de la Síria Otomana després de la Primera Guerra Mundial.Després de la derrota de l'Imperi Otomà a la Primera Guerra Mundial, aquest desaparegué el 1917, i el general Edmund Allenby va ocupar la regió del sud de Palestina. França i el Regne Unit es van repartir l'Orient Mitjà\nVa ser un tractat de pau que es va signar a Brest-Litovsk, (ara Brest) entre les Potències Centrals i Rússia, que va suposar la retirada de Rússia de la Primera Guerra Mundial.\nva ser una operació militar duta a terme per l' Imperi Alemany en la Primera Guerra Mundial . Van consistir en una sèrie d'atacs per part dels alemanys al llarg de l' Front Occidental des de la línia Hindenburg , a la localitat francesa de Sant Quintín .\nVa ser part de l'ofensiva alemanya 1918 a Flandes durant la Primera Guerra Mundial. En principi estava previst pel general Ludendorff com Operació George , però es va reduir a l'Operació Georgette , amb l'objectiu de capturar Ypres.\nEl pla Blucher va començar el 27 de maig, amb un atac protagonitzat per 15 divisions i 7 en reserva de la VII i I exèrcits, amb unes 3.719 peces d'artilleria.\nNova ofensiva alemanya a l'oest de l'Aisne, al front occidental, que és aturada pels francesos a Compiègne.\nVa ser l'última gran ofensiva alemanya en el front occidental durant la Primera Guerra Mundial . L'atac va fracassar quan un contraatac aliat encapçalat per les forces franceses i nord-americanes va desbaratar el flanc dret alemany.\ntambé coneguda com la Tercera Batalla de Picardia, va ser la fase d'obertura de l’ofensiva aliada iniciada el 8 d'agost de 1918, més tard coneguda com l’ofensiva dels cent dies, que finalment va portar a la fi de la primera guerra mundial .\nVa ser l'ofensiva final realitzada pels aliats al front occidental durant la Primera Guerra Mundial, iniciada el 8 d'agost de 1918 i acabà l'11 de novembre de 1918.\nL'inici de les operacions es va iniciar el 24 d'octubre, amb la idea d'aprofitar el temps, ja que es pressentia l'alt el foc, i en aquest moment estaven en una situació tècnica de derrota, de manera que calia anar a contrarellotge.\nL'entrada dels Estats Units en la guerra va convertir en insostenible la posició alemanya i Ludendorff va tornar els seus poders al Reichstag el 29 de setembre.\nL'imperi Otomà demana negociar la pau\nVa ser signat al port de Mudros o Moudros (illa de Lemno) i posava fi a la guerra i obligava als otomans a abandonar tot l'Imperi menys Anatòlia\nL'armistici de Villa Giusti posa fi a la guerra entre Àustria-Hongria i Itàlia.\nEn acabar el conflicte el 1918 va ser obligat a abdicar i hagué d'exiliar-se als Països Baixos. algrat que el mateix Guillem II mai simpatitzà amb el nou règim, moltes persones al seu voltant des d'un primer moment es mostraren entusiastes del règim nacionalsocialista.\nEl govern suís va acollir a l'exemperador amb la condició que residís lluny de la frontera austríaca i s'abstingués de qualsevol activitat que pogués comprometre el país. Després d'unes setmanes de buscar allotjament, la família es va instal·lar el maig al costat del llac de Ginebra.\nva ser un intent de reconstrucció d'Europa després de la Primera Guerra Mundial. Les clàusules del Tractat, en teoria, perduren vint anys, fins a l'esclat de la Segona Guerra Mundial, però van ser gradualment desmuntades, primer les econòmiques i les polítiques referents a Alemanya, després les territorials.