Guillem de Berguedà. Vida i obra\nENTRE LA PLOMA I L'ESPASA\nAcabeu de llegir, traduïda, la vida que apareix en els Cançoners. Però, què sabem realment d'aquest trobador?\nA part de la informació que ens ofereix la vida de Guillem de Berguedà que es troba en els Cançoners, el que podem conèixer sobre el trobador ens arriba a través de documents de l'època i de les seves pròpies composicions, les quals ens permeten descobrir un personatge violent i tendre (de vegades), orgullós i humil (poc), enemic implacable i amic incondicional (d'Arnau de Castellbò, segons sembla). Certament es tracta d'un personatge complex del qual poques vegades sabem les motivacions reals dels seus actes ni fins quin punt allò que diu en els seus sirventesos i les altres composicions és veritat o ficció.\nEl vescomtat de Berguedà depenia del comtat de Cerdanya i les primeres notícies que es tenen dels vescomtes són del segle X. L'any 1131 apareix documentat Guillem de Berguedà, pare del trobador, amb motiu de retre homenatge a Hug de Mataplana, del qual tenia un feu; però no és fins 1138 que apareix la primera menció del trobador, quan es veu la seva firma infantil al costat de la del seu pare en un document oficial. Escrits posteriors ens indiquen que tenia tres germans més petits: Ramon, Berenguer i Bernat. Possiblement la infantesa i joventut de Guillem de Berguedà va transcórrer com la d'altres personatges d'aquella època: un temps de formació tant en l'aspecte físic com cultural en una Catalunya que estava encara en procés de formació, amb estret contacte amb els territoris occitans, i en què les disputes internes que s'anaven alternant amb les guerres amb els sarraïns eren el marc de fons.\nAlguns sirventesos ens donen notícia del seu empresonament per diversos delictes abans de 1175, però fou aquesta data la que marca de forma clara la seva vida posterior. Els 3 de març d'aquest any matà a traïció, és a dir, de forma no honorable, Ramon Folc, vescomte de Cardona, personatge que devia odiar profundament al trobador, que l'havia insultat i humiliat en diversos sirventesos, i contra el qual devia haver utilitzat el gran poder que tenia a Catalunya i en la cort del rei Alfons sense altres resultats que fer encara més virulents els atacs del trobador i portar-lo finalment a la mort. Les conseqüències de l'assassinat foren immediates, Guillem de Berguedà hagué d'amagar-se i fugir, finalment, de Catalunya i, a més, fou desposseït del títol de vescomte que li corresponia com a fill més gran, encara que heretà les possessions familiars, de les quals mai no va poder gaudir amb tranquil·litat. Durant set anys no es troben referències del trobador, encara que podem imaginar la seva vida de fugitiu, sense amics que l'ajudessin per por a les represàlies que podien sofrir i potser també a causa -si realment es veritat el que indica la Vida del Cançoner- del costum de Berguedà de no respectar mullers, filles i germanes; sembla que només li féu costat Arnau de Castellbò, amb qui Berguedà mantingué una relació constant i a qui ajudà i defensà en diverses ocasions. Tot i així, sembla que el trobador podia haver reunit en aquesta època un petit grup d'homes que actuaven fora de la llei pel territori català. També és d'aquesta època el peregrinatge que féu a Compostel·la.\nDurant la dècada dels 80 es torna a trobar documentació sobre el trobador. Així en el testament del seu pare, el 1183, consta com a hereu dels castells de Madrona (conegut com Castell Berguedà), Casserres, Puig-reig, Espinalbet i Montmajor i el feu que tenia per Hug de Mataplana. A través d'alguns sirventesos del gran trobador provençal Bertran de Born, que era bon amic seu, coneixem l'enemistat que tingué amb el rei Alfons, tot i que l'any 1185 i següents sembla que havia fet les paus amb el monarca, ja que consta en diverses ocasions en el seu seguici, com en l'entrevista que el monarca celebrà el 14 d'abril de 1185 al castell de Najac de Roergue amb el rei i també trobador Ricard Cor de Lleó, en aquell moment duc d'Aquitània i comte de Poitiers i més tard rei d'Anglaterra (1189), per tal de reforçar la seva aliança contra el comte de Tolosa. Del 1187 es conserva el testament original de Guillem de Berguedà, en què deixa el castell de Puig-reig i el lloc de Fenollet a l'orde del Temple, mentre que la resta de possessions, excepte alguns béns menors que hauran d'anar a l'orde de l'Hospital, passaran al seu germà Berenguer, que n'haurà de donar una quarta part a Bernat. Tot plegat ho retindran els frares del Temple fins que siguin pagats els deutes que el testador havia contret. Els testament ens indica, com ja hem insinuat, el poder feudal i econòmic del trobador: cinc castells amb cavallers i vassalls i les terres corresponents, diversos llocs i masies a l'Alt i Baix Berguedà, feus a la Cerdanya, i drets a Caldes i Setmenat del Vallès. El document també ens permet deduir que no s'havia casat i que no tingué descendència directa reconeguda.\nDesprés de signat el testament desapareix de la mainada real i el tornem a saber enemistat amb el rei Alfons, a qui escarneix en un sirventès. El 1190, Guillem de Berguedà ofès amb el rei i odiat per l'arquebisbe de Tarragona, anuncia en un sirventès adreçat al seu amic Arnau de Castellbò que es dirigeix a la cort d'Alfons VIII de Castellà, en aquell moment aliat al rei de Navarra contra Alfons d'Aragó.\nEls darrers anys de la vida del trobador es caracteritzen per la seva intervenció en les lluites feudals en territori català, principalment en les que tingueren el vescomte Arnau de Castellbò i Ponç de cabrera contra el rei i el bisbe i el comte d'Urgell. L'any 1195, el seu amic Bertran de Born, que com ell havia lluitat i provocat moltes discòrdies, manifestà en un poema el seu penediment per la vida que havia portat i demanava a Berguedà que reflexionés sobre el passat i seguís el seu exemple. Poc cas d'aquests versos va fer el trobador, que continuà amb les seves disputes, encara més sol i més perseguit que en altres temps, però al mateix temps més amenaçador que mai. I tan violentament com va viure va morir, assassinat per un soldat que segurament complia les ordres d'algun dels seus enemics. La mort ocorregué entre 1195 i 1196.\n...i la ploma vencé i sobrevisqué a l'espasa.\nLa resta de la seva obra la composen diversos sirventesos: contra el rei Alfons, R. Folch de Cardona, etc.; i, a més, altres composicions com cançons, tençons, partiments.\nPer veure de manera òptima els textos, heu de tenir configurada la pantalla amb la resolució de 800 x 600.\nComençarem amb els tres cicles de sirventesos que hem esmentat més amunt. En primer lloc, la poesia contra Pere de Berga que s'acaba amb el vers que ja heu llegit. Fixeu-vos com Estefania, la muller de Pere Berga i el propi marit apareixen denominats com a "Sogres". Potser el trobador fa referència a un matrimoni amb una filla dels seus veïns que no es va arribar a realitzar per culpa del pare, o els considerava sogres perquè havia tingut relacions amb una filla seva? Sigui com sigui, el tractament donat als esposos és completament oposat: un dels temes del sirventès insisteix en elogis a Estefania, mentre recorda les banyes que el trobador ha posat a Pere de Berga. Que això sigui veritat o no és fàcil de concretar; el cert és, però, que en altres sirventesos fa les mateixes afirmacions. Realitat, ficció per aconseguir la desqualificació del seu veí?\nI encara un altre sirventès on el destinatari comença sent Pere de Berga, però ràpidament el poema deriva cap al bisbe d'Urgell, Arnau de Preixens, la qual cosa ens mostra com Berguedà podia fàcilment lluitar, ni que fos dialècticament contra més d'un enemic. Fixeu-vos que un començament relativament suau dóna pas a un gran virulència, i hem de pensar que a una bona dosi d'imaginació, quan el trobador parla del priapisme del bisbe i detalla el perill de mort en què es trobà la noia violada.\nLes relacions de Berguedà amb el rei Alfons foren tumultuoses. Tant aviat es troba incondicionalment al seu costat com el critica i lluita contra ell, en una vida que transcorregué paral·lela ja que es possible que tots dos morissin el mateix any. En el sirventès que llegireu seguidament, Guillem de Berguedà es trobava empresonat i demanaval seu rei, mitjançant aquesta composició, que l'alliberés. Fixeu-vos com la presó no li va treure l'orgull ni la fatxenderia habituals: en lloc de mostrar una actitud de penediment per malifetes passades, adverteix el rei que no faci cas de tres personatges que seran parcials en la seva valoració a causa d'haver-los posat banyes. Tots tres ja són coneguts nostres, es tracta de Pere de Berga, R. Folch de Cardona i Guillem de Claramunt, important conseller del monarca amb qui semblava tenir bones relacions als sirventès anterior; també apareix Ponç de Mataplana, a qui no podia dir que havia posat banyes a causa de l'homosexualitat que li havia atribuït. En l'estrofa final, Berguedà retorna a un to més d'acord amb les seves circumstàncies per demanar a alguns personatges de la seva confiança que intercedeixin per ell davant del rei.\nCom ja hem dit, tan aviat amic com enemic del rei Alfons, Berguedà li escriví aquest sirventès en què es barregen els aspectes amorosos amb els polítics. Observeu com el trobador demana ajuda exterior per véncer el seu rei que, segons ell, ha obrat malament.\nPassem ara a un nou gènere: el partiment. Un debat escrit l'any 1190 en què Aimeric de Peguilhan li demana a Guillem de Berguedà que triï i defensi una de les dues opcions següents: si prefereix estimar i no ser estimat, o bé que l'estimin i que ell no correspongui. Evidentment, es traca d'un tipus de composició en què el trobador que defensa una de les dues opcions no se sent necessàriament identificat amb la tria; es tracta sobretot de mostrar un enginy superior al del contendent en els arguments que s'adueixen per tal de convéncer el públic. Per cert, quina de les dues opcions triaríeu vosltres? Segur que ja coneixeu prou Guillem de Berguedà per saber quina fou l'opció defensada per ell.\nNo hem d'oblidar la poesia amorosa de Guillem de Berguedà. En aquests cas es tracta d'una cançó d'una delicadesa que contrasta amb altres escrits amorosos del trobador en què el sexe directe domina el contingut. Aquests versos segueixen perfectament els cànons de la lírica trobadoresca, tot i que podem llegir algunes idees molt personals, per exemple, ja en la primera estrofa el trobador se'ns presenta com un enamorat al qual mai li minva l'amor que sent per la dama, sigui durant la primavera (quan sovint els altres trobadors parlen del naixement del seu amor que es correspon amb el revifament de la natura després del període hivernal), sigui durant l'hivern, que és un temps en què tot sembla alentir-se. Al llarg dels versos podem llegir la intensitat del seu amor i com no el canviaria per res ni per ningú -ni per la mítica ciutat síria d'Edessa-, i només troba a faltar una resposta de l'estimada que el té estranyat ja que sembla que no correspon com ell voldria al seu amor. Aquest és el poema més famós de Guillem de Berguedà: consta en 14 Cançoners, el seu estrofisme fou imitat, i alguns dels seus versos foren coneguts i repetits per altres autors, com en els dos primers versos del poema de Jordi de Sant Jordi titulat "Passio amoris secundum Ovidium".\nPodeu consultar aquestes pàgines sobre Guillem de Berguedà:\nFrancesc Ribera "Titot", que l'any 2003 va treure un magnífic disc amb l'obra completa de Guillem de Berguedà, continua interpretant les cançons del trobador arreu de Catalunya. Si voleu saber el lloc on se celebrarà la seva darrera actuació, hareu de consultar la pàgina de Plural produccions. També podeu llegir una entrevista amb ell a les pàgines de l"Arxiu Occità". I, és clar, abans de comprar-lo, voleu escoltar alguna cançó del disc. Escolteu i baixeu, doncs, en format mp3 "Sirventès que bé raona".\nCarrers, biblioteques, centres d'ensenyament, etc., porten el nom del trobador, encara que normalment les pàgines que es troben a Internet d'aquests llocs no fan refèrencia a l'origen del seu nom. Si que ho fa l'IES Guillem de Berguedà de Berga.


Quinqué: l'èxit de la cuina tradicional\nCarlos Griffo i Miguel García destaquen sobretot en l'apartat de guisats. Plats de cullera de coccions lentes, alleugerits amb encert però mantenint tot el sabor.\nCuina de mercat basada en la tradició en un ambient informal. Aquest és l'objectiu que es van marcar Carlos Griffo i el veneçolà Miguel García quan van obrir aquest restaurant al barri de Chamartín de Madrid. Tots dos cuiners han tingut unes trajectòries molt similars. Es van conèixer quan treballaven per a l'asturià Nacho Manzano en alguns dels seus projectes i anys més tard van tornar a coincidir a la cuina de La Bien Aparecida. D'aquesta casa van passar a Bibo, l'aposta informal de Dani García a Madrid, on Griffo va arribar a ser cap de cuina tenint com a segon a García. Va ser allí on van prendre la decisió d'independitzar-se i obrir junts el seu propi restaurant en una aventura més personal. Van triar un petit local que compta amb dos espais diferents: una zona de barra i taules informals on es pot esmorzar, prendre l'aperitiu o una copa, i una sala especialment lluminosa gràcies als seus amplis finestrals. Els dos socis no han recorregut a decoradors de moda i s'han ocupat personalment de la decoració del menjador. Llums d'oli a les taules per a respondre al nom del restaurant i un ambient bastant acollidor amb una cuidada informalitat.\nEn una encertada decisió, els dos cuiners han optat per centrar-se més en la cuina que van aprendre al costat de Nacho Manzano que la desenvolupada al restaurant Bibo de Dani García. Per això trobem moltes coses que ens recorden als plats més tradicionals de l'asturià, des de la fabada fins a l'arròs amb llet. I per descomptat les croquetes.\nEn aquesta casa hi ha molt de respecte per la matèria primera i per l'estacionalitat, la qual cosa porta a una permanent renovació de la carta i a abundants suggeriments fora de carta. Però sempre en una línia de les cases de menjars tradicionals, un concepte que s'agraeix especialment en aquests temps en què les noves obertures es dilueixen en plats sense personalitat. Al restaurant Quinqué sí que hi ha personalitat. Sobretot a l'hora dels guisats, l'apartat en el qual més han lluït els cuiners en aquests primers mesos. Receptes de fons llargs, amb coccions lentes, alleugerides amb encert però mantenint tot el sabor. Val la pena centrar-se en aquests plats de cullera. Les verdinas asturianes amb escopinyes estan veritablement bones, però ens quedem amb unes pochas amb cocotxes de lluç. I si els agrada la fabada, la d'aquesta casa mereix molt la pena.\nFora de carta provem un eriçó amb salsa holandesa freda, una elaboració que evidencia la bona tècnica dels cuiners. Seguint amb els plats recomanables, un lloc d'honor per a dues propostes d'entrants: els estupends musclos en escabetx casolà i les potents anxoves de Santoña en salaó. I val la pena també tastar la sucosa truita de lluç, una altra de les especialitats. Els peixos van canviant en funció de l'oferta del mercat. Sempre en preparacions tradicionals. Pot ser, per exemple, un rèmol a la brasa o un lluç en salsa verda. Més ampli el capítol de carns, amb costella de vaca amb piquillos confitats, hamburguesa de costella o presa ibèrica a la brasa.\nNo tot és perfecte. També hi ha plats que fallen. Així, el bacallà que forma part d'una amanida de tomàquets de temporada està dessalat en excés. Aquesta amanida porta a més grans trossos d'all cru que maten tots els altres sabors. En aquest apartat negatiu cal incloure una perdiu escabetxada casolana insípida i bastant seca. En les postres sobresurt el citat arròs amb llet a l'asturiana, francament bo. Una altra opció és la tatin de poma.\nPreus continguts, la possibilitat de mitges racions, un equip de sala especialment amable, i un celler una mica limitat però amb els vins cobrats de manera raonable completen la bona impressió que es té quan es menja en aquesta casa.\n© Fotos cedides per Quinqué.


Comença la disputa de les Copes d’hoquei sota l’ombra de la Covid\nEls trofeus de la Copa del Rei d'hoquei\nFins a cinc equips de la nostra ciutat s'han desplaçat a València\nEls trofeus de la Copa del Rei d’hoquei | RFEH\nEls camps de Beteró i Tarongers (València) acullen des d’aquest divendres fins diumenge la disputa de la Copa del Rei i de la Reina d’hoquei herba, amb la participació de cinc equips egarencs. Concretament, tres a la categoria masculina, Atlètic, Egara i CD Terrassa, i dos a la femenina, CD Terrassa i Egara. L’ombra de la Covid-19, però, enterboleix una mica la disputa d’ambdues competicions.\nDe fet, una jugadora del Club de Campo ha donat positiu aquesta setmana i, de moment, des de la Federació Espanyola no s’ha anunciat si l’equip madrileny queda fora de la cita copera, com marca el protocol de l’ens federatiu, que obliga a uns dies de quarantena i fer les proves a la resta de components de l’equip.\nA la Copa del Rei passa quelcom similar, ja que el Júnior també té a dos jugadors positius recents. Cal recordar que ja es van ajornar partits, tant de la Divisió d’Honor masculina com de la Divisió d’Honor femenina per jugadors i jugadores que havien donat positiu en les proves. En aquestes casos es va aplicar el protocol.\nLa competició masculina s’estrenarà a les 10’30 del matí, a Beteró, amb un derbi local entre el CD Terrassa i el Club Egara. L’altre representant de l’hoquei egarenc, l’Atlètic, juga a les tres de la tarda contra el Polo, també a Beteró, en el que es presumeix que serà el duel més atractiu dels quarts de final. Les altres dues eliminatòries enfronten a Júnior i FC Barcelona i a Club de Campo amb Complutense, en el derbi madrileny .\nA la Copa de la Reina, i a les 10’30, el CD Terrassa es veurà les cares amb el Polo, als Tarongers. L’Egara, per la seva banda, jugarà contra el Taburiente canari, a Beteró, a partir de les 17’15 hores de la tarda. Les altres dues eliminatòries de quarts de final seran Júnior-Complutense i Club de Campo-Sardinero. Dissabte es disputen les semifinals i diumenge les finals. Un cop superats els quarts de final, els equips de Terrassa, només es podrien trobar a la final.


INFORMACIÓ I ADMISSIONS | 93 331 45 96 | CENTRE PRIVAT CONCERTAT\n“formar homes i dones de futur”\ncapaços de ser feliços i contribuir a la millora de la societat,\n“ensenyant-los a tractar els altres com ens agrada que ens tractin a nosaltres”.\nProposem una educació integral que inclou totes les dimensions de l’ésser humà i facilita el màxim desenvolupament de les capacitats dels nostres alumnes, i el seu creixement equilibrat i harmònic, amb una sòlida i acurada formació humana, intel·lectual, espiritual i comunitària.\nAmb un projecte educatiu que ofereix coherència entre Fe cristiana, cultura i vida. Que ajuda a créixer en valors, fomenta la capacitat de pensar, l’esperit crític, una moral i una ètica ben formades, la recerca de la veritat, el descobriment i vivència de la Fe, el coneixement d’un mateix, l’autoestima, l’ordre i l’autodisciplina, l’esforç, el respecte, la responsabilitat…\nAmb una formació constant dels docents, innovacions metodològiques, coneixement i bon ús de les noves tecnologies, anglès des de la Llar d’Infants, educació emocional, diversificació en l’organització dels grups, grups reduïts, seguiment personalitzat de cada alumne…\nFormant Homes i Dones de\nCultura, saviesa, interès per aprendre, esforç, reflexió, sentit crític, ètica, recerca de la veritat.\nQue siguin sensibles:\nBellesa, serenor, harmonia, emocions, admiració, responsabilitat.\nQue sàpiguen conviure:\nRespecte, diàleg, disciplina, relacions saludables, mediació, treball cooperatiu, generositat.\nCapaços de ser feliços:\nConeixement i acceptació d’un mateix, creatius, altruistes, estables, il·lusionats, esperançats i oberts al do de la Fe.\nCompromesos amb la societat:\nEnsenyant-los a tractar els altres com ens agrada que ens tractin a nosaltres.\nDos centres formatius, una línia educativa:\nTreballem per assolir el millor desenvolupament equilibrat i harmònic de cadascun dels nostres alumnes.\nAules d’ informàtica, projectors, pissarres digitals interactives, intranet.\nMenús equilibrats supervisats per dietistes nutricionistes experts.\nAcollida matinal i permanència a la tarda\nEscola oberta de 7:30 h a 18:00 h.\nPreparació per a la Primera Comunió i per a la Confirmació.\nActivitats extraescolars: llengües estrangeres i música\nCentre preparador d’exàmens oficials.\nAssegurances d’accidents i d’orfandat.\nEscola d’estiu en llengua anglesa.


Aigua i emergència climàtica I | Emporion\nper Albert Llausàs i Pascual\t el juny 6, 2022\nEl 25 de març passat es va celebrar, a Girona, una jornada tècnica sobre aigua i emergència climàtica a les comarques gironines. Van participar-hi responsables d’institucions com ara l’Agència Catalana de l’Aigua (ACA) o l’Oficina Catalana del Canvi Climàtic (OCCC); també persones vinculades al món acadèmic, des d’àrees diverses com l’ecologia, la geografia, l’enginyeria i la geologia. A la segona part, representants del teixit social i empresarial gironí van discutir en una taula rodona. Per cloure la jornada es va fer un homenatge, senzill però entranyable, a en Josep Pascual, en reconeixement a la fenomenal tasca de recollida de dades meteorològiques i ambientals que ha estat fent, amb constància i durant dècades, des de l’Estartit.\nLa temàtica de la jornada era, per descomptat, ben pertinent. Tal i com recordava Gabriel Borràs, de l’OCCC, per a la conca del Ter ja s’ha registrat, en els últims anys, una petita reducció de la precipitació anual. Combinada amb unes majors temperatures i canvis en els usos del sòl, amb augment de la massa forestal, ha comportat una reducció del cabal del riu que ronda el 7%. L’Estratègia Catalana d’Adaptació al Canvi Climàtic ja reconeixia, des del 2012, que l’aigua era la dimensió del canvi climàtic davant la qual la nostra societat era més vulnerable, tant pel seu excés puntual (inundacions) com pel seu defecte (sequeres), amb els impactes que aquests riscos comportaven per a la seguretat de les persones, per a les activitats econòmiques, per a la conservació dels ecosistemes i per a l’equilibri territorial.\nI és que l’aigua és molt més que allò que anomenem, amb mirada curta, un “recurs natural”. En les dècades de 1970 i 1980, diverses investigacions en el camp de la psicologia ambiental van demostrar com la majoria d’humans, vinguin de la cultura que vinguin, senten atracció per l’estètica dels paisatges on es veu (o se suggereix) la presència d’aigua. Relacionaven aquesta preferència amb els instints més animals del ser humà, ja que la presència d’aigua i verdor en un territori no només garantiria poder beure, sinó que milloraria les probabilitats d’alimentar-se, bé de fruits, bé dels animals que l’aigua i la vegetació atraurien. Evidències actuals com ara la popularitat de les destinacions turístiques de costa o bé l’omnipresència d’elements com les Illes Medes o els arrossars de Pals inundats en imatges promocionals del Baix Ter o a les xarxes socials com ara Instagram, ratificarien el poder d’atracció vestigial que conserva l’aigua en l’actualitat.\nNo és d’estranyar que el rol fonamental de l’aigua per a la supervivència humana es traslladés també a l’esfera cultural, espiritual i teològica. Rituals i danses d’invocació de la pluja són comunes, amb diferents formes, en multitud de cultures primigènies. D’acord amb la llei oral jueva del Talmud, el comportament pecaminós té com a conseqüència la sequera, mentre que la immersió en les aigües d’un micvé (com el de l’antiga sinagoga del call de Besalú) és purificadora. Processons, la cerimònia del baptisme o l’ús d’aigua beneïda a l’església posen també l’element en un lloc prominent de la litúrgia catòlica. Segons l’Alcorà musulmà, la neteja del cos amb aigua és imperatiu abans de l’oració, i promet a les persones creients el gaudi de rius i fonts després de la mort. I què dir de les diverses cerimònies que es duen a terme al riu Ganges, el qual, segons l’hinduisme, seria l’encarnació sobre la terra de la deessa mare Ganga.\nEn un altre nivell d’abstracció, art i aigua també han tingut una relació íntima al llarg de la història. S’atribueix als poetes clàssics Teòcrit i Virgili el naixement del tòpic literari llatí del locus amoenus, un entorn rural idíl·lic, de pau, bellesa, bon temps i, gairebé sempre, aigua. La presència d’estanyols, fonts i rierols és característica en expressions del locus amoenus que van des de la literatura grega i romana, passant per les representacions pictòriques medievals de l’Edèn, al disseny de jardins renaixentistes, i arriba fins als nostres dies, per exemple, reflectida en la saga cinematogràfica de El senyor dels anells.\nTot i el desenvolupament, des d’antic i arreu del món, d’un vast patrimoni de la humanitat en forma d’infraestructures d’aprofitament de l’aigua per beure, irrigar les terres i ornamentar, no és fins ara fa uns 150 anys que l’enginy humà aconsegueix tenir un cert control sobre el cicle hidrològic natural. El desenvolupament de tecnologies per al bombeig, purificació, distribució i emmagatzemament d’aigua suposaren una limitada domesticació dels fluxos, permetent una explotació molt més intensiva. El patrimoni industrial vinculat a l’aigua en aquella primera domesticació dona fe de la importància que s’atorgava a la gesta. Instal·lacions com ara plantes de tractament (les cases de l’aigua), dipòsits (torres de l’aigua), preses i centrals hidroelèctriques (com ara Susqueda) o les fonts públiques rebien tractaments arquitectònics i estètics d’allò més refinats, sovint segons l’estil modernista o brutalista de cada temps. Amb aquestes obres i estilismes, la gestió de l’aigua ocupava, volgudament, un espai central i omnipresent en l’escenari de la vida pública.\nFont Wallace Barcelona\nAl proper escrit veurem com aquestes relacions reverencials cap a l’aigua, els seus usos i gestió, s’esvaeixen a partir de la segona meitat del segle XX i començarem a traçar què té a veure tot això amb l’emergència climàtica, les comarques gironines, el Baix Ter i en Josep Pascual.


Estius pel món. – idea.cat\n← No calen més paraules. → Project life , una setmaneta.\n3 respostes a “Estius pel món.”\n5 juny 2014 a les 8:21 am\nQue vagi molt bé !! El títol ja és atractiu !!! Segur que gaudirant un munt !\n5 juny 2014 a les 8:33 am\nQué guai!!!!. Me n’alegro molt, Cristina!!!. Segur que gaudiran amb el teu taller!!!\n5 juny 2014 a les 2:25 pm\nGaudeix molt del taller Cristina!!


Elter, el portal d'Osona - Vacunar per llei\nVacunar per llei\nLa meva llibertat acaba on comença la de l’altre. És una frase que resumeix perfectament la polèmica de les vacunes desfermada arran del cas de diftèria sorgit a Olot. Un cas que ha tornat a posar sobre la taula el debat sobre la obligatorietat de vacunar els nostres fills.\nEm considero un gran defensor de la llibertat individual. Penso, per exemple, que la policia no hauria de multar pel fet de no dur cinturó al cotxe, ja que l’acció de no cordar-me el cinturó només afecta a la meva seguretat, no a la dels altres. Després podríem debatre sobre si un accidentat sense cinturó hauria de pagar els seus costos hospitalaris, tal i com es fa quan un excursionista mal equipat ha de pagar els costos del seus rescat, però, de la mateixa manera que no es prohibeix a ningú anar a la muntanya, defenso que tampoc es pugui obligar a ningú a posar-se el cinturó.\nDit això, el debat de les vacunes supera aquesta llibertat individual. D’entrada perquè es tracta de la salut d’un nen que, com a menor d’edat, no pot decidir sobre el què vol o el que no. Els pares, doncs, com a tutors, tenen la responsabilitat de vetllar pel seu benestar. I, si això no passa, és l’estat qui ha d’actuar per imposar certs criteris. Així, de la mateixa manera que l’escolarització és obligatòria, considero que també hauria de ser-ho la vacunació. I per què? Doncs perquè quan algú deixa de vacunar al seu fill apel·lant a la seva llibertat de criteri, està posant el seu dret individual per sobre el dret col·lectiu de tota la gent que sí que vacuna els seus fills i que, per culpa d’uns pocs, veuen afectada la seva seguretat o la seva llibertat. L’exemple són els 8 nens i nenes portadors de la diftèria, però asimptomàtics (gràcies a la vacuna), que s’han hagut de quedar a casa durant 10 dies per evitar contagiar algun company que no porti la vacuna. Vet aquí la contradicció: els qui apel·len a la llibertat condemnen als qui segueixen les normes a ser ells els castigats.\nI la cosa no acaba aquí, perquè des de la Conselleria de Salut ara es recomana a les cases de colònies que no acceptin a nens no vacunats en les seves instal·lacions. I quina culpa tenen aquests nens de les decisions dels seus pares? I per què han de ser les cases de colònies qui actuïn com a policies?\nEm sap molt de greu pels pobres pares d’aquesta criatura malalta de diftèria que estan patint, no només per la salut del seu fill (des d’aquí espero i desitjo que es recuperi aviat), sinó també per l’estigma social del que són víctimes, sobretot en un poble com Olot on, com Manlleu, tothom es coneix i tots sabem de quin peu calça el veí.\nTot això es podria evitar obligant a vacunar els nostres fills per llei i multant a tots aquells que no ho facin. A alguns aquestes paraules els hi poden semblar totalitàries, però recordem que, no fa tants anys, també es fumava als bars i que ara ens semblaria una bestiesa fer-ho. Per què? Doncs perquè els no fumadors no tenen perquè suportar el fum dels qui, com jo, ens agrada fumar. En aquest cas, la llei va actuar per supeditar un dret individual (fumar) a un dret col·lectiu (respirar aire sense fum de tabac). Només espero i desitjo, pel bé dels meus fills i de tots els pares que vacunem, que això es repeteixi amb les vacunes.


La jutgessa rebutja el confinament de Lleida i set municipis més del Segrià\nBarcelona. Dilluns, 13 de Juliol 2020. 00:50\nActualitzat: Dilluns, 13 de Juliol 2020. 09:55\nLa jutgessa en funcions del número 1 de Lleida ha rebutjat la decisió del govern de la Generalitat de confinar de nou Lleida i set municipis més del Segrià arran dels rebrots del coronavirus, segons ha sabut ElNacional.cat de fonts judicials.\nArran d'aquesta decisió no entraran en vigor a partir de les 0 hores d'aquest dilluns les noves mesures de confinament anunciades pel conseller d'Interior, Miquel Buch, i la consellera de sanitat, Alba Vergés, diumenge.\nEl nou confinament se circumscrivia a Lleida ciutat, Alcarràs, Aitona, la Granja d'Escarp, Massalcoreig, Serós, Soses, Torres del Segre i les entitats municipals descentralitzades de Sucs i Raimat.\nAmb aquesta decisió, la jutgessa ha estimat l'escrit del fiscal en cap de l'Audiència de Lleida, Juan F. Bone, que s'ha oposat a la ratificació judicial de les mesures anunciades pels responsables del Govern per entendre que el confinament "és una competència estatal i s'exerceix, a més, amb la garantia de la intervenció del Congrés".\n"En tot cas, el president de la Generalitat, d'acord amb l'article 5è de la Llei orgànica 4/1981, d'1 de juny, dels estats d'alarma, excepció i setge, podrà sol·licitar del Govern [central] la declaració d'estat d'alarma'", al·legava el fiscal de Lleida.\nRoda de premsa a Lleida de Buch, Vergés, Pueyo i altres responsables sobre les noves mesures de confinament / ACN\nLes mesures de confinament anunciades\nEl conseller Buch havia detallat en la roda de premsa a Lleida amb la consellera Vergés i altres autoritats que quedaria prohibida l'entrada i sortida de la capital del Segrià i de les esmentades poblacions del sud de la comarca. La gent havia de quedar-se a casa i només es permetrien els desplaçaments imprescindibles, és a dir, per fer activitats bàsiques o moviments per motius laborals en serveis essencials.\nEls veïns dels municipis afectats podran entrar i sortir de casa només per motius aborals (en cas de no poder fer teletreball), sanitaris, assistència o cura de persones que ho requereixin, desplaçament a entitats financeres, compra d'aliments, begudes o altres matèries primeres i altres compres amb hora demanada.\nTambé es preveia que es pogués sortir de casa per fer activitats de lleure o esport a l’aire lliure amb grups de convivència habitual, anar a horts d’autoconsum i fer gestions no ajornables o altres situacions de força major o necessitat.\nFoto principal: carpa de la Diputació de Lleida contra la Covid-19 / ACN\nCoronavirus La fiscalia rebutja el nou confinament de Lleida i set municipis més\nL'enquesta del dia Aproves el confinament de Lleida i 7 municipis més? El Nacional


Redacció 07/08/2019 4:01 pm Actualitzat: 07/08/2019 7:40 pm\nL’esperada reunió entre els manters i el govern municipal s’ha celebrat finalment aquest dimecres. La manera d’anunciar la trobada ha estat diametralment oposada al soroll que va generar el dispositiu policial contra la venda ambulant a l’espai públic. De fet, n’han transcendit ben pocs detalls. Fonts municipals concreten que el que més destacat és la convocatòria d’una “taula per abordar de forma integral les polítiques d’ocupació i d’emergència social” dels treballadors de la manta. Aquesta proposta s’ha fixat per a la setmana vinent, quan es tornaran a reunir ambdues parts.\nEls tinents d’alcaldia Jaume Collboni i Janet Sanz han estat els interlocutors que s’han presentat a la cita amb els venedors ambulants i han estès la mà per “mantenir i reforçar totes aquelles polítiques destinades a buscar solucions laboral i socials”, han apuntat fonts de l’Ajuntament. A més, han afegit que es buscarà intensificar aquestes opcions en els casos “més vulnerables”.\nTanmateix, el govern de Barcelona en Comú i PSC ha volgut “reiterar que la venda ambulant no autoritzada no és possible a la ciutat” i s’ha obviat la proposta de permetre’n l’acivitat a una zona o en un horari pactat, com reclamen des del Sindicat Popular de Venedors Ambulants.\nL’anunci de la posada en marxa de les negociacions arriba 9 dies després que s’iniciés el dispositiu permanent al centre i els voltants del Port Vell contra el top manta. Un reforç poliical coordinat entre Guàrdia Urbana, Mossos d’Esquadra i Policia Portuària que els manters denuncien que, lluny de donar-los cap solució, ha accentuat la seva pobresa.\nCs acusa el govern municipal de “cedir”\nLa reunió ha provocat la crítica del grup municipal de Ciutadans. Segons el regidor Paco Sierra, “Colau ha cedit a les pressions del top manta” i el seu equip de govern ha priortzat aquesta reunió a “les reiterades sol·licituds dels comerciants de la ciutat”.\nPer a Cs, tot i les lloances que van fer del tinent d’alcaldia de Seguretat, Albert Batlle, en ple extraordinari sobre la seva àrea, els nous operatius policials contra el top manta són “efectistes, però no efectius”. El partit d’Albert Rivera també ha acusat l’equip de govern d’assetjar els comerciants “aplicant la normativa de manera arbitrària” mentre “hi ha permissivitat total amb el top manta”.\nAjuntament de Barcelona Top Manta


LeBron James se supera davant els Mavericks i Marc Gasol torna amb triomf davant els Knicks - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nLeBron James se supera davant els Mavericks i Marc Gasol torna amb triomf davant els Knicks\nLa tornada a la competició després del cap de setmana de l'All-Star ha servit per veure el millor LeBron James, i no en un partit qualsevol. El jugador franquícia dels Miami Heat ha anotat 42 punts en el triomf del seu equip a la pista dels Mavericks (106-117). Els Grizzlies han superat els New York Knicks (98-93) en el partit en què recuperaven Mike Conley i Marc Gasol.\n19/02/2014 - 10.03\nMarc Gasol intenta una entrada a cistella durant el partit contra els Knicks. (Foto: Reuters)\nLa tornada a la competició després del cap de setmana de l'All-Star ha servit per veure el millor LeBron James de la temporada, i no en un partit qualsevol. El jugador franquícia dels Miami Heat ha anotat 42 punts en el triomf del seu equip a la pista dels Mavericks (106-117). I els Grizzlies han superat els New York Knicks (98-93) en el partit en què recuperaven Mike Conley i Marc Gasol.\nEl pivot català només ha jugat 23 minuts per no forçar massa el seu genoll en la seva reaparició. Tot i així, ha anotat 8 punts, ha agafat 7 rebots, ha repartit 4 assistències i ha col·locat 2 taps.\nAmb aquest triomf, els Grizzlies s'acosten al vuitè lloc de la Conferència Oest, l'últim que dóna dret a disputar els "play-offs", ocupat ara mateix pels Mavericks. L'equip de Dallas ha patit una nit inspirada de James i els seus companys, que semblaven escalfar motors per al plat fort de la setmana: el partit de dijous davant Oklahoma, en què s'enfrontaran els dos principals candidats a l'anell, liderats pels dos jugadors que aspiren a l'MVP. El duel Durant-James pot treure espurnes.


Policlínica Dental Rogé | Cirurgia bucal\nCirurgia maxil·lofacial, periodontal i ortognàtica a la Policlínica Dental Rogé (Andorra)\nA la Policlínica Dental Rogé, al Principat d’Andorra, oferim diversos serveis altament especialitzats en cirurgia oral, com la cirurgia maxil·lofacial, periodontal i ortognàtica, a més d’extraccions de queixals del seny, empelts d’os i implantologia dental. Es trobarà a les millors mans amb el Dr. Michel Rogé i el seu equip de professional\nQuè és la cirurgia maxil·lofacial?\nLa cirurgia maxil·lofacial és una especialitat que consisteix en el diagnòstic i la cirurgia oral relatius a malalties, lesions i defectes de crani, cara, cap, coll, cavitat oral i maxil·lars.\nDins l’especialitat de la cirurgia maxil·lofacial, a la Policlínica Dental Rogé oferim un gran nombre de tractaments:\ntractament de traumatismes i quists,\nEl tractament de la periodòncia consisteix a eliminar els factors que han provocat la malaltia i mantenir un estat òptim de salut oral a llarg termini. En una fase inicial, el tractament consisteix a eliminar els bacteris de la bossa periodontal mitjançant raspat, allisat radicular, antibiòtics, etc.\nNo obstant això, si la bossa periodontal és profunda i no s’aconsegueix controlar la infecció, és necessari recórrer a la cirurgia periodontal, mitjançant la qual, a més de netejar la placa i el càlcul subgingival, també es podran corregir defectes anatòmics causats per la periodòncia.\nEn cas de requerir cirurgia periodontal, a la Policlínica Dental Rogé (Andorra) posem a la seva disposició cirurgians especialitzats que posseeixen una altra qualificació i experiència\nLa cirurgia ortognàtica és l’especialitat mèdica que permet tractar, ja sigui per motius funcionals o estètics, aquells casos en els quals hi ha problemes d’harmonia facial.\nLa cirurgia ortognàtica es realitza amb la mobilització i recol·locació del maxil·lar superior, els pòmuls, la mandíbula i el mentó per recuperar aquesta harmonia de l’esquelet facial: assolir una masticació adequada, millorar la salut de les genives i l’estètica facial. A la Policlínica Dental Rogé realitzem cirurgia ortognàtica en casos de retrognàtia mandibular, prognatisme, asimetria facial i altres anomalies dentofacials.\nCal destacar que la cirurgia oral practicada a la Policlínica Dental Rogé (Andorra), amb cirurgians orals altament especialitzats, no provoca dolor: les tècniques actuals d’anestèsia permeten realitzar tot tipus d’intervencions orals sense provocar cap patiment.\nPoliclínica Dental Rogé: especialistes en cirurgia maxil·lofacial, periodontal i ortognàtica a la seva disposició\nA la Policlínica Dental Rogé, a Andorra trobarà l’atenció dels millors odontòlegs especialitzats en cirurgia maxil·lofacial, periodontal i ortognàtica. La nostra gran experiència en tot tipus de casos ens aval·la professionalment a nivell internacional.\nPosem la nostra experiència a la seva disposició, des del moment del diagnòstic fins al seguiment de la recuperació, per garantir la seva satisfacció al llarg de tot el tractament.


Un total de 21 establiments de la ciutat han dissenyat platets que oferiran del 7 al 17 de juny per 2,50 euros.\nGirona .- Descobrir les llegendes de Girona mentre es degusten tapes acompanyades de cervesa. L'Associació d'Hostaleria, Turisme i Restauració de Girona i Estrella Damm han creat la ruta gastronòmica 'Girona Llegendes & Tapes' que es farà del 7 al 17 de juny a la ciutat. Un total de 21 establiments han dissenyat platets que oferiran, acompanyats d'un quinto o una canya, per 2,50 euros. La proposta fixa, en un mapa, un itinerari que guia a través dels bars i restaurants i, alhora, marca deu punts d'interès patrimonial. Són cinc llegendes, com el Vampir de la Rambla o Sant Narcís i les mosques, i cinc anècdotes de la ciutat, com esbrinar quant va costar construir el Pont de Ferro o descobrir a quin lloc de la Rambla hi ha pintat un plànol de París.\nL'objectiu de la ruta gastronòmica és continuar "encisant" tant els gironins com els visitants oferint productes diferents i relligats al patrimoni cultural´, ha explicat el president de l'Associació d'Hostaleria, Turisme i Restauració de Girona, Josep Carreras. Els xefs de 21 bars i restaurants de la ciutat han dissenyat per a l'ocasió tapes especials, que aniran maridades amb cervesa Estrella Damm. Costaran 2,50 euros i, a banda de provar la gastronomia local, els participants també poden descobrir llegendes i curiositats de Girona.\nEntre les tapes hi ha una torrada de croissant amb mantega, anxova i mesclum; batut de foie fresc d'ànec, toffee cremós de baobab, tamarinde i iuca lacada amb mel i whisky; beines de soja natural saltades amb oli de sèsam i acompanyades de salsa kimchi coreana picant o tapa de carn de vedella amb adob argentí, ceba i chimichurri.\n'Girona Llegendes & Tapes' es farà del 7 al 17 de juny. La ruta proposa un mapa que assenyala els locals que s'han implicat en la iniciativa i deu punts d'interès de Girona repartits entre cinc llegendes i cinc curiositats. El mapa fa una descripció breu dels llocs i anima el visitant a participar al joc per descobrir el patrimoni. Així, per exemple, pregunta quant va costar construir el Pont de Ferro i explica al participant com pot descobrir la resposta.\nUn altre focus d'atenció és, com no podia ser d'una altra manera, la lleona. "Una lleona enfilada en una columna i amb escaletes per pujar-hi? Diuen que qui fa un petó al cul de la lleona tornarà a Girona. Us animeu?", diu la descripció d'aquest punt d'interès. La llegenda de Sant Narcís i les mosques, el Pont de la Barca o l'escultura dels quatre cantons són altres propostes per al 'Girona Llegendes & Tapes'.\n"És un recorregut lineal perquè marca una mena d'itinerari i els visitants no han de fer grans trajectes per trobar-se els punts d'interès que proposem", ha detallat Jordi Laball, del Departament de comunicació i relacions externes d'Estrella Damm.\nCarreras ha afegit que, a més, els establiments hoteleres de la ciutat estan al 90% d'ocupació ja a partir de dimecres perquè hi ha cites importants com la Sea Otter o el Girocamping. "Esperem que vingui molta gent", ha conclòs.


Tres de cada deu espanyols cobren menys de 1.229 euros bruts\nEl salari mitjà retrocedeix per segon any consecutiu i se situa en els 1.594 euros\nBarcelonaUn 30% dels espanyols (4,58 milions d’assalariats) van guanyar menys de 1.229 euros bruts mensuals l’any passat, mentre que el 40% (6,1 milions) van obtenir remuneracions d’entre 1.229 i 2.137 euros bruts. Un 30% restant van cobrar per sobre dels 2.137 euros al mes, segons es desprèn de les dades extretes de l’Enquesta de Població Activa (EPA), elaborades per l’Institut Nacional d’Estadística (INE).\nL’informe constata que un 20% de la població espanyola va situar el seu salari sota dels 1.003 euros bruts. La meitat passava el mes amb menys de 710,1 euros mensuals, sempre sense descomptar impostos.\nLes dades elaborades per l’INE confirmen també una consolidació de la bretxa d’ingressos salarials per motiu de gènere. El 15,5% de les dones van cobrar menys de 710,1 euros i un altre 13%, entre 710 i 1.002,8 euros. Aquests percentatges, en el cas dels homes, cauen fins a un 5% i un 7,3%, respectivament.\nAmb la retallada registrada el 2016, el salari mitjà marca descensos en dos exercicis consecutius. El 2011 el salari mitjà era de 1.577 euros bruts. Aquesta xifra va créixer fins als 1.602 euros el 2014. Però a partir de llavors, ha tornat a caure.\ningressos salari crisi


La producció i execució del servei contractat s’efectuarà en règim d’arrendament de serveis i d’acord amb les clàusules i pactes establerts en un contracte signat per ARRENDATARI (CLIENT) i ARRENDADOR (Olalon SCP, amb CIF J55667612, domiciliada a C/ Méndez Núñez juliol , Entresòl, 43004 Tarragona).\n2. VALIDESA DE L’OFERTA\nL’oferta econòmica presentada per Olalon S.C.P. serà vàlida els següents 30 dies naturals a partir de la data d’expedició del document.\nEl preu acordat per a la realització dels serveis serà presentat al CLIENT mitjançant un document de pressupost. Aquest document descriurà tots els serveis contractats. Contràriament, queden exclosos d’aquest preu acordat i seran a càrrec del CLIENT, qui assumirà el seu pagament, qualsevol servei no estipulat en les clàusules indicades a continuació, els serveis d’altres professionals que intervinguin, o les bestretes i bestretes que puguin ocasionar-se per raó de la realització dels treballs objecte d’aquest arrendament de serveis que el CLIENT fa a Olalon SCP Els honoraris queden sotmesos en cada cas al règim fiscal vigent i seran facturats per la societat mercantil. En tot cas, sobre l’import d’honoraris es repercutiran els impostos corresponents al 21% d’IVA (o el percentatge vigent).\nEl preu total del servei contractat serà finançat a 12 mesos al 0% d’interès mitjançant intermediació d’una empresa financera externa. Si el CLIENT ho prefereix i ho sol·licita fefaentment, tindrà la possibilitat de pagar el servei en un únic pagament pel qual se li aplicarà un 5% de descompte al preu total sense IVA.\n5. CONTINGUT DE LA PRESTACIÓ DE SERVEIS\nEl projecte s’iniciarà immediatament després de la signatura del contracte d’arrendament de serveis i tindrà una durada exacta de 12 mesos.\n6. ESPECIFICACIONS DEL SERVEI DE CREACIÓ DE MARCA\nEl servei de creació de marca inclou el disseny gràfic d’una marca (logotip, imagotip, cromàtica, tipografia i usos), el disseny de targetes de visita amb la informació proporcionada pel CLIENT i l’adaptació a digital de les imatges de marca necessàries per perfils o suports en línia (incloent perfil i portada de xarxes socials, capçaleres, web, etc). El preu del servei bàsic no inclou en cap cas la creació o adaptació de continguts no especificats, el disseny d’altres aplicacions o suports gràfics de marca, la creació de namings o manuals de marca avançats, o la impressió o gestió de les impressions dels suports dissenyats (targetes de visita o usos de marca) ni d’altres suports.\n7. ESPECIFICACIONS DEL SERVEI DE DISSENY WEB\nEl servei de disseny web inclou el disseny i programació d’una pàgina web mitjançant l’ús de WordPress amb 5 seccions i subseccions bàsiques, com per exemple home, about, serveis, portfoli, bloc, contacte o pàgines legals. El preu del servei bàsic també inclou 12 mesos de manteniment tècnic (solució d’errors de visualització i funcionament no causats per negligències de manipulació del client) i un manual d’utilització i gestió de la pàgina web. El disseny web bàsic no inclou la programació i disseny de seccions o funcionalitats extres, com ara formularis avançats, animacions CSS, elements emergents o qualsevol funcionalitat no per defecte. El preu bàsic del servei tampoc inclou la creació o optimització dels continguts de la pàgina, independentment del format que tinguin (imatges, vídeos, text, HTML, etc.). El preu bàsic del servei tampoc inclou el cost de serveis complementaris al disseny web com són el servei de hosting, registre de domini, certificat SSL, alta de la bústia de correu electrònic, manteniment de contingut, etc.\n8. ESPECIFICACIONS DEL SERVEI DE MARKETING ONLINE\nEl preu bàsic del servei de màrqueting en línia inclou la creació d’una estratègia de màrqueting en línia basat en un informe elaborat a partir de les reunions que Olalon S.C.P. consideri necessàries. El servei també inclou un informe bimensual amb recomanacions i millores per a l’estratègia de màrqueting, segons l’anàlisi interna dels resultats de la mateixa. El servei de màrqueting en línia bàsic no inclou el cost d’implementació d’accions tàctiques, tècniques o estratègiques definides en l’estratègia de màrqueting o en els informes elaborats per Olalon S.C.P.\n9. NOVES NECESSITATS\nSi durant la producció del projecte es detecten noves necessitats o ampliacions del projecte no previstes en el moment de l’acceptació de l’encàrrec, que puguin suposar un augment del pressupost, Olalon S.C.P. s’obliga a notificar al CLIENT d’aquestes necessitats o ampliacions, i a facilitar-li un pressupost addicional i independent al contracte vigent per dur a terme aquests serveis.\n10. MODIFICACIONS DE DISSENY\nEl client disposarà de dues modificacions en el disseny gràfic de la marca i el disseny de la pàgina web. Els canvis sol·licitats a partir de la tercera versió es facturaran a part com un altre servei complementari, prèvia notificació per escrit per part de Olalon S.C.P. amb les condicions i el preu dels canvis sol·licitats.\n11. TERMINIS DE LLIURAMENT\nEls terminis de lliurament especificats en el contracte seran considerats una aproximació, ja que estaran subjectes als possibles retards en els terminis de lliurament d’informació per part del CLIENT a Olalon S.C.P. En cas de demora en aquest lliurament, els terminis de lliurament previstos en el contracte seran descartats i es treballarà amb uns nous terminis de lliurament adaptats segons la durada de la demora en el lliurament.\n12. DRETS D’EXPLOTACIÓ\nTots els drets d’explotació del producte pertanyen al CLIENT. Així mateix, ambdues parts acorden que Olalon S.C.P. podrà utilitzar la peça exclusivament per a la seva bobina / portafoli.\nSi durant la publicació de qualsevol dels serveis contractats hi ha un error per part de OLALON en el contingut de l’encàrrec inicial, el CLIENT disposarà d’un termini de 30 dies naturals de garantia per reclamar la seva rectificació sense cap cost. Un cop hagin transcorregut aquests 30 dies, qualsevol rectificació es pressupostarà a part.\n14. RESCISSIÓ DEL CONTRATE\nEl contracte tindrà una vigència de 12 mesos. El CLIENT podrà desistir del contracte en qualsevol moment, i sense necessitat d’acreditar cap motiu. La rescissió haurà de ser transmesa fefaentment. La rescissió del contracte en cap cas pot suposar l’impagament per part del CLIENT dels imports pendents de pagament, ni tampoc a recuperar en cap cas els imports meritats i / o abonats amb anterioritat.\nSi en el muntatge final del producte s’ha utilitzat parcialment material amb drets de propietat intel·lectual facilitades pel CLIENT, els quals tenen prohibida la seva divulgació i / o ús comercial, Olalon S.C.P. queda exempta de tota responsabilitat, que recaurà totalment en CLIENT.\n16. DISPOSICIÓ DELS ARXIUS BRUTS\nSi el CLIENT vol disposar dels arxius bruts o oberts que s’han generat durant el procés de producció, com ara miniatures, imatges modificades o taules de treball digitals, Olalon S.C.P. es reserva el dret a pressupostar la gestió a part.\n17. CONDICIONS D’ÚS\nLa signatura del CLIENT en cadascuna de les pàgines del contracte implica que el CLIENT ha llegit i accepta la proposta, el pressupost, els terminis de lliurament, les condicions de pagament i totes les clàusules especificades en el contracte i en aquesta pàgina de condicions de ús.


Des de l'empresa d'economia social Apunts hem realitzat les acreditacions utilitzades per a la Convenció de Membres que va organitzar el Consorci de Turisme de Barcelona, que es va celebrar el passat 29 d'octubre.\nDes d'Apunts vam ser les encarregades de preparar les 350 acreditacions sostenibles que es van repartir durant l'esdeveniment, creades amb paper de llavors plantable i preparades pel nostre equip, format per personal amb certificat de discapacitat per trastorn de salut mental. Aquestes acreditacions tenen la particularitat que tenen una segona vida, ja que el paper es pot trencar en trossets i plantar-lo per fer-ne créixer una planta. A més, el cordill està fet de cotó reciclat, així que no incorporen elements plàstics.\nD'aquesta manera, des d'Apunts i el Consorci de Turisme de Barcelona s'ha volgut contribuir a reduir l'impacte sobre el medi ambient amb un tipus de producte sostenible que no genera residus, i que contribueix a la cura del medi ambient.


Pèsols i carxofes amb pernil i aroma de menta - Recepta de myTaste\n100 grs de pernil ibèric (Pot ser un país normal)\nOlidementa. Quan els tinguemgairebÃ© fets hi posarem els encenalls deÂ pernilÂ i les carxofes, rectificaremde sal i ho saltarem tot plegat a foc fort una miqueta\nServim la crema depèsolsamb una micadecruixentdepernil al migi unes llunes d'olid'oliva. La mentacombina molt bé amb els pèsolsigual que el pernilcruixent\nTriar les faves i els pèsols. pèsols. Deixar coure fins que la verdura siguin tendres iafegir la botifarra tallada a quadrets i la menta\nAfegimtambé la menta. Ho maridemamb. Posem la cassola al foc, amb un bon raigd’olid’oliva. Menta. Quan sigui ros, ja podemafegir els pèsols\nEls pèsols frescos de temporada (de març a maig) són una. Poseu-hi els pèsols. Els pèsols pertanyen. el perniltalladet a tiretes\nLlavors hiafegim els pèsols crus,( si són congelats també), la branca dementai ho tapem. Pèsolsicarxofes, els primersde la temporada\nSiguemlliuresideixem que tot transcórrega de manera natural i sense obvietatsfonamentades en excentricitatsdominades pels poderosos\nTallem el tronc de les carxofesi el pelem. Preparem un bol ambaigua freda i posem dins unes branques dejuliverttallades (aixòevitarà que la carxofa s'oxidiiquedi negra)\nRemena-ho amb compte perquè no se't trenquin els pèsols, tapa la paella i que s'acabide coure tot junt a foc mitjà\nJa estem a la primaverai tot i que podem trobar pèsols congelats tot l'any, ara ja arriben els primersde la temporada, ben petitonsi tendres\nLa meva aportació per les receptes dels blogs serà uns Pèsolsambpernil. Mentrestant en una cassola hisofregim la ceba tallada ben petitai quan ja estigui rossa hi posem el pernili una micade tomàquet\nEn una cassola enrossiu una ceba tallada en juliana, a mitjacoccióiafegiu un gotet devi blanc, ho deixeu un parell deminuts mes ihiafegiu les carxofestallades a quarts, abaixeu el foc ideixeu que es facin uns cincminuts ( truquet afegiu una micad'aigua per que les carxofesquedin mes tendres )\ncarxofesamb el suc, tacos depernil, all, sal ioli. Ara que les carxofes són tant tendres, aprofitem per fer un guisat molt bo isenzillde preparar\na mesura que anem preparant les carxofes, les anem posant a dins un bol ambaiguai suc dellimona perquè no ens quedin negres\nuna vegada, una professora decuinavegetarina que vaigtenir ens va dir. M'encanten els pèsols. doncs estava fent pràctiquesamb els "palillosxinesos"


Elena Losada guanya el Premi de Traducci� Giovanni Pontiero 2012 - UAB Barcelona\nElena Losada guanya el Premi de Traducci� Giovanni Pontiero 2012\n- La professora de Literatura Portuguesa de la UB i traductora Elena Losada va guanyar el XII Premi de Traducci� Giovanni Pontiero per la seva adaptaci� al castell� del llibre Minhas Queridas (Queridas M�as), de l'escriptora brasilera Clarice Lispector, publicada per l'Editorial Siruela. L'acte de lliurament del premi, que organitza el Centro de L�ngua Portuguesa/Instituto Cam�es de Barcelona amb la col�laboraci� de la UAB, va tenir lloc el 29 de maig a l'aula 2 de la Facultat de Traducci� i d'Interpretaci�. El premi ret homenatge al reconegut traductor Giovanni Pontiero (1932-1996) i s'atorga des del 2001 a la millor traducci� al catal� o castell�, de manera alterna cada any, d'una obra liter�ria de qualsevol g�nere escrita en llengua portuguesa. Compta amb una dotaci� de 6.000 euros i enguany s'hi han presentat 17 traduccions.\nL'obra guanyadora d'aquesta edici�, Minhas Queridas, �s un recull de la correspond�ncia intercanviada entre Clarice Lispector i les seves germanes entre els anys 1944 i 1959, quan Lispector vivia a l'estranger acompanyant el seu marit, el diplom�tic Maury Gurgel Valente. En el seu discurs, Losada va destacar el repte que li va suposar respectar les particularitats i l'estil personal de Lispector, "ple de silencis", i adaptar al castell� el llenguatge col�loquial de les dones de classe mitjana urbana del Brasil de les d�cades dels 40 i 50. L'acte va comptar tamb� amb les intervencions del vicerector de Transfer�ncia Social i Cultural, Bonaventura Bassegoda, de la degana de la Facultat de Traducci� i d'Interpretaci�, Laura Santamaria, i de la directora de l'Instituto Cam�es de Barcelona, Helena Tanqueiro, i amb l'assist�ncia del c�nsol de Portugal, Jo�o Ribeiro de Almeida, qui va entregar el premi a la guanyadora.\nCom �s habitual, durant l'acte es va homenatjar un escriptor. Enguany va ser Javier Moro, guanyador del Premi Planeta l'any 2011 per l'obra El imperio eres t�, on l'autor fa un retrat de Pedro I de Brasil (1798-1834), que posteriorment fou coronat Pedro IV de Portugal. En la seva intervenci�, Moro va destacar la import�ncia del traductor en la literatura i la dificultat del seu treball, en qu� "s'ha de ficar en el cap de l'escriptor i respectar el seu to". Segons ell, els autors estan "venuts" en les adaptacions a lleng�es que no dominen, i ho va exemplificar amb les cr�tiques que ha rebut al Brasil per la traducci� de El imperio eres t�. D'altra banda, Moro va reivindicar la identitat ib�rica i iberoamericana i va desitjar que el seu llibre serv�s de "pont" entre Espanya i Portugal, un pa�s amb una "hist�ria fascinant i molt entrella�ada amb la nostra". Per aix�, va lamentar que a Espanya "visquem d'esquenes i desconnectats" del pa�s ve�, i va exemplificar el "rid�cul" amb els mapes del temps de la televisi�, que esborren Portugal.\nCentro de L�ngua Portuguesa / Instituto Cam�es de Barcelona\n02/04/14 Institucional - R. Gratac�s, J.M. Blecua i J.M. Mart� reben la Creu de Sant Jordi


Peccatum | Programacio - Teatre de l'Aurora\nPRODUCCIONS DE FERRO (MALLORCA)\nUn espectacle rodó, alegre, festiu i enginyós que destapa els dobles sentits de les rondalles populars mallorquines. Torna Produccions de Ferro després de l'èxit del multipremiat Acorar.\nAixò era i no era... Bon viatge faça la cadernera. Així comencen algunes de les rondalles que s'explicaven antigament en família, en rotllana, tal i com Toni Gomila i Catalina Florit posen en escena a Peccatum.\nPeccatum recull un seguit de textos de Mossèn Alcover qui, mai s'hagués imaginat que es poguessin compilar sota aquest títol, ja que el propi mossèn havia assegurat que "dins meu Aplech no hi ha l'element pornogràfich que tant abunda dins totes les literatures populars". Des d'un punt de vista molt particular, Toni Gomila torna als orígens de la tradició oral de Mallorca i revisa les rondalles populars de Mn. Alcover (mantenint-ne els mots originals) amb una mirada que arrenca somriures i rialles, i fins i tot fa enrogir algunes galtes. Els dos actors en escena fan un treball esplèndid amb un desplegament interpretatiu en el qual es transvesteixen sense vestits, desdoblen personatges i tot plegat amb un virtuosisme en l'expressió corporal que deixa bocabadat.\nEls mallorquins Produccions de Ferro tornen després de l'espectacular èxit del multipremiat Acorar que ha captivat a milers d'espectadors i que va ser un gran èxit de públic al Teatre de l'Aurora.\nUna creació col·lectiva de: Toni Gomila, Catalina Florit i Joan Miquel Artigues / Dramatúrgia: Toni Gomila / Intèrprets: Toni Gomila i Catalina Florit / Disseny espai escènic i sonor: Joan Miquel Artigues / Disseny il·luminació: Dani Noceda / Construcció escenografia: Joan Miquel Artigues, Martí Gomila i Margalida Munar / Producció executiva: Fàtima Riera / Comunicació: Cristina Bugallo / Una producció de: Produccions de Ferro\nDissabte a les 21 h\nTrobada amb la companyia en finalitzar la funció de dissabte


biografia de banjo paterson, vida, fets interessants - Poeta, Maig 2022\ndona de balança millor partit d'amor\nquin és el signe del zodíac per al 19 de febrer\nmillor senyal d’amor per aquari\nBanjo Paterson Biografia, vida, fets interessants - Maig 2022\n17 de febrer de 1864\n5 de febrer 1, 941\nBanjo Paterson va néixer a 17 de febrer de 1864, a Austràlia . Els seus pares eren Rose (Barton) i Andrew Paterson. També va tenir sis germans. El seu pare, Andrew , també va ser poeta. Durant alguns anys de la seva infantesa, va viure amb la seva àvia, Emily Barton. Ella també va animar el seu amor a la poesia.\nA Banjo La joventut de Paterson, va assistir a la Binalong Bush School i a la Sydney Grammar School. Va ser alumne estrella a les dues escoles, ja que el seu talent per a l'escriptura i altres assignatures ja era evident. També practicava a cavall mentre era a l’escola. El seu temps a l'escola arbustiva va inspirar més tard la seva poesia. Després de l'escola primària i secundària, va assistir a l'escola de dret.\nEl primer poema de Banjo Paterson ’ s va ser publicat el 1885; Es deia El Mahdi a les tropes australianes. Va ser imprès a The Bulletin. Després de publicar la seva primera obra, es va dedicar un cert temps a publicar poesia o qualsevol altra cosa per aquest tema. En canvi, va treballar com a advocat. Va fer això des de 1886 fins a 1896.\nVa tornar a escriure a finals de 1890 ’ s. El 1899, va escriure per al Sydney Morning Herald. Va escriure un article de convidats sobre la guerra de Boer.\nBanjo Paterson va canviar de trajectòria una altra vegada a principis del 1900 ’ s, ja que va treballar amb l'exèrcit australià durant la guerra de Boer. No va ser la seva redacció, sinó el seu coneixement de l’equitació, aquesta era la seva principal habilitat utilitzada en aquest temps.\nEl 1901, Banjo Paterson va deixar Austràlia per viatjar a Europa i Àsia. Allà, va estudiar periodisme, ja que desitjava que aquest fos el focus de la seva carrera. Durant aquest viatge, també va treballar en un segon llibre de poesia, que va publicar més tard el mateix any. Aquesta obra es titulava Rio Grande ’ s Last Race i Altres versos.\nUn cop tornat a Austràlia, va obtenir una feina treballant per a Sydney Evening News el 1903. Va treballar aquí durant diversos anys, treballant tant en redacció professional com creativa alhora. Tot i això, no va publicar més poesia durant aquest temps.\nVa deixar de treballar en periodisme al començament de la Primera Guerra Mundial. Va treballar com a oficial i com a conductor d’ambulàncies per a l’esforç de la guerra d’Austràlia. Durant la guerra, també va ser promogut per tots els camins cap a una important. Paterson va treballar estretament amb les tropes americanes i britàniques que estaven estacionades a Austràlia. També pot haver viatjat a Europa per lluitar.\nQuan va acabar la Primera Guerra Mundial, Banjo Paterson va publicar un llibre que contenia diversos volums de la seva poesia anomenat El vers col·leccionat de AB Paterson . Es va publicar el 1921. El mateix any va tornar al periodisme. Aquesta vegada va treballar per a l'esportista de Sydney com a editor. Va treballar allà fins al 1930 quan es va retirar.\nDesprés de retirar-se, es va allunyar del periodisme i es va centrar en tasques més creatives, com la poesia i la ficció. Algunes de les seves obres més famoses es mostren a continuació.\nL'home del riu Snowy\nPotència de tres elefants\nBanjo Paterson va ser comandant de l'Ordre de l'Imperi Britànic el 1939 per la seva contribució a la literatura.\nBanjo Paterson casat Alice Walker . Junts van tenir dos fills: Grace i Hugh Paterson.\nBanjo Paterson va morir el 5 de febrer de 1941. La causa de la seva mort va ser un atac de cor. Tenia 76 anys quan va morir.\nDècades després de la seva mort, el seu rostre va aparèixer en un segell australià el 1981. La seva cara també apareix en la factura dels deu dòlars a Austràlia.\nL’AB College Paterson porta el seu nom.\nEl Banjo Paterson Writing Award porta el seu nom.


COMPARATIVA DE PROJETES DE LA CONSTITUCIÓ CATALANA EN EL PERÍODE PRE CONSTITUENT\nPROJECTE DE CONSTITUCIÓ DE CATALUNYA DE 2010\nIdea de Joan Carretero, Reagrupament. Comissió text coordinada per Roger Granados.\n«Aquesta Constitució que teniu a les mans basada en la Constitució de l’Estat Català anomenada «de l’Havana» (1929) i adaptada per Reagrupament (Vic, 13 de març del 2010) serà la primera llei que els\ndiputats que representin La Coalició de tots els partits per a la Independència al Parlament de Catalunya presentaran perquè s’aprovi». Joan Carretero»\nEl català és la llengua pròpia, nacional i única oficial de Catalunya. La llibertat\nlingüística està garantida. L’occità, denominat aranès a l’Aran, és també llengua\noficial en aquell territori.\nnacional de català. Els ciutadans del País Valencià, les Illes Balears, la Catalunya\nNord, la Franja de Ponent i l’Alguer tenen garantida la condició nacional de\ncatalans, si ho sol·liciten.\nPROJECTE DE CONSTITUCIÓ DE CATALUNYA\nPer Francesc Aguilar i Domenjó.\nPROJECTE DE CONSTITUCIÓ DE CATALUNYA, 2014\nProposta de Constitució provisional de la República Catalana per al període transitori.\nPer Pol Sureda, 2014.\n1. El territori nacional de Catalunya és constituït pel domini lingüístic català. Transitòriament, però, el territori estatal de la República Catalana se circumscriu al de l’antic Principat de Catalunya autonòmic, amb els corresponents sòl, subsòl, plataforma continental, aigües interiors, mar territorial, espai aeri i estratosfera jurisdiccional.\n2. Els territoris de la resta dels Països Catalans tenen dret a incorporar-se a la República Catalana.\n3. A títol transitori, també la comarca occitana de la Vall d’Aran forma part integrant de la República Catalana, al si de la qual es constitueix en Estat Nacional Autònom, amb plena salvaguarda dels drets lingüístico-culturals, sociopolítics i altres que li corresponen com a territori nacionalment occità, incloent-hi el dret a la plena normalitat lingüistica amb oficialitat exclusiva de la llengua nacional, el dret a l’autogovern, el dret a la lliure autodeterminació sense ingerències, el dret a la lliure relació amb la resta d’Occitània i el dret a mantenir relacions exteriors.\nProlegòmens del Procés Constituent.\nConsell Local petit de la República Catalana Independent del BIC, Berga.


... i escaig : el rellotge marca l'hora en punt\nPublicat per matilde nuri i espona a 9:14\nSaber estar satisfets de la feina feta és molt important. Cal mantenir les il·lusions i aquesta mena de privilegis...\n13 de maig de 2015 a les 17:04\nBé, veig que s'entén!! les meves paraules no t'han fet disparar la imaginació cap a alguna cosa estrambòtica; en tens prou amb el sentit del post\n13 de maig de 2015 a les 19:33\nem pensava que havia fet un comentari a aquesta entrada...\nI tant, si té importància: són les pedres del teu fonament i, com a tals, et sostenen. Felicitats.\n20 de maig de 2015 a les 20:44\nJo encara tinc molt poc publicat, només algun poema.\n20 de maig de 2015 a les 20:47\nMati, un post molt ben escrit ple d'emocions i sentiments, però va, va, que ja en toca un altre, no?\n20 de maig de 2015 a les 21:16\nOlga, les primeres pedres em sostenen, sí, és ben bé així!\nHelena, jo també tinc més anys; tot arriba al seu temps,\nTeresa, tinc alguna cosa que s'està mig acabant de coure al forn...\nm'agrada rebre la vostra visita, ;)\n22 de maig de 2015 a les 12:31


Èxit de la primera Trobada de Diables Infantils del Baix Penedès - Ajuntament de Banyeres del Penedès\nÈxit de la primera Trobada de Diables Infantils del Baix Penedès\nEl passat dissabte 7 de setembre va tenir lloc a Banyeres del Penedès la primera Trobada de Diables Infantils del Baix Penedès. Aquesta trobada forma part dels actes que ha organitzat la colla en motiu del desè aniversari de la recuperació del ball de diables infantil.\nLes colles participants en aquesta primera trobada van ser el Ball de Diables de l’Arboç, el Ball de Diables de Sant Jaume dels Domenys, els Diablons de Santa Oliva, el Ball de Diables del Vendrell, el Ball de Diables de La Bisbal del Penedès, els Diables Mite’ls de Calafell i, com a amfitrions, el Ball de Diables de Banyeres del Penedès.\nA les 7 de la tarda es van aplegar prop de 200 diables infantils a la Plaça de l’Om per donar inici al correfoc pels carrers del municipi fins arribar a la Plaça 11 de setembre. En ser-hi, cada colla va fer un lluïment individual i per finalitzar el correfoc van fer una espectacular encesa conjunta amb carretilles xiuladores.\nL’acte va finalitzar amb un sopar de germanor a la plaça de l’Ajuntament i va transcórrer amb la més absoluta normalitat.\nDestacar la bona organització, fet que va fer possible que tant els participants com espectadors gaudissin d’aquesta primera trobada.\n09/09/2019\t a Notícies


La mare del Gabriel: “Demano que no s’estengui la ràbia” | Espanya | EL PAÍS Catalunya\nPatricia Ramírez vol que "ningú parli més de l'Ana Julia, perquè no es mereix que se li doni cobertura i no es mereix que se'n parli"\nMadrid 12 MAR 2018 - 11:33\tCET\nDeclaracions de la mare del Gabriel.\nPatricia Ramírez, la mare de Gabriel Cruz, ha demanat aquest matí, "en memòria del Pescaíto" –com es coneixia el nen, de qui van localitzar el cos diumenge a Almeria després de 12 dies de cerca–, que "no s'estengui la ràbia, que no es parli més d'aquesta dona i que quedin les bones persones", en referència a la detinguda com a suposada autora del crim, Ana Julia Quezada. El cos del nen, de vuit anys, es va trobar embolcallat en una manta al maleter de Quezada, de 43 anys i parella del pare del nen. Segons fonts de la investigació, la sospitosa, que la Guàrdia Civil creu que va actuar sola, va recuperar el cadàver d'un pou per por que el trobessin.\nLa mare ha intervingut aquest matí en directe a Onda Cero, on ha agraït "totes les accions boniques que la gent ha tingut" en solidaritat amb el seu fill, i ha expressat el seu desig que s'aturin els missatges d'odi contra la detinguda. Al seu parer, la nòvia de la seva exparella "no es mereix que se li doni cobertura i no es mereix que se'n parli".\n"Que ningú parli més de l'Ana Julia, que no aparegui enlloc i que ningú repiuli coses de ràbia perquè aquest no era el meu fill i aquesta no soc jo. Que pagui el que hagi de pagar, però que el que quedi d'aquest cas siguin la fe i les bones accions que han sortit per totes bandes i han tret el més bonic de la gent. Que tothom enviï un peix bonic amb paraules boniques. No pot quedar tot en la cara d'aquesta dona i en paraules de ràbia", ha dit durant l'entrevista.\nLa mare de #Gabriel ens atén en directe:\n"Vull agrair a tothom el seu suport i els seus missatges d'afecte. Encara que no hi hagi hagut final feliç; el pescaíto se'ns va nedant cap al cel". https://t.co/d58qqxga2j #DEPPescaíto pic.twitter.com/ulzqpzsqmh\n— Més D'Un (@MasDeUno) 12 de març de 2018\n"No vull que tot acabi amb la ràbia que aquesta dona ha sembrat. M'agradaria que acabés en aquest mar de gent que s'ha mogut: tots pel Gabriel", ha demanat, al mateix temps que ha agraït el suport i els missatges d'afecte que ha rebut des que el menor va desaparèixer: "Encara que no hi hagi hagut final feliç; el Pescaíto se'ns en va nedant cap al cel".\nPatricia Ramírez ha assenyalat que no fa servir les xarxes socials, en referència a la gran quantitat de perfils falsos que circulen amb el seu nom, i ha demanat a les persones que "estan utilitzant la mort" del seu fill "perquè les segueixin" en xarxes socials, que reflexionin i mirin al seu cor: "El Gabriel no s'ho mereix, ni jo, ni el seu pare, que està destrossat".\nEls investigadors de la Guàrdia Civil estan pendents dels resultats de l'autòpsia del Gabriel, mentre continua l'interrogatori de la detinguda a la Comandància de la Guàrdia Civil d'Almeria. El resultat de les proves forenses serà clau per determinar què va passar amb el nen des de l'última vegada que va ser vist, quan el 27 de febrer a la tarda va sortir de la casa de la seva àvia Carmen a Las Hortichuelas (Almeria) per anar a jugar amb uns cosins a una casa a poc més de 100 metres.\nLa gran incògnita és per què. La detinguda, d'origen dominicà, havia acompanyat el pare durant la recerca del nen i es va mostrar commoguda pel que havia passat davant dels mitjans de comunicació. L'únic rastre que s'havia trobat del menor va ser la samarreta interior que suposadament portava el nen i que la detinguda va dir que va trobar en una de les batudes de muntanya, quatre dies després de la desaparició. La troballa, més que despistar els investigadors, va col·locar de ple el focus sobre ella. En els últims dies, la dona ha estat sotmesa a una estreta vigilància.


L’advocat del ‘cas Nadia’ deixa la defensa de Fernando Blanco | BonDia Diari digital d'Andorra.\nL’advocat del ‘cas Nadia’ deixa la defensa de Fernando Blanco\nDj., 20/04/2017 - 00:45\nL’advocat dels pares del cas Nadia, Alberto Martín, ha anunciat que renuncia a la defensa del pare de la nena, Fernando Blanco, ja que “d’aquesta manera hi ha més possibilitats que la mare recuperi la pàtria potestat de Nadia”, i considera que “això seria el millor per a la nena”. Martín va acceptar la defensa dels progenitors de la nena el desembre passat, quan va esclatar el cas per una presumpta estafa dels pares, que s’haurien aprofitat de la malaltia rara de la nena per recaptar fons. Posteriorment, el lletrat es va plantejar renunciar a la defensa del pare quan al gener els mossos van trobar fotografies de la nena de contingut sexual i es va obrir una altra causa als pares per presumpta explotació sexual. Martín va argumentar que la decisió s’ha pres tot i que “no són defenses incompatibles”. Sí que considera que els “arguments per defensar la mare són diferents”, ja que aquesta “mai ha disposat dels diners que es recaptaven en favor de la nena”.\nMartín va manifestar que Fernando Blanco ja ha estat informat de la seva decisió, tot i que no pot afirmar amb seguretat quan es farà efectiva la seva renúncia. L’advocat va assenyalar la voluntat de visitar Blanco al centre penitenciari de Ponent, on compleix presó provisional, com a molt tard dimecres vinent. L’advocat va explicar que ara espera els informes medicoforenses de la nena i dels equips psicosocials per veure com transcorre el règim de visites i l’atenció per part de la germana de Marga per tornar a demanar la pàtria potestat de Nadia per a la mare.\nEls pares de Nadia, Fernando Blanco i Margarita Garau, són investigats per un presumpte delicte d’estafa en els donatius per al tractament mèdic de la seva filla, d’11 anys, que pateix una malaltia rara. Segons els mossos, Fernando Blanco i Marga Garau havien recaptat 918.000 euros en donatius, que s’havien de destinar a intervencions mèdiques de la nena per tractar-li la tricotiodistròfia, que finalment no s’haurien dut a terme. D’aquesta quantitat, però, se n’haurien gastat prop de 600.000 en altres conceptes que s’estan investigant.\nEl jutge del cas Nadia que investiga els pares de la nena per estafa ha assumit també, en un procediment a part, una altra causa contra Blanco i Garau pels delictes d’exhibicionisme, provocació i explotació sexual. El mateix jutjat d’instrucció número 1 de la Seu investiga la cinquantena de fotografies “de contingut sexual” trobades pels mossos d’esquadra al llapis de memòria del pare, fetes entre el 2008 i el 2011, quan la família vivia a Mallorca.\nAutea organitza un mercat per recaptar fons


– 120 – Teatre – CÀNDID O L’OPTIMISME (🐌🐌🐌🐌) – La Badabadoc – 02/05/2022 |\nEl passat dilluns 2 de maig, vam fer cap a La Badabadoc per tal de veure la proposta CÀNDID O L’OPTIMISME, una versió molt actualitzada del Candide de Voltaire, escrita i dirigida per Miquel Mas Fiol i interpretada per Lluís Oliver.\nEs tracta d’un espectacle de creació pròpia, a partir de l’obra de Voltaire, seleccionat a la convocatòria “On el teatre batega” de Teatres de Proximitat 2021. Una producció en col·laboració amb l’Institut del Teatre i La Badabadoc, que compta amb l’assessorament artístic dels directors March Chornet i Ricard Gàzquez.\nMiquel Mas Fiol (Sa Casa Blanca, Mallorca, 1996) és director i dramaturg i un dels fundadors de la companyia Ovnipresents, per a la qual va escriure i dirigir la peça “S’INUNDA VENÈCIA” que nosaltres vam poder veure a l’antiga “Porta4” en 2018, i que en el seu moment vam considerar una petita joia teatral.\n“CÀNDID O L’OPTIMISME” de Voltaire, va ser escrita el 1759 i publicada sota pseudònim (Monsieur le docteur Ralph) i narra les desventures del jove príncep Càndid, de com és destronat del seu bell i plàcid castell per enfrontar-se a les calamitats de la seva època. Càndid no creu en la filosofia de Leibniz que defensa que “tot succeeix per a bé en aquest, el millor dels mons possibles”.\nAquest “CÀNDID O L’OPTIMISME” del que ara parlem, és un espectacle sobre l’optimisme malentès basat en vivències personals del Miquel Mas i en Lluís Oliver. I han triat la novel·la de Voltaire com a pretext per parlar de la societat actual.\nUna reflexió, de manera decididament irreverent, al voltant de la imposició de la felicitat, la fatiga mil·lennial, el fals optimisme i la perversió del món de l’entreteniment. Perquè… Des de quan s’ha convertit la felicitat en una imposició?\nAquesta proposta ens explica que en Lluís s’ha presentat a un càsting per protagonitzar la novel·la Candide de Voltaire i que dirigirà Miquel Mas. Ell sap que ha fet un bon càsting i surt il·lusionat perquè creu que compleix el perfil requerit, ha portat el vestuari adequat i ha interpretat bé el monòleg que li hi havien assignat. Espera amb incertesa la trucada que li confirmi que ha superat el càsting. Consulta mil vegades el mòbil i confirma que no el té en silenci. I espera. I finalment arriba la trucada que li diu que ha passat a la següent fase del càsting ……\nCÀNDID O L’OPTIMISME és una proposta que es vehicula entre la comèdia, (de fet hi ha moments molt divertits interpretats magistralment per en Lluís Oliver), i el “drama” de tots els joves que viuen en la incertesa per aconseguir una estabilitat laboral. Una proposta que qüestiona els relats de la felicitat que ens han volgut imposar i que ens fa un retrat de la generació dels anomenats mil·lenials, educats per guanyar i que han viscut amb la promesa d’una felicitat garantida i la seguretat que estudiant podran treballar en allò que vulguin i a més assoliran l’èxit.\nUna crítica ferotge a la utopia de què vivim en un món perfecte i meravellós, on la felicitat i l’èxit són els únics objectius. En paraules del mateix Oliver…\n… “Hem crescut amb un discurs de prosperitat que no s’ha satisfet. Hem cregut que aquest és el millor dels mons i quan veiem la realitat ens enfonsem, així com li passava a Càndid a la novel·la de Voltaire”.\nUna proposta que combina diferents llenguatges teatrals, com el monòleg, la dansa, la cançó o els audiovisuals (excel·lent muntatge de Sebastià Rigo). Diferents escenes que ens van mostrant el neguit, l’angoixa, la il·lusió, l’esperança i la rabia del nostre protagonista que arriba a un punt que ni tan sols sap que és el que vol.\n«Just do it”, “La llei de l’atracció”, “Ho tenim a tocar”, “Tot anirà bé”… darrere d’aquestes motivadores frases tenyides de rosa pastel i tallers de coaching s’amaga una cosa més perversa: la por d’obrir la porta al dolor per acceptar que aquest no és, com diria el Càndid de Voltaire, “el millor dels mons possibles”.\nUna proposta que ens ha sorprès, ens ha divertit i ens ha fet reflexionar. Magnífics el text i la posada en escena, però realment magnífica la interpretació d’en Lluís Oliver, que se’ns ha ficat a la butxaca des del mateix moment en què ha demanat permís per entrar a escena. Una energia i una entrega realment admirables.\nL’espectacle, que recomanem si o si, estarà en cartell a La Badabadoc fins al 23 de maig, en funcions de dijous a dilluns.\nAquesta entrada s'ha publicat en Teatre el 4 de maig de 2022 per Miquel Gascon.\n← – 119 – Teatre – ÈXIT, EL MUSICAL DE LA MEVA VIDA – (🐌🐌🐌) – Teatre del Raval – 30/04/2022 – 121 – Dansa – GISELLE D’AKRAM KHAN (🐌🐌🐌🐌🐌) – Gran Teatre del Liceu – 04/05/2022 →


L’Ajuntament d’Altafulla instal·la la primera estació de càrrega de dispositius electrònics i servei WIFI que genera energia amb l’aigua - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nL’Ajuntament d’Altafulla instal·la la primera estació de càrrega de dispositius electrònics i servei WIFI que genera energia amb l’aigua\nCom ha assenyalat la regidora d’Urbanisme, Marisa Méndez-Vigo, es tracta “d’un sistema, pioner a Europa, que s’alimenta per l’energia renovable generada per la pròpia xarxa municipal d'abastament d'aigua”. Méndez-Vigo també ha remarcat que aquest projecte s’emmarca dintre del pla de millora de la xarxa de canonades de subministrament d’aigua al Barri Marítim, i que, a banda de suposar una renovació de la xarxa, també “significarà un avenç per a aquelles persones que estiguin, principalment a l’estiu, a la platja i vulguin gaudir de servei wifi amb la possibilitat de carregar el seu dispositiu sense cap cost per a ells ni per l’Ajuntament”.\nEn aquest sentit, Jordi Aran, cap de servei d’Aigües d’Altafulla, ha explicat que “el funcionament de reaprofitament energètic és el que podríem comparar amb una dinamo d’una bicicleta. Mitjançant una turbina transformem la pressió de l’aigua en energia elèctrica per ser aprofitada de forma contínua”.\nEstà previst que un cop es comprovi el bon funcionament d’aquesta estació, se n’instal·lin més arreu del municipi. A més de la recàrrega de mòbils i tauletes, les aplicacions previstes per un futur immediat seran molt interessants, entre d’altres, la instal·lació de punts de recàrrega de vehicles elèctrics, el subministrament parcial de l’enllumenat públic i altres usos propis del servei com l’alimentació de bombes, instrumentació i equips més complexes.\nL’empresa proveïdora de l’estació de càrrega és Yup!Charge, una de les empreses més importants d’instal•lació d’estacions de càrrega per a dispositius electrònics en espais públics. I Tecnoture és l’empresa proveïdora del sistema de muntatge de la microturbina per a la càrrega i servei WIFI.\nCal destacar que no es coneix cap platja urbana que compti amb un dispositiu d'aquestes característiques a tota Europa, d’acord amb les conclusions del Congrés Mediterrani d’Smart Green Cities, que va tenir lloc a Reus a finals de l’any passat.\nEl cost d’aquest projecte és d’uns 40.000 €, i han anat a càrrec de l’empresa gestora del servei municipal d’aigües. Amb aquest projecte, mitjançant el qual es generaran més de 1.000 kwh a l’any d’energia “verda”, l’Ajuntament d’Altafulla dóna un pas més cap als objectius de ciutat intel·ligent, afavorint les estratègies de sostenibilitat ambiental dels serveis públics i la mitigació dels seus impactes al territori.\nL’Empresa Mixta d’Aigües d’Altafulla va començar la gestió del servei municipal d’aigües l’any 2006, amb la participació com a soci privat i tecnològic de l’empresa privada especialitzada Aigües de Catalunya. Durant aquests anys, s’han dut a terme importants projectes de modernització de l’abastament municipal d’aigua, fins a assolir una eficiència hidràulica que ha permès entre els anys 2011 i 2015 obtenir un estalvi acumulat d'aigua superior al 16%, amb la consegüent reducció dels cabals subministrats pel Consorci d’Aigües de Tarragona.


Marina Geli - Covid-19: política i ciència | NacióDigital\n«Espero que un efecte col·lateral de la Covid-19 sigui la valorització, la inversió, la confiança en la recerca»\nper Marina Geli , 30 de novembre de 2020 a les 20:00 |\nL'any 2020 vindrà marcat en la història de la humanitat com l'any de la Covid-19 però com l'any de l'acceleració de la ciència al servei de prevenir, detectar, tractar i erradicar la infecció de SARS-CoV-2 entre els humans. Hi ha una reconciliació amb la ciència? Un dels efectes col·laterals de la pandèmia-19 serà major inversió en ciència? Política i ciència, després de la Covid-19 trobaran la intersecció?\nMés de 62,2 milions de persones han estat afectades pel virus (casos confirmats; moltes geografies invisibles a la detecció i molts d'asimptomàtics no detectats en la primera onada en els països amb seguiments epidemiològics). Més d'1,4 milions de persones mortes per la Covid-19. Amèrica, Europa especialment continuen en la segona onada. Aparent control o baixa transmissió a la Xina, Austràlia, Japó.\nA Catalunya estem en fase regressiva de la segona onada. Almenys 337.631 persones confirmades de l'inici de la pandèmia. (s'estima que entorn de 2,2 milions poden haver estat amb contacte amb el virus de la Covid-19, gairebé un 30% de la població). Més de 15.736 persones mortes (un 60% aproximadament als hospitals, resta entre residències geriàtriques i a domicili). Risc de rebrot de 196, taxa de reproducció 0,78. Persones ingressades per Covid-19 per sobre 1500 i més de 450 a les UCIs catalanes. Entre 17 i 23 de novembre detectats 9.900 casos positius, un 6% de les proves fetes.\nLa ciència, a escala mundial, ha accelerat les seves recerques al servei del control de la pandèmia. Estudis per determinar la immunitat poblacional, per conèixer el temps d'immunitat després de la infecció així com els diferents mecanismes d'immunitat.\nEl Dr. Clotet, expert reconegut internacionalment en la SIDA, investiga en relació amb la immunitat i ara ha orientat també la seva recerca a la Covid-19. Fa pocs dies vaig poder escoltar al Dr. Clotet en una conferència per estudiants de batxillerat i de grau dins les tertúlies de literatura científica de la UVIC-UCC (Dr. Clotet forma part de la nostra comunitat universitària com a Catedràtic d'Infeccioses i Immunitat de la Facultat de Medicina) explicant els mecanismes immunològics genètics i adquirits que poden explicar les diferents expressions del SARS-CoV2.\nL'estat nutricional, l'activitat física i estils de vida saludables condicionen el nostre sistema immunitari i ens poden ajudar a enfortir la immunitat i la capacitat de resposta davant el virus. La recerca del microbioma pot ajudar també a posar llum a factors protectors o desencadenants. Nosaltres, podem també contribuir a tenir major control de la malaltia. Recerques en curs en relació amb el paper dels limfòcits T, CD4 o CD8, com a mecanisme per protegir-nos de la infecció més enllà de la fabricació d'anticossos (immunitat serològica) per evitar la propagació si el virus s'ha replicat. Estudis liderats per l'Institut Karolinska indiquen que la immunitat vinculada a les cèl·lules T poden explicar a molts asimptomàtics infectats o casos molt lleus, fins i tot sense anticossos detectables.\nTambé cal conèixer millor la immunitat creuada amb altres coronavirus (virus de refredats comuns o immunitat en determinades regions- Xina-SARS-1 o Orient Mitjà-MERS amb coronavirus amb pneumònia que varen generar brots anteriorment).\nLa Covid-19 ha accelerat la recerca a tots els nivells: bàsica, clínica, epidemiològica. Recerca amb molts fàrmacs per prevenir la malaltia o la gravetat, per tractar la inflamació i el fenomen trombòtic que genera el virus. En menys d'un any la ciència ha permès millorar i estendre els diagnòstics i disminuir la mortalitat ( A Catalunya actualment inferior a l'1%).\nMalgrat l'acceleració i les xarxes de cooperació internacional en recerca necessitem temps per poder garantir certeses en els resultats.\nNecessitem vacuna? Sí però amb garanties de seguretat, eficàcia, temps d'immunitat i consens amb grups poblacionals a vacunar a part de disponibilitat, equitat i logística per la vacunació, a escala mundial. Organismes, agències independents internacionals i europeus han de ser els garants de l'evidència científica i fer d'àrbitre en el conflicte d'interessos. Els organismes independents han de liderar la comunicació en relació amb les vacunes, tant per gestionar falses expectatives com per no generar antivacunes per la temença de què l'ambició de negoci faci vacunar prematurament.\nMés de 160 candidats a vacuna. 30 vacunes experimentades ja en humans. Tres vacunes han passat les fases I (seguretat), II (eficàcia), i estan en fase III (eficàcia i seguretat a gran escala segmentant la població) o ja en espera d'autorització per la comercialització. La vacuna de Pfizer, la Moderna i l'AstraZeneca-Oxford (ara repetint estudis fase III). Vacunes amb RNA les dues primeres i la d'Oxford amb un adenovirus com a vector.\nMolts camps diversos estan posant les seves experteses i infraestructures d'investigació al servei de la pandèmia. Tan allunyat com pot semblar el Sincrotró Alba, gran accelerador d'electrons de Cerdanyola vinculat a UAB, també està investigant al servei de la Covid, explicava la Dr. Biscari, directora Alba, a les tertúlies de literatura de la UVIC-UCC.\nEspero que un efecte col·lateral de la Covid-19 sigui la valorització, la inversió, la confiança en la recerca. La política ha d'escoltar, ha de trobar la simbiosi amb la ciència. Tornem a Aristòtil: "Tots els homes tenen per naturalesa el desig de saber".


Les polítiques d´habitatge no aturen l´increment dels preus – Espai Fàbrica\nby .altres · 8 de gener de 2007\nMíriam Castanyer i Guillem Fernàndez Terrassa (L’Accent)\nArticle publicat a L’Accent on s'explica la situació actual de l’habitatge al Principat com també la política duta a terme fins avui en dia sobre aquest tema clau.\nL´any 1996 el preu mig del metre quadrat d´un habitatge de nova construcció al Principat era de 784 euros/m2 i en canvi l´any 2005 se situava en 3.043 euros/m2. En el mercat de lloguer s’ha passat d´una mitja contractual de 331,15 euros el 1998 fins a 751 euros el primer semestre del 2006.\nDarrere d´aquestes dades s´amaguen processos d´expulsió i precarització de l´habitatge provocats per l´espiral inflacionista que han viscut determinades localitats i en concret Barcelona ciutat on el preu mig de lloguer se situa a 839 euros durant el primer semestre del 2006. Però el pitjor és que aquesta dinàmica s´ha exportat no només a l´àrea metropolitana sinó a tot el Principat, especialment a Lleida, Girona i Terres de l´Ebre.\nLes conseqüències directes són greus problemes d´accessibilitat a l´habitatge per a la població en general i profundització de la crisi residencial de molts col·lectius. Per exemple, entre el 1999 i el 2003 es dóna una caiguda de 6,9 punts percentuals de la taxa d´emancipació dels joves catalans.\nEn aquest context la solució a què s´han vist abocades moltes persones ha estat la formació d´un submercat d´habitacions que poden arribar a costar entre 100 i 400 euros, sense cap tipus de dret sobre l´habitatge i que pot derivar en molts casos en situacions d´amuntegament.\nLes polítiques d´habitatge\nDurant el mandat de CiU els plans d´habitatge es van limitar a fer una transposició del pla realitzat a Madrid que es basava essencialment en desgravacions i ajudes directes a la compra d´un habitatge. La política fiscal ha estat totalment regressiva perquè les desgravacions han beneficiat a les classes més adinerades, ja que no estaven vinculades a les condicions socioeconòmiques de les persones. Però l´efecte més greu d´aquesta política és la transformació de l´estructura del mercat de l’habitatge. En aquest sentit, si a l´Estat espanyol l´any 1950 el 45,9% dels habitatges estava en règim de propietat i el 51,3% en lloguer, el 2001 la situació canvia radicalment amb un 82% en propietat i el 11,5% en lloguer. Al Principat, es reprodueix el mateix fenomen amb el 79,1% i 16,6% respectivament.\nEn aquest context inflacionari dels preus de l´habitatge i amb un mercat de lloguer d´escasses dimensions, el paper de l´habitatge protegit esdevé essencial per a facilitar l´accés residencial a les classes amb menys recursos. Tot i això, la realitat és ben diferent. L´any 1996 es van iniciar 46.847 habitatges dels quals només 7.087 eren protegits, es a dir un 15,1%. El primer semestre del 2006 s’han visat 62.769 habitatges, (un nou màxim) dels quals només 3.685 són protegits, és a dir un 5,9%. Si bé es cert, que dins la promoció d´habitatge protegit s´està potenciant el règim de lloguer, queda totalment evidenciat que el nivell d´intervenció pública és totalment insuficient per a la greu situació en què ens trobem. Segons els arguments del govern català la promoció d´habitatge protegit ens els últims 10 anys es va reduir perquè als promotors no els hi sortia rendible construir habitatge públic.\nEn aquest sentit, una de les primeres mesures adoptades va ser augmentar la subvenció a les constructores privades perquè realitzin promocions públiques.\nAltres mesures conflictives han estat les ajudes a l´adquisició d´habitatges que fixen preus màxims de compra que estan molt per sota del preu mitjà per metre quadrat que hi ha al mercat. En el cas dels ajuts al pagament de lloguer la mitjana de la quantia de l´ajut al Principat el 2006 és de 127 euros mensuals, la meitat del que es pot donar com a màxim en aquest concepte.\nEn conclusió, les polítiques d´habitatge actuals es basen en ajudar testimonialment a les persones per poder pagar els preus de mercat de l´habitatge. Però sota cap concepte volen alterar les bases sobre les quals aquest mercat se sustenta.\nQui gestiona el dret a l´habitatge?\nLes polítiques d´habitatge tradicionalment s´han dedicat a promoure habitatge protegit. Però la realitat posa en evidència que si el mercat privat no deixa d´excloure cada vegada més gent, el sector públic no disposa dels instruments ni del pressupost necessari per assolir els nivells d’habitatge protegit i fer front a les necessitats residencials.\nAixí doncs, és clar que el nivell d´intervenció ha de ser molt més fort i no necessàriament només s’ha de basar en la promoció, sinó que també s´ha d´intervenir de forma decidida en els habitatges buits i preveure diferents mesures que s´adaptin als problemes reals de les persones.\nA més les competències esdevenen un aspecte clau a tenir en compte en la problemàtica de l’habitatge. Tot i que l´article 148 de la Constitució espanyola concedeix competències exclusives en matèria d´habitatge a les Comunitats Autònomes, l´article 149 reserva competències a l´Estat en matèria de planificació general de l´activitat econòmica, crèdits, fiscalitat de l´habitatge i normativa bàsica. Tot això es manté amb el nou Estatut d´Autonomia de Catalunya i per tant es continua lligats de mans. Però a part s´acaba de crear un Ministeri d´Habitatge i una Societat Pública del Lloguer d´àmbit estatal.\nÉs essencial reconèixer l´habitatge com un dret exigible. Com per exemple la sanitat o l´educació que són dos drets fonamentals que s´ofereixen de forma universal i independent de les circumstàncies personals. En aquest sentit hi ha experiències com la del Parlament escocès que ha definit un pla perquè l´any 2010 l´habitatge esdevingui un dret exigible per a tothom.\nLa construcció de la veritat que consolida la mentida\nby Josep Manel Busqueta · Published 16 de juny de 2016 · Last modified 9 d'abril de 2017\nHayek i Pinochet: Ultraliberalisme i terror polític\nby Dorval Brunelle · Published 4 de març de 2009\nNext story ‘Assentiré de grat, car només se’m dóna d’almoina la riquesa d’un instant’\nPrevious story Les onze restriccions


La ruta senderista de la Vall d’Albaida arriba a Aielo de Rugat i Quatretonda - TV Digital Ontinyent\n18 September 2021 - 10:23 h\nInici Esports La ruta senderista de la Vall d’Albaida arriba a Aielo de Rugat...\nLa ruta d’Aielo de Rugat, dissabte, recorrerà la font de la Pasta, la caseta del Magre, el castell de Rugat, la Font Penya de l’Hedra i la Font del Ferri.\nDiumenge, la ruta discorrerà pel Pla de Quatretonda entre barrancs, assuts, sènies i fonts i antics heretats i corrals.\nNova cita amb el senderisme a la Vall d’Albaida. Dissabte és el torn d’Aielo de Rugat, que proposa la ruta SL-V 43. Eixirà a les 9 de matí des de l’ajuntament en direcció a la Font de la Pasta. L’itinerari passarà per la font de la Pasta, la caseta del Magre, el castell de Rugat, la Font Penya de l’Hedra i la Font del Ferri fins a tornar a l’ajuntament. La longitud és de 5 km i el temps aproximat de 2 hores, amb una dificultat mitjana que mereix la pena per tal de conèixer els paratges naturals que envolten el municipi.\nDiumenge, també a les 9 i des del poliesportiu municipal “La Pau” de Quatretonda, s’encetarà l’altra ruta del cap de setmana per un dels carrers més emblemàtics del poble, el carrer Nou o del Crist de la Fe, i la plaça de l’Oliver per anar a buscar l’eixida de la població. Se seguirà el camí del Pujol fins a l’ermita de Sant Martí, emplaçada en la zona de l’antic poblat de Rosament i acabada de rehabilitar, on cada 11 de novembre se celebra la romeria i la festa al sant. Després es baixarà a la font de Mahiques, on es conserva un antic safareig per a continuar pel barranc de la Sola fins a l’heretat de Barreres o l’alqueria de Baix. Molt a prop es troba l’heretat de Pere, rehabilitada i convertida en casa rural enfocada a l’ecoturisme i en formatgeria artesanal, on es farà la parada per a esmorzar. En acabant, la ruta s’encarà cap al poble per un altre barranc passant per l’Albelló fins l’heretat de Corfa, el corral de Pau i el paratge de la font Vella on trobarem un naixement d’aigua i un safareig des d’on s’enfilarà el reton cap al nucli urbà. La ruta, de dificultat mitjana, consta de 10 km i unes 4 hores i mitja.\nPrevious article L’espectacle “Brass, brass, brass” a Agullent aquest proper dissabte\nNext article Festivitat de Santa Cecilia 2015\nRedacció TVDO - 24/11/2011 1\nCompromís per Ontinyent - 18/01/2016 0